# Jurnalul Oficial C 429/11 d

| | ISSN 1977-1029 |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | C 429 |
| | |
| Ediţia în limba română | Comunicări şi informări | Anul 6311 decembrie 2020 |

ISSN 1977-1029

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

C 429

Ediţia în limba română

Comunicări şi informări

Anul 6311 decembrie 2020

---

| Cuprins | Pagina |
| --- | --- |
| | I   Rezoluții, recomandări și avize |
| | AVIZE |
| | Comitetul Economic şi Social European |
| | A 554-a sesiune plenară a Comitetului Economic și Social European, 16.9.2020-18.9.2020 |
| 2020/C 429/01 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Piața unică digitală – Tendințe și perspective pentru IMM-uri (aviz din proprie inițiativă) | 1 |
| 2020/C 429/02 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Măsuri eficiente și coordonate ale UE pentru combaterea evaziunii fiscale, a evitării obligațiilor fiscale, a spălării banilor și a paradisurilor fiscale (aviz din proprie inițiativă) | 6 |
| 2020/C 429/03 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Statul de drept și impactul său asupra creșterii economice (aviz din proprie inițiativă) | 16 |
| 2020/C 429/04 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Protecția minorilor migranți neînsoțiți în Europa (aviz din proprie inițiativă) | 24 |
| 2020/C 429/05 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Achizițiile publice ca instrument de creare a valorii și a demnității muncii în serviciile de curățenie și de întreținere a clădirilor (aviz din proprie inițiativă) | 30 |
| 2020/C 429/06 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Activitatea de extracție digitală în Europa: noi soluții pentru producerea durabilă a materiilor prime (aviz din proprie inițiativă) | 37 |
| 2020/C 429/07 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Către un angajament structurat al tinerilor privind clima și durabilitatea în procesul decizional al UE (aviz din proprie inițiativă) | 44 |
| 2020/C 429/08 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Către o strategie a UE privind consumul durabil (aviz din proprie inițiativă) | 51 |
| 2020/C 429/09 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema O abordare integrată pentru zonele rurale ale UE, cu un accent special pe regiunile vulnerabile (aviz din proprie inițiativă) | 60 |
| 2020/C 429/10 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Compatibilitatea politicii comerciale a UE cu Pactul verde european (aviz din proprie inițiativă) | 66 |
| 2020/C 429/11 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Energia: femeile ca actori egali în secolul 21 (aviz din proprie inițiativă) | 77 |
| 2020/C 429/12 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Între o superrețea transeuropeană și insulele energetice locale: combinația adecvată de soluții descentralizate și structuri centralizate pentru o tranziție energetică sustenabilă din punct de vedere economic, social și ecologic (aviz din proprie inițiativă) | 85 |
| 2020/C 429/13 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Acces universal la o locuință decentă, durabilă și la un preț accesibil pe termen lung (aviz din proprie inițiativă) | 93 |
| 2020/C 429/14 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Viitorul transportului aerian european în timpul crizei cauzate de coronavirus și ulterior (aviz din proprie inițiativă) | 99 |
| 2020/C 429/15 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema UE și Africa: realizarea unui parteneriat echitabil pentru dezvoltare bazat pe durabilitate și valori comune (aviz din proprie inițiativă) | 105 |
| 2020/C 429/16 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Contribuția societății civile la Agenda verde și la dezvoltarea durabilă a Balcanilor de Vest în cadrul procesului de aderare la UE (aviz din proprie inițiativă) | 114 |
| 2020/C 429/17 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Piețele carbonului: apariție, structurare și provocări pentru industria europeană (aviz din proprie inițiativă) | 122 |
| 2020/C 429/18 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Consolidarea întreprinderilor sociale fără scop lucrativ ca pilon fundamental al unei Europe sociale (aviz exploratoriu) | 131 |
| 2020/C 429/19 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Obligația de diligență (aviz exploratoriu) | 136 |
| 2020/C 429/20 | Avizul Comitetului Economic și Social European privind Revizuirea Agendei teritoriale a UE, a Cartei de la Leipzig și a Agendei urbane a UE (Aviz exploratoriu la solicitarea Președinției germane) | 145 |
| 2020/C 429/21 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Rolul politicii structurale și de coeziune a UE în stimularea transformării economiei în mod inovator și inteligent (aviz exploratoriu) | 153 |
| 2020/C 429/22 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Salarii minime decente în Europa (aviz exploratoriu la solicitarea Parlamentului European/Consiliului) | 159 |
| 2020/C 429/23 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Munca decentă în economia platformelor (aviz exploratoriu la solicitarea Președinției germane) | 173 |
| 2020/C 429/24 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Digitalizarea și durabilitatea – statu-quoul și nevoia de acțiune din perspectiva societății civile (aviz exploratoriu) | 187 |
| 2020/C 429/25 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Lanțuri de aprovizionare durabile și locuri de muncă decente în comerțul internațional (aviz exploratoriu) | 197 |

Cuprins

Pagina

I   Rezoluții, recomandări și avize

AVIZE

Comitetul Economic şi Social European

A 554-a sesiune plenară a Comitetului Economic și Social European, 16.9.2020-18.9.2020

2020/C 429/01

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Piața unică digitală – Tendințe și perspective pentru IMM-uri (aviz din proprie inițiativă)

1

2020/C 429/02

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Măsuri eficiente și coordonate ale UE pentru combaterea evaziunii fiscale, a evitării obligațiilor fiscale, a spălării banilor și a paradisurilor fiscale (aviz din proprie inițiativă)

6

2020/C 429/03

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Statul de drept și impactul său asupra creșterii economice (aviz din proprie inițiativă)

16

2020/C 429/04

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Protecția minorilor migranți neînsoțiți în Europa (aviz din proprie inițiativă)

24

2020/C 429/05

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Achizițiile publice ca instrument de creare a valorii și a demnității muncii în serviciile de curățenie și de întreținere a clădirilor (aviz din proprie inițiativă)

30

2020/C 429/06

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Activitatea de extracție digitală în Europa: noi soluții pentru producerea durabilă a materiilor prime (aviz din proprie inițiativă)

37

2020/C 429/07

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Către un angajament structurat al tinerilor privind clima și durabilitatea în procesul decizional al UE (aviz din proprie inițiativă)

44

2020/C 429/08

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Către o strategie a UE privind consumul durabil (aviz din proprie inițiativă)

51

2020/C 429/09

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema O abordare integrată pentru zonele rurale ale UE, cu un accent special pe regiunile vulnerabile (aviz din proprie inițiativă)

60

2020/C 429/10

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Compatibilitatea politicii comerciale a UE cu Pactul verde european (aviz din proprie inițiativă)

66

2020/C 429/11

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Energia: femeile ca actori egali în secolul 21 (aviz din proprie inițiativă)

77

2020/C 429/12

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Între o superrețea transeuropeană și insulele energetice locale: combinația adecvată de soluții descentralizate și structuri centralizate pentru o tranziție energetică sustenabilă din punct de vedere economic, social și ecologic (aviz din proprie inițiativă)

85

2020/C 429/13

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Acces universal la o locuință decentă, durabilă și la un preț accesibil pe termen lung (aviz din proprie inițiativă)

93

2020/C 429/14

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Viitorul transportului aerian european în timpul crizei cauzate de coronavirus și ulterior (aviz din proprie inițiativă)

99

2020/C 429/15

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema UE și Africa: realizarea unui parteneriat echitabil pentru dezvoltare bazat pe durabilitate și valori comune (aviz din proprie inițiativă)

105

2020/C 429/16

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Contribuția societății civile la Agenda verde și la dezvoltarea durabilă a Balcanilor de Vest în cadrul procesului de aderare la UE (aviz din proprie inițiativă)

114

2020/C 429/17

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Piețele carbonului: apariție, structurare și provocări pentru industria europeană (aviz din proprie inițiativă)

122

2020/C 429/18

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Consolidarea întreprinderilor sociale fără scop lucrativ ca pilon fundamental al unei Europe sociale (aviz exploratoriu)

131

2020/C 429/19

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Obligația de diligență (aviz exploratoriu)

136

2020/C 429/20

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Revizuirea Agendei teritoriale a UE, a Cartei de la Leipzig și a Agendei urbane a UE (Aviz exploratoriu la solicitarea Președinției germane)

145

2020/C 429/21

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Rolul politicii structurale și de coeziune a UE în stimularea transformării economiei în mod inovator și inteligent (aviz exploratoriu)

153

2020/C 429/22

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Salarii minime decente în Europa (aviz exploratoriu la solicitarea Parlamentului European/Consiliului)

159

2020/C 429/23

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Munca decentă în economia platformelor (aviz exploratoriu la solicitarea Președinției germane)

173

2020/C 429/24

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Digitalizarea și durabilitatea – statu-quoul și nevoia de acțiune din perspectiva societății civile (aviz exploratoriu)

187

2020/C 429/25

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Lanțuri de aprovizionare durabile și locuri de muncă decente în comerțul internațional (aviz exploratoriu)

197

---

| | III   Acte pregătitoare |
| --- | --- |
| | Comitetul Economic şi Social European |
| | A 554-a sesiune plenară a Comitetului Economic și Social European, 16.9.2020-18.9.2020 |
| 2020/C 429/26 | Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – O strategie pentru IMM-uri pentru o Europă sustenabilă și digitală [COM(2020) 103 final] | 210 |
| 2020/C 429/27 | Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – Turism și transport în 2020 și ulterior [COM(2020) 550 final] | 219 |
| 2020/C 429/28 | Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Banca Centrală Europeană, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – Evaluarea guvernanței economice – Raport privind aplicarea Regulamentelor (UE) nr. 1173/2011, (UE) nr. 1174/2011, (UE) nr. 1175/2011, (UE) nr. 1176/2011, (UE) nr. 1177/2011, (UE) nr. 472/2013 și (UE) nr. 473/2013 și privind adecvarea Directivei 2011/85/UE a Consiliului [COM(2020) 55 final] | 227 |
| 2020/C 429/29 | Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea modificată de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european plus, Fondul de coeziune, Fondul pentru o tranziție justă și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de instituire a unor norme financiare aplicabile acestor fonduri, precum și Fondului pentru azil și migrație, Fondului pentru securitate internă și Instrumentului pentru managementul frontierelor și vize [COM(2020) 450 final – 2018/0196 (COD)] și privind propunerea modificată de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind Fondul european de dezvoltare regională și Fondul de coeziune [COM(2020) 452 final – 2018/0197 (COD)] | 236 |
| 2020/C 429/30 | Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind facilitatea de împrumut pentru sectorul public din cadrul Mecanismului pentru o tranziție justă [COM(2020) 453 final – 2020/0100 (COD)] și privind propunerea modificată de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a Fondului pentru o tranziție justă [COM(2020) 460 final – 2020/0006 (COD)] | 240 |
| 2020/C 429/31 | Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea modificată de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind Fondul social european Plus (FSE+) [COM(2020) 447 – 2018-206-COD] | 245 |
| 2020/C 429/32 | Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind instituirea unui program de acțiune a Uniunii în domeniul sănătății pentru perioada 2021-2027 și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 282/2014 (programul UE pentru sănătate) [COM(2020) 405 final – 2020/0102 (COD)] | 251 |
| 2020/C 429/33 | Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – Strategia UE privind biodiversitatea pentru 2030 – Readucerea naturii în viețile noastre [COM(2020) 380 final] | 259 |
| 2020/C 429/34 | Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – O strategie bazată pe principiul De la fermă la consumator pentru un sistem alimentar echitabil, sănătos și ecologic [COM(2020) 381] | 268 |
| 2020/C 429/35 | Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de decizie a Parlamentului European și a Consiliului de modificare a Deciziei 2003/17/CE a Consiliului în ceea ce privește echivalența inspecțiilor în câmp efectuate în Ucraina asupra cerealelor de cultură producătoare de semințe și privind echivalența semințelor de cereale produse în Ucraina [COM(2020) 137 final – 2020/0053 (COD)] | 276 |
| 2020/C 429/36 | Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Regulamentului (UE) 2019/833 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 mai 2019 de instituire a unor măsuri de conservare și executare care se aplică în zona de reglementare a Organizației de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest [COM(2020) 215 final – 2020/95(COD)] | 279 |
| 2020/C 429/37 | Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – Implementarea rețelelor 5G în condiții de siguranță în UE – Punerea în aplicare a setului de instrumente al UE [COM(2020) 50 final] | 281 |
| 2020/C 429/38 | Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – O strategie europeană privind datele [COM(2020) 66 final] | 290 |
| 2020/C 429/39 | Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunere de decizie a Parlamentului European și a Consiliului de împuternicire a Franței să negocieze un acord de completare a tratatului său bilateral existent cu Regatul Unit privind construirea și exploatarea de către concesionari privați a unei legături fixe pe sub Canalul Mânecii [COM(2020) 622 final – 2020/0160 (COD)] | 296 |
| 2020/C 429/40 | Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Directivei (UE) 2016/798 în ceea ce privește aplicarea normelor de siguranță și de interoperabilitate feroviară în cazul legăturii fixe pe sub Canalul Mânecii [COM(2020) 623 final – 2020/0161 (COD)] | 297 |

III   Acte pregătitoare

Comitetul Economic şi Social European

A 554-a sesiune plenară a Comitetului Economic și Social European, 16.9.2020-18.9.2020

2020/C 429/26

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – O strategie pentru IMM-uri pentru o Europă sustenabilă și digitală [COM(2020) 103 final]

[COM(2020) 103 final]

210

2020/C 429/27

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – Turism și transport în 2020 și ulterior [COM(2020) 550 final]

[COM(2020) 550 final]

219

2020/C 429/28

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Banca Centrală Europeană, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – Evaluarea guvernanței economice – Raport privind aplicarea Regulamentelor (UE) nr. 1173/2011, (UE) nr. 1174/2011, (UE) nr. 1175/2011, (UE) nr. 1176/2011, (UE) nr. 1177/2011, (UE) nr. 472/2013 și (UE) nr. 473/2013 și privind adecvarea Directivei 2011/85/UE a Consiliului [COM(2020) 55 final]

[COM(2020) 55 final]

227

2020/C 429/29

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea modificată de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european plus, Fondul de coeziune, Fondul pentru o tranziție justă și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de instituire a unor norme financiare aplicabile acestor fonduri, precum și Fondului pentru azil și migrație, Fondului pentru securitate internă și Instrumentului pentru managementul frontierelor și vize [COM(2020) 450 final – 2018/0196 (COD)] și privind propunerea modificată de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind Fondul european de dezvoltare regională și Fondul de coeziune [COM(2020) 452 final – 2018/0197 (COD)]

[COM(2020) 450 final – 2018/0196 (COD)]

[COM(2020) 452 final – 2018/0197 (COD)]

236

2020/C 429/30

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind facilitatea de împrumut pentru sectorul public din cadrul Mecanismului pentru o tranziție justă [COM(2020) 453 final – 2020/0100 (COD)] și privind propunerea modificată de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a Fondului pentru o tranziție justă [COM(2020) 460 final – 2020/0006 (COD)]

[COM(2020) 453 final – 2020/0100 (COD)]

[COM(2020) 460 final – 2020/0006 (COD)]

240

2020/C 429/31

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea modificată de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind Fondul social european Plus (FSE+) [COM(2020) 447 – 2018-206-COD]

[COM(2020) 447 – 2018-206-COD]

245

2020/C 429/32

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind instituirea unui program de acțiune a Uniunii în domeniul sănătății pentru perioada 2021-2027 și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 282/2014 (programul UE pentru sănătate) [COM(2020) 405 final – 2020/0102 (COD)]

[COM(2020) 405 final – 2020/0102 (COD)]

251

2020/C 429/33

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – Strategia UE privind biodiversitatea pentru 2030 – Readucerea naturii în viețile noastre [COM(2020) 380 final]

[COM(2020) 380 final]

259

2020/C 429/34

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – O strategie bazată pe principiul De la fermă la consumator pentru un sistem alimentar echitabil, sănătos și ecologic [COM(2020) 381]

[COM(2020) 381]

268

2020/C 429/35

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de decizie a Parlamentului European și a Consiliului de modificare a Deciziei 2003/17/CE a Consiliului în ceea ce privește echivalența inspecțiilor în câmp efectuate în Ucraina asupra cerealelor de cultură producătoare de semințe și privind echivalența semințelor de cereale produse în Ucraina [COM(2020) 137 final – 2020/0053 (COD)]

[COM(2020) 137 final – 2020/0053 (COD)]

276

2020/C 429/36

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Regulamentului (UE) 2019/833 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 mai 2019 de instituire a unor măsuri de conservare și executare care se aplică în zona de reglementare a Organizației de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest [COM(2020) 215 final – 2020/95(COD)]

[COM(2020) 215 final – 2020/95(COD)]

279

2020/C 429/37

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – Implementarea rețelelor 5G în condiții de siguranță în UE – Punerea în aplicare a setului de instrumente al UE [COM(2020) 50 final]

[COM(2020) 50 final]

281

2020/C 429/38

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – O strategie europeană privind datele [COM(2020) 66 final]

[COM(2020) 66 final]

290

2020/C 429/39

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunere de decizie a Parlamentului European și a Consiliului de împuternicire a Franței să negocieze un acord de completare a tratatului său bilateral existent cu Regatul Unit privind construirea și exploatarea de către concesionari privați a unei legături fixe pe sub Canalul Mânecii [COM(2020) 622 final – 2020/0160 (COD)]

[COM(2020) 622 final – 2020/0160 (COD)]

296

2020/C 429/40

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Directivei (UE) 2016/798 în ceea ce privește aplicarea normelor de siguranță și de interoperabilitate feroviară în cazul legăturii fixe pe sub Canalul Mânecii [COM(2020) 623 final – 2020/0161 (COD)]

[COM(2020) 623 final – 2020/0161 (COD)]

297

---

| RO | |
| --- | --- |

RO

---

I Rezoluții, recomandări și avize

AVIZE

Comitetul Economic şi Social European

A 554-a sesiune plenară a Comitetului Economic și Social European, 16.9.2020-18.9.2020

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/1 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/1

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Piața unică digitală – Tendințe și perspective pentru IMM-uri”

(aviz din proprie inițiativă)

(2020/C 429/01)

| Raportor: | Pedro ALMEIDA FREIRE |
| --- | --- |

Raportor:

Pedro ALMEIDA FREIRE

| Decizia Adunării Plenare | 30.3.2017 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură |
| | Aviz din proprie inițiativă |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru piața unică, producție și consum |
| Data adoptării în secțiune | 4.9.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului (voturi pentru/
  voturi împotrivă/abțineri) | 220/0/0 |

Decizia Adunării Plenare

30.3.2017

Temei juridic

Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură

Aviz din proprie inițiativă

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru piața unică, producție și consum

Data adoptării în secțiune

4.9.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului (voturi pentru/

voturi împotrivă/abțineri)

220/0/0

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | CESE acordă o atenție deosebită impactului tehnologiei digitale asupra întreprinderilor mici și mijlocii (IMM) din Europa. Într-adevăr, cele 25 de milioane de IMM-uri reprezintă coloana vertebrală a economiei UE. Ele asigură locuri de muncă pentru circa 100 de milioane de persoane, reprezintă mai mult de jumătate din PIB-ul european și joacă un rol esențial în crearea de valoare în toate sectoarele economiei. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Cu ocazia audierilor pe care le-a desfășurat în câteva țări selecționate (Belgia, Germania, Portugalia și România), în legătură cu indicele economiei și societății digitale (DESI) pentru 2019, CESE a constatat că numeroase IMM-uri europene, în special întreprinderile mici și microîntreprinderile (93 % din întreprinderile europene) au înregistrat întârzieri în adoptarea de soluții digitale. Cele care au făcut totuși acest pas au comunicat că se confruntă cu numeroase obstacole care perturbă implementarea acestor soluții. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | CESE recomandă să se întreprindă toate eforturile pentru eliminarea primului obstacol, reprezentat de lipsa unei acoperiri optime a teritoriului cu rețele în bandă largă. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | CESE a constatat că necesitățile IMM-urilor în materie de formare pe tema tehnologiilor digitale, în domenii precum securitatea cibernetică, inteligența artificială sau tehnologiile blockchain, sunt esențiale, dacă nu chiar urgente. În această privință, CESE recomandă ca învățământul școlar să propună cursuri obligatorii privind tehnologiile digitale, iar IMM-urile să poată beneficia de servicii de formare cu privire la aceste instrumente. În plus, trebuie sprijinite și promovate mai bine acțiunile de formare continuă adecvate și la prețuri accesibile destinate lucrătorilor care desfășoară activități independente, managerilor de IMM-uri și angajaților acestora. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | CESE îndeamnă la coordonarea corespunzătoare a regimurilor fiscale naționale, întrucât în jumătate dintre țările în care s-au desfășurat audieri, lipsa acestei coordonări cauzează costuri proporțional mai ridicate pentru IMM-uri decât pentru marile întreprinderi și perturbă activitățile transfrontaliere. Într-adevăr, asigurarea unei concurențe loiale între IMM-uri și întreprinderile mari este esențială pentru buna funcționare a pieței interne. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | CESE dorește ca disparitățile în materie de legislație și inflația de reglementări, de norme și de etichete să fie suprimate: acestea reprezintă obstacole importante în calea dezvoltării digitale și transfrontaliere a IMM-urilor, deoarece generează costuri de asigurare a conformității, cheltuieli salariale și cheltuieli cu expertiza externă, care le afectează negativ dezvoltarea. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | CESE consideră că accesul IMM-urilor la finanțare este prioritar pentru sprijinirea investițiilor pe care le realizează IMM-urile pentru a se adapta la transformarea digitală a societății, a comerțului și a modurilor de consum și la internaționalizarea schimburilor. El menționează că Entreprise Europe Network (Rețeaua întreprinderilor europene – EEN) nu este nici suficient cunoscută, nici suficient utilizată de către IMM-urile europene și de centrele de inovare digitală finanțate de Uniunea Europeană. Consolidarea dialogului și a cooperării între EEN și organizațiile IMM-urilor ar îmbunătăți eficacitatea sistemului. |
| --- | --- |

1.7.

2.   Impactul tehnologiei digitale asupra IMM-urilor

| 2.1. | Cu ocazia publicării indicelui economiei și societății digitale pentru 2020, la 11 iunie 2020, vicepreședinta executivă a Comisiei Europene, Margrethe Vestager, a declarat că „criza cauzată de coronavirus a demonstrat cât este de important ca cetățenii și întreprinderile să fie conectați și capabili să interacționeze online” (1). |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Comisarul european pentru piața internă, Thierry Breton, a evidențiat faptul că „datele pe care le publicăm azi (privind DESI) (2)
  demonstrează că industria utilizează acum, mai mult ca niciodată, soluții digitale. Trebuie să ne asigurăm că acest lucru este valabil și pentru întreprinderile mici și mijlocii și că cele mai avansate tehnologii digitale sunt disponibile și utilizate pe scară largă în toate sectoarele economiei”. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Totodată, CESE acordă o atenție deosebită impactului tehnologiei digitale asupra IMM-urilor. Într-adevăr, cele 25 de milioane de IMM-uri reprezintă coloana vertebrală a economiei UE. Ele asigură locuri de muncă pentru circa 100 de milioane de persoane, reprezintă mai mult de jumătate din PIB-ul Europei și joacă un rol esențial în crearea de valoare în toate sectoarele economiei (3). |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | IMM-urile sunt o parte integrantă foarte importantă a structurii economice și sociale a Europei, sunt foarte diverse din punctul de vedere al modelului economic, al dimensiunii, al vechimii lor și al profilului antreprenorului și au la bază o rezervă de talente diverse – atât bărbați, cât și femei. Acestea includ profesiile liberale, deși profesiile liberale reglementate, care fac obiectul unor norme specifice sectorului lor de activitate (farmaceutic, judiciar etc.) nu sunt incluse ca atare în definiția IMM-urilor, microîntreprinderile, întreprinderile industriale de talie intermediară, întreprinderile artizanale tradiționale și întreprinderile nou-înființate de înaltă tehnologie. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Conștient de impactul tehnologiilor digitale asupra IMM-urilor, CESE susține analiza Comisiei și consideră că cei trei piloni pe care se întemeiază orientarea Strategiei Comisiei pentru IMM-uri pentru o Europă sustenabilă (4) (consolidarea capacităților și sprijinirea tranziției către durabilitate și digitalizare, reducerea sarcinii de reglementare, îmbunătățirea accesului la piață și la finanțare), reprezintă, într-adevăr, domenii prioritare. CESE subliniază că IMM-urile au nevoie de sprijin financiar imediat, deoarece sunt foarte afectate de impactul economic al pandemiei de COVID-19 și că, prin urmare, angajații lor sunt mai expuși riscului de a-și pierde locul de muncă.
  În această privință, CESE regretă că Planul de redresare pentru Europa destinat reparării daunelor economice și sociale cauzate de pandemia de COVID-19 și adoptat de Consiliul European extraordinar din 17-21 iulie 2020, este limitat la 750 de miliarde EUR și că cele 27 de state membre și-au redus ambițiile, printre altele în domeniul digital, pentru a obține acordul așa-numitelor țări „austere”, deoarece acest lucru va avea un impact asupra sprijinului financiar acordat digitalizării IMM-urilor. |
| --- | --- |

2.5.

În această privință, CESE regretă că Planul de redresare pentru Europa destinat reparării daunelor economice și sociale cauzate de pandemia de COVID-19 și adoptat de Consiliul European extraordinar din 17-21 iulie 2020, este limitat la 750 de miliarde EUR și că cele 27 de state membre și-au redus ambițiile, printre altele în domeniul digital, pentru a obține acordul așa-numitelor țări „austere”, deoarece acest lucru va avea un impact asupra sprijinului financiar acordat digitalizării IMM-urilor.

| 2.6. | CESE menționează că pilonii strategiei Comisiei axată pe IMM-uri pentru o Europă durabilă și digitală vin în sprijinul așteptărilor exprimate de reprezentanții IMM-urilor cu ocazia audierilor pe care CESE le-a desfășurat în patru țări selecționate pe baza DESI 2019 (Belgia, Germania, Portugalia și România), cu scopul de a evalua impactul tehnologiilor digitale asupra IMM-urilor, înainte de a fi întrerupte de criza coronavirusului și de obligația de izolare. Drept urmare, CESE nu a putut realiza audieri în Estonia și în Irlanda, care fuseseră selecționate datorită poziției lor în eșalonul fruntaș, conform DESI 2019. |
| --- | --- |

2.6.

3.   Observații generale

| 3.1. | Digitalizarea este un factor de dezvoltare a IMM-urilor (meșteșugari, comercianți, profesii liberale, prestatori de servicii etc.). Mai mult de jumătate din vânzările cu amănuntul din Europa sunt afectate de internet, indiferent dacă este vorba despre vânzările online sau despre cele realizate în magazin, în urma căutărilor online (activitate numită și ROPO: Research Online, Purchase Offline – căutare online, achiziționare offline) (5). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Dezvoltarea site-urilor internet, a rețelelor de socializare, a marketingului digital sau a programelor de gestionare a relațiilor cu clienții (CRM) favorizează dezvoltarea „IMM-urilor digitalizate”. Pachetele software, precum și programele de analiză de date contribuie în egală măsură la optimizarea proceselor din cadrul întreprinderii. În această privință, CESE observă că programele de formare ar trebui să le permită utilizatorilor, inclusiv administratorilor de IMM-uri, să își dezvolte cunoștințele în privința utilizării acestor instrumente. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Digitalizarea poate fi un element derutant, care provoacă perturbări radicale. Inovarea „disruptivă” reprezintă un proces de transformare a unei piețe, ca urmare a provocărilor digitale. Această transformare radicală schimbă o piață, deschizând-o către un număr cât mai mare de persoane, și permite unor noi participanți să atragă („să devieze”) o parte din cifra de afaceri a lanțurilor valorice tradiționale. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | De exemplu, relația de încredere și de apropiere între o IMM și clientela sa poate crea impresia că activitatea întreprinderii respective este protejată împotriva pătrunderii digitalizării. Cu toate acestea, experiența demonstrează că această relație de apropiere cu clientul nu reprezintă în niciun caz o garanție. De fapt, consumatorii sunt gata să se reorienteze către alte oferte, dacă acestea din urmă se dovedesc a fi mai practice și mai avantajoase (6). |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | În economia digitală, protecția juridică a consumatorului nu are consecințe asupra comportamentului acestuia. Într-adevăr, oferta propusă pe cale digitală unui consumator obișnuit cu un serviciu imaterial, disponibil și ușor de utilizat, care include o protecție juridică ce îi protejează interesele, însă a cărei utilizare este mai puțin confortabilă, nu va avea nicio consecință asupra comportamentului său (7). |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Discursul pozitiv, chiar retoric, privind perturbarea digitală se referă deseori la marile întreprinderi care dispun de resurse suficiente pentru a investi în cercetare și inovare și în marketing. Însă acest discurs omite faptul că perturbarea digitală poate, de exemplu, să afecteze, printre altele, anumite profesii liberale, care sunt, prin natura lor, foarte fragmentate și, deseori, nu dispun de un buget pentru cercetare și inovare. Ele pot doar să se doteze cu soluții digitale disponibile pe piață, fără însă a le dezvolta ele însele și, din acest motiv, sunt mai vulnerabile în privința digitalizării activității lor. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | De asemenea, spațiul digital distruge anumite iluzii ale IMM-urilor. Astfel, faptul de a furniza servicii de o amploare redusă într-o zonă geografică limitată în care potențialul de dezvoltare este la fel de redus, le poate crea iluzia acestor întreprinderi că nu sunt atinse de transformarea generată de era digitală. Or, realitatea demonstrează contrariul. De exemplu, sectorul hotelier pare a fi o ofertă ce nu poate fi relocată. Cu toate acestea, platformele de rezervări au putut să acapareze o parte semnificativă din valoarea respectivă, până într-acolo încât reprezentanții din sectorul hotelier și al restaurantelor afirmă că ar fi trebuit să anticipeze și să își creeze propria platformă pentru a-și păstra controlul asupra rezervărilor și a nu ajunge într-o astfel de situație de dependență de acești actori din afara sectorului (8). |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | În plus, perturbarea digitală generează o redistribuire a activității. Să enumerăm câteva exemple din domeniul profesiilor liberale: în expertiza contabilă, activitatea de introducere a datelor contabile, care este foarte manuală, este realizată într-o măsură din ce în ce mai mare chiar de către clienți, fapt care reduce activitatea experților contabili și marjele lor de profit, pe lângă faptul că apar concurenți care propun servicii contabile online. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | De exemplu, riscul creat prin redistribuirea activității în ceea ce privește profesia de notar este mai redus, însă o parte din activitățile notariale pot fi realizate de alte persoane; astfel, unele întreprinderi nou-înființate propun crearea unor testamente valabile din punct de vedere juridic, la un preț de 70 de euro (9). |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Redistribuirea activității afectează și sectorul medical: există site-uri care propun stabilirea online a programărilor sau servicii de telemedicină, pentru a acoperi zonele slab deservite. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Există și situații în care platformele comerciale bazate pe colaborare nu sunt informate cu privire la cerințele care trebuie respectate în ceea ce privește aplicarea dreptului european și național, precum, de exemplu, obligația de înmatriculare a societăților, cerințele în materie de asigurări obligatorii, de sănătate și de securitate, de protecție a lucrătorilor și a consumatorilor etc. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Astfel, este evident că, prin prisma acestor perturbări economice, sociale și societale, provocările digitalizării ar trebui să reprezinte o componentă permanentă a dialogului social. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | IMM-urile constituie o categorie eterogenă de actori economici, de la brutari până la farmaciști, trecând prin profesiile liberale, ceea ce presupune că politica privitoare la consolidarea capacităților și la susținerea digitalizării IMM-urilor trebuie să fie incluzivă și ușor aplicabilă de către acestea din urmă, fără a cauza costuri suplimentare disproporționate sau încetinirea activității lor principale pentru a-și asigura conformitatea. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | Cu toate acestea, nevoile IMM-urilor nu se limitează la o legislație inteligentă și incluzivă, ci cuprind și dezvoltarea competențelor și formarea continuă, având la bază o nouă viziune asupra întreprinderii. Într-adevăr, transformarea digitală a IMM-urilor influențează și organizarea și cultura întreprinderii. Or, numeroși administratori de IMM-uri nu fac din transformarea digitală o strategie pentru întreprinderea lor. Transformarea digitală nu este doar o chestiune legată de instrumente digitale și de proces, ci reprezintă o nouă manieră de a crea valoare, prin adaptarea modelului de afaceri la contextul digital, inițiativa revenind în acest sens managerilor. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | Totodată, IMM-urile se confruntă cu numeroase obstacole în calea accesului la finanțare, la acțiuni de formare la prețuri accesibile și la sprijin în vederea internaționalizării. Rețeaua întreprinderilor europene, care este dedicată inovării și internaționalizării întreprinderilor și care le oferă IMM-urilor servicii de informare, de consiliere în dreptul european și de asistență, nu este foarte cunoscută în domeniu. Centrele de inovare digitală finanțate de Uniunea Europeană (de exemplu, centrele europene de inovare digitală gestionate de Innoviris, la Bruxelles (10)) contribuie, de asemenea, la sprijinirea digitalizării IMM-urilor prin formare și finanțare, precum și la dezvoltarea unei culturi antreprenoriale digitale. Consolidarea dialogului, a analizei nevoilor IMM-urilor și a cooperării între EEN și organizațiile de IMM-uri ar îmbunătăți totuși eficacitatea sistemului. |
| --- | --- |

3.15.

4.   Observații specifice

| 4.1. | Prezentul aviz se întemeiază parțial pe concluziile audierilor organizate între iulie 2019 și primul trimestru din 2020 împreună cu partenerii sociali, federațiile de IMM-uri, asociațiile de consumatori, autoritățile publice și alți interlocutori din patru state membre: Germania, Belgia, Portugalia și România. Estonia și Irlanda, care fuseseră și ele selecționate, nu au putut participa la audieri din cauza crizei cauzate de coronavirus. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | CESE semnalează că obiectul audierilor menționate, desfășurate în țările de mai sus, era acela de a sprijini și de a alimenta cu mărturii „de pe teren” acțiunea și politica europene referitoare la integrarea tehnologiilor digitale de către IMM-uri. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Pentru a evalua impactul tehnologiei digitale asupra IMM-urilor, CESE a selecționat dintre cei cinci indicatori ai DESI (11):






  — | integrarea tehnologiei digitale din punctul de vedere al dimensiunii sale comerciale, aceasta din urmă incluzând trei indicatori pe care CESE îi consideră pertinenți: procentul de IMM-uri care desfășoară activități comerciale online, cifra de afaceri a IMM-urilor rezultată din comerțul online și procentul de IMM-uri care desfășoară activități comerciale online și la nivel transfrontalier. |
| --- | --- | --- |

4.3.

—

integrarea tehnologiei digitale din punctul de vedere al dimensiunii sale comerciale, aceasta din urmă incluzând trei indicatori pe care CESE îi consideră pertinenți: procentul de IMM-uri care desfășoară activități comerciale online, cifra de afaceri a IMM-urilor rezultată din comerțul online și procentul de IMM-uri care desfășoară activități comerciale online și la nivel transfrontalier.

| 4.4. | Printre țările selecționate de CESE din perspectiva indicatorului menționat anterior din cadrul DESI 2019, Irlanda și Estonia se află în fruntea clasamentului referitor la comerțul electronic și la integrarea tehnologiei digitale din punctul de vedere al dimensiunii sale comerciale, urmate de Belgia, care se situează, la rândul său, deasupra mediei. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Germania se află la mijlocul clasamentului, iar Portugalia sub medie. România se situează către finalul clasamentului. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Majoritatea audierilor (Belgia, Germania, Portugalia) au indicat existența unor disparități în acoperirea rețelelor în bandă largă: zonele urbane sunt bine acoperite, în timp ce zonele rurale și periferice sunt slab acoperite, iar tehnologia 4G nici măcar nu este disponibilă în anumite zone din țară (Portugalia). Or, modelarea viitorului digital al Europei și al IMM-urilor sale implică dezvoltarea unor soluții digitale pe scară largă, precum și interoperabilitatea infrastructurilor digitale esențiale. Într-adevăr, CESE observă că conectivitatea reprezintă pilonul esențial al transformării digitale a IMM-urilor. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Formarea în domeniul tehnologiilor digitale reprezintă o nevoie semnalată de toți interlocutorii întâlniți cu ocazia audierilor. Educația și formarea profesională în domeniul tehnologiilor digitale lipsesc într-o foarte mare măsură și împiedică IMM-urile să recruteze personal competent în acest domeniu (Portugalia, România). Formarea în domeniul digital a angajaților IMM-urilor, pentru ca aceștia să poată să devină competenți și să rămână la zi în domenii precum securitatea cibernetică, inteligența artificială sau tehnologiile blockchain este esențială, dacă nu chiar urgentă (Belgia). Într-adevăr, situația actuală se caracterizează printr-o cunoaștere superficială a instrumentelor digitale, care, în scurt timp, nu va mai fi suficientă (Germania).
  La rândul lor, lucrătorii au nevoie de competențe digitale pentru a-și păstra locul de muncă și a reuși pe o piață a muncii din ce în ce mai digitalizată și aflată într-o evoluție rapidă (Germania). Într-adevăr, digitalizarea poate genera teama de pierdere a locului de muncă în anumite sectoare foarte automatizate (Germania). |
| --- | --- |

4.7.

La rândul lor, lucrătorii au nevoie de competențe digitale pentru a-și păstra locul de muncă și a reuși pe o piață a muncii din ce în ce mai digitalizată și aflată într-o evoluție rapidă (Germania). Într-adevăr, digitalizarea poate genera teama de pierdere a locului de muncă în anumite sectoare foarte automatizate (Germania).

| 4.8. | IMM-urile nu sunt suficient de echipate și de instruite pentru a gestiona riscurile cauzate de activitățile cibernetice rău intenționate (Belgia, Germania). Drept urmare, unele IMM-uri tradiționale se îndoiesc de însăși utilitatea dezvoltării unei activități online (Portugalia). Cele care au ales calea digitalizării se confruntă cu dificultăți la exploatarea vastului repertoriu de date de care dispun cele mai mari întreprinderi și sunt reticente să utilizeze instrumente și aplicații avansate, bazate pe inteligența artificială (IA), de exemplu, fapt care le plasează într-o situație concurențială defavorabilă în raport cu marile întreprinderi (Germania). În același timp, IMM-urile din orice sector sunt foarte expuse amenințărilor cibernetice și, deseori, trebuie să recurgă la experți externi, fapt care generează costuri suplimentare. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | În jumătate dintre țările în care s-au desfășurat audieri (Belgia, Portugalia), lipsa coordonării corespunzătoare a regimurilor fiscale naționale generează costuri proporțional mai importante pentru IMM-uri decât pentru marile întreprinderi și perturbă activitățile transfrontaliere. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | Disparitățile în materie de legislație, inflația de reglementări, de norme și de etichete reprezintă, la rândul lor, obstacole în calea dezvoltării digitale și transfrontaliere a IMM-urilor (Belgia, Portugalia), deoarece generează costuri de asigurare a conformității și cheltuieli salariale atât de importante, încât determină anumite IMM-uri să își relocalizeze activitatea (Belgia). De exemplu, intrarea în vigoare a Regulamentului general privind protecția datelor cu caracter personal a obligat IMM-urile să își mobilizeze o parte a personalului pentru a elabora proceduri interne de gestionare a datelor cu caracter personal, a-și informa clientela etc.; în unele cazuri, ele au fost nevoite să recurgă la consultanți externi, ceea ce le-a deturnat de la obiectivul prioritar, cel al dezvoltării comerciale, impunându-le anumite costuri și încetinindu-le activitatea principală (Belgia). |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | Dezvoltarea digitală a IMM-urilor poate fi perturbată și de inerția legiuitorului național: formarea și educația în domeniul tehnologiilor digitale și serviciile de asistență oferite IMM-urilor în implementarea digitalizării nu sunt considerate priorități strategice (România). |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | Date fiind riscurile economice, sociale și societale cauzate de revoluția digitală, interlocutorii cu care s-a discutat în toate țările participante la audieri consideră că este fundamental ca partenerii sociali și reprezentanții IMM-urilor să fie implicați în elaborarea legislației care îi vizează și în dialogul social. |
| --- | --- |

4.12.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  Comunicatul de presă al Comisiei Europene din 11 iunie 2020, Bruxelles.

1

(2)  Indicele economiei și societății digitale (DESI).

2

(3)  COM(2020) 103 final.

3

(4)  A se vedea nota de subsol 3.

4

(5)  Forrester, European Cross-Channel Retail Sales Forecast, 2015-2020

5

https://www.forrester.com/report/European+CrossChannel+Retail+Sales+Forecast+2015+To+2020/-/E-RES115375

(6)  Activitățile comerciale de închiriere de DVD-uri, slăbite în urma popularizării serviciilor de video la cerere și a descărcării de conținut online, reprezintă dovada acestei fragilități. Apariția unor entități precum Amazon, care propune, la același preț, livrarea rapidă și fiabilă la domiciliu pe baza unei oferte de tip catalog, a convins mulți consumatori să prefere cumpărăturile online, chiar dacă continuă să se plimbe prin librării în timpul lor liber.

6

(7)  Le numérique déroutant. Studiu BPI France Le Lab, 19 februarie 2015.

7

Le numérique déroutant

(8)  Studiu BPI France Le Lab, citat anterior.

8

(9)  https://testamento.fr/fr/

9

(10)  Programul Europa digitală 2021-2027.

10

(11)  Conectivitatea, capitalul uman, utilizarea internetului, integrarea tehnologiilor digitale și serviciile publice digitale.

11

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/6 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/6

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Măsuri eficiente și coordonate ale UE pentru combaterea evaziunii fiscale, a evitării obligațiilor fiscale, a spălării banilor și a paradisurilor fiscale

(aviz din proprie inițiativă)

(2020/C 429/02)

| Raportor: | domnul Javier DOZ ORRIT |
| --- | --- |

Raportor:

domnul Javier DOZ ORRIT

| Decizia Adunării Plenare | 20.2.2020 |
| --- | --- |
| Temeiul juridic | Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură |
| | Aviz din proprie inițiativă |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru uniunea economică și monetară și coeziune economică și socială |
| Data adoptării în secțiune | 20.7.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri) | 216/2/2 |

Decizia Adunării Plenare

20.2.2020

Temeiul juridic

Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură

Aviz din proprie inițiativă

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru uniunea economică și monetară și coeziune economică și socială

Data adoptării în secțiune

20.7.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului

(voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri)

216/2/2

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | În pofida eforturilor depuse de UE și de numeroase guverne și a intrării în vigoare a unor directive europene importante (Directiva privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor și finanțării terorismului – DCSB, Directiva împotriva evitării obligațiilor fiscale – ATAD etc.) (1) și a Planului de acțiune al OCDE privind erodarea bazei de impunere și transferul profiturilor (BEPS), volumul fraudei și al evaziunii fiscale, al spălării banilor, precum și al evitării obligațiilor fiscale este în continuare foarte ridicat în raport cu finanțele publice ale statelor europene. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | CESE propune promovarea unui pact european pentru combaterea eficientă a fraudei și a evaziunii fiscale, a evitării obligațiilor fiscale și a spălării banilor. CESE solicită Comisiei Europene să promoveze o inițiativă politică care să implice guvernele naționale și celelalte instituții europene în realizarea acestui obiectiv, promovând consensul necesar în acest scop și implicând societatea civilă. Cooperarea dintre statele membre ar trebui să constituie pilonul principal al pactului. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | CESE solicită instituțiilor europene și statelor membre să prevadă resursele financiare și umane necesare pentru a pune în aplicare în mod eficace legislația europeană în vigoare și să își asume angajamentul de a adopta toate noile măsuri legislative și administrative necesare pentru combaterea eficientă a infracțiunilor și a practicilor fiscale incorecte, a spălării banilor și a activităților desfășurate în paradisurile fiscale. În acest sens, este necesar să se efectueze o evaluare permanentă a rezultatelor obținute ca urmare a punerii în aplicare a fiecărei măsuri. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | CESE consideră esențial angajamentul statelor membre de a pune capăt formelor neechitabile și dăunătoare de concurență fiscală, ceea ce a menționat, de altfel, în avizul său privind fiscalitatea și votul cu majoritate calificată (2) cu privire la necesitatea promovării dezbaterii privind trecerea progresivă de la votul în unanimitate la votul cu majoritate calificată în chestiunile fiscale. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Participarea activă a societății civile este esențială pentru crearea unei conștiințe fiscale a cetățenilor împotriva infracțiunilor și a practicilor incorecte și în favoarea unei fiscalități echitabile. Cooperarea cu aceasta va contribui la realizarea pactului și la punerea sa în aplicare. Implicarea întreprinzătorilor și a organizațiilor acestora este foarte importantă pentru succesul lui. Este necesar să se asigure că măsurile legislative adoptate nu au un impact nejustificat asupra întreprinderilor care își îndeplinesc obligațiile fiscale, prin impunerea unei sarcini administrative excesive asupra acestora. Acționând eficient și fără întârziere împotriva infracțiunilor și a practicilor fiscale incorecte, se vor obține resurse financiare publice suplimentare pentru a contribui la finanțarea planurilor de redresare după pandemie, la transformarea ecologică și digitală a economiei și la construirea Pilonului european al drepturilor sociale. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Digitalizarea economiei implică noi provocări pentru autoritățile fiscale, deoarece poate crea noi metode de planificare fiscală agresivă, infracțiuni financiare și practici incorecte. Cu toate acestea, digitalizarea economiei, prin intermediul unei cooperări administrative mai eficiente și al schimbului de date, creează, de asemenea, noi oportunități pentru autoritățile fiscale de a combate astfel de practici. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Pentru a obține rezultate mai bune în combaterea acestor infracțiuni și practici incorecte este necesară intensificarea cooperării politice, administrative, polițienești și judiciare, atât direct între statele membre, cât și între acestea și UE, consolidarea temeiurilor juridice pe care se întemeiază această cooperare și asigurarea unor resurse economice și umane suficiente pentru unitățile de informații financiare (FIU), autoritățile fiscale, organismele europene de supraveghere și pentru alți actori implicați în acest proces. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Pentru a îmbunătăți eficacitatea acțiunilor, este necesar să se pornească de la o viziune comună asupra acestor infracțiuni și practici incorecte, asupra legăturilor existente între acestea și a relației lor cu criminalitatea economică și financiară și cu corupția politică, precum și asupra rolului esențial al paradisurilor fiscale în facilitarea și ascunderea lor. Eradicarea activităților infracționale din paradisurile fiscale ar trebui să fie un obiectiv prioritar al UE. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Deși această politică este necesară în orice circumstanțe, CESE consideră că, în situația creată de pandemia de COVID-19, este esențial ca ea să devină o prioritate politică și etică pentru Uniune, pentru guvernele naționale și pentru societatea civilă europeană. Atunci când sunt necesare atât de multe resurse financiare publice pentru a face față consecințelor sanitare, economice și sociale ale pandemiei, este inadmisibil ca o cantitate semnificativă din aceste resurse să fie deturnată ilegal spre beneficiul privat al câtorva persoane, afectând în mod direct marea majoritate a lucrătorilor, a antreprenorilor, a liber profesioniștilor, a persoanelor dependente și a pensionarilor care își respectă obligațiile fiscale. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | CESE sprijină noul un plan de acțiune pentru o politică amplă a Uniunii în materie de prevenire a spălării banilor și a finanțării terorismului (3), prezentat de Comisia Europeană la 7 mai 2020 și consideră că acest plan trebuie să fie pus în aplicare fără întârziere. CESE sprijină măsurile propuse pentru a asigura punerea în aplicare efectivă a cadrului juridic actual privind combaterea spălării banilor și a finanțării terorismului, instituirea unui cadru unic de reglementare al UE, crearea unui organism european de supraveghere și ceilalți piloni ai planului. UE și statele membre trebuie să adopte poziții comune în forurile internaționale, cum ar fi Grupul de Acțiune Financiară Internațională (GAFI – OCDE), G20 și ONU. CESE împărtășește opinia Comisiei potrivit căreia măsurile luate trebuie să țină seama de legislația europeană în materie de protecție a datelor și de jurisprudența în domeniu a CJUE și să se asigure că ele implică o sarcină administrativă și financiară cât mai mică pentru statele membre și entitățile obligate. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | CESE solicită Comisiei Europene să evalueze lista actuală a jurisdicțiilor necooperante și să ia în considerare posibilitatea de a stabili criterii suplimentare pentru a se asigura că toate paradisurile fiscale sunt incluse în lista respectivă. De asemenea, solicită stabilirea măsurilor adecvate astfel încât întreprinderile și persoanele fizice să nu poată efectua tranzacții nejustificate cu instituțiile financiare ale acestora. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | CESE salută introducerea de indicatori fiscali în cadrul semestrului european, invită statele membre să respecte sugestiile în acest sens din recomandările specifice pentru fiecare țară și propune Comisiei Europene să includă în semestrul european o procedură de evaluare a eficienței, echității, caracterului suficient și a funcționării corespunzătoare a sistemelor fiscale în cadrul semestrului. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | CESE solicită ca directivele europene să ia în considerare operele de artă și alte bunuri de mare valoare, în special pe cele depozitate în porturile libere și în antrepozitele vamale și să se elimine treptat sistemele de acordare a cetățeniei și a dreptului de ședere pentru investitori instituite în anumite state membre, precum și să se elimine opacitatea acțiunilor la purtător. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | CESE consideră că dispozițiile prevăzute în cea de-a cincea Directivă privind combaterea spălării banilor (DCSB) în ceea ce privește înregistrarea centralizată și publică a beneficiarilor reali ai societăților și ai fiduciilor ar trebui să se aplice evaziunii fiscale. Pe de altă parte, solicită să se stabilească proceduri adecvate pentru a facilita respectarea de către IMM-uri a cerințelor de înregistrare. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | CESE sprijină o soluție globală privind impozitarea întreprinderilor cu o prezență digitală semnificativă în cadrul lucrărilor OCDE, însă, în cazul în care nu se va ajunge la un acord înainte de sfârșitul anului 2020, UE ar trebui să-și reia inițiativa privind impozitarea marilor întreprinderi digitalizate. |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | Este necesară reformarea Directivei împotriva evitării obligațiilor fiscale (ATAD) în vederea includerii unor norme privind tratamentul fiscal în legătură cu jurisdicțiile cu nivel de impozitare redus și cu repatrierea dividendelor sau a câștigurilor de capital neimpozitate în străinătate. |
| --- | --- |

1.16.

| 1.17. | FIU de la nivel național trebuie să fie sprijinite din punct de vedere financiar și tehnic, fiind necesară promovarea unei cooperări strânse între acestea și între autoritățile fiscale, precum și între serviciile naționale de poliție și Europol, în urmărirea infracțiunilor fiscale și financiare. |
| --- | --- |

1.17.

| 1.18. | CESE solicită Comisiei să realizeze un studiu privind rolul societăților de tip „cutie poștală” în ceea ce privește frauda fiscală, evaziunea fiscală și evitarea obligațiilor fiscale, precum și în ceea ce privește spălarea banilor și să modifice, în conformitate cu concluziile acestuia, Directiva împotriva evitării obligațiilor fiscale, Directiva privind cerințele de capital și Directiva privind combaterea spălării banilor, pentru a preveni, prin intermediul acestor directive, comiterea de infracțiuni și facilitarea practicilor incorecte. |
| --- | --- |

1.18.

| 1.19. | CESE invită CE și statele membre să studieze conceptul de impozitare minimă efectivă a profiturilor întreprinderilor și posibila aplicare a acesteia. |
| --- | --- |

1.19.

| 1.20. | CESE propune ca acordurile comerciale sau economice ale UE să includă, în conformitate cu principiile și cu normele OMC, un capitol care să conțină clauze împotriva infracțiunilor fiscale, a spălării banilor și a planificării fiscale agresive, precum și clauze de cooperare între administrațiile fiscale. |
| --- | --- |

1.20.

2.   Context

| 2.1. | Amploarea fraudei fiscale, a evaziunii fiscale și a evitării obligațiilor fiscale, precum și a spălării banilor este, din punct de vedere macroeconomic, foarte semnificativă în Europa și în lume. Dimensiunea transnațională a acestora este evidentă. Paradisurile fiscale joacă un rol-cheie în aceste procese, găzduind și canalizând capitaluri provenite de la mari întreprinderi și averi personale ai căror proprietari au omis sau au evitat plata impozitelor, împreună cu cele care provin din fapte de corupție politică și economică și de la organizații din economia ilicită. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Nu există o definiție a paradisului fiscal care să fie unanim acceptată, însă, de regulă, în toate paradisurile fiscale cota de impunere este zero sau foarte mică și nu există transparență în ceea ce privește clienții și fluxurile financiare. Ele sunt identificate prin intermediul unor liste, care definesc caracterul necooperant ca fiind refuzul de a furniza informații autorităților fiscale și de a coopera cu autoritățile judiciare. Listele recunoscute sunt lista OCDE (4) și cele două ale UE: cea privind spălarea banilor și finanțarea terorismului și cea privind evaziunea fiscală și evitarea obligațiilor fiscale (5). Monografia F&D (Finance and Development, FMI) estimează că averile private din centrele financiare offshore au o valoare cuprinsă între 7 000 și 8 700 de miliarde USD (6) (între 8 % și 10 % din PIB-ul mondial). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | FMI estimează că evaziunea fiscală costă guvernele aproximativ 3 000 de miliarde USD pe an (7). Parlamentul European estimează că în UE, cifra se ridică la 825 de miliarde EUR (8), iar deficitul de încasare a TVA, în cea mai mare parte din cauza fraudei, se ridică la aproximativ 147 de miliarde EUR anual, din care 50 de miliarde EUR reprezintă „frauda de tip carusel” la nivel transfrontalier (9). |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Evitarea obligațiilor fiscale nu presupune întotdeauna o încălcare a literei legii, ci o încălcare a spiritului acesteia. Paradisurile fiscale încasează anual aproximativ 600 de miliarde USD rezultate din evitarea obligațiilor fiscale de către întreprinderi (10). Pierderile suferite de UE se situează între 160 de miliarde EUR și 190 de miliarde EUR anual (11). Evitarea obligațiilor fiscale în șase state membre reduce cu 42,8 miliarde EUR veniturile fiscale ale celorlalte 22 de state (12). F&D (FMI) afirmă că 40 % din investițiile străine directe la nivel mondial, aproximativ 15 000 de miliarde USD, sunt direcționate către societăți de tip „cutie poștală” (fără activitate economică), frecvent sub forma unor societăți holding care regrupează filialele operaționale. Majoritatea acestora sunt întreprinderi stabilite în cinci țări europene (13). |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Conform ONU, spălarea banilor are o amploare de o valoare cuprinsă între 2 % și 5 % din PIB-ul mondial (14). Cauzele recente, precum Danske Bank (cu o estimare inițială de aproximativ 200 de miliarde EUR) (15) sau Swedbank (37 de miliarde EUR) (16) arată deficiențele în domeniul combaterii spălării banilor, în pofida directivelor și a activității autorităților de supraveghere. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Pe lângă sectorul financiar, există și alte canale de spălare a banilor: piețe de artă, diamante și metale prețioase; porturi libere, antrepozite vamale și zone economice speciale etc. Schimbările tehnologice rapide oferă noi modalități prin intermediul activelor virtuale și al lanțurilor de blocuri (blockchain). Același lucru este valabil și pentru procedurile de evaziune și de evitare a obligațiilor fiscale: evaziune fiscală cu dividende și cupoane pentru tranzacții de tipul cum-ex (55,2 miliarde EUR), planificarea fiscală agresivă; acorduri secrete între state și întreprinderi multinaționale care își reduc în mod substanțial obligațiile fiscale sau regimuri pentru acordarea cetățeniei sau a dreptului de ședere străinilor în schimbul investițiilor. Comerțul electronic, economia platformelor și economia digitală prezintă, în general, noi riscuri în ce privește facilitarea infracțiunilor fiscale și evitarea obligațiilor fiscale, dar și noi oportunități de urmărire și control. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Comisia Juncker a desfășurat o activitate foarte intensă pentru combaterea infracțiunilor fiscale și a evitării obligațiilor fiscale: 26 de inițiative legislative și 57 de inițiative de alte tipuri. Se disting în special două directive împotriva spălării banilor și finanțării terorismului: a patra și a cincea Directivă privind combaterea spălării banilor (2015 și, respectiv, 2018). Transpunerea celei din urmă s-a încheiat în ianuarie 2020 și aduce îmbunătățiri în ceea ce privește identificarea beneficiarilor, schimbul de informații și colaborarea între FIU, precum și în ceea ce privește extinderea domeniului de aplicare pentru entitățile obligate, introducând totodată controlul monedelor virtuale. Rezultatele practice nu sunt satisfăcătoare: continuă să existe numeroase deficiențe și lacune, deși Comisia este foarte activă în limitele competențelor sale (evaluarea din 2019) (17). Foarte recent, Curtea de Conturi Europeană a inițiat un audit pentru a evalua eficacitatea măsurilor de combatere a spălării banilor în sectorul bancar (18), iar CE a acționat în justiție trei state membre în fața Curții de Justiție a Uniunii Europene (CEJ) pentru încălcări în ceea ce privește deplina punere în aplicare a celei de a 4-a directive privind combaterea spălării banilor (19). |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | La 7 mai 2020, CE a prezentat un nou plan de acțiune pentru o politică amplă a Uniunii în materie de prevenire a spălării banilor și a finanțării terorismului (20) și un regulament delegat (21), care cuprinde lista țărilor și jurisdicțiilor ce nu colaborează în această chestiune. Pe baza evaluării divergențelor constatate în punerea în aplicare a cadrului legislativ existent și a acelor „grave deficiențe[...] legate de respectarea normelor” și manifestându-și intenția de a nu tolera deloc bani iliciți în UE, planul este structurat pe șase piloni:






  — | garantarea aplicării efective a cadrului existent, începând cu transpunerea integrală a directivelor privind combaterea spălării banilor; |
| --- | --- | --- |

2.8.

—

garantarea aplicării efective a cadrului existent, începând cu transpunerea integrală a directivelor privind combaterea spălării banilor;

| — | instituirea unui cadru unic de reglementare, prin intermediul unei directive modificate și al unui regulament; |
| --- | --- |

—

instituirea unui cadru unic de reglementare, prin intermediul unei directive modificate și al unui regulament;

| — | instituirea unor proceduri și a unui organism al UE de monitorizare, prin intermediul unei propuneri legislative; |
| --- | --- |

—

instituirea unor proceduri și a unui organism al UE de monitorizare, prin intermediul unei propuneri legislative;

| — | instituirea unui mecanism de coordonare și sprijin pentru FIU și interconectarea registrelor naționale centrale ale conturilor bancare; |
| --- | --- |

—

instituirea unui mecanism de coordonare și sprijin pentru FIU și interconectarea registrelor naționale centrale ale conturilor bancare;

| — | aplicarea legislației penale și consolidarea schimbului de informații; |
| --- | --- |

—

aplicarea legislației penale și consolidarea schimbului de informații;

| — | consolidarea dimensiunii internaționale a cadrului UE. |
| --- | --- |

—

consolidarea dimensiunii internaționale a cadrului UE.

În primul trimestru al anului 2021 vor fi prezentate patru propuneri legislative menite să dezvolte acești piloni.

| 2.9. | Al doilea mare domeniu de acțiune al CE a fost cel al evitării obligațiilor fiscale, legat de inițiativele referitoare la impozitarea economiei digitale și la baza fiscală a societăților. Strategia acesteia a urmărit obținerea unei „fiscalități eficiente”, care să determine întreprinderile multinaționale să își plătească impozitele corespunzătoare acolo unde generează valoare, în conformitate cu Planul de acțiune al OCDE privind erodarea bazei impozabile și transferul profiturilor (BEPS), în special prin limitarea erodării bazei de impozitare a societăților prin deduceri ale dobânzilor, ale redevențelor și ale altor beneficii financiare. Principalul standard în acest sens a fost Directiva ATAD (2016), modificată în 2017 pentru a include tratamentul neuniform al elementelor hibride (ATAD 2) (22). Încă nu este posibilă efectuarea unei evaluări a rezultatelor acestora. De asemenea, au fost adoptate acte legislative pentru facilitarea soluționării litigiilor generate de dubla impunere (23). Un nou Regulament privind controlul numerarului care intră sau iese din Uniune a fost adoptat în 2018 (24). |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | În inițiativele sale legislative referitoare la impozitarea economiei digitale și la baza de impozitare a societăților, CE a avut în vedere evitarea obligațiilor fiscale. În 2018, Comisia a propus două directive: Directiva privind impozitul pe profit al societăților în cazul unei prezențe digitale substanțiale și Directiva privind impozitarea veniturilor marilor întreprinderi digitale. În 2016, ea a propus alte două directive: Directiva privind o bază fiscală comună a societăților, CCTB, și Directiva privind o bază fiscală consolidată comună a societăților, CCCTB. Aceasta din urmă este foarte importantă pentru combaterea evitării obligațiilor fiscale. Dezbaterile simultane de la nivelul OCDE și opoziția unora dintre statele membre au întârziat adoptarea acestor directive. Având în vedere această situație, CE a prezentat o comunicare (în 2019), prin care se propune inițierea unei dezbateri, astfel încât deciziile în domeniul fiscal să fie adoptate cu majoritate calificată. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | Cooperarea dintre autoritățile fiscale și alte instituții ale statelor membre, prin schimbul automat de informații fiscale (AEOI) (25), și transparența sunt esențiale. Au fost aprobate șase directive privind cooperarea administrativă. De la prima, 2011/12/UE (26), până la ultima, (UE) 2018/822 (27), a fost extinsă treptat obligația de a dezvălui informații cu privire la beneficiarii reali ai conturilor, la activele financiare și la tranzacții, precum și la toate produsele, inclusiv la asigurări și la dividende. S-au înregistrat progrese în ceea ce privește cerințele pentru schimbul automat de informații privind deciziile fiscale (tax rulings) și de informații financiare ale marilor întreprinderi, pentru fiecare țară în parte [raportare pentru fiecare țară în parte sau CBCR (28)]. Directiva (UE) 2019/1153 a Parlamentului European și a Consiliului (29) reglementează utilizarea informațiilor financiare și de altă natură pentru urmărirea penală a infracțiunilor. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | Comisia Juncker s-a confruntat cu problema acordurilor secrete ale anumitor state membre cu întreprinderi multinaționale, care le permit acestora să plătească impozite foarte reduse în aceste țări. De asemenea, a reușit să introducă indicatori fiscali în semestrul european. Ultimele recomandări specifice fiecărei țări indică faptul că, în unele state, legislația nu este aplicată în mod satisfăcător în ceea ce privește planificarea fiscală agresivă sau identificarea beneficiarilor reali. Cooperarea dintre statele membre poate fi mult îmbunătățită. În pofida faptului că au fost înregistrate unele progrese, nu se observă o diminuare generalizată a nivelurilor fraudei, spălării banilor și evitării obligațiilor fiscale care cresc în unele cazuri, cum ar fi fluxurile de capital către întreprinderile de tip „cutie poștală”. |
| --- | --- |

2.12.

| 2.13. | În ultimii cinci ani, CESE a adoptat 25 de avize cu privire la aceste aspecte. În general, CESE a sprijinit măsurile propuse de Comisie. În unele cazuri, CESE a formulat cerințe suplimentare, în conformitate cu poziția PE. |
| --- | --- |

2.13.

3.   Observații generale și recomandări

| 3.1. | Criza provocată de pandemia de coronavirus, cea mai gravă criză de la sfârșitul celui de Al Doilea Război Mondial, trebuie să fie în centrul oricărui proces de reflecție și al tuturor propunerilor cu caracter economic și social. În legătură cu prezentul aviz, pare evident că o reducere drastică a volumului economic al infracțiunilor fiscale și al evitării obligațiilor fiscale ar oferi statelor și Uniunii în sine o parte din resursele financiare necesare pentru a face față impactului sanitar, economic și social al pandemiei. CESE consideră că implicarea instituțiilor europene, a guvernelor naționale și a societății civile în adoptarea tuturor măsurilor necesare pentru realizarea unei acțiuni permanente și eficiente de combatere a infracțiunilor fiscale și a evitării obligațiilor fiscale este, în prezent, mai mult decât oricând, un imperativ politic și moral esențial și o chestiune urgentă. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Prezentul aviz urmărește, în principal, formularea unor propuneri care să contribuie la o combatere mai eficientă a acestor infracțiuni, pe baza unei imagini de ansamblu și a opiniilor exprimate în avizele anterioare ale CESE. Este necesar să se țină seama de relațiile existente între diferitele infracțiuni fiscale și de relația acestora cu evitarea obligațiilor fiscale, prin intermediul unor canale comune care conduc spre paradisurile fiscale. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | CESE recunoaște voința CE și a PE de a promova inițiativele care vizează combaterea infracțiunilor fiscale, a evaziunii fiscale și a concurenței fiscale neloiale și regretă faptul că unele dintre principalele inițiative, precum cele care privesc impozitul pe profit al societăților, frauda legată de TVA și planificarea fiscală agresivă, sunt blocate sau pot fi restrânse de unele state membre și de lipsa de cooperare între ele. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | CESE propune promovarea unui pact european pentru combaterea eficientă a fraudei și a evaziunii fiscale, a evitării obligațiilor fiscale și a spălării banilor. CESE face apel la Comisie să promoveze o inițiativă politică în care să fie implicate guvernele naționale și celelalte instituții europene în vederea creării acestui pact. Cooperarea dintre statele membre trebuie să fie unul dintre pilonii pactului. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Aplicarea eficientă a pactului ar trebui să le ofere UE și statelor sale membre resurse suplimentare față de cele oferite de creșterea economică, în vederea finanțării planurilor de redresare după criza provocată de pandemie, a transformării ecologice și digitale a economiilor lor și a construirii unui Pilon european al drepturilor sociale solid. CESE solicită factorilor de decizie politică ai UE și guvernelor naționale să ajungă, cu responsabilitatea și generozitatea pe care le impun momentele tragice prin care trecem și cu respectarea suveranității fiscale a statelor membre, la un consens privind conținutul pactului propus de CESE. În opinia CESE, construirea unui consens privind realizarea unui pact european pentru combaterea infracțiunilor fiscale, a evitării obligațiilor fiscale și a spălării banilor și a finanțării terorismului ar trebui să se bazeze pe:






  (a) | angajamentul statelor membre și al instituțiilor europene de a adopta toate măsurile legislative și administrative suplimentare necesare pentru combaterea eficientă a acestor infracțiuni și a practicilor incorecte; |
| --- | --- | --- |

3.5.

(a)

angajamentul statelor membre și al instituțiilor europene de a adopta toate măsurile legislative și administrative suplimentare necesare pentru combaterea eficientă a acestor infracțiuni și a practicilor incorecte;

| (b) | consolidarea voinței politice de cooperare între statele membre și cu instituțiile UE, care să conducă la instituirea unor proceduri eficiente de cooperare administrativă, polițienească și judiciară pentru a atinge obiectivele pactului; |
| --- | --- |

(b)

consolidarea voinței politice de cooperare între statele membre și cu instituțiile UE, care să conducă la instituirea unor proceduri eficiente de cooperare administrativă, polițienească și judiciară pentru a atinge obiectivele pactului;

| (c) | angajamentul statelor membre de a pune capăt concurenței fiscale neloiale și de a debloca directivele aferente obiectivelor pactului; și |
| --- | --- |

(c)

angajamentul statelor membre de a pune capăt concurenței fiscale neloiale și de a debloca directivele aferente obiectivelor pactului; și

| (d) | implicarea organizațiilor societății civile în realizarea pactului. |
| --- | --- |

(d)

implicarea organizațiilor societății civile în realizarea pactului.

| 3.6. | Participarea organizațiilor societății civile la acest acord și la crearea unei conștiințe sociale avansate în materie fiscală este esențială. Cetățenii europeni așteaptă cu interes alocarea unor resurse suficiente pentru servicii publice de calitate – în prezent, în special pentru sănătate și cercetare – și pentru sisteme de protecție socială adecvate. Majoritatea antreprenorilor care își respectă obligațiile fiscale doresc să pună capăt evaziunii fiscale și evitării obligațiilor fiscale practicate de unele întreprinderi, care le fac concurență neloială. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | CESE este de acord cu PE atunci când afirmă că „[...] impozitarea echitabilă și lupta hotărâtă împotriva fraudei fiscale, a evaziunii fiscale, a planificării fiscale agresive și a spălării de bani joacă un rol central în crearea unei societăți echitabile și a unei economii puternice, apărând în același timp contractul social și statul de drept” (30). Prin urmare, este preocupat de amploarea decalajului fiscal pe care aceste infracțiuni și practicile incorecte îl generează în veniturile fiscale, precum și de evoluția recentă a fiscalității, care a transferat incidența fiscală asupra veniturilor salariale și dinspre sectorul financiar către economia reală, în care IMM-urile se confruntă cu o presiune fiscală mai accentuată decât întreprinderile multinaționale. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Introducerea indicatorilor fiscali în rapoartele pentru fiecare țară în parte din cadrul semestrului european a reprezentat un progres. Cu toate acestea, evaluarea rezultatelor acestora arată că funcționarea FIU, schimbul automat de informații și cooperarea între autoritățile fiscale nu sunt satisfăcătoare în unele state membre ale UE, atât în ceea ce privește spălarea banilor, cât și în ceea ce privește evaziunea fiscală și evitarea obligațiilor fiscale. CESE propune CE ca indicatorii fiscali să aibă, în cadrul semestrului european, aceeași importanță ca ceilalți și să se stabilească o procedură de evaluare a eficienței, echității, caracterului suficient și a funcționării corespunzătoare a sistemelor fiscale. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | CESE sprijină noul un plan de acțiune pentru o politică amplă a Uniunii în materie de prevenire a spălării banilor și a finanțării terorismului și consideră că acesta ar trebui pus în aplicare de urgență. CESE sprijină crearea unui organism european de supraveghere, care să consolideze la maximum cooperarea dintre autoritățile fiscale și FIU ale statelor membre și să dețină anumite competențe directe de control al entităților care fac obiectul obligațiilor din toate domeniile și de investigare cu privire la acestea și resurse de personal și tehnologice suficiente pentru a se adapta la evoluția constantă a infracțiunilor. Invită Comisia să ia în considerare, ca modalitate optimă în acest sens, crearea unei agenții europene care să combată infracțiunile fiscale, economice și financiare și spălarea banilor și să monitorizeze respectarea legislației și eficiența acțiunilor administrative. CESE consideră necesar ca UE să adopte poziții comune în forurile internaționale, cum ar fi GAFI (OCDE), G20 și ONU. În opinia CESE, CE ar trebui să ajute statele membre prin instituirea unor mecanisme de formare precum Academia fiscală europeană, pe care a propus-o în avizul său privind programul Fiscalis (10/2018) (31). |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Cadrul juridic împotriva spălării banilor trebuie să permită accesul la informații legate de titularii de conturi, de întreprinderi și de fiducii, respectând normele privind protecția datelor și jurisprudența Curții de Justiție în domeniu. Trebuie asigurată protecția specialiștilor care sunt obligați să denunțe practicile suspecte de spălare a banilor pe care le detectează. CESE salută faptul că planul de acțiune propune un nou regim de protecție a avertizorilor și solicită ca acesta să nu fie amânat până în decembrie 2021. CESE este de acord cu punctul de vedere al CE, conform căruia ar trebui să se asigure că măsurile adoptate implică cele mai mici sarcini administrative și financiare suplimentare pentru statele membre și entitățile obligate. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Măsurile de supraveghere a statelor terțe incluse în a cincea Directivă privind combaterea spălării banilor vor fi eficiente numai dacă va exista o listă realistă a țărilor cu risc ridicat. CESE pledează pentru o metodologie transparentă și clară și pentru termene de evaluare mai scurte. Comitetul consideră că noua listă, cu doar 20 de țări și teritorii, ar trebui să fie aprobată cât mai curând posibil și să mai includă alte câteva țări, cum ar fi cele care au fost implicate în scandaluri recente. Regretă obstacolele create de unele țări ale UE în ceea ce privește accesul la informații cu privire la tranzacțiile către paradisurile fiscale. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Lista Ecofin (2017) a paradisurilor fiscale în ceea ce privește evaziunea fiscală și evitarea obligațiilor fiscale a fost actualizată în februarie anul trecut. Spre deosebire de alte liste, aceasta are avantajul de a cuprinde atât țările care nu acceptă un schimb automat de informații, cât și pe cele care oferă regimuri fiscale speciale pentru întreprinderi. Este condamnabil faptul că lista europeană exclude existența paradisurilor fiscale în UE. Totuși, în recomandările specifice fiecărei țări din cadrul semestrului european, CE a menționat anumite state membre în legătură cu subminarea bazelor de impozitare ale partenerilor lor din Uniune. Deși amenințarea includerii pe lista neagră are un efect descurajator din punctul de vedere al reputației, sancțiunile nu sunt suficient de eficiente. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | Pentru ca jurisdicțiile aflate pe listă să întreprindă reformele necesare, CESE propune ca, după următoarea evaluare, să fie reformat regulamentul, pentru a interzice realizarea de tranzacții financiare cu UE celor care nu au adoptat măsurile necesare. Măsurile trebuie să vizeze, de asemenea, întreprinderile care evită plata impozitelor. O măsură eficientă ar fi să nu se acorde ajutoare publice pentru COVID-19 întreprinderilor care efectuează tranzacții nejustificate cu jurisdicțiile enumerate în listă, astfel cum au aprobat unele state membre. CESE solicită, de asemenea, să se ia în considerare excluderea respectivelor întreprinderi de la atribuirea contractelor de achiziții publice. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | Întreprinderile multinaționale funcționează la nivel mondial având o conducere comună, însă normele fiscale se adoptă la nivel național, fără a se ține seama de interacțiunea acestora cu regimurile altor țări, în cazurile în care concurența fiscală cu acestea nu este loială. Anumite jurisdicții aprobă regimuri fiscale care subminează bazele de impozitare ale altor teritorii. Acest lucru, împreună cu scăderea generalizată a cotelor, a determinat intrarea țărilor într-o cursă fiscală descendentă pentru a atrage investițiile străine directe și a condus la lacune și necorelări juridice. Multe întreprinderi multinaționale își restructurează activitățile pentru a-și reduce drastic factura fiscală. În acest sens, ele apelează la anumite operațiuni în cadrul grupului pentru a transfera artificial o mare parte din cheltuieli către teritoriile cu impozitare medie sau ridicată, în timp ce profitul este declarat în jurisdicții cu impozitare redusă sau nulă, în care au obținut norme fiscale secrete (tax rulings) de la guverne. Transferul profiturilor de către marile întreprinderi din economia digitală este deosebit de simplu în acest context. CESE speră că punerea în aplicare a normelor BEPS și a directivelor ATAD va permite schimbarea acestei situații. Este încă devreme pentru a evalua rezultatele. Pentru ca acestea să fie eficiente, este esențială cooperarea tuturor statelor membre, care reprezintă obiectivul principal al pactului european. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | UE este un spațiu vulnerabil în ce privește evitarea obligațiilor fiscale (32). Mobilitatea capitalurilor, a bunurilor și a persoanelor pe piața internă contrastează cu lipsa de coordonare a politicilor fiscale. După criza din 2008, progresele înregistrate în ceea ce privește guvernanța economică au pus accentul pe controlul cheltuielilor. Situația s-a schimbat în ultimii ani, dar coordonarea politicilor fiscale este încă insuficientă. Introducerea indicatorilor fiscali în semestrul european constituie un progres care a permis semnalarea ca prejudiciabile a sistemelor fiscale din anumite state membre. |
| --- | --- |

3.15.

| 3.16. | În 2009, G20 a inițiat un proces de cooperare pentru combaterea evaziunii și a evitării obligațiilor fiscale. OCDE a aprobat un nou standard global privind schimbul de informații, standardul comun de raportare (SCR), bazat pe schimbul automat de informații (AEOI). Majoritatea jurisdicțiilor din comunitatea internațională s-au angajat să îl pună în aplicare din ianuarie 2018. O evaluare generală a respectării acestuia este în curs de efectuare. |
| --- | --- |

3.16.

| 3.17. | În UE, schimbul automat de informații este reglementat prin Directiva privind cooperarea administrativă (DAC), modificată de mai multe ori pentru a se alinia la standardul comun de raportare. DAC a extins obligația schimbului automat de informații la persoanele fizice și juridice și la principalele tipuri de venituri, însă există lacune care trebuie remediate. Problema informațiilor referitoare la beneficiarul real al activelor și al fondurilor, la vehiculele intermediare opace (anumite fiducii sau trusturi, societăți de tip „cutie poștală”, fundații etc.) rămâne nesoluționată, astfel cum a demonstrat scandalul „Panama Papers”. Nu a fost soluționată nici problema anonimatului „acțiunilor la purtător”, al căror beneficiar nu este cunoscut public și care sunt permise în anumite țări. Domeniul de aplicare al DAC ar trebui extins la operele de artă și la alte bunuri de mare valoare aflate în porturi libere și în antrepozite vamale. Ar trebui, de asemenea, rezolvată problema sistemelor instituite de 19 state membre pentru acordarea cetățeniei și a dreptului de ședere în schimbul investițiilor și care, în numeroase cazuri, sunt utilizate pentru săvârșirea de infracțiuni fiscale. |
| --- | --- |

3.17.

| 3.18. | Planul de acțiune BEPS al OCDE este inițiativa globală de combatere a erodării bazei impozabile și a transferului profiturilor. Rapoartele privind desfășurarea fiecăreia dintre cele 15 acțiuni ale sale au o natură juridică diferită. Unele privesc bunele practici, iar altele vizează seria de standarde minime, având capacitatea de a obliga statele să includă conținutul lor în legislația privind întreprinderile. Unele aspecte fundamentale, cum ar fi impozitarea economiei digitale sau repartizarea drepturilor de impunere pe țări, sunt în curs de soluționare la nivel global. Unele țări și organizații ale societății civile au criticat procesul BEPS și au solicitat ca reformarea arhitecturii fiscale internaționale să fie transferată Comitetului de experți în domeniul fiscal al ONU. CESE consideră că OCDE trebuie să își finalizeze activitatea și să colaboreze cu Comitetul ONU, pentru a-și partaja și a-și universaliza concluziile. |
| --- | --- |

3.18.

| 3.19. | Directivele ATAD sunt elementele centrale ale strategiei UE împotriva evitării obligațiilor fiscale. Acestea garantează că statele membre pun în aplicare rapoartele BEPS în mod coordonat și consolidează valoarea lor juridică, subordonând respectarea lor controlului din partea CJUE. În unele cazuri, normele împotriva abuzurilor depășesc BEPS, astfel cum este cazul „impozitelor la ieșire”, al normelor privind „întreprinderile străine controlate”, al normelor pentru neutralizarea efectelor tratamentelor neuniforme ale elementelor hibride sau al instituirii unei clauze generale împotriva abuzurilor. Cu toate acestea, clauzele privind investițiile nu au fost incluse din cauza opoziției anumitor țări, deși Comisia și majoritatea statelor membre s-au pronunțat în favoarea acestora. |
| --- | --- |

3.19.

| 3.20. | Investigațiile efectuate de CE în legătură cu deciziile fiscale secrete semnate de unele întreprinderi multinaționale mari și de guvernele unor state membre ale UE au evidențiat importanța proceselor de evitare a obligațiilor fiscale facilitate: cote de impozitare cuprinse între 0,05 % și 2 % din profiturile transferate din alte țări europene. Ca răspuns, UE a modificat DAC pentru a institui obligativitatea comunicării automate a oricărei decizii fiscale (tax ruling) transfrontaliere semnate de un stat membru. |
| --- | --- |

3.20.

| 3.21. | O reformă mai recentă a DAC a extins schimbul automat la informații de bază cu privire la întreprinderile mari (33), defalcate pentru fiecare țară [rapoarte CBCR (34)], în conformitate cu cerințele prevăzute în acțiunea 13 a BEPS. Însă, în continuare, accesul publicului la aceste informații nu este permis. CE a propus reformarea Directivei 2013/34/UE a Parlamentului European și a Consiliului (35) în materie de contabilitate, pentru a permite publicarea rapoartelor pentru fiecare țară în parte. CESE consideră că ar trebui să se aplice cel puțin societăților care beneficiază de ajutoare publice. |
| --- | --- |

3.21.

| 3.22. | O propunere foarte importantă a CE în domeniul impozitării întreprinderilor este cea referitoare la armonizarea bazei fiscale a societăților. În prima sa etapă (CCTB), baza fiscală ar urma să fie calculată în conformitate cu norme comune. În a doua etapă (CCCTB), profitul și pierderile pe care diferitele filiale ale unei întreprinderi sau ale unui grup multinațional le-au avut în fiecare stat membru ar fi consolidate în întreaga UE. Soldul net rezultat ar urma să fie distribuit între diferitele țări în care întreprinderea își desfășoară activitatea, impozitul fiind plătit în fiecare dintre acestea conform unei formule prestabilite (active, vânzări și locuri de muncă). Există speranța că, odată cu consolidarea, ar înceta o mare parte a operațiunilor de planificare fiscală agresivă. CESE este de acord ca impozitarea să se bazeze pe o formulă ponderată care să țină seama de locul de vânzare, de ocuparea forței de muncă și de active. Valoarea drepturilor de proprietate intelectuală, a datelor și a altor active necorporale trebuie să fie evaluată în mod riguros. |
| --- | --- |

3.22.

| 3.23. | Potrivit CE și OCDE, dificultatea pe care o întâmpină, în unele țări și în diferite situații, normele fiscale în vigoare în ceea ce privește includerea veniturilor noilor modele de afaceri ale economiei digitale a condus la o subimpozitare a întreprinderilor digitale în raport cu cele tradiționale. CE a aprobat (în martie 2018) două propuneri de directivă pentru impozitarea economiei digitale (36), în conformitate cu lucrările OCDE care ar trebui să se încheie în 2020. Una dintre acestea are în vedere o soluție provizorie, iar cealaltă, o soluție definitivă. Soluția provizorie stabilește un impozit de 3 % pe vânzările de servicii digitale ale marilor întreprinderi (și nu pe profit sau acolo unde se creează valoarea). Pentru moment, aceasta este blocată la nivelul Consiliului. Comisia aderă acum la o soluție globală în cadrul lucrărilor OCDE, însă, în cazul în care nu se ajunge la un acord înainte de sfârșitul anului 2020, își va relua inițiativa privind impozitarea marilor întreprinderi digitalizate. |
| --- | --- |

3.23.

| 3.24. | Atât CE, cât și CESE (37) s-au pronunțat asupra necesității de a iniția o dezbatere și de a discuta despre condițiile necesare pentru a trece treptat de la votul în unanimitate la votul cu majoritate calificată în chestiunile fiscale. Termenele-limită pentru efectuarea acestei schimbări pot fi mai scurte sau mai lungi, în funcție de importanța pe care o au pentru statele membre chestiunile fiscale asupra cărora se dorește să se intervină. |
| --- | --- |

3.24.

| 3.25. | CESE consideră că provocările enorme pe care le implică criza provocată de pandemia de COVID-19 pentru UE și pentru toate statele sale membre sunt incompatibile cu orice tip de relaxare legată de infracțiunile care aduc daune creșterii economice și finanțelor publice. CESE susține, de asemenea, că este necesar să se consolideze cooperarea și solidaritatea între statele membre, instituțiile UE și sectoarele societății civile europene. |
| --- | --- |

3.25.

4.   Observații și recomandări specifice

| 4.1. | CESE recomandă extinderea soluției prevăzute în a cincea Directivă privind combaterea spălării banilor la domeniul evaziunii fiscale, pentru a institui obligația țărilor de a înființa un registru centralizat și public al beneficiarilor reali ai societăților și ai fiduciilor și stabilirea unei proceduri adecvate pentru a identifica proprietarul efectiv atunci când acesta se află în spatele unei întreprinderi situate în afara UE. Toate registrele trebuie să funcționeze într-un mod adecvat și proporțional, pentru a facilita activitatea întreprinderilor care trebuie să îndeplinească cerințele și, în special, a IMM-urilor, cărora ar trebui să li se acorde servicii de asistență. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Nevoia de a-i identifica pe beneficiarii reali ai tuturor societăților și fiduciilor ar trebui extinsă la deținătorii acțiunilor la purtător. CESE solicită Comisiei să ia în considerare instituirea unei proceduri care să permită acest lucru și, dacă nu este posibil, să procedeze la interzicerea lor în UE. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Lacunele pe care le prezintă încă textul DAC trebuie să fie completate pentru a extinde schimbul automat de informații la operele de artă și la alte bunuri de mare valoare aflate în porturi libere, în antrepozite vamale și în zone economice speciale. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Statelor membre ar trebui să li se solicite să elimine treptat regimurile de acordare a cetățeniei sau a dreptului de ședere în schimbul investițiilor, care facilitează infracțiunile fiscale. Aceasta este poziția PE, împărtășită de CESE în avizul său SOC/618 (38). Atât timp cât acestea se mențin, trebuie luate măsurile de control necesare pentru a se asigura că investitorii își respectă obligațiile fiscale. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Trebuie introduse măsuri convenite la nivelul OCDE și al Cadrului integrat pentru acordarea de asistență tehnică în ceea ce privește alocarea de venituri fiscale către jurisdicții de piață precum India și China. Directiva ATAD ar trebui modificată pentru a include norme privind tratamentul fiscal în legătură cu jurisdicțiile cu nivel de impozitare redus și, în special, cu repatrierea dividendelor sau a câștigurilor de capital provenite de la filialele externe, în cazul în care pentru acestea nu s-a aplicat o cotă de impunere minimă în străinătate. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | În conformitate cu solicitarea inclusă în Rezoluția PE din martie 2019 (39), CESE invită CE și statele membre să studieze conceptul de impozitare minimă efectivă a profiturilor întreprinderilor și posibila aplicare a acesteia. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Trebuie intensificată cooperarea dintre organismele de supraveghere și autoritățile fiscale ale statelor membre, în special în domeniul infracțiunilor fiscale și al spălării banilor, precum și să se promoveze o cooperare mai strânsă între Europol și serviciile naționale de poliție. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | FIU naționale trebuie să fie sprijinite financiar și tehnic pentru a le permite să își îndeplinească sarcinile în mod eficient. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Volumul enorm de capital care circulă prin societățile de tip „cutie poștală” cu sediul în UE necesită un răspuns ferm din partea factorilor de decizie politică. CESE solicită Comisiei să realizeze un studiu privind rolul societăților de tip „cutie poștală” în frauda fiscală, evaziunea fiscală și evitarea obligațiilor fiscale (după aplicarea ATAD 1 și 2), precum și în spălarea banilor, și să adopte, în conformitate cu concluziile acestuia, toate măsurile necesare pentru a împiedica săvârșirea, prin intermediul acestui tip de societăți, a infracțiunilor și a practicilor incorecte menționate. Directivele ATAD, Directiva privind cerințele de capital și directiva privind combaterea spălării banilor ar trebui modificate, după caz. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | CESE propune ca, în cadrul viitoarelor acorduri comerciale, de investiții sau de asociere economică ale UE ori în cadrul revizuirii celor aflate în vigoare, să se ia în considerare, în conformitate cu principiile și cu normele OMC, introducerea unui capitol dedicat fiscalității, care să includă rezultatele programului BEPS al OCDE, clauze pentru combaterea fraudei și a evaziunii fiscale, a planificării fiscale agresive și a spălării banilor, precum și clauze de cooperare între administrațiile fiscale. |
| --- | --- |

4.10.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  Se folosesc, ca și în restul textului, acronimele în limba engleză.

1

(2)  JO C 353, 18.10. 2019, p. 90

2

(3)  C(2020) 2800 final.

3

(4)  Pe lista GAFI a jurisdicțiilor cu risc ridicat sunt incluse numai două state (Coreea de Nord și Iran). Pe lista GAFI a jurisdicțiilor care fac obiectul unei monitorizări sporite sunt incluse 18 țări. Ambele documente au fost actualizate la 21 februarie 2020.

4

(5)  Pe lista inclusă în Regulamentul delegat (UE) 2020/855 al Comisiei din 7 mai 2020 (JO L 195, 19.6.2020, p. 1) figurează 20 de teritorii cu risc ridicat în ceea ce privește spălarea banilor și finanțarea terorismului. Lista revizuită a jurisdicțiilor necooperante în ceea ce privește evaziunea și evitarea obligațiilor fiscale include 12 țări, la care se adaugă alte 20 care fac obiectul supravegherii.

5

(6)  Lipton, D.: Shining a Light, p. 4; și Shaxson, N.: Tackling Tax Havens, p. 7, conform Zucman, G. (2017). FMI, F&D, septembrie 2019.

6

Shining a Light

Tackling Tax Havens

F&D

(7)  Bhatt, G.: Editor’s Letter. FMI. Ibidem, p. 2.

7

Editor’s Letter

(8)  Rezoluția PE din 26 martie 2019 referitoare la infracțiunile financiare, evaziunea fiscală și evitarea obligațiilor fiscale, punctul 24.

8

Rezoluția PE din 26 martie 2019 referitoare la infracțiunile financiare, evaziunea fiscală și evitarea obligațiilor fiscale

(9)  PE: Ibidem, punctele 142 și 143.

9

(10)  Shaxson, N., Tackling Tax Havens (Abordarea paradisurilor fiscale). IMF: ibidem, p. 7.

10

Tackling Tax Havens

(11)  PE: Ibidem, punctul 19.

11

(12)  PE: Ibidem, punctul 328.

12

(13)  Damgaard, J., Elkjaer, T. Johannesen, N., The Rise of Phantom Investments, p. 11-13. FMI, F&D, septembrie 2019.

13

The Rise of Phantom Investments,

(14)  UN: UNODC Money Laundering and Globalization (Biroul ONU pentru Droguri și Criminalitate: Spălarea banilor și globalizarea).

14

(15)  PE: Ibidem, punctele 236 și 237.

15

(16)  PE: Ibidem, punctul 235. Financial Times, 23 martie 2020.

16

Financial Times

(17)  COM(2019) 360 final, 370 final, 371 final și 372 final, din 24 iulie 2019. Un interes deosebit îl prezintă COM(2019) 373 – Raport privind evaluarea unor presupuse cazuri recente de spălare de bani care implică instituții de credit din UE.

17

(18)  La 11 iunie 2020: https://www.eca.europa.eu/ro/Pages/DocItem.aspx?did=53979

18

(19)  La 2 iulie 2020: https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/ro/IP_20_1228

19

(20)  C(2020) 2800.

20

(21)  Regulamentul delegat (UE) 2020/855 al Comisiei din 7 mai 2020.

21

(22)  Directiva (UE) 2016/1164 a Consiliului (JO L 193, 19.7.2016, p. 1) (ATAD) a intrat în vigoare la 1 ianuarie 2020 în statele membre care nu dispuneau de o legislație proprie (și va intra în vigoare în 2024 în celelalte state). Directiva (UE) 2017/952 a Consiliului (JO L 144, 7.6.2017, p. 1) (ATAD 2) va intra în vigoare la 1 ianuarie 2022.

22

(23)  Directiva (UE) 2017/1852 a Consiliului (JO L 265, 14.10.2017, p. 1).

23

(24)  Regulamentul (UE) 2018/1672 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 284, 12.11.2018, p. 6).

24

(25)  În limba engleză: Automatic exchange of information – AEOI.

25

Automatic exchange of information

(26)  Directiva 2011/16/UE a Consiliului (JO L 64, 11.3.2011, p. 1).

26

(27)  Directiva (UE) 2018/822 a Consiliului (JO L 139, 5.6.2018, p. 1).

27

(28)  În limba engleză: Country by country reporting – CBCR.

28

Country by country reporting

(29)  JO L 186, 11.7.2019, p. 122.

29

(30)  PE: ibidem, punctul 328.

30

(31)  Avizul ECO/470 pe tema „Fiscalis – 2021-2027” (JO C 62, 15.2.2019, p. 118).

31

(32)  Cobham, A. și Garcia-Bernardo, J.; Time for the EU to close its own tax havens, Tax Justice Network, 4 aprilie 2020.

32

Time for the EU to close its own tax havens

(33)  Informații referitoare la locul în care se află angajații acestora, la vânzări, la profitul declarat și la impozitele plătite.

33

(34)  În limba engleză: Country by country reporting – CBCR.

34

Country by country reporting

(35)  JO L 182, 29.6.2013, p. 19.

35

(36)  COM(2018) 147 final, Propunere de directivă de stabilire a normelor de impozitare a societăților în cazul unei prezențe digitale substanțiale; și COM(2018) 148 final, Propunere de directivă privind un sistem comun de impozitare a serviciilor digitale pentru veniturile rezultate din furnizarea anumitor servicii digitale.

36

(37)  COM(2019) 8, Către un proces decizional mai eficient și mai democratic în domeniul politicii fiscale a UE.

37

(38)  Avizul CESE „Sisteme din Uniunea Europeană de acordare a cetățeniei și a dreptului de ședere pentru investitori”, SOC/618, (JO C 47, 11.2.2020, p. 81).

38

(39)  PE: Ibidem, punctele 78-85.

39

Ibidem

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/16 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/16

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Statul de drept și impactul său asupra creșterii economice”

(aviz din proprie inițiativă)

(2020/C 429/03)

| Raportor: | domnul Jukka AHTELA |
| --- | --- |

Raportor:

domnul Jukka AHTELA

| Decizia Adunării Plenare | 20.2.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru uniunea economică și monetară și coeziune economică și socială |
| Data adoptării în secțiune | 20.7.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului (voturi pentru/
  voturi împotrivă/abțineri) | 215/2/1 |

Decizia Adunării Plenare

20.2.2020

Temei juridic

Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru uniunea economică și monetară și coeziune economică și socială

Data adoptării în secțiune

20.7.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului (voturi pentru/

voturi împotrivă/abțineri)

215/2/1

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | Statul de drept a fost supus presiunilor în ultima vreme, atât în interiorul UE, cât și în afara acesteia. Această evoluție este îngrijorătoare, întrucât poate submina respectarea drepturilor omului – precum și a celorlalte valori prevăzute la articolul 2 din TUE. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Slăbirea statului de drept va afecta funcționarea societății, a drepturilor fundamentale, a societății civile, precum și a economiei. Întrebarea care se pune, prin urmare, este: încotro ar putea acest tip de regres să ducă UE și modelul economic și social european? |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Pentru a funcționa în mod adecvat, piața unică trebuie să se bazeze pe un cadru juridic transparent și stabil, care să acopere și asigurarea respectării normelor comune, întrucât instanțele naționale trebuie să aibă încredere că instanțele din alte state membre sunt angajate în egală măsură în susținerea valorilor pe care este fondată UE. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Separarea puterilor și, în special, un sistem judiciar independent care are puterea de a controla acțiunile guvernului, sunt esențiale pentru investiții și creșterea economică. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | CESE solicită Comisiei Europene să depună eforturi pentru a măsura impactul economic al statului de drept. Aceasta include elaborarea unui sistem solid de măsurare, care să țină seama în mod explicit atât de componenta materială a statului de drept, cât și de cea procedurală. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Multe țări au legislații perfect compatibile cu statul de drept, dar care sunt imperfect aplicate. Prin urmare, este important să ne axăm pe o implementare adecvată. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | CESE salută eforturile Comisiei Europene și ale altor instituții de a elabora instrumente adecvate pentru a apăra valorile UE și a promova o cultură a statului de drept. Cu toate acestea, CESE consideră că eficacitatea instrumentelor existente, precum articolul 7 din TUE și Cadrul UE pentru consolidarea statului de drept și procedura de constatare a neîndeplinirii obligațiilor, tabloul anual de bord privind justiția în Uniunea Europeană și noul mecanism pentru statul de drept, ar putea fi îmbunătățite în continuare și ar trebui să fie completate de măsuri axate pe statul de drept, dar orientate într-o mai mare măsură către considerente economice. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | În cadrul semestrului european, Comisia ar trebui să accelereze evidențierea relevanței statului de drept ca unul dintre elementele-cheie aflate la baza unei economii competitive și sustenabile. CESE recomandă lansarea unor procese naționale de monitorizare și evaluare a acțiunilor întreprinse, care să includă reprezentanți ai societății civile și ai partenerilor sociali, și ca implicarea generală a organizațiilor societății civile și a partenerilor sociali să fie sporită pe parcursul întregului proces al semestrului. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Procesul anual al UE de evaluare a statului de drept ar trebui să fie cât mai deschis cu putință pentru societatea civilă. Constatările și recomandările Comisiei Europene ar trebui să fie discutate în mod public, atât la nivel național, cât și european, și urmate de măsuri specifice care să abordeze incidentele și tendințele negative, inclusiv pentru economie. Societatea civilă, inclusiv partenerii sociali, ar trebui să fie implicată mai îndeaproape, atât în procesul propriu-zis, cât și în monitorizarea acestuia. CESE a propus organizarea unui forum anual al organizațiilor societății civile, care, prin reprezentarea unei game variate de interese, ar aduce o contribuție utilă la ciclul de evaluare. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Organizațiile societății civile și mass-media joacă un rol esențial în țările în care guvernele se îndepărtează de statul de drept. Ele fac posibil sistemul de control și echilibru, prin care pot fi trase la răspundere guvernele. CESE solicită un sprijin financiar și material sporit pentru organizațiile implicate în apărarea și promovarea statului de drept și a drepturilor fundamentale. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Apartenența la UE este foarte valoroasă pentru toți membrii, câtă vreme nerespectarea normelor de bază este sancționată. Dacă nu se aplică sancțiuni, valoarea apartenenței își pierde din greutate pentru toți membrii care respectă normele. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Se pare că, în multe state membre, populația nu este conștientă de importanța crucială a statului de drept atât ca valoare fundamentală, cât și ca element esențial pentru creșterea economică. Prin urmare, CESE solicită derularea unei strategii permanente de sensibilizare pentru avertizarea cetățenilor UE cu privire la caracterul crucial al statului de drept. |
| --- | --- |

1.12.

2.   Introducere

| 2.1. | Statul de drept este una dintre valorile pe care este întemeiată Uniunea Europeană (articolul 2 din TUE) și reprezintă o condiție obligatorie pentru respectarea celorlalte valori pe care Uniunea urmărește să le promoveze (1). |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Cu toate acestea, în ultima vreme, statul de drept a fost supus unor presiuni, atât în interiorul UE, cât și în afara sa. Această evoluție este problematică, întrucât ar putea însemna mai puțin respect pentru celelalte valori menționate la articolul 2. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Această presiune are un impact asupra funcționării sistemului judiciar și a încrederii în acesta. Alte implicații sunt resimțite de societatea civilă, dată fiind amenințarea ca sistemul judiciar să își piardă rolul de bastion și gardian al drepturilor fundamentale. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | După cum a indicat CESE în avizul său (2), „respectarea statului de drept asigură la rândul său certitudine juridică și un mediu echitabil pentru inițiativele de afaceri, inovare și investiții, precum și condiții de concurență loială pe piața internă, în beneficiul consumatorilor și al cetățenilor.” |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Întrebarea care se pune, prin urmare, este: unde ar putea acest tip de regres să ducă modelul economic și social european? Slăbirea statului de drept ar putea avea un impact asupra funcționării societății, a drepturilor fundamentale, a societății civile, precum și asupra economiei. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Dacă amenințările la adresa statului de drept și deteriorarea generală a drepturilor fundamentale nu sunt oprite, ele riscă să afecteze încrederea reciprocă ce susține piața internă și, prin urmare, și creșterea economică din UE. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | În comunicarea intitulată „Consolidarea statului de drept în cadrul Uniunii” (3), Comisia face referire la activitatea OCDE privind importanța statului de drept pentru dezvoltare și climatul general de afaceri și investiții. În această privință, CESE a subliniat în mod similar nevoia acordării unei atenții sporite aspectelor economice ale statului de drept. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Nerespectarea statului de drept împiedică o dezvoltare economică și socială echilibrată, în concordanță cu obiectivele de dezvoltare durabilă (ODD), și atingerea obiectivului general al Uniunii de a promova „pacea, valorile sale și bunăstarea popoarelor sale” (articolul 3 din TUE). Promovarea statului de drept reprezintă una dintre țintele ODD 16. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Atunci când au fost abordate deficiențele legate de statul de drept în UE, impactul asupra creșterii economice a beneficiat de mai puțină atenție. Studiile se axează pe impactul guvernanței publice și de stat, în general, asupra creșterii economice, îndeosebi în țările în curs de dezvoltare. Prin urmare, prezentul aviz se concentrează pe impactul economic al statului de drept în UE. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Obiectivul prezentului aviz este acela de a ajuta părțile interesate să înțeleagă că, pe lângă valoarea lor intrinsecă, valorile europene consacrate la articolul 2 din TUE reprezintă și o valoare economică. |
| --- | --- |

2.10.

3.   Definirea statului de drept

| 3.1. | La nivel european, statul de drept reprezintă un principiu bine stabilit, consacrat în Tratate, bazat pe jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene (CJUE), a Curții Europene a Drepturilor Omului (CEDO) și a Consiliului Europei, precum și pe activitatea relevantă a Comisiei de la Veneția. Statul de drept impune tuturor autorităților publice să acționeze în limitele prevăzute de lege, în conformitate cu valorile democrației și ale drepturilor fundamentale, precum și sub controlul unor instanțe de judecată independente și imparțiale (4). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Prin specificarea fiecărei componente a statului de drept, componentele materiale pot fi separate de cele procedurale. Componenta fundamentală și esențială a statului de drept este egalitatea în fața legii, mai exact noțiunea potrivit căreia legea tratează toate persoanele în același mod, și face referire la substanța legii. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Egalitatea procedurală în fața legii este o condiție necesară pentru atingerea unui nivel înalt al statului de drept. Cu toate acestea, ea nu este suficientă, fiind necesare atât egalitatea materială, cât și cea procedurală. Pentru a se garanta că litera legii este pusă în aplicare, sunt necesare mai multe componente procedurale. Separarea puterilor este esențială, întrucât contribuie la asigurarea faptului că și guvernul rămâne în limitele legii. Sistemul judiciar va putea menține puterea executivă sub control numai dacă atât judecătorii, cât și procurorii sunt independenți de celelalte două ramuri guvernamentale. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | În plus, o serie de standarde minime în domeniul aplicării legii trebuie protejate: toți cetățenii trebuie să se bucure de drepturi fundamentale, să aibă dreptul la un proces echitabil etc. În cele din urmă, aplicarea legii trebuie să fie imparțială, ceea ce înseamnă că nimeni nu este discriminat și că sistemul judiciar nu este corupt (5). Conform articolului 2 din TUE, statul de drept și democrația sunt corelate, ca valori fundamentale. |
| --- | --- |

3.4.

4.   De ce statul de drept duce la creștere economică sustenabilă?

| 4.1. | Creșterea economică sustenabilă este considerată a fi unul dintre cei mai importanți indicatori ai sănătății unei economii. O creștere economică tot mai amplă este asociată cu o creștere a avuției unei țări și a populației acesteia. În plus, o economie de piață nu poate funcționa în mod adecvat fără norme de bază și proceduri, inclusiv norme referitoare la proprietatea privată și transferul voluntar de proprietate (de exemplu, dreptul contractual). În termeni mai generali, o economie de piață va prospera numai dacă are la bază norme stabile și previzibile, după cum o demonstrează piața internă și uniunea economică și monetară (UEM), ca motoare ale economiei europene. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Creșterea economică implică disponibilitatea în timp a unui volum mai mare de bunuri și servicii pe cap de locuitor. Singura modalitate de a o realiza este creșterea productivității. Aceasta, la rândul ei, presupune investiții atât în capital, cât și în educație (denumit și „capital uman”). Pentru a stabili o legătură între statul de drept și creșterea economică, trebuie, prin urmare, să ne întrebăm în ce mod poate statul de drept să afecteze disponibilitatea generală de a face investiții. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Investițiile, în special investițiile pe termen lung, au loc numai dacă investitorii potențiali estimează că mediul de investiții va rămâne previzibil și favorabil pe parcursul multor ani. Statul de drept joacă un rol esențial în capacitatea unui guvern de a oferi acest mediu stabil. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | O putere executivă care nu este constrânsă de celelalte două ramuri ale puterii – cea legislativă și cea judiciară – ar putea face multe promisiuni pentru potențialii investitori în ceea ce privește libertatea lor de a stabili prețurile după cum doresc, de a nu fi supuși unor impozite ridicate (sau de a nu plăti deloc impozite), de a transfera profiturile înapoi în țara lor de origine etc. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Un guvern neconstrâns este, în orice caz, incapabil să facă promisiuni obligatorii, mai exact să își asume angajamente credibile. Separarea puterilor și, în special, un sistem judiciar independent care are puterea de a controla acțiunile guvernului și de a asigura respectarea contractelor private, sunt esențiale pentru investiții și creștere economică. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | La fel ca independența sistemului judiciar, imparțialitatea acestuia este, de asemenea, esențială. Dacă judecătorii pot fi mituiți, adică dacă nu sunt imparțiali, atunci hotărârile, în loc să fie bazate pe principiile statului de drept, sunt pronunțate în favoarea părții care poate (și/sau este dispusă) să plătească o mită de o valoare mai mare. Astfel, corupția este incompatibilă cu statul de drept. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Dacă judecătorii discriminează anumite grupuri, atunci legea nu este aplicată în mod egal. Orice tip de părtinire va reduce din securitatea mediului juridic, ceea ce se estimează că va duce nu numai la niveluri mai scăzute de investiții în general, ci și la mai puține tranzacții. Instanțele părtinitoare vor încetini, prin urmare, creșterea economică. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Accesibilitatea instanțelor reprezintă un alt factor-cheie. Dacă sunt necesari ani buni pentru a se ajunge la o hotărâre a instanței, această situație ar putea avea o serie de efecte nefavorabile asupra economiei: partenerii contractuali care încalcă contractul ar putea utiliza instanța în mod strategic dacă există percepția generală că pronunțarea unei hotărâri va necesita o perioadă îndelungată. Un act de justiție întârziat – indiferent dacă acest lucru implică întârzieri ale deciziilor sau întârzieri în punerea în aplicare – reduce atractivitatea încheierii de contracte, ducând la mai puține tranzacții și la exact aceleași efecte precum cele determinate de lipsa unui sistem judiciar independent, după cum s-a descris mai sus. |
| --- | --- |

4.8.

5.   Cum se măsoară statul de drept

| 5.1. | Pentru a stabili efectele statului de drept asupra creșterii economice, mai întâi acestea trebuie să poată fi măsurate. Acest lucru nu este însă ușor de realizat, întrucât este un concept multidimensional, și trebuie luate diverse decizii de codificare dificile, de exemplu să se stabilească dacă toate dimensiunile ar trebui să primească aceeași pondere. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Unele dintre măsurile inițiale s-au bazat mai degrabă pe disponibilitatea datelor, decât pe ipoteze de natură teoretică. Deși există un grad foarte înalt de corelare între aspectele materiale și cele procedurale ale statului de drept (6), componenta materială – egalitatea în fața legii – nu figurează în majoritatea indicatorilor cei mai cunoscuți ai statului de drept. Comisia ar trebui, prin urmare, să elaboreze un sistem solid de măsurare, care să țină seama în mod explicit atât de componenta materială a statului de drept, cât și de cea procedurală. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Un alt aspect important referitor la măsurătoare este dacă se măsoară, de fapt, dispozițiile de jure sau punerea lor în aplicare efectivă. Multe țări au legislații perfect compatibile cu statul de drept, dar care sunt aplicate în mod ineficace. Prin urmare, este important să ne axăm pe implementare. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Întrebarea privind modalitatea optimă de utilizare a măsurătorilor disponibile este, de asemenea, importantă. Pe de o parte, măsurătorile agregate pot fi utile pentru obținerea unei prime impresii referitoare la ceea ce se întâmplă într-o anumită țară. Pe de altă parte, dacă sunt vizate recomandări cu valoare practică, mai exact analize care pot avea implicații directe la nivelul politicii, măsurătorile agregate nu sunt foarte utile. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | În pofida dificultății pe care o implică, CESE recomandă Comisiei Europene să exploreze posibilitatea măsurării impactului economic al statului de drept atât în statele membre, cât și în țările candidate, și, eventual, să o coreleze cu ciclul de evaluare a statului de drept. |
| --- | --- |

5.5.

6.   Ce spun datele existente?

| 6.1. | Studiile transnaționale care analizează efectele statului de drept asupra creșterii economice au arătat că, în medie, țările care respectă într-o măsură mai mare statul de drept se dezvoltă mai rapid decât țările care îl respectă într-o măsură mai mică (7). Aceasta nu înseamnă că țări individuale care nu respectă statul de drept nu pot atinge niveluri ridicate de creștere economică. Economiștii le numesc „valori aberante”. Astfel de cazuri sunt posibile și se întâmplă, dar cu o frecvență redusă. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Pentru estimarea efectelor statului de drept asupra creșterii economice, trebuie luate în considerare și nivelurile respective ale veniturilor. În condițiile în care toate celelalte elemente sunt egale, țările care se bucură deja de un nivel ridicat al venitului pe cap de locuitor tind să obțină mai greu rate ridicate de creștere, comparativ cu țările care încep de la un nivel mai scăzut. Această situație este un indiciu al așa-numitului „efect de convergență”. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Măsurătorile agregate ale statului de drept nu sunt foarte utile pentru identificarea unor canale specifice de transmisie prin care acesta ar putea afecta creșterea economică. Din acest motiv, prezenta secțiune se axează pe un număr limitat de componente de bază ale statului de drept. |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | S-a arătat deja mai sus că un sistem judiciar independent pare să fie crucial pentru asigurarea menținerii guvernelor în limitele lor definite la nivel constituțional. |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | Analizând separat efectele indicatorilor de jure și de facto ai independenței sistemului judiciar, se constată că dispozițiile de jure nu au niciun efect asupra creșterii economice. Dispozițiile de facto, pe de altă parte, sunt în strânsă corelație cu o creștere economică mai rapidă (8). Îmbunătățirea nivelurilor de facto ale independenței sistemului judiciar prezintă un avantaj economic: țările care au mers în această direcție au primit un beneficiu suplimentar, și anume au experimentat o creștere economică mai rapidă (9). |
| --- | --- |

6.5.

| 6.6. | S-a arătat că independența judiciară și răspunderea judiciară sunt mai degrabă complementare, decât concurente (10). O serie de garanții judiciare, precum dreptul la consiliere, limitează marja de apreciere discreționară a judecătorilor. Ca atare, acestea pot fi interpretate ca asigurând răspunderea judiciară. Fapt interesant, s-a arătat că unele dintre aceste garanții conduc nu numai la răspundere judiciară și, ca atare, la statul de drept, ci și la creștere economică. Acest lucru este valabil în ceea ce privește pronunțarea la timp a hotărârilor instanțelor, cu proceduri scrise – spre deosebire de cele orale – și cu drept la consiliere (11). |
| --- | --- |

6.6.

| 6.7. | Corupția nu este doar o infracțiune, ci este și incompatibilă cu statul de drept. Măsurarea corupției este însă foarte dificilă. Întrucât cel care oferă și cel care primește mita nu au, de regulă, niciun interes în a o semnala, este imposibil să se culeagă date obiective. Cea mai mare parte a literaturii de specialitate s-a bazat pe așa-numita „percepție a corupției”, mai exact pe evaluarea subiectivă a amplorii corupției într-o țară anume sau într-un serviciu public specific. |
| --- | --- |

6.7.

| 6.8. | Deși este în continuare dificil să se demonstreze că corupția dăunează creșterii economice, numeroase studii indică acest lucru. De exemplu, s-a demonstrat că ea duce la scăderea investițiilor (12). Corupția are și alte efecte de denaturare: de exemplu, ea poate duce la cheltuieli militare mai mari (13). Corupția afectează, de asemenea, structura cheltuielilor publice, interesul îndepărtându-se de la serviciile publice importante, precum sănătatea și educația, și orientându-se către activități mai puțin productive (14). În acest sens, OCDE rezumă observațiile unui studiu recent: „[...] este clar că corupția, atât în sectorul privat, cât și în cel public, are un impact direct asupra costului unui proiect. Efectele indirecte includ deteriorarea imaginii instituțiilor publice, deteriorarea încrederii cetățenilor în guvernul lor, reducând astfel stimulentele pentru inovare, și creșterea inegalităților sociale. De asemenea, ea crește costul desfășurării activităților economice, devenind un fel de impozit pe activitățile economice, care este apoi transferat către utilizatorii finali sau către consumatorii finali ai proiectelor” (15). |
| --- | --- |

6.8.

| 6.9. | Procurorii care sunt atât independenți, cât și responsabili determină niveluri ridicate ale statului de drept, deoarece infracțiunile vor fi urmărite penal independent de presiunile politice, de identitatea specifică a unui suspect de o faptă penală și de alți factori similari. S-a demonstrat că procurorii care sunt efectiv independenți sunt asociați cu niveluri de corupție mai scăzute (16). Constatarea că corupția dăunează creșterii poate, prin urmare, să fie interpretată ca dovadă indirectă a faptului că procurorii independenți – ca una dintre componentele statului de drept – favorizează creșterea economică. |
| --- | --- |

6.9.

| 6.10. | În cele din urmă, să analizăm eficiența judiciară, amintindu-ne că, așa cum se afirmă frecvent, întârzierea actului de justiție înseamnă refuzarea înfăptuirii justiției. Unul dintre cele mai impresionante studii în domeniu se axează pe India (17). Diferențele între întârzierile în instanțe se răsfrâng asupra măsurătorilor în producția agricolă, industrială și în sectorul serviciilor. Aceasta arată că întârzierile la nivelul procedurilor judiciare au un efect negativ asupra creșterii producției în toate cele trei sectoare ale economiei. |
| --- | --- |

6.10.

7.   Posibile implicații la nivelul politicilor

Instrumentele UE existente

| 7.1. | CESE a solicitat ca instrumentele de care dispune UE să fie consolidate pentru a contracara regresele în ceea ce privește valorile fundamentale ale UE (18). CESE salută eforturile Comisiei Europene și ale altor instituții de a dezvolta instrumente adecvate pentru a apăra valorile UE și a promova o cultură a statului de drept. Cu toate acestea, CESE consideră că instrumentele existente, precum articolul 7 din TUE și Cadrul UE pentru consolidarea statului de drept și procedura de constatare a neîndeplinirii obligațiilor, tabloul anual de bord privind justiția în Uniunea Europeană și noul mecanism pentru statul de drept, ar putea fi îmbunătățite în continuare și ar trebui să fie completate de măsuri axate pe statul de drept, dar orientate într-o mai mare măsură către considerente economice. |
| --- | --- |

7.1.

| 7.2. | În cadrul semestrului european, Comisia Europeană a analizat relevanța statului de drept pentru mediul de afaceri, din dorința de a promova reforme structurale care să consolideze creșterea economică în domenii precum sisteme de justiție eficace și combaterea corupției. În prezent, contribuția la tabloul de bord al UE privind justiția provine, în principal, de la cei care furnizează servicii de justiție, cum ar fi ministerele de justiție, asociațiile de judecători, consiliile judiciare etc. În mod ciudat, lipsesc tocmai cei care solicită servicii juridice și care ar putea oferi sugestii valoroase cu privire la modul de îmbunătățire a diferitelor sisteme de justiție. Organizațiile societății civile (OSC), precum și partenerii sociali ar putea juca un rol important în medierea informațiilor. CESE îndeamnă Comisia să accelereze evidențierea relevanței statului de drept ca unul dintre elementele-cheie aflate la baza unei economii competitive și sustenabile. Indicatorii statului de drept ar trebui integrați într-un mod mai vizibil și ar trebui să conțină aspecte precum securitatea juridică și accesul la căi de atac pentru întreprinderi și lucrători. Ar trebui depuse eforturi pentru a îmbunătăți procedura de monitorizare în vederea unei mai bune puneri în aplicare a recomandărilor. CESE recomandă lansarea unor procese naționale de monitorizare și evaluare a acțiunilor întreprinse, care să includă reprezentanți ai societății civile și ai partenerilor sociali, și ca implicarea generală a organizațiilor societății civile și a partenerilor sociali să fie sporită pe parcursul întregului proces al semestrului. |
| --- | --- |

7.2.

| 7.3. | Procesul anual al UE de evaluare a statului de drept ar trebui să fie cât mai deschis cu putință pentru a se garanta că concluziile și recomandările Comisiei Europene sunt discutate în mod public, atât la nivel național, cât și european, și urmate de măsuri specifice pentru abordarea incidentelor și a tendințelor negative. Comisia Europeană ar trebui să sporească implicarea organizațiilor societății civile, deoarece acestea sunt adesea primele care suferă atunci când statul de drept este amenințat și, prin urmare, pot servi drept sisteme de alarmă (19). Comisia Europeană ar trebui, de asemenea, să ia măsuri privind represaliile împotriva organizațiilor societății civile care participă la acest proces. CESE a propus un forum anual al organizațiilor societății civile, care ar putea contribui la ciclul de evaluare. Comitetul este pregătit să contribuie la acest proces și să asigure ampla reprezentare a organizațiilor societății civile, inclusiv a acelora care reprezintă interese socioeconomice, cum ar fi partenerii sociali. |
| --- | --- |

7.3.

| 7.4. | CESE a salutat deja propunerea Comisiei de protejare a bugetului Uniunii în cazul unor deficiențe generalizate în ceea ce privește statul de drept în statele membre. În această privință, CESE a sprijinit propunerea ca primirea fondurilor UE de către statele membre să fie condiționată de respectarea principiului statului de drept și a considerat că această condiționalitate ar putea fi extinsă la celelalte principii legate de statul de drept prevăzute în tratatele UE (20). |
| --- | --- |

7.4.

Alte posibile răspunsuri politice

| 7.5. | Având în vedere că un nivel ridicat al statului de drept este o valoare fundamentală a UE și, în plus, are efecte pozitive asupra creșterii economice, este imperativ ca UE să ia măsuri pentru a proteja statul de drept. |
| --- | --- |

7.5.

| 7.6. | Curtea de Justiție a Uniunii Europene (CJUE) a emis, în ultima vreme, o serie de decizii de referință în apărarea independenței judiciare. Pe lângă motivele de natură juridică oferite de Curte, există și justificări economice privind necesitatea unor măsuri din partea instituțiilor UE. Pentru a funcționa în mod adecvat, piața unică trebuie să se bazeze pe un cadru juridic transparent și stabil, care să acopere și asigurarea respectării normelor comune, întrucât instanțele naționale trebuie să aibă încredere că instanțele din alte state membre sunt angajate în egală măsură în susținerea valorilor pe care este fondată UE. |
| --- | --- |

7.6.

| 7.7. | Conceptul de spațiu judiciar european unic este important pentru întreprinderi deoarece permite ca hotărârile instanțelor pronunțate într-un stat membru să fie aplicate în alt stat membru. Pentru ca acest proiect să aibă succes, este esențial ca toate instanțele din Uniunea Europeană să fie independente. Dacă acest lucru nu mai poate fi garantat, spațiul judiciar european unic nu doar că va rămâne incomplet, ci va fi și în declin. Comisia trebuie să se asigure că principiul independenței judiciare este respectat în toate statele membre pentru a putea transforma în realitate ideea unui spațiu judiciar european unic și a liberei circulații a hotărârilor judiciare. |
| --- | --- |

7.7.

| 7.8. | Fiecare stat-națiune dorește să fie credibil și favorabil investitorilor, oferind angajamente credibile posibililor investitori. Apartenența la UE oferă beneficii clare tuturor statelor membre întrucât permite tuturor statelor membre, indiferent de istoria lor economică sau politică, să își asume angajamente care sunt mai credibile. În acest sens, apartenența la UE poate fi foarte valoroasă pentru toți membrii, câtă vreme nerespectarea normelor de bază este sancționată. Fără sancțiuni, valoarea apartenenței își va pierde din greutate pentru toți membrii care respectă normele. |
| --- | --- |

7.8.

| 7.9. | Cu alte cuvinte, statele membre care nu se conformează creează externalități negative pentru statele membre care își îndeplinesc obligațiile. Acest lucru se datorează faptului că, de fiecare dată când guvernul unui stat membru nu acționează în conformitate cu promisiunile asumate prin aderarea la UE și această neîndeplinire a obligațiilor rămâne nesancționată, credibilitatea legislației UE va suferi în toate statele membre. Prin urmare, valoarea statutului de stat membru al UE va fi redusă, întrucât, în timp, ea nu va mai fi un indicator al credibilității. Insistența asupra respectării valorilor de bază ale UE este, prin urmare, pe deplin justificată. |
| --- | --- |

7.9.

| 7.10. | Multe decizii au o relevanță directă pentru toți cetățenii statelor membre ale UE. Dacă drepturile de vot în state membre conduse de potențiali autocrați, care violează în mod sistematic principiul statului de drept, nu sunt suspendate, atunci acestor lideri li se va permite să participe la procesul decizional care afectează direct toți cetățenii UE. Această situație a primit în mod corect denumirea de „celălalt deficit democratic” al Europei (21). |
| --- | --- |

7.10.

| 7.11. | Cu alte cuvinte, o altă justificare a intervenției UE este reprezentată de externalitățile negative create de guverne potențial autocrate care nu numai că se extind dincolo de frontierele statelor respectiv, dar afectează fiecare cetățean din statele membre ale UE. În concluzie, intervențiile care vizează susținerea sau restabilirea respectului față de statul de drept sunt pe deplin justificate. |
| --- | --- |

7.11.

| 7.12. | O modalitate de a sprijini și a promova statul de drept este aceea de a susține organizațiile societății civile și mass-media. Capacitatea cetățenilor de a crea asociații, de a se întruni și a se exprima liber, precum și libertatea mass-mediei, sunt elemente-cheie ale statului de drept și parte a sistemului de control și echilibru menit a trage guvernele la răspundere. Un spațiu civic tot mai restrâns afectează totodată abilitatea întreprinderilor și a lucrătorilor de a se stabili, de a se asocia liber și de a inova. Organizațiile societății civile reprezintă, de asemenea, un actor economic important, care contribuie cu aproximativ o treime la ocuparea forței de muncă din UE (22) și oferă servicii fundamentale pentru creșterea economică, de exemplu în domeniul educației, sănătății și protecției sociale. CESE își reiterează solicitarea privind un sprijin activ al UE pentru partenerii sociali și organizațiile societății civile din UE și, îndeosebi, instituirea unui fond al UE care să ofere sprijin financiar în cazurile de litigii legate de nerespectarea democrației, a statului de drept și a drepturilor fundamentale, destinat în mod specific organizațiilor societății civile (23). |
| --- | --- |

7.12.

| 7.13. | Există multe motive pentru care statul de drept trebuie protejat, atât în statele membre, cât și de către instituțiile UE. Se pare că publicul larg din multe state membre trebuie să devină mai conștient de importanța crucială a statului de drept, atât ca valoare fundamentală, cât și ca ingredient vital al creșterii economice. O modalitate indirectă de a apăra statul de drept ar putea fi, prin urmare, aceea de a sensibiliza publicul larg din diverse state membre cu privire la importanța crucială a acestuia. CESE a solicitat deja derularea unei campanii de sensibilizare sub forma unei strategii de comunicare special concepute (24). UE trebuie să investească în campanii de informare pentru a promova statul de drept și să ia urgent măsuri pentru a sprijini libertatea mass-mediei. |
| --- | --- |

7.13.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  Poziția este împărtășită de Comisie și este menționată explicit în cadrul său pentru consolidarea statului de drept (IP/14/237).

1

(2)  JO C 62, 15.2. 2019, p. 173.

2

(3)  COM(2019) 343 final.

3

(4)  Literatura academică face adesea distincția între abordarea thick (extinsă) și abordarea thin (restrânsă) a definirii statului de drept. Møller, J. (2018). The advantages of a thin view (Avantajele unei abordări restrânse) în Handbook on the Rule of Law (Manualul statului de drept). Edward Elgar Publishing, 21-33 și Bedner, A. (2018). The promise of a thick view (Promisiunea unei abordări extinse) în Handbook on the Rule of Law (Manualul statului de drept). Edward Elgar Publishing, 34-47.

4

thick

thin

The advantages of a thin view

Handbook on the Rule of Law

The promise of a thick view

Handbook on the Rule of Law

(5)  Voigt, S. (2012). How to measure the rule of law (Cum se măsoară statul de drept). Kyklos, 65(2), 262-284.

5

How to measure the rule of law

(6)  Gutmann, J., & Voigt, S. (2018) The rule of law: Measurement and deep roots (Statul de drept: măsurare și rădăcini profunde), European Journal of Political Economy, 54, 68-82.

6

The rule of law: Measurement and deep roots

European Journal of Political Economy

(7)  Această legătură de cauzalitate este unul dintre punctele esențiale ale unei subdiscipline economice numite economie instituțională. A se vedea literatura de specialitate: Acemoglu, D. (2008): Introduction to Modern Economic Growth, (Introducere în creșterea economică modernă), Princeton University Press, și o introducere pentru nespecialiști: Voigt, S. (2019): Institutional Economics – An Introduction (Economia instituțională – O introducere), Cambridge University Press.

7

Introduction to Modern Economic Growth

Institutional Economics – An Introduction

(8)  Feld, L. P., & Voigt, S. (2003) Economic growth and judicial independence: cross-country evidence using a new set of indicators (Creșterea economică și independența judiciarului: dovezi transnaționale, pe baza unui set nou de indicatori). European Journal of Political Economy, 19(3), 497-527.

8

Economic growth and judicial independence: cross-country evidence using a new set of indicators

European Journal of Political Economy

(9)  Voigt, S., Gutmann, J., & Feld, L. P. (2015) Economic growth and judicial independence, a dozen years on: Cross-country evidence using an updated set of indicators (Creșterea economică și independența judiciarului doisprezece ani mai târziu: dovezi transnaționale pe baza unui set de indicatori actualizați). European Journal of Political Economy, 38, 197-211.

9

Economic growth and judicial independence, a dozen years on: Cross-country evidence using an updated set of indicators

European Journal of Political Economy

(10)  Voigt, S. (2008). The economic effects of judicial accountability: cross-country evidence (Efectele economice ale răspunderii judiciare: dovezi transnaționale). European Journal of Law and Economics, 25(2), 95-123.

10

The economic effects of judicial accountability: cross-country evidence

European Journal of Law and Economics

(11)  Hayo, B., & Voigt, S. (2014). The relevance of judicial procedure for economic growth (Relevanța procedurilor judiciare pentru creșterea economică). CESifo Economic Studies, 60(3), 490-524.

11

The relevance of judicial procedure for economic growth

CESifo Economic Studies

(12)  Mauro, P. (1995). Corruption and growth (Corupția și creșterea economică). The quarterly journal of economics, 110(3), 681-712.

12

Corruption and growth

The quarterly journal of economics

(13)  Gupta, S., De Mello, L., & Sharan, R. (2001). Corruption and military spending (Corupția și cheltuielile militare). European journal of political economy, 17(4), 749-777.

13

Corruption and military spending

European journal of political economy

(14)  Mauro, P. (1998). Corruption and the composition of government expenditure (Corupția și structura cheltuielilor publice). Journal of Public economics, 69(2), 263-279.

14

Corruption and the composition of government expenditure

Journal of Public economics

(15)  Organizația pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (2015). Consequences of Corruption at the Sector Level and Implications for Economic Growth and Development(Consecințele corupției la nivel sectorial și implicațiile asupra creșterii economice și a dezvoltării). Paris: OECD Publishing.

15

Consequences of Corruption at the Sector Level and Implications for Economic Growth and Development

(16)  Van Aaken, A., Feld, L. P., & Voigt, S. (2010). Do independent prosecutors deter political corruption? An empirical evaluation across seventy-eight countries (Împiedică procurorii independenți corupția politică? O evaluare empirică la nivelul a 78 de țări). American Law and Economics Review, 12(1), 204-244.

16

Do independent prosecutors deter political corruption? An empirical evaluation across seventy-eight countries

American Law and Economics Review

(17)  Chemin, Matthieu (2009). Do judiciaries matter for development? Evidence from India (Influențează sistemele judiciare dezvoltarea? Dovezi din India). Journal of Comparative Economics 37, 230-250.

17

Do judiciaries matter for development? Evidence from India

Journal of Comparative Economics

(18)  JO C 282, 20.8.2019, p. 39.

18

(19)  Comparația cu patrulele de poliție și sistemele de alarmă în ce privește monitorizarea autorităților a fost propusă de McCubbins, M. D., & Schwartz, T. (1984): Congressional oversight overlooked: Police patrols versus fire alarms, American Journal of Political Science, 165-179.

19

Congressional oversight overlooked: Police patrols versus fire alarms

American Journal of Political Science

(20)  JO C 440, 6.12.2018, p. 106.

20

(21)  Kelemen, R. D. (2017). Europe's other democratic deficit: National authoritarianism in Europe's Democratic Union (Celălalt deficit democratic al Europei: autoritarismul național în uniunea democratică a Europei). Government and opposition, 52(2), 211-238.

21

Europe's other democratic deficit: National authoritarianism in Europe's Democratic Union

Government and opposition

(22)  Documentul de lucru nr. 13/2016, cu titlul „The Size and Scope of the European Third Sector” (Dimensiunea și anvergura sectorului terțiar european), p. 8.

22

The Size and Scope of the European Third Sector”

(23)  JO C 62, 15.2.2019, p. 178.

23

(24)  JO C 282, 20.8.2019, p. 39, recomandări 1.11.

24

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/24 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/24

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Protecția minorilor migranți neînsoțiți în Europa”

(aviz din proprie inițiativă)

(2020/C 429/04)

| Raportor: | Özlem YILDIRIM (FR-II) |
| --- | --- |

Raportor:

Özlem YILDIRIM (FR-II)

| Decizia Adunării Plenare | 20.2.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură |
| | Aviz din proprie inițiativă |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru ocuparea forței de muncă, afaceri sociale și cetățenie |
| Data adoptării în secțiune | 9.7.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri) | 215/1/5 |

Decizia Adunării Plenare

20.2.2020

Temei juridic

Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură

Aviz din proprie inițiativă

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru ocuparea forței de muncă, afaceri sociale și cetățenie

Data adoptării în secțiune

9.7.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului

(voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri)

215/1/5

1.   Recomandări și considerații

| 1.1. | CESE recomandă încă o dată ca principiul „interesului superior al minorului” să primeze asupra oricărui act legislativ în vigoare la nivel național sau internațional. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | CESE îndeamnă Uniunea Europeană să dezvolte o abordare coerentă și armonizată privind protecția străinilor minori neînsoțiți în Europa. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | CESE își exprimă profunda preocupare cu privire la situația străinilor minori neînsoțiți, care se numără printre cele mai vulnerabile persoane în contextul migrației și care sunt, în consecință, expuși unui risc sporit de încălcare a drepturilor lor fundamentale. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | CESE își reiterează solicitarea adresată statelor membre de a se asigura că minorii aflați într-o situație neregulamentară sunt protejați în calitatea lor primordială de minori, în cadrul sistemelor naționale de protecție a copilului. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | CESE îndeamnă statele membre să prevină orice tip de violență îndreptată împotriva minorilor migranți, prin crearea unor căi de migrație sigure, legale și regulamentare. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | CESE reamintește din nou (1) interdicția absolută de plasare în detenție a minorilor, indiferent de situația lor administrativă, condamnă ferm această practică și reamintește că încalcă Convenția internațională privind drepturile copilului. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | În scopul de a-i proteja într-un mod eficient pe străinii minori neînsoțiți, CESE adresează un îndemn puternic statelor membre să aloce resursele necesare serviciilor publice și să ofere servicii adaptate, în special prin intermediul unei formări specializate și al consolidării capacităților specialiștilor în domeniul protecției copilului. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | CESE solicită Comisiei să elaboreze o directivă privind protecția străinilor minori neînsoțiți care să aibă drept corolar interesul superior al copilului. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | CESE reamintește că orice străin minor neînsoțit trebuie să fie asistat de un tutore competent, cât mai curând posibil și până la atingerea vârstei majoratului, care va trebui să fie informat cu privire la toate deciziile luate în privința minorului și să îi ofere asistență pe durata procedurilor care îl privesc. Acest tutore va trebui să aibă în permanență capacitatea de a acționa în interesul minorului și să nu se afle într-o situație de conflict de interese cu serviciile naționale de protecție a copilului. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | CESE reamintește că, în virtutea principiului „prezumției de minorat”, un tânăr care se prezintă ca fiind minor trebuie să fie considerat ca atare, până la emiterea unei hotărâri cu autoritate de lucru judecat. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | CESE invită statele membre să evalueze minoratul în temeiul mai multor indici, printre care se numără, cu prioritate, declarațiile persoanei interesate, documentele de stare civilă prezentate, interviurile purtate de specialiști cu persoana interesată și, dacă este cazul, verificarea autenticității documentelor de stare civilă. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | În cazul în care expertizarea prin examinarea oaselor nu este complet fiabilă, CESE invită pur și simplu la abandonarea sa. CESE consideră că nu trebuie să se recurgă la mijloace cunoscute ca fiind aproximative, din simplul motiv că nu există alte modalități de verificare fiabile. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Dat fiind că este dificil ca prezentul aviz să abordeze toate chestiunile și principiile legate de străinii minori neînsoțiți, CESE propune să se desfășoare o serie de studii de monitorizare, axate pe subteme specifice. |
| --- | --- |

1.13.

2.   Context

| 2.1. | Străinul minor neînsoțit (numit și „străin minor izolat”) este „un resortisant al unei țări terțe sau un apatrid cu vârsta sub 18 ani”, care fie „intră pe teritoriul statelor membre fără a fi însoțit de o persoană adultă care să fie responsabilă pentru acesta prin lege sau prin practica statului membru în cauză și atât timp cât nu este luat efectiv în îngrijire de o astfel de persoană”, fie „este lăsat neînsoțit după intrarea pe teritoriul statelor membre” (2). |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Străinii minori neînsoțiți sunt prezenți în toate statele membre ale UE, însă, în 2019, 60 % din numărul total al minorilor neînsoțiți au fost înregistrați în patru țări (Grecia, Germania, Belgia și Țările de Jos). În 2019, 13 800 de solicitanți de azil care solicitaseră protecție internațională în cele 27 de state membre ale Uniunii Europene (UE) au fost considerați minori neînsoțiți. La nivelul UE, străinii minori neînsoțiți reprezentau 7 % din ansamblul solicitanților de azil cu vârsta sub 18 ani. Majoritatea acestora erau băieți (85 %). Două treimi aveau vârsta de 16 sau 17 ani (și anume, 9 200 de persoane), cei cu vârsta de 14 sau 15 ani reprezentau 22 % dintre minorii neînsoțiți (3 100 de persoane), și, în fine, cei cu vârsta sub 14 ani reprezentau 11 % (1 500 de persoane) (3). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Minorii migranți fac parte din grupurile cele mai vulnerabile din societățile noastre. Privați de părinții lor, fapt care implică, în sine, un nivel ridicat de insecuritate și pericol, străinii minori neînsoțiți au parcurs adesea un traseu de migrație lung, haotic, traumatizant și marcat de violență. Aceștia continuă să fie expuși la numeroase pericole și reprezintă o pradă deosebit de vulnerabilă pentru rețelele criminale: în special pentru traficul de minori în scopul exploatării sexuale și al muncii copiilor. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | CESE recomandă încă o dată ca principiul „interesului superior al minorului” să primeze asupra oricărui act legislativ în vigoare la nivel național sau internațional (4). |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Afirmă, de asemenea, că situațiile diverse și complicate cu care se confruntă străinii minori neînsoțiți necesită abordări multidisciplinare (juridice, psihologice, medicale și sociale), exhaustive și holistice. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Convenția Organizației Națiunilor Unite privind drepturile copilului (1989, CDC) reprezintă cadrul general pentru protecția minorilor în Europa. Cu toate acestea, nici acest instrument, nici Convenția europeană a drepturilor omului (1950), nici Convenția europeană privind exercitarea drepturilor copiilor (1996) nu prevăd dispoziții specifice care să se aplice direct străinilor minori neînsoțiți. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Totuși, la 26 iunie 1997, Consiliul Europei a adoptat primul instrument juridic care tratează în mod specific chestiunea minorilor migranți neînsoțiți. Este vorba, însă, despre o rezoluție fără caracter juridic obligatoriu. Deși există texte europene care fac referire la străinii minori neînsoțiți, precum Directiva privind returnarea sau Directiva 2003/9/CE (5), nu a fost elaborat niciun instrument specific la nivelul întregii UE. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Prin urmare, în lipsa unui cadru juridic precis, statele membre se confruntă cu dificultăți majore în gestionarea problemei străinilor minori neînsoțiți într-un mod concertat și coerent. Așadar, se constată că în statele membre situația străinilor minori neînsoțiți se caracterizează prin disparități enorme între legislația care definește modul în care aceștia trebuie tratați și procedurile care le sunt aplicabile (stabilirea vârstei, tutori, drepturi etc.). |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Astfel, cadrul juridic aplicabil străinilor minori neînsoțiți trebuie consolidat de statele membre. CESE solicită Comisiei să elaboreze o directivă privind protecția străinilor minori neînsoțiți care să aibă drept corolar interesul superior al copilului. Această necesitate este cu atât mai evidentă având în vedere situațiile deplorabile în care se află numeroși străini minori neînsoțiți, denunțate în întreaga Europă de asociațiile pentru protecția drepturilor minorilor. |
| --- | --- |

2.9.

3.   Observații generale

| 3.1. | CESE își exprimă profunda preocupare cu privire la situația străinilor minori neînsoțiți, care se numără printre cele mai vulnerabile persoane în contextul migrației și sunt, în consecință, expuși unui risc crescut de încălcare a libertăților și a drepturilor lor fundamentale. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | CDC impune statelor obligația de a acorda minorilor fără forme legale același tratament oferit „tuturor” minorilor, fără discriminare (6). CESE constată că, în practică, există tensiuni între dispozițiile legislative naționale ce reglementează controlul imigrației și cele referitoare la protecția minorilor. CESE își reiterează solicitarea adresată statelor membre de a se asigura că minorii aflați într-o situație neregulamentară sunt luați în considerare și protejați în calitatea lor primordială de minori, în cadrul sistemelor naționale de protecție a copilului (7). |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | CESE îndeamnă statele membre să prevină orice tip de violență îndreptată împotriva minorilor migranți, prin crearea unor căi de migrație sigure, legale și regulamentare, spre exemplu, proceduri flexibile, rapide și eficiente, în special de reîntregire familială, sporirea cotei de reinstalare a migranților sau acordarea de vize umanitare, fapt care va consolida garanțiile pentru minori și membrii familiilor lor. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | CESE lansează un apel către statele membre în scopul instituirii unor proceduri specifice și eficace de regularizare a șederii lor, în căutarea unei „soluții durabile” pentru străinii minori neînsoțiți, care să garanteze interesul superior al acestora. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | CESE reamintește interdicția absolută de plasare în detenție a minorilor, indiferent de situația lor administrativă. Condamnă cu fermitate această practică și reamintește că încalcă în totalitate CDC (articolul 3). Într-adevăr, CESE constată (8) că detenția poate avea consecințe foarte grave asupra sănătății și a dezvoltării minorilor, indiferent de durata sa. Detenția contravine, în orice situație, interesului superior al minorului (9). |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | CESE invită statele membre să adopte legi naționale care să interzică detenția, favorizând dezvoltarea de alternative adaptate vulnerabilității deosebite a străinilor minori neînsoțiți, precum plasarea într-o familie substitutivă sau într-un loc de trai autonom, supravegheat. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | CESE reamintește importanța garantării respectării dreptului minorilor de a participa la deciziile care îi privesc. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | CESE recomandă statelor membre să instituie garanții juridice pentru accesul străinilor minori neînsoțiți la procedurile de protecție internațională și garanții privind furnizarea de informații adaptate vârstei lor. În acest scop, este oportun să se creeze centre de azil specializate în oferirea de asistență minorilor migranți și în comunicarea de informații adaptate minorilor, în limba lor maternă, integrând în special luarea în calcul a considerentelor legate de gen și de dimensiunea transculturală în cadrul acestor dispozitive naționale. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | În scopul protejării străinilor minori neînsoțiți împotriva oricăror forme de exploatare, CESE invită statele membre să le acorde minorilor care fac obiectul exploatării și violențelor statutul de victimă a traficului de persoane, însoțit de obținerea unui permis de ședere. CESE insistă, de asemenea, asupra caracterului urgent al deciziilor adoptate în privința străinilor minori neînsoțiți. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Străinii minori neînsoțiți nu trebuie niciodată să fie supuși unor proceduri penale din motive legate exclusiv de statutul lor de migranți sau în cazurile în care participarea lor la activități criminale este un rezultat direct al exploatării lor. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | În scopul protejării într-o manieră eficientă a străinilor minori neînsoțiți, CESE îndeamnă insistent statele membre și Uniunea Europeană să aloce resursele necesare serviciilor publice și să ofere servicii adaptate, în special prin intermediul unei formări specializate și al consolidării capacităților specialiștilor în domeniul protecției copilului. Această formare trebuie organizată la scară europeană. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Protecția străinilor minori neînsoțiți nu încetează la granițele Europei. CESE încurajează UE și statele membre să acorde prioritate nevoilor și drepturilor străinilor minori neînsoțiți în instrumentele și acțiunile externe, în special cu ocazia încheierii de acorduri sau a adoptării de programe de cooperare. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | CESE reamintește că orice străin minor neînsoțit trebuie să fie asistat de un tutore competent, cât mai curând posibil și până la atingerea vârstei majoratului, care va trebui să fie informat cu privire la toate deciziile luate în privința minorului și să îi ofere asistență pe durata procedurilor care îl privesc. Acest tutore va trebui să aibă în permanență capacitatea de a acționa în interesul minorului și să nu se afle într-o situație de conflict de interese cu serviciile naționale de protecție a copilului. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | După cum CESE a reamintit deja cu altă ocazie, deși legislația UE recunoaște importanța tutelei legale, aceasta nu definește obligațiile tutorelui legal. Tutorele legal ar trebui să fie un „reprezentant calificat”, care are experiență în lucrul cu minorii și cunoaște legislația națională în privința drepturilor cetățenilor străini și a protecției copilului și care are autoritatea de a-l reprezenta pe minor în toate procesele decizionale (10), cu condiția ca minorul să-și exprime consimțământul în acest sens (11). Procesul de desemnare a tutorilor în Belgia ar putea servi drept sursă de inspirație (12). |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | CESE reamintește că, pe lângă asistența juridică, străinii minori neînsoțiți trebuie să aibă acces și la o protecție socială și un centru de primire și de adăpost temporar de o calitate decentă. Această primire va trebui să fie adaptată la vulnerabilitatea minorilor, fiind însoțită de consilierea acordată de specialiști în problemele tinerilor, de posibilitatea realizării unei evaluări medicale sau psihologice și de accesul la îngrijiri medicale. |
| --- | --- |

3.15.

| 3.16. | Totodată, străinii minori neînsoțiți trebuie să aibă acces la educație, cu respectarea opțiunilor lor și, dacă este cazul, ale tutorilor. De asemenea, programele Erasmus și Erasmus+ ar putea facilita participarea străinilor minori neînsoțiți și a foștilor străini minori neînsoțiți care au devenit majori. |
| --- | --- |

3.16.

| 3.17. | CESE insistă asupra importanței informării fiecărui minor, în funcție de vârsta sa, cu privire la drepturile pe care i le conferă Convenția Organizației Națiunilor Unite, minorilor care nu dispun de o tutelă adecvată permițându-li-se astfel să solicite protecție. |
| --- | --- |

3.17.

4.   Observații specifice

| 4.1. | Articolul 1 din CDC definește minorul ca fiind orice persoană cu vârsta sub 18 ani. Situația sa juridică specială îi conferă o serie de drepturi pe care statele semnatare trebuie să le asigure. Această protecție este tributară condiției sale de minor, fapt care, în practică și în toate statele membre, ridică problema determinării vârstei sale. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | CESE reamintește că, în virtutea principiului „prezumției de minorat”, un tânăr care se prezintă ca fiind minor trebuie să fie considerat ca atare, până la emiterea unei hotărâri cu autoritate de lucru judecat. Din acel moment, trebuie să i se ofere imediat un adăpost, în condiții demne și compatibile cu vulnerabilitatea sa deosebită. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | CESE reamintește, de asemenea, că trebuie să se aplice prezumția de valabilitate a actelor de stare civilă străine prezentate de tânăr, care dovedesc minoratul său, și că acestea trebuie să fie primele elemente care vor fi luate în considerare pentru determinarea minoratului. Prezumția de valabilitate a documentelor de stare civilă prezentate ar trebui să poată fi anulată numai în urma unei contestări formale a autenticității respectivelor documente. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | CESE reamintește că, în virtutea articolului 8 din CDD, „dacă un minor este privat în mod ilegal de elementele constitutive ale identității sale sau de o anumită parte a acestora, statele semnatare vor trebui să îi acorde o asistență și o protecție adecvate, pentru ca identitatea sa să fie restabilită cât mai curând posibil” (13). |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Or, procedura de verificare a vârstei migrantului nu ar trebui să aibă loc, în principiu, decât în situația în care acesta nu posedă documentele administrative oficiale care să îi dovedească vârsta și în cazul în care există îndoieli justificate (14). |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | CESE constată din nou că nu există coerență la nivelul statelor membre în ceea ce privește metodele de evaluare a vârstei străinilor minori neînsoțiți, întrucât niciuna dintre acestea nu și-a demonstrat fiabilitatea. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | CESE invită statele membre să evalueze minoratul în temeiul mai multor indici, printre care se numără, cu prioritate, declarațiile persoanei interesate, documentele de stare civilă prezentate, interviurile purtate de specialiști cu persoana interesată și, dacă este cazul, verificarea autenticității documentelor de stare civilă, subliniind faptul că expertizarea medicală a vârstei nu se poate realiza decât în cazul în care există îndoieli persistente și ca ultimă soluție. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Ținându-se cont de vulnerabilitatea deosebită a străinilor minori neînsoțiți, CESE reamintește că beneficiul îndoielii trebuie să fie în favoarea acestora. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | CESE reamintește că expertizarea prin examinarea oaselor, practicată în foarte multe state, este foarte contestată de instituții și experți internaționali (15) din perspectiva fiabilității sale științifice, a nerespectării vieții private a minorului, a potențialelor pericole pentru sănătatea sa (cauzate de utilizarea razelor X), precum și a erorilor posibile. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | În absența unei fiabilități reale a acestor teste, CESE invită statele membre să înceteze practicarea lor. CESE consideră că nu trebuie să se recurgă la mijloace cunoscute ca fiind aproximative, din simplul motiv că nu există alte modalități de verificare fiabile. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | CESE lansează un îndemn puternic statelor membre să protejeze străinii minori neînsoțiți, oferindu-le timpul și mijloacele necesare pentru stabilirea identității lor și utilizând, de exemplu, cooperarea diplomatică (sub rezerva acordului tânărului interesat și fără punerea sa în pericol) și punându-se la dispoziție dovezi prima facie, precum rapoarte de expertiză psihosocială, în scopul stabilirii minoratului. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | CESE propune, ca soluție de ultim resort și în lipsa unor dovezi documentare, precum și în cazul unor îndoieli semnificative privind vârsta minorului, evaluarea vârstei printr-o abordare multidisciplinară, realizată de specialiști independenți, care să dețină competența și cunoștințele adecvate privind originile culturale și etnice ale persoanei. Procedurile aplicate în Anglia ar putea servi drept sursă de inspirație. |
| --- | --- |

4.12.

| 4.13. | CESE invită statele membre să instituie o comisie de supraveghere la scară europeană, care să propună o evaluare holistică a vârstei la nivelul tuturor statelor membre și, de asemenea, să monitorizeze protocoalele și practicile în materie de estimare a vârstei. |
| --- | --- |

4.13.

| 4.14. | Concluziile oricărei proceduri trebuie să fie obligatoriu motivate și să poată face obiectul unui recurs suspensiv efectiv, rapid și apelabil, în caz contrar acestea putând fi lovite de nulitate. |
| --- | --- |

4.14.

5.   Observații specifice privind COVID-19

| 5.1. | Pandemia de COVID-19 evidențiază inevitabil riscurile cu care se confruntă străinii minori neînsoțiți, a căror stare de sănătate este, deseori, deja fragilizată: imposibilitatea respectării măsurilor de izolare, accesul insuficient la alimentație, igienă și apă, lipsa informațiilor adaptate privind măsurile de protecție împotriva virusului și precauțiile ce trebuie luate, precum și dificultatea accesului la îngrijire medicală. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | CESE face apel la toate instituțiile europene să întreprindă toate acțiunile necesare pentru a se asigura că, în timpul crizei sanitare provocate de pandemia de COVID-19, sunt respectate drepturile tuturor minorilor garantate prin tratatele internaționale, și că aceștia sunt protejați în mod adecvat de consecințele crizei economice iminente. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | CESE salută recentul transfer al străinilor minori neînsoțiți din Grecia în Luxemburg, Portugalia, Franța, Finlanda și Germania, și solicită insistent statelor membre să considere prioritar și să continue transferul imediat al celor care trăiesc în condiții inacceptabile, în special în Grecia (16). |
| --- | --- |

5.3.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind combaterea abuzului sexual asupra copiilor, a exploatării sexuale a copiilor și a pornografiei infantile, de abrogare a Deciziei-cadru 2004/68/JAI (JO C 48, 15.2.2011, p. 138).

1

(2)  Articolul 2 din Directiva 2011/95/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 (JO L 337, 20.12.2011, p. 9).

2

(3)  https://ec.europa.eu/eurostat/documents/2995521/10774042/3-28042020-AP-FR.pdf/a5951a9e-fe8f-ef1a-64f1-cdedfc925eb2

3

(4)  A se vedea în acest sens, în special, Convenția Organizației Națiunilor Unite privind drepturile copilului, Convenția europeană privind exercitarea drepturilor copiilor și Avizul CESE din 15 octombrie 2014 pe tema „Protecția internațională a minorilor neînsoțiți” (JO C 12, 15.1.2015, p. 69).

4

(5)  Directiva 2008/115/CE din 16 decembrie 2008 (JO L 348, 24.12.2008, p. 98), numită „Directiva privind returnarea”: „Înainte de a decide emiterea unei decizii de returnare pentru un minor neînsoțit, organismele corespunzătoare, altele decât autoritățile care efectuează returnarea, trebuie să furnizeze asistență adecvată, acordând importanța cuvenită interesului superior al copilului.” Directiva 2003/9/CE a Consiliului din 27 ianuarie 2003 (JO L 31, 6.2.2003, p. 18) definește termenii principali, printre care și cel de „minor neînsoțit”.

5

(6)  Articolul 2 din CDC.

6

(7)  Avizul CESE privind protecția internațională a minorilor neînsoțiți (JO C 12, 15.1.2015, p. 69).

7

protecția internațională a minorilor neînsoțiți

(8)  A se vedea A study of immigration detention practices and the use of alternatives to immigration detention of children („Studiu privind practicile de detenție în contextul migrației și utilizarea de alternative pentru detenția minorilor migranți”), Adunarea Parlamentară a Consiliului Europei, Comisia pentru migrație, refugiați și persoane strămutate, 2017.

8

A study of immigration detention practices and the use of alternatives to immigration detention of children

(9)  Rețeaua europeană a mediatorilor pentru copii (ENOC), Declarația de poziție privind încetarea detenției copiilor în scopuri de imigrație, adoptată la cea de-a 23-a reuniune ENOC, la 27 septembrie 2019.

9

încetarea detenției copiilor în scopuri de imigrație

(10)  A se vedea în acest sens „La protection des mineurs migrants non accompagnés en Europe” („Protecția minorilor migranți neînsoțiți în Europa”), Nisrine Eba Nguema, 2015; https://doi.org/10.4000/revdh.1147

10

La protection des mineurs migrants non accompagnés en Europe

(11)  Convenția de la Haga din 1996.

11

(12)  Belgia a înființat un serviciu foarte rapid de desemnare a tutorilor. Tuturor străinilor minori neînsoțiți li se desemnează un mentor specific (în urma unei proceduri de selecție și formare), care îi va însoți în toate procedurile: a se vedea https://justice.belgium.be/fr/themes_et_dossiers/enfants_et_jeunes/mineurs_etrangers_non_accompagne. Misiunile sale sunt definite după cum urmează: „În calitate de reprezentant legal responsabil de asigurarea bunăstării generale a minorului, tutorele joacă rolul de persoană călăuzitoare care asigură dezvoltarea competențelor necesare pentru participarea activă în societate.” https://justice.belgium.be/fr/themes_et_dossiers/enfants_et_jeunes/mineurs_etrangers_non_accompagne/tuteur/missions_du_tuteur

12

(13)  A se vedea și articolul 24 din PIDCP din 1966 și articolul 7 din CDD.

13

(14)  Oficiul Înaltului Comisar al Națiunilor Unite pentru Drepturile Omului (iulie 2010) și Adunarea parlamentară a Consiliului Europei (15 aprilie 2011) au precizat că evaluarea vârstei nu ar trebui să se realizeze decât în cazul în care există îndoieli.

14

(15)  Fiabilitatea științifică este pusă în discuție în special de către Parlamentul European (rezoluția din 12 septembrie) și în recomandările Comitetului pentru drepturile copilului din 12 iunie 2009. Colegiul Național al Medicilor din Belgia (avizul din 20 februarie 2010) și Academia Națională de Medicină din Franța neagă fiabilitatea acestor teste. Le Défenseur des Droits din Franța condamnă utilizarea testelor osoase (26 februarie 2016). A se vedea în acest sens raportul platformei Mineurs en exil (Belgia), intitulat „L’estimation de l’âge des MENA en question: problématique, analyse et recommandations” („Estimarea vârstei străinilor minori neînsoțiți în discuție: problematică, analiză și recomandări”), din septembrie 2017.

15

Le Défenseur des Droits

Mineurs en exil

L’estimation de l’âge des MENA en question: problématique, analyse et recommandations

(16)  A se vedea https://www.unhcr.org/fr/news/press/2020/4/5e980505a/agences-lonu-felicitent-premiere-relocalisation-denfants-accompagnes-grece.html și https://www.eepa.be/?p=3856

16

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/30 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/30

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Achizițiile publice ca instrument de creare a valorii și a demnității muncii în serviciile de curățenie și de întreținere a clădirilor”

(aviz din proprie inițiativă)

(2020/C 429/05)

| Raportor: | domnul Diego DUTTO |
| --- | --- |
| Coraportor: | domnul Nicola KONSTANTINOU |

Raportor:

domnul Diego DUTTO

Coraportor:

domnul Nicola KONSTANTINOU

| Decizia Adunării Plenare | 20.2.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură |
| | Aviz din proprie inițiativă |
| Secțiunea competentă | Comisia consultativă pentru mutații industriale (CCMI) |
| Data adoptării în CCMI | 2.9.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului (voturi pentru/
  voturi împotrivă/abțineri) | 192/7/18 |

Decizia Adunării Plenare

20.2.2020

Temei juridic

Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură

Aviz din proprie inițiativă

Secțiunea competentă

Comisia consultativă pentru mutații industriale (CCMI)

Data adoptării în CCMI

2.9.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului (voturi pentru/

voturi împotrivă/abțineri)

192/7/18

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | Comisia Europeană, Parlamentul European și statele membre trebuie să dezvolte instrumentele de sprijin necesare prin care să promoveze recurgerea la achiziții publice strategice pentru a stimula utilizarea sistematică a unor criterii strategice durabile, transparente, ambițioase și aplicabile, astfel încât să se garanteze standarde sociale și de calitate mai ridicate în cadrul achizițiilor publice. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Pentru a se garanta că serviciile de curățenie pun accentul pe calitate, nu pe preț, principiul transparenței trebuie respectat atât de client, cât și de contractant. Specificațiile contractuale trebuie să fie definite și detaliate, specificând aspecte precum frecvența, durata, sănătatea și securitatea în muncă (SSM) și costurile financiare ale curățeniei (1). Evaluarea aplicării acestor criterii pe întreaga perioadă de valabilitate a contractului este esențială pentru evaluarea calității serviciilor de curățenie furnizate. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Partenerii sociali ar trebui să fie implicați în formarea și profesionalizarea achizitorilor publici, astfel cum este prevăzut în Recomandarea Comisiei Europene din 3 octombrie 2017 (2). |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Comisia Europeană și statele membre ar trebui să ia inițiativa de a combate munca nedeclarată și să continue să îmbunătățească condițiile de ocupare a forței de muncă în sectorul serviciilor de curățenie. O reglementare consolidată și mecanisme mai stricte de asigurare a respectării dispozițiilor, cum ar fi criteriile salariale și negocierea colectivă sectorială pot contribui la concurența loială, la standarde sociale mai înalte și la calitatea ocupării forței de muncă. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | CESE solicită Comisiei Europene, Parlamentului European, statelor membre și autorităților regionale și locale să recurgă la curățenia în timpul zilei în toate achizițiile publice, oriunde este posibil. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Concurența loială poate fi garantată prin concentrarea asupra aspectelor de calitate și prin respectarea jurisprudenței Curții de Justiție și a normelor naționale privind posibilitatea de a face din respectarea acordurilor colective o condiție de atribuire a contractelor de achiziții publice. Statele membre, împreună cu partenerii sociali și în conformitate cu practicile naționale, ar trebui să promoveze acoperirea acordurilor colective la nivel sectorial în industria națională a serviciilor de curățenie și să se asigure că aceste acorduri sunt puse în aplicare. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Forța de muncă a sectorului se compune, în principal, din femei și resortisanți ai unor țări terțe. Prin urmare, aceste persoane pot fi afectate în mod mai direct de politicile administrațiilor publice în materie de achiziții. Ca atare, CESE consideră că, pe lângă contractele colective, ar trebui să se elaboreze garanții suplimentare pentru a asigura respectarea principiului nediscriminării și tratamentului egal al lucrătorilor. CESE sugerează să se introducă puncte suplimentare în criteriile de atribuire a contractelor care să recompenseze formele de integrare, cum ar fi cursurile de formare specifice, serviciile de asistență familială, precum asistența acordată minorilor după orele de curs (after-school) și alte servicii sociale asigurate de întreprinderi. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | CESE recomandă ca, la revizuirea directivelor UE privind achizițiile publice din 2014, costurile de securitate și formare obligatorie să fie prezentate separat de prețurile de licitație, ca elemente ireductibile și verificabile ale defalcării costurilor care alcătuiesc oferta. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | CESE recomandă respectarea condițiilor de sustenabilitate, a drepturilor lucrătorilor și a contractelor colective de muncă general aplicabile (prin asumarea responsabilității de către autoritatea contractantă, de contractantul principal și de subcontractanți, fiecare în raport cu partenerul său contractual direct), de-a lungul întregului lanț de subcontractare și pe durata întregii perioade de executare a contractelor. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | CESE invită statele membre care nu au făcut-o încă, să acorde o atenție deosebită și să verifice în mod eficace respectarea tuturor obligațiilor statutare, contractuale și a chestiunilor legate de securitate și sănătate în muncă privind aspectele sociale, de mediu și de sustenabilitate în faza de execuție a procedurilor de achiziții din sectorul curățeniei. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | În ceea ce privește obligațiile care revin statelor membre, autorităților contractante și Comisiei, prevăzute la articolele 83-85 din Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului (3), CESE solicită tuturor acestor organisme publice să pună la dispoziție fără întârziere datele corespunzătoare, asigurându-se în special că se comunică criteriile de atribuire și ponderea lor relativă pentru contractele de curățenie. Comisia Europeană este invitată să sprijine financiar proiectele de monitorizare și activitățile de cercetare ale partenerilor sociali sectoriali pe tema achizițiilor publice în domeniul serviciilor de curățenie și de infrastructură. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Comisia Europeană ar trebui să consolideze arhitectura legislativă și capacitatea de negociere a partenerilor sociali la nivel național, inclusiv prin alocarea de fonduri pentru acțiuni de consolidare a capacităților, în special în țările din Europa de Sud-Est, Europa Centrală și de Est (4). |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | CESE recomandă ca, în cursul revizuirii directivelor europene din 2014 privind achizițiile publice, în cazul serviciilor cu utilizare intensivă a forței de muncă, cum ar fi serviciile de curățenie, aceste directive să solicite sau să impună statelor membre să excludă utilizarea criteriului prețului celui mai scăzut la atribuirea unui contract, să stabilească un plafon de 30 % pentru punctajul care trebuie acordat prețului în raport cu punctajul care trebuie acordat calității, și să asigure, prin intermediul unor clauze sociale specifice, stabilitatea ocupării forței de muncă a personalului angajat în cadrul ofertei – desigur, în conformitate cu Directiva „TUPE” [2001/23/CE (5)] (transferul întreprinderilor – protecția lucrătorilor), așa cum a fost interpretată în jurisprudența europeană, cu organizarea activității întreprinderii și cu contractele colective de muncă. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | CESE solicită autorităților contractante să își utilizeze propriile estimări ale costurilor pentru serviciile de curățenie, consultând instrumentele sectoriale specializate, precum Ghidul privind selectarea celei mai bune valori (Best Value Guide) și exemplele naționale pentru a evalua în mod adecvat piața din acest sector, precum și alocând o parte a acestor servicii contractelor rezervate, astfel cum se prevede la articolul 20 din Directiva 2014/24/UE, transpusă de statele membre în propriile coduri privind achizițiile publice. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | Comisia Europeană ar trebui să încurajeze statele membre să inițieze un proces de acreditare sau un sistem de calificare pentru contractanții care doresc să fie luați în considerare pentru contracte de servicii publice de curățenie. Acest proces ar trebui să fie supravegheat de un comitet de evaluare alcătuit din mai multe părți interesate, inclusiv sindicate și un reprezentant al contractanților din sectorul curățeniei. |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | Întrucât riscul de îmbolnăvire cu COVID-19 încă există, riscul de contagiune pe care îl implică COVID-19 sau riscul de contractare a oricărei alte boli similare impune protejarea lucrătorilor și a populației. CESE recomandă Comisiei Europene și statelor membre să elaboreze, cu ajutorul partenerilor sociali, protocoale obligatorii privind sănătatea și securitatea în muncă. |
| --- | --- |

1.16.

| 1.17. | De asemenea, CESE solicită statelor membre să ia măsuri și să colaboreze cu partenerii sociali pentru a discuta soluții practice temporare pentru o revenire rapidă la practicile de achiziții publice echitabile și axate pe calitate. |
| --- | --- |

1.17.

| 1.18. | Având în vedere criza provocată de pandemia de COVID-19, CESE recomandă statelor membre să promoveze formarea și profesionalizarea personalului de curățenie. Ar trebui puse la dispoziție resurse financiare, astfel încât autoritățile publice și companiile contractante să poată investi în formare și în competențe. Ar trebui încurajată calificarea profesională a lucrătorilor în domeniul serviciilor de curățenie și igienizare, creând condiții pentru îmbunătățirea oportunităților de angajare ale persoanelor vulnerabile pe piața forței de muncă. |
| --- | --- |

1.18.

| 1.19. | CESE susține că instituțiile UE, statele membre și autoritățile locale și regionale ar trebui să adopte o abordare cuprinzătoare a achiziționării serviciilor de curățenie. O astfel de abordare nu prevede un compromis între condițiile de mediu și condițiile de muncă, ci promovează coeziunea socială, standardele de muncă, egalitatea de gen și obiectivele de mediu propuse de Pactul verde al Comisiei Europene. |
| --- | --- |

1.19.

2.   Considerații generale

| 2.1. | Scopul principal al acestui aviz este de a propune recomandări pentru utilizarea achizițiilor publice în scopul promovării locurilor de muncă de calitate și a demnității la locul de muncă în serviciile de curățenie și de întreținere. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Multe dintre aceste recomandări au un caracter general și pot fi aplicate în toate sectoarele economiei. Acesta este cu precădere cazul sectoarelor de servicii cu utilizare intensivă a forței de muncă, cum sunt serviciile private de securitate și alimentația publică. |
| --- | --- |

2.2.

3.   Cadru și context

| 3.1. | „În fiecare an, peste 250 000 de autorități publice din UE cheltuiesc aproximativ 14 % din PIB (aproximativ 2 mii de miliarde EUR pe an) pentru achiziționarea de servicii, lucrări și bunuri” (6). Serviciile precum curățenia constituie partea principală a achizițiilor publice. În 2017, valoarea contractelor de servicii a ajuns la 250 de miliarde EUR (7). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Achizițiile publice pot sprijini investițiile în economia reală, pot asigura și crea locuri de muncă de bună calitate și pot promova incluziunea și condiții mai bune atât pentru persoanele cu handicap și defavorizate, cât și pentru lucrătorii migranți (8). De asemenea, ele pot încuraja cererea de produse inovatoare, pot urmări obiectivele politicii industriale și pot promova trecerea la o economie circulară eficientă din punctul de vedere al resurselor și energiei (9). |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | În ce privește Directiva 2014/24/UE privind achizițiile publice, utilizarea criteriului „ofertei celei mai avantajoase din punct de vedere economic” (Economically Most Advantageous Tender – EMAT) ar trebui să includă toate criteriile strategice abordate la punctul 3.2. Întrucât normele rămân vagi, majoritatea contractelor de achiziții publice continuă să fie atribuite ofertantului cu oferta de preț cea mai scăzută, uneori chiar și cu o ofertă anormal de scăzută (abnormally low tender – ALT) (10). |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Potențialul directivelor privind achizițiile publice nu este utilizat pe deplin, iar aplicarea directivelor diferă de la un stat membru la altul. În consecință, o autoritate publică trebuie să decidă asupra priorităților sale (11). |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Este vorba, în primul rând, de o problemă politică și, abia apoi de una tehnică. Decizia care stabilește ce servicii vor fi achiziționate și care vor fi criteriile de atribuire utilizate, precum și ponderea lor relativă, face parte din procesul decizional politic. Astfel de decizii stabilesc cadrul și parametrii fundamentali pentru procedura de atribuire. Neluarea în considerare a drepturilor lucrătorilor, a mediului și a drepturilor sociale ar crea condiții de concurență inegale. |
| --- | --- |

3.5.

4.   Criza generată de pandemia de COVID-19, sectorul serviciilor de curățenie și al achizițiilor publice

| 4.1. | Pandemia de COVID-19 a subliniat valoarea fundamentală a muncii agenților de curățenie ca bun public comun. Societățile contractante trebuie să îndeplinească cerințele de calificare, de eficiență și de specializare. În declarația lor comună din 22 aprilie 2020, partenerii sociali europeni EFCI și UNI Europa evidențiază rolul esențial al sectorului serviciilor de curățenie și al lucrătorilor săi în prevenirea răspândirii virusului (12). |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | În 2018, în UE existau 4,11 milioane de agenți de curățenie care lucrau în 283 506 întreprinderi. De la jumătatea anilor 2010, s-a înregistrat o creștere constantă a cifrei de afaceri. În același timp, în 2017, cifra de afaceri per întreprindere a ajuns la 393 000 EUR. Potrivit EFCI, „cifra de afaceri medie per angajat a ajuns la aproape 30 000 EUR”. Cifra de afaceri pe angajat se ridică la 27 400 EUR, iar lucrătorii câștigă un salariu mediu anual de 12 200 EUR. O mare parte a lucrătorilor din sectorul european al serviciilor de curățenie lucrează cu fracțiune de normă. În plus, într-un astfel de sector cu utilizare intensivă a forței de muncă, marjele de profit ale întreprinderilor nu depășesc 3 %. Ca urmare a pandemiei de COVID-19, societățile contractante au avut de suportat cheltuieli suplimentare, pentru a proteja atât interesele clienților, cât și propriii lucrători. Proporția lucrătorilor cu fracțiune de normă, a femeilor și a lucrătorilor imigranți este deosebit de mare în acest sector. Procentul femeilor angajate este întotdeauna peste 50 % (cu excepția Danemarcei), cu vârfuri de peste 80 % în Lituania, Luxemburg, Portugalia și Regatul Unit (13). În întreaga UE, 30 % dintre lucrătorii din sector sunt imigranți (60 % în Belgia). |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Barierele la intrarea pe piața serviciilor de curățenie și de întreținere a clădirilor sunt reduse sau inexistente. Serviciile de curățenie presupun o utilizare intensivă a forței de muncă, aproximativ 80 % din veniturile întreprinderilor reprezentând costuri cu forța de muncă, iar marjele contractanților sunt foarte reduse. Astfel, decizia clienților publici sau privați privind achiziția serviciilor determină o presiune de sus în jos asupra prețurilor, subminând standardele sociale și demnitatea muncii prestate. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Pe durata crizei provocate de COVID-19 și ulterior, valoarea și standardele înalte privind calitatea locurilor de muncă în domeniul serviciilor de curățenie și de întreținere a clădirilor pot fi garantate doar dacă agenții de curățenie au suficiente calificări și dispun de echipamentul tehnic adecvat și dacă există drepturi și obligații clar definite ale angajatorilor și angajaților, ceea ce ar putea impune autorităților publice să plătească un preț mai mare pentru serviciile de curățenie. Într-adevăr, având în vedere suspendarea activităților pe durata crizei provocate de pandemia de COVID-19, mulți furnizori de servicii pentru întreprinderi s-au confruntat cu probleme grave de flux de numerar și au suportat costuri majorate pentru a pune în aplicare măsurile de sănătate și de siguranță necesare pentru a-și proteja atât lucrătorii, cât și clienții. Aceste probleme financiare sunt exacerbate de practicile de contractare necorespunzătoare ale achizitorilor publici și privați. Pentru a sprijini întreprinderile să asigure în continuare sănătatea și siguranța agenților lor de curățenie, precum și menținerea și îmbunătățirea calității condițiilor lor de muncă, CESE solicită achizitorilor publici și privați să garanteze o revenire rapidă la achiziții publice eficace, la practici de contractare echitabile și la o mai bună luare în considerare a criteriilor de calitate (14). Agenții de curățenie lucrează adesea în condiții periculoase și riscante, care le pot pune în pericol propria sănătate (15). Deși unii lucrători preferă să lucreze cu fracțiune de normă, alții doresc să lucreze mai multe ore sau cu normă întreagă. Cu toate acestea, uneori poate fi dificil pentru angajatori să ofere contracte cu normă întreagă. În plus, în pofida angajamentului partenerilor sociali în ceea ce privește efectuarea serviciilor de curățenie pe timpul zilei, aceste servicii sunt efectuate în mod frecvent de lucrători care lucrează singuri pe timp de noapte. Acest lucru se datorează deseori cerințelor clientului. Astfel de practici de angajare contribuie la faptul că munca din sectorul curățeniei rămâne în continuare invizibilă (16), subevaluată și nerecunoscută (17). Din păcate, în unele state membre există încă contracte de muncă de zero ore. Autoritățile publice poartă răspunderea, în măsura în care continuă să gestioneze contractul, să-l monitorizeze și să-i evalueze calitatea. Scopul ar trebui să fie acela de a crește posibilitățile ca lucrătorii să efectueze munca în timpul zilei, într-o singură tură și să fie angajați cu contracte cu normă întreagă pentru a-și putea îmbunătăți calitatea vieții. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Utilizarea ofertei cu cel mai scăzut preț ca unic criteriu de atribuire a contractelor publice subminează furnizarea unor servicii de calitate și contribuie la deteriorarea condițiilor de muncă, la neglijarea calității (o calitate mai redusă) și la eludarea sarcinilor (depunerea unui efort mai mic) (18). Întrucât curățenia este o sarcină eterogenă, greu cuantificabilă, calitatea este dificil de evaluat, atât în timpul procesului, cât și ulterior. De aceea, calitatea trebuie să se bazeze pe rezultate, de-a lungul întregului ciclu de viață, și nu pe proces ca atare. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Expresia „cel mai scăzut preț” a fost eliminată din textul Directivei 2014/24/UE, însă utilizarea prețului drept „criteriu unic de atribuire” este autorizată [articolul 67 alineatul (2) ultimul paragraf]. Acest lucru înseamnă că unele autorități contractante continuă să atribuie contracte ofertantului cu cel mai scăzut preț și, uneori, chiar și unor prestatori cu oferte anormal de scăzute. Țările care doresc să utilizeze criteriul ofertei celei mai avantajoase din punct de vedere economic pentru serviciile cu utilizare intensivă a forței de muncă vor trebui să aplice măsuri suplimentare, direcționând administrațiile către o aplicare eficace a acestui criteriu, prin plafonarea ponderii acordate prețului și utilizarea unor formule care nu exacerbează diferențele de preț dintre oferte. În acest scop, este necesară o formare specifică în vederea profesionalizării responsabililor cu achizițiile publice În plus, următoarea revizuire a directivelor ar trebui să introducă norme obligatorii pentru: (a) identificarea posibilelor oferte anormal de scăzute, stabilindu-se diferența de 20 % față de următoarea ofertă cea mai scăzută ca prag care declanșează obligația de verificare; (b) o verificare detaliată a măsurii în care ofertantul are motive obiective și plauzibile pentru oferta sa scăzută; și (c) excluderea unor astfel de oferte dacă ofertantul nu a prezentat astfel de motive. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Astfel, criza reprezintă o oportunitate pentru ca întreprinderile de curățenie și lucrătorii lor să consolideze valoarea și importanța esențială a serviciilor de curățenie în ochii publicului și clienților lor direcți. Ghidul privind selectarea celei mai bune valori (Best Value Guide) (19), elaborat de partenerii sociali europeni din sectorul curățeniei în 2017, poate îndruma organizațiile publice și private care atribuie contracte pentru servicii de curățenie către atribuirea de contracte acelor ofertanți care asigură cea mai bună valoare. Instrumente similare au fost elaborate și de unii parteneri sociali naționali. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Digitalizarea creează oportunități și provocări pentru lucrătorii cu un nivel scăzut de calificare din acest sector, iar partenerii sociali din UE consideră că tehnologiile pot fi utilizate pentru a consolida recunoașterea valorii muncii lucrătorilor din serviciile de curățenie și relevanța curățeniei în general și pentru a genera o valoare adăugată suplimentară pentru cumpărătorii de servicii de curățenie (20). Proiectul SK-Clean al EFCI va cartografia nevoile în schimbare ale sectorului în materie de competențe și va deveni un instrument al eforturilor care vizează o mai mare profesionalizare a lucrătorilor (21). |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Starea de urgență provocată de pandemia de COVID-19 impune ca autoritățile competente să asigure diseminarea informațiilor privind modul de utilizare a echipamentelor individuale de protecție (PPE), precum și furnizarea de echipamente adecvate pentru protecția lucrătorilor și a cetățenilor. Întreprinderile au nevoie de sprijin financiar pentru a acoperi costurile suplimentare în creștere ale măsurilor organizatorice, ale evaluărilor de risc, ale analizelor și ale distribuirii de PPE către lucrători (22). Pe de altă parte, investițiile realizate de întreprinderile contractante sunt esențiale pentru a le putea propune clienților lor soluții de curățenie inovatoare și mai eficiente, bazate pe cercetări în domeniul chimiei și biologiei. |
| --- | --- |

4.9.

5.   Achizițiile publice și Pactul verde

| 5.1. | Pactul verde propune ca achizițiile publice să poată fi utilizate pentru a reduce emisiile de carbon. Cu toate acestea, este necesară o abordare cuprinzătoare. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Sectorul curățeniei poate contribui la o tranziție verde și la o economie circulară prin intermediul etichetelor ecologice pentru produsele de curățare, săpun, hârtie igienică, prosoape de hârtie ecologice și prin sortarea corespunzătoare a deșeurilor. Acesta este și obiectivul etichetelor ecologice pentru serviciile de curățenie (23) și produsele de curățare (24), chiar dacă eficiența lor în practică nu este evidentă. Utilizarea de produse și proceduri ecologice poate duce la o creștere a costurilor care, dacă nu este acceptată de client, ar crea o presiune mai mare asupra tuturor elementelor de cost. Acest lucru ar putea duce și la o înrăutățire a condițiilor sociale, de lucru și de sănătate și siguranță în muncă. În plus, toate acestea ar putea conduce, de asemenea, la un acces mai restrâns al IMM-urilor la oportunitățile de achiziții (25). Acesta este motivul pentru care este necesară o abordare cuprinzătoare a achizițiilor publice. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Cercetările sugerează că criteriile de mediu sunt prea slabe pentru a stimula efectiv furnizorii să schimbe ceva (26). Contractanții de servicii privați care dau dovadă de angajament în ceea ce privește mediul înconjurător sunt împiedicați să își folosească întregul potențial dacă autoritățile contractante nu doresc să plătească costurile suplimentare. Este, prin urmare, nevoie de o mai mare profesionalizare a cumpărătorilor. |
| --- | --- |

5.3.

6.   Considerente de ordin social și de calitate ale achizițiilor publice

| 6.1. | Articolul 18 alineatul (2) din Directiva 2014/24/UE prevede că „[s]tatele membre adoptă măsurile adecvate pentru a se asigura că, în executarea contractelor de achiziții publice, operatorii economici respectă obligațiile aplicabile în domeniul mediului, social și al muncii instituite prin dreptul Uniunii, prin dreptul național, prin acorduri colective sau prin dispozițiile internaționale de drept în domeniul mediului, social și al muncii enumerate în anexa X.” |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Ghidul Comisiei Europene privind achizițiile publice responsabile social (Buying Social Guide) din octombrie 2010 supune atenției autorităților contractante diferite considerații de ordin social precum interzicerea muncii copiilor și a muncii forțate, cerințele în materie de sănătate și siguranță în muncă, obligațiile privind salariul minim, cerințele de securitate socială și, în general, standardele privind munca decentă (27). Acestea sunt obligații statutare și, ca atare, trebuie respectate, indiferent dacă sunt menționate în clauzele de executare a contractului sau nu. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Conform considerentului 98 din Directiva 24/14/UE, condițiile de executare a unui contract pot fi, de asemenea, menite să favorizeze punerea în aplicare a măsurilor de promovare a egalității între femei și bărbați la locul de muncă și reconcilierea vieții profesionale cu cea privată. |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Pentru a evita considerarea costurilor forței de muncă drept un factor concurențial între ofertanți, toți ofertanții (inclusiv subcontractanții) trebuie să respecte standardele minime stabilite la nivel local prin lege sau prin contractele colective de muncă cu caracter obligatoriu și general aplicabile în ceea ce privește costurile forței de muncă și clauzele standard din contractele de achiziții publice. Acordurile colective sectoriale cu caracter obligatoriu și general aplicabile pot asigura condiții de concurență echitabile. |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | Chiar dacă instrumentele precum „Ghidul privind selectarea celei mai bune valori” (Selecting Best Value Guide) pot aduce o contribuție remarcabilă la atenuarea sărăciei persoanelor încadrate în muncă și la îmbunătățirea coeziunii sociale în statele membre ale UE, ele nu contribuie la consolidarea partenerilor sociali de la nivel sectorial sau la capacitatea acestora de a institui sisteme de negociere colectivă la nivel de sector. Statele membre, care sunt competente în acest domeniu, vor trebui să înăsprească normele de aplicare a negocierilor colective în domeniul achizițiilor publice. |
| --- | --- |

6.5.

| 6.6. | Instituțiile publice, cum ar fi grădinițele, școlile, centrele de îngrijire și spitalele, au devenit mărci comerciale și intră în concurență cu alte instituții destinate clienților. Prin urmare, în această competiție, „curățenia” și calitatea curățeniei sunt considerate factori distinctivi, care contribuie în mod direct la satisfacția beneficiarilor și la competitivitate. |
| --- | --- |

6.6.

| 6.7. | Absența considerentelor sociale și de calitate în domeniul achizițiilor publice are un impact negativ și asupra cifrei de afaceri a forței de muncă, ceea ce duce la o pierdere triplă: pentru angajatori, clienți și lucrători (28). |
| --- | --- |

6.7.

| 6.8. | Promovarea educației și formării la locul de muncă asigură calitatea superioară și respectarea drepturilor lucrătorilor în domeniul achizițiilor publice. Educația și formarea profesională, certificarea și recunoașterea oficială a calificărilor contribuie la recunoașterea sectorului. Recunoașterea importanței lor în procesul de licitație le-ar pune în valoare și ar permite o mai bună înțelegere a costurilor pe care le implică pentru întreprinderi, care trebuie să fie suficient recunoscute atât în ceea ce privește prețul, cât și în ceea ce privește salariile. Răspunderea pentru formarea lucrătorilor revine întreprinderii de curățenie; acceptarea celei mai mici oferte creează riscul ca întreprinderile să nu își permită să investească în formare și siguranță (sau în utilaje, în inovare și în instruirea aferentă), în afara cerințelor minime impuse de lege. |
| --- | --- |

6.8.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  http://www.europeancleaningjournal.com/magazine/articles/latest-news/managing-quality-in-german-contract-cleaning

1

(2)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/RO/TXT/PDF/?uri=CELEX:32017H1805&from=RO Recomandarea (UE) 2017/1805 a Comisiei (JO L 259, 7.10.2017, p. 28).

2

(3)  JO L 94, 28.3.2014, p. 65.

3

(4)  https://www.eurofound.europa.eu/publications/report/2019/representativeness-of-the-european-social-partner-organisations-industrial-cleaning-sector#tab-01

4

(5)  Directiva 2001/23/CE a Consiliului (JO L 82, 22.3.2001, p. 16).

5

(6)  https://ec.europa.eu/growth/single-market/public-procurement_en

6

(7)  https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2018/631048/IPOL_STU(2018)631048_EN.pdf, p. 14.

7

(8)  https://ec.europa.eu/info/policies/public-procurement/support-tools-public-buyers/social-procurement_ro

8

(9)  Comisia Europeană oferă o serie de instrumente de sprijin pentru achizitorii publici, nu numai cel privind achizițiile publice ca atare, și ar trebui luate în considerare toate aceste aspecte: https://ec.europa.eu/info/policies/public-procurement/support-tools-public-buyers_ro

9

(10)  Acest aspect este abordat în Directiva UE din 2014 privind achizițiile publice, articolul 69.

10

(11)  Jeremy Prassl, The Future of EU Labour Law („Viitorul legislației europene a muncii”).

11

The Future of EU Labour Law

(12)  Declarație comună privind impactul COVID-19 asupra sectorului serviciilor de curățenie și de întreținere și măsurile necesare pentru protejarea acestuia, https://www.uni-europa.org/2020/04/22/joint-statement-on-the-covid-19-impact-to-the-industrial-cleaning-and-facility-services-sector-and-the-necessary-measures-to-protect-it/

12

(13)  Eurofund (2019), Representativeness Study for the Industrial Cleaning Sector („Studiu asupra reprezentativității în sectorul curățeniei industriale”), p. 19: https://www.eurofound.europa.eu/sites/default/files/ef_publication/field_ef_document/ef19012en.pdf,

13

Representativeness Study for the Industrial Cleaning Sector

(14)  http://servicealliance.eu/wp-content/uploads/2020/05/EBSA-Statement_Contracting-recommendations-during-COVID_13-5-2020.pdf

14

(15)  Bergfeld, Mark (2020) The Insanity of Making Sick People work („Absurditatea ideii de a-i pune pe bolnavi să muncească”), Jacobin Magazine: https://jacobinmag.com/2020/03/coronavirus-workers-rights-health-care-cleaners-gig-economy

15

The Insanity of Making Sick People work

Jacobin Magazine

(16)  Bergfeld, Mark & Ylitalo, Jaana: Putting Europe’s invisible precariat in the spotlight („Scoaterea la lumină a locurilor de muncă precare, invizibile, ale Europei”), Social Europe, 18 aprilie 2019, https://www.socialeurope.eu/europes-invisible-precariat

16

Putting Europe’s invisible precariat in the spotlight

(17)  When Creativity Meets Value Creation. A Case Study on Daytime Cleaning: Volume VIII: Ergonomics and Human Factors in Manufacturing, Agriculture, Building and Construction (Studiu de caz privind curățenia în timpul zilei: Volumul VIII: Ergonomie și factori umani în sectorul de producție, în agricultură, în sectorul clădirilor și construcțiilor), Sustaina.

17

When Creativity Meets Value Creation. A Case Study on Daytime Cleaning

Volume VIII: Ergonomics and Human Factors in Manufacturing, Agriculture, Building and Construction

(18)  Evidence from Public Administration Review, vol. 79, Iss. 2, p. 193-202.

18

Evidence from Public Administration Review

(19)  http://www.cleaningbestvalue.eu/

19

(20)  A se vedea EFCI: https://www.efci.eu/wp-content/uploads/2019/02/Digital-transition-in-cleaning-industry-in-FR.pdf, https://www.efci.eu/wp-content/uploads/2019/10/2019-10-29_Joint-statement-on-digitalisation-EFCI-UNI-Europa-29.10.2019.pdf & https://www.efci.eu/wp-content/uploads/2019/10/2019-10-29_Joint-statement-on-digitalisation-EFCI-UNI-Europa-29.10.2019.pdf

20

(21)  Proiectul SK-Clean.

21

(22)  Declarația UNI-CoeSS: https://www.uni-europa.org/2020/05/08/private-secruity-joint-declaration-ensuring-business-continuity-and-protection-of-workers-in-the-covid-19-pandemic/

22

(23)  https://ec.europa.eu/environment/ecolabel/documents/Cleaning_Services_Factsheet_Final.pdf și http://www.ecolabelindex.com/ecolabel/cleaning-industry-management-standard-cims

23

(24)  http://www.ecolabelindex.com/ecolabels/?st=category,cleaning

24

(25)  Sofia Lundberg & Per-Olov Marklund (2016): Influence of Green Public Procurement on Bids and Prices („Influența achizițiilor publice ecologice asupra ofertelor și prețurilor”), https://www.nhh.no/globalassets/departments/business-and-management-science/seminars/2016-spring/120516.pdf

25

Influence of Green Public Procurement on Bids and Prices

(26)  Sofia Lundberg & Per-Olov Marklund (2016): Influence of Green Public Procurement on Bids and Prices („Influența achizițiilor publice ecologice asupra ofertelor și prețurilor”), https://www.nhh.no/globalassets/departments/business-and-management-science/seminars/2016-spring/120516.pdf

26

Influence of Green Public Procurement on Bids and Prices

(27)  Buying social („Achiziții responsabile social”), p. 47.

27

Buying social

(28)  Market Exposure and the Labour Process: The Contradictory Dynamics in Managing Subcontracted Services Work („Expunerea la piață și procesul de ocupare a forței de muncă: dinamica contradictorie în gestionarea serviciilor subcontractate”). REFERINȚE.

28

Market Exposure and the Labour Process: The Contradictory Dynamics in Managing Subcontracted Services Work

---

ANEXĂ

Amendamentele următoare, care au întrunit cel puțin o pătrime din voturile exprimate, au fost respinse în cursul dezbaterilor:

Punctul 1.10

Se elimină punctul:

| | CESE invită statele membre să acorde o atenție deosebită și să verifice în mod eficace respectarea tuturor obligațiilor statutare și contractuale privind aspectele sociale, de mediu și de sustenabilitate în faza de execuție a licitațiilor publice din sectorul curățeniei. |
| --- | --- |

CESE invită statele membre să acorde o atenție deosebită și să verifice în mod eficace respectarea tuturor obligațiilor statutare și contractuale privind aspectele sociale, de mediu și de sustenabilitate în faza de execuție a licitațiilor publice din sectorul curățeniei.

Rezultatul votului:

| Voturi pentru: | 61 |
| --- | --- |
| Voturi împotrivă: | 105 |
| Abțineri: | 9 |

Voturi pentru:

61

Voturi împotrivă:

105

Abțineri:

9

Punctul 2.1

Se modifică după cum urmează:

| | Scopul principal al acestui aviz este de a propune recomandări pentru utilizarea achizițiilor publice în scopul promovării locurilor de muncă de calitate și a demnității la locul de muncă în serviciile de curățenie și de întreținere. |
| --- | --- |

Scopul principal al acestui aviz este de a propune recomandări pentru utilizarea achizițiilor publice în scopul promovării locurilor de muncă de calitate și a demnității la locul de muncă în serviciile de curățenie și de întreținere.

Rezultatul votului:

| Voturi pentru: | 61 |
| --- | --- |
| Voturi împotrivă: | 107 |
| Abțineri: | 9 |

Voturi pentru:

61

Voturi împotrivă:

107

Abțineri:

9

Punctul 4.3

Se modifică după cum urmează:

| | Barierele la intrarea pe piața serviciilor de curățenie și de întreținere a clădirilor sunt reduse sau inexistente. Serviciile de curățenie presupun o utilizare intensivă a forței de muncă, aproximativ 80 % din veniturile întreprinderilor reprezentând costuri cu forța de muncă, iar marjele contractanților sunt foarte reduse. Astfel, decizia clienților publici sau privați privind achiziția serviciilor determină o presiune de sus în jos asupra prețurilor, subminând standardele sociale și demnitatea muncii prestate. |
| --- | --- |

Barierele la intrarea pe piața serviciilor de curățenie și de întreținere a clădirilor sunt reduse sau inexistente. Serviciile de curățenie presupun o utilizare intensivă a forței de muncă, aproximativ 80 % din veniturile întreprinderilor reprezentând costuri cu forța de muncă, iar marjele contractanților sunt foarte reduse. Astfel, decizia clienților publici sau privați privind achiziția serviciilor determină o presiune de sus în jos asupra prețurilor, subminând standardele sociale și demnitatea muncii prestate.

Rezultatul votului:

| Voturi pentru: | 61 |
| --- | --- |
| Voturi împotrivă: | 108 |
| Abțineri | 8 |

Voturi pentru:

61

Voturi împotrivă:

108

Abțineri

8

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/37 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/37

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Activitatea de extracție digitală în Europa: noi soluții pentru producerea durabilă a materiilor prime”

(aviz din proprie inițiativă)

(2020/C 429/06)

| Raportor: | Marian KRZAKLEWSKI |
| --- | --- |
| Coraportoare: | Hilde VAN LAERE |

Raportor:

Marian KRZAKLEWSKI

Coraportoare:

Hilde VAN LAERE

| Decizia Adunării Plenare | 20.2.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură
  Aviz din proprie inițiativă |
| Secțiunea competentă | CCMI |
| Data adoptării în secțiune | 2.9.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului (voturi pentru/
  voturi împotrivă/abțineri) | 213/0/4 |

Decizia Adunării Plenare

20.2.2020

Temei juridic

Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură

Aviz din proprie inițiativă

Secțiunea competentă

CCMI

Data adoptării în secțiune

2.9.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului (voturi pentru/

voturi împotrivă/abțineri)

213/0/4

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | Digitalizarea sectorului materiilor prime din UE reprezintă o șansă unică de a îmbunătăți reziliența lanțurilor industriale de aprovizionare de la nivel european, de a îmbunătăți performanța de mediu a sectorului minereurilor, de a crește transparența și de a intensifica dialogurile cu cetățenii și cu comunitățile afectate de activitățile de minerit. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Întreprinderile din domeniul mineritului care au început procesul de transformare digitală au înregistrat îmbunătățiri în ceea ce privește siguranța, sustenabilitatea, productivitatea și marjele. Totuși, combinația dintre conectivitatea sporită, mobilitate, învățare automată și operațiunile autonome ridică probleme etice, sociale și de reglementare pe care responsabilii de elaborarea politicilor ar trebui să le analizeze în prealabil. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | CESE recunoaște că transformarea digitală a sectorului mineritului impune eforturi ambițioase în vederea adoptării modificărilor juridice și în materie de reglementare și că aceste eforturi ar trebui realizate sub egida unor organizații supranaționale și la nivelul dreptului internațional. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | CESE subliniază că este important să existe o structură globală și cuprinzătoare a rețelei de informații privind mineralele, care să stea la baza transformării digitale și a adoptării unor decizii în cunoștință de cauză la nivelul UE. CESE recunoaște eforturile Centrului Comun de Cercetare (JRC) în stabilirea și menținerea unui sistem european de informații privind materiile prime. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | CESE consideră că transformarea digitală a sectorului materiilor prime din UE ar trebui să fie însoțită de măsuri privind protecția datelor și recunoaște necesitatea aplicării cu strictețe a unor regimuri de protejare a datelor sensibile. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | CESE recomandă elaborarea unei foi de parcurs în materie de reglementare la nivelul UE care să abordeze provocările generate de transformarea digitală a sectorului materiilor prime și care să trateze subiecte precum securitatea cibernetică, inteligența artificială, automatizarea, guvernanța pe mai multe niveluri și mineritul marin și spațial. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | CESE recomandă definirea și adoptarea de standarde ale UE pentru colectarea de date privind resursele minerale și îndeamnă statele membre să colecteze date cuprinzătoare și verificate privind extracția, prelucrarea și reciclarea materiilor prime și să partajeze periodic aceste date cu JRC. Acest demers este important pentru a sprijini punerea în aplicare a Planului de acțiune al UE pentru economia circulară. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | CESE recomandă instituirea unor măsuri adecvate de sprijin social menite să reducă la minimum impactul negativ pe care îl va avea transformarea digitală asupra forței de muncă din domeniul mineritului, și care să ajute comunitățile miniere în procesul de tranziție al economiilor lor, pentru a preveni agravarea inegalităților sociale existente în rândul persoanelor și al comunităților |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | CESE recomandă dezvoltarea și sprijinirea infrastructurii de cloud din UE, pentru a mări nivelul de securitate al aplicațiilor 5G, al tehnologiei de tip cloud computing și al platformelor pentru internetul industrial al obiectelor. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | CESE consideră că digitalizarea sectorului materiilor prime minerale este esențială pentru a face față crizei economice cauzate de pandemia de COVID-19 și pentru a promova punerea în aplicare a Pactului verde european și a Planului de redresare al UE. În acest context, este extrem de important să se stimuleze investițiile în digitalizarea extracției și a prelucrării materiilor prime minerale principale (rezultate din extracția minieră) și secundare (rezultate din reciclare). |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | CESE solicită Comisiei Europene să se asigure că partenerii sociali din sectorul extractiv sunt implicați și consultați de instituțiile europene în procesul de elaborare a politicilor și în orice inițiativă a UE care afectează sectorul materiilor prime minerale. |
| --- | --- |

1.11.

2.   Introducere

| 2.1. | UE se confruntă cu provocări tehnologice, de natură socială și de mediu în ceea ce privește aprovizionarea cu materii prime esențiale pentru activitatea sa industrială și pentru calitatea vieții populației sale. UE produce mai puțin de 5 % din producția mondială de materii prime minerale (1), iar industria UE reprezintă aproximativ 20 % din consumul mondial de materii prime minerale (2). Dependența UE de importuri este deosebit de ridicată în ceea ce privește metalele rare și elementele necesare în aplicațiile de înaltă tehnologie și pentru tranziția energetică ecologică prevăzută în Pactul verde european [COM(2019) 640]. Această situație a condus la adoptarea Inițiativei privind materiile prime, lansată de Comisie în 2008 [COM(2008) 0699] și la demersurile sale ulterioare în vederea evaluării caracterului critic al aprovizionării și a realizării unei liste a materiilor prime critice; ultima listă a fost publicată în 2017 (3); lista actualizată este inclusă în Comunicarea Comisiei privind materiile prime critice (4). |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Progresele tehnologice care sporesc eficiența utilizării materialelor și a resurselor și care stimulează reducerea și reciclarea deșeurilor, în conformitate cu Planul de acțiune al UE pentru economia circulară [COM(2015) 0614], actualizat recent prin [COM(2020) 098], sunt, din păcate, insuficiente pentru a răspunde nevoilor societale și creșterii populației globale. În aceste condiții, materiile prime principale (5) vor juca în continuare un rol esențial în economie. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Totodată, în numeroase state membre ale UE, publicul se opune din ce în ce mai mult proiectelor de minerit, iar eforturile industriei de a-și reduce amprenta de mediu nu i-au schimbat reputația (negativă). Printre trăsăturile atribuite în mod frecvent industriei miniere, se numără efectele negative asupra mediului, lipsa transparenței și a dialogului și deficiențele în ceea ce privește distribuția beneficiilor economice la nivel local (6). |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | În ultima vreme, utilizarea lanțurilor globale de aprovizionare de către UE a fost afectată de intensificarea naționalismului în ceea ce privește resursele în țările producătoare de materii prime și de pandemia de COVID-19. Guvernele din UE și numeroși producători industriali au înțeles că dependența față de importul de materii prime ar putea distruge industria prelucrătoare din UE [sectorul materiilor prime asigură aproximativ 350 000 de locuri de muncă în UE, dar în industriile prelucrătoare din aval există peste 30 de milioane de locuri de muncă ce depind de accesul fiabil și neîngrădit la materii prime minerale (7)]. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Progresele tehnologice și în materie de comunicare au impulsionat integrarea tehnologiilor digitale în toate domeniile de activitate, schimbând fundamental modul în care întreprinderile își desfășoară activitatea și oferă valoare clienților. Aceasta este o șansă unică pentru sectorul mineritului din UE: întreprinderile miniere care folosesc instrumente digitale pot atinge noi niveluri de performanță în cadrul lanțului valoric, cu efecte pozitive de lungă durată asupra dimensiunilor socioeconomică, de mediu și socială. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Digitalizarea sectorului materiilor prime din UE constituie o oportunitate unică de a îmbunătăți reziliența lanțurilor de aprovizionare, de a aborda aspectele economice extrem de diferite și de a spori excelența operațională, socială și de mediu a sectorului, promovând conceptul de „mină digitală”. |
| --- | --- |

2.6.

3.   Considerații generale

| 3.1. | Digitalizarea producției de materii prime se referă la utilizarea de tehnologii ale informației care îmbunătățesc achiziția, organizarea și comunicarea datelor cu scopul de a ameliora performanța spațiilor de producție din punctul de vedere al indicatorilor tehnici, de mediu și societali. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Tehnologiile digitale valorifică toate cunoștințele disponibile și permit realizarea de îmbunătățiri permanente, precum și de inovații semnificative. O înțelegere corectă a interacțiunilor de pe parcursul etapelor de producție, atât în cadrul lanțurilor valorice și al forței de muncă, cât și între acestea, permite eficientizarea activităților de producție din punctul de vedere al resurselor, monitorizarea și întreținerea echipamentelor, monitorizarea stării de sănătate și prevenirea riscurilor, realizarea de acțiuni de pregătire și de răspuns la situații de urgență, printre numeroase alte aspecte. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Transformarea digitală este identificată în domeniul prioritar „Tehnologii pentru producția de materii prime primare și secundare” al Parteneriatului european pentru inovare privind materiile prime [COM(2014) 0297], în conformitate cu comunicarea Comisiei intitulată O nouă Strategie industrială pentru Europa. În această comunicare, materiile prime sunt definite ca unul dintre principalii factori care facilitează realizarea unei Europe ecologice, digitale și competitive la nivel global. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | CESE apreciază rolul Consiliului European pentru Inovare și al Institutului European de Inovare și Tehnologie, care vizează să sporească stimularea realizării de servicii și produse noi de către instituțiile europene. Un procent semnificativ dintre acestea se datorează unor inițiative care au vizat materiile prime, iar aceste inițiative, la rândul lor, interacționează cu alte obiective, precum tranziția energetică și în materie de mobilitate, tehnologia avansată, securitatea, alimentația și sănătatea. În special, acestea sunt asociate și cu evoluția digitală a soluțiilor tehnologice. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | CESE sprijină activitățile grupului de cercetare al UE în vederea creării unei metode de certificare pentru materiile prime. Acest sprijin va constitui un impuls către mineritul sustenabil de minereuri și de metale, necesar pentru a asigura o tranziție energetică curată pentru Europa. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Identificarea oportunităților create de transformarea digitală pentru sectorul mineritului din UE constituie o componentă esențială a abordării recomandate de CESE în ceea ce privește strategia digitală. Oportunitățile identificate ar trebui evaluate din punctul de vedere al valorii lor potențiale pentru organizații și societate, precum și din punctul de vedere al fezabilității punerii în aplicare. |
| --- | --- |

3.6.

3.7.   Aspecte sociale

| 3.7.1. | Transformarea digitală afectează deja rolurile tradiționale la nivelul forței de muncă din domeniul mineritului, odată cu apariția unor noi funcții, precum cele de specialiști, analiști de date și cercetători științifici în domeniul noilor tehnologii, specialiști în tehnologia volumelor mari de date, specialiști în IA și învățare automată și ingineri de sistem, printre altele. Prin urmare, se preconizează că se vor reduce sarcinile de rutină asociate unor posturi precum cele de operator de instalație, analist pe probleme manageriale și organizaționale și lucrător în sectorul extractiv (8). |
| --- | --- |

3.7.1.

| 3.7.2. | Ca urmare a digitalizării sectorului și transformării sale, angajații trebuie să se formeze în mod corespunzător pentru a putea răspunde provocărilor industriei 4.0 și schimbărilor tehnologice viitoare. |
| --- | --- |

3.7.2.

| 3.7.3. | Schimbările în ceea ce privește natura și componența forței de muncă, alături de punerea în aplicare a unui model de tip „muncă oriunde și oricând”, permis de transformarea digitală, vor avea un impact semnificativ asupra comunităților miniere tradiționale din Europa. Acest lucru necesită o abordare proactivă, bazată pe dialoguri sociale favorabile incluziunii, pentru a ajuta comunitățile să își înțeleagă capacitățile fundamentale și pentru a sprijini tranziția economiilor lor către noi domenii. |
| --- | --- |

3.7.3.

| 3.7.4. | CESE consideră că, având în vedere provocările generate de digitalizarea sectorului minier și amenințările la adresa sectorului cauzate de pandemia de COVID-19, Comisia Europeană ar trebui să sprijine cererile actuale ale partenerilor sociali din sectorul minier de la nivel european prin intermediul dialogului social sectorial existent în cadrul industriilor extractive. |
| --- | --- |

3.7.4.

| 3.7.5. | CESE solicită Comisiei să se asigure că partenerii sociali din sectorul extractiv sunt implicați și consultați de instituțiile europene în procesul de elaborare a politicilor și în orice inițiativă a UE care afectează sectorul. |
| --- | --- |

3.7.5.

| 3.7.6. | Prin urmare, CESE consideră că este necesar ca Comisia, împreună cu partenerii sociali din comitetul de dialog sectorial, să înființeze cât mai curând posibil, la nivel european și național, o rețea de consilii sectoriale pentru competențe și pentru ocuparea forței de muncă în industriile extractive. |
| --- | --- |

3.7.6.

4.   Concepte și soluții revoluționare pentru sustenabilitatea explorării, a mineritului și/sau a prelucrării

| — | Pentru a îmbunătăți poziția Europei pe scena mondială este nevoie de concepte și de soluții revoluționare pentru explorarea, extragerea și reciclarea materiilor prime minerale. Se preconizează că noile abordări și tehnologii vor facilita accesul Europei la materii prime produse în mod sustenabil, câștigând totodată încrederea societății în metode curate și sigure de extracție și de prelucrare. |
| --- | --- |

—

Pentru a îmbunătăți poziția Europei pe scena mondială este nevoie de concepte și de soluții revoluționare pentru explorarea, extragerea și reciclarea materiilor prime minerale. Se preconizează că noile abordări și tehnologii vor facilita accesul Europei la materii prime produse în mod sustenabil, câștigând totodată încrederea societății în metode curate și sigure de extracție și de prelucrare.

| — | Cunoștințele privind resursele geologice, zăcămintele de minereuri și exploatarea acestora sunt disparate și variabile, iar complexitatea ciclurilor materialelor, a politicilor, a tendințelor pieței, a tendințelor tehnologice, a aspectelor de mediu și a efectelor societale impune conlucrarea mai multor domenii de expertiză pentru a se putea valorifica beneficiile digitalizării. |
| --- | --- |

—

Cunoștințele privind resursele geologice, zăcămintele de minereuri și exploatarea acestora sunt disparate și variabile, iar complexitatea ciclurilor materialelor, a politicilor, a tendințelor pieței, a tendințelor tehnologice, a aspectelor de mediu și a efectelor societale impune conlucrarea mai multor domenii de expertiză pentru a se putea valorifica beneficiile digitalizării.

4.1.   Metode și instrumente pentru obținerea de informații privind minereurile

4.1.1.   Instituirea unui centru de date geoștiințifice pentru Europa

| 4.1.1.1. | Disponibilitatea, accesibilitatea și posibilitatea de recuperare a minereurilor, a metalelor, a energiei și a altor resurse subterane reprezintă, mai mult decât oricând, o problemă vitală pentru societatea contemporană. Parlamentul European, Comisia Europeană și mai multe inițiative din domeniile de politică ale UE, de exemplu Inițiativa privind materiile prime (9), Directiva privind apele subterane (10) și Directiva privind captarea și stocarea dioxidului de carbon (11) au nevoie de acces la datele relevante din subsol. |
| --- | --- |

4.1.1.1.

| 4.1.1.2. | Centrul comun de cercetare al Comisiei Europene elaborează în prezent un sistem de informații privind materiile prime, referitoare, printre altele, la aspectele economice, socioeconomice și de mediu – RMIS 2.0 (Sistemul de informații privind materiile prime 2.0) (12). Cu toate acestea, informațiile furnizate sunt incomplete și nu sunt la fel de detaliate în ceea ce privește toate cele 27 de state membre ale UE. |
| --- | --- |

4.1.1.2.

| 4.1.1.3. | În prezent, sunt disponibile doar date parțiale și, de cele mai multe ori, acestea nu sunt armonizate și, așadar, nu sunt comparabile între țări. Trebuie standardizate formatele datelor și trebuie dezvoltați algoritmi care să poată fi utilizați ca punte între diferite sisteme de date. |
| --- | --- |

4.1.1.3.

| 4.1.1.4. | Din punctul de vedere al CESE, integrarea în sistemul RMIS al JRC a unei structuri de tipul unei rețele cuprinzătoare de informații privind minereurile, folosind date fiabile și armonizate este esențială; aceasta ar oferi CE și statelor membre acces la informații și la cunoștințe care să sprijine utilizarea sustenabilă a subsolului UE pentru a face față provocărilor cu care se confruntă Europa. |
| --- | --- |

4.1.1.4.

| 4.1.1.5. | CESE îndeamnă toate statele membre ale UE să colecteze și să partajeze date privind materiile prime în vederea alimentării periodice a sistemului RMIS al JRC. Pentru a preveni datele incorecte și erorile, CESE consideră că ar trebui evaluată acuratețea datelor furnizate JRC înainte ca acestea să fie incluse în RMIS. JRC ar trebui să primească finanțare pentru a menține și actualiza în mod regulat acest sistem informațional. |
| --- | --- |

4.1.1.5.

4.1.2.   Simularea proceselor

| 4.1.2.1. | Emisiile, regenerarea, protecția resurselor de apă etc. pot face toate obiectul unor simulări: acestea pot implica simulări paralele multiple folosind diferite ipoteze privind condițiile-limită și punctele de pornire, pentru a oferi estimări de probabilitate referitoare la diferitele rezultate care ar putea fi folosite în vederea controlului și pentru a sprijini procesul decizional. |
| --- | --- |

4.1.2.1.

| 4.1.2.2. | Dezvoltarea tehnicilor informatice pentru simularea proceselor și disponibilitatea unor volume mari de date (seturi de date cu dimensiuni pe care instrumentele software uzuale nu le pot capta, rafina, gestiona și prelucra într-un interval de timp acceptabil) au îmbunătățit acuratețea simulărilor ce reprezintă relațiile cauzale dintre datele de intrare controlate și datele de ieșire corespunzătoare. Simulările proceselor se pot dovedi relevante în special pentru evaluările de mediu și de siguranță și ar putea facilita transparența și dialogurile în cadrul proceselor de autorizare. |
| --- | --- |

4.1.2.2.

4.1.3.   Teledetecția

| 4.1.3.1. | Utilizarea datelor de teledetecție puse la dispoziție, de exemplu, de programul Copernicus, care înglobează analiza datelor spațiale și integrarea cu programe software pentru sistemele de informații geografice (GIS), poate furniza o contribuție valoroasă la simulările și crearea „gemenilor digitali” care permit răspunsuri rapide în caz de schimbări și un proces decizional fiabil. Combinarea datelor de teledetecție cu datele din teren colectate de senzori și drone este din ce în ce mai comună în sectorul mineritului. În numeroase operațiuni miniere se efectuează în mod uzual acțiuni de supraveghere la suprafață și subacvatice cu ajutorul dronelor, pentru estimarea stocurilor și a gropilor de deșeuri. |
| --- | --- |

4.1.3.1.

| 4.1.3.2. | Integrarea datelor de teledetecție cu date din teren (de la senzori locali) în cadrul software-ului GIS poate fi utilizată pentru monitorizarea nivelului apei subterane, a mișcărilor suprafeței terestre, a contaminării apelor de suprafață și pentru obținerea multor alte date în timp real privind mediul înconjurător. Dacă sunt publicate și sunt protejate împotriva manipulărilor (de exemplu, prin tehnologii precum tehnologia blockchain), aceste date ar putea crește încrederea în sectorul mineritului și ar putea facilita dialogurile cu părțile interesate. Ar putea fi luate în considerare și utilizate ca exemple practicile tradiționale de gestionare a datelor și a informațiilor din țările dezvoltate, cu un sector minier puternic, cum ar fi Canada sau Africa de Sud. |
| --- | --- |

4.1.3.2.

4.1.4.   Realitatea virtuală

| 4.1.4.1. | Numeroase întreprinderi încep să folosească în mod frecvent realitatea virtuală pentru interpretarea modelelor tridimensionale ale minelor pe care le dețin. În viitor, însă, ar putea fi mai importantă realitatea augmentată, care le-ar permite geologilor sau inginerilor, atunci când se află în mină, să folosească un dispozitiv cu ajutorul căruia să vadă modelul suprapus peste elementele pe care le observă la nivel de geologie sau chiar peste întreaga mină. Aceasta ar fi o modalitate avansată și solidă de a valida modelele și de a verifica evoluția dezvoltării minei. |
| --- | --- |

4.1.4.1.

| 4.1.4.2. | Universitățile și centrele de formare încep să folosească tot mai des realitatea virtuală pentru a-i familiariza pe studenți și pe stagiari cu contexte miniere „din viața reală”. Posibilitatea efectuării de simulări educaționale menite să faciliteze consolidarea cunoștințelor practice în domenii precum răspunsul la accidente este unul dintre principalele avantaje ale acestei tehnologii. |
| --- | --- |

4.1.4.2.

5.   „Mina inteligentă”

| — | Digitalizarea este catalizatorul care ajută operațiunile de minerit să devină „mai inteligente”, cu ajutorul instrumentelor și al proceselor digitale grație cărora operațiunile sunt instrumentate, interconectate și inteligente. |
| --- | --- |

—

Digitalizarea este catalizatorul care ajută operațiunile de minerit să devină „mai inteligente”, cu ajutorul instrumentelor și al proceselor digitale grație cărora operațiunile sunt instrumentate, interconectate și inteligente.

| — | Prin transformare digitală, minele vor fi proiectate în mod diferit, astfel încât să fie automatizate încă de la început prin metode personalizate și adaptate în funcție de minereu, iar variațiile în execuție vor fi reduse prin automatizare. |
| --- | --- |

—

Prin transformare digitală, minele vor fi proiectate în mod diferit, astfel încât să fie automatizate încă de la început prin metode personalizate și adaptate în funcție de minereu, iar variațiile în execuție vor fi reduse prin automatizare.

| — | Transformarea digitală va contribui la eliminarea accidentelor mortale și a vătămărilor în mediile miniere. Aceasta poate conduce la schimbări radicale în ceea ce privește intensitatea capitalului și costurile de funcționare, poate asigura accesul la resurse din zăcăminte minerale care nu au putut fi explorate anterior și poate genera o amprentă de mediu mai scăzută prin mineritul selectiv. |
| --- | --- |

—

Transformarea digitală va contribui la eliminarea accidentelor mortale și a vătămărilor în mediile miniere. Aceasta poate conduce la schimbări radicale în ceea ce privește intensitatea capitalului și costurile de funcționare, poate asigura accesul la resurse din zăcăminte minerale care nu au putut fi explorate anterior și poate genera o amprentă de mediu mai scăzută prin mineritul selectiv.

5.1.   Predicția minieră inteligentă

| 5.1.1. | Predicția înseamnă, printre altele, prognozarea parametrilor de mediu în care își desfășoară activitatea minerii, cu un accent special asupra riscurilor. Sistemele eficace de predicție folosite deja în industria minieră includ întreținerea predictivă pentru a acorda prioritate acțiunilor preventive în locul reparațiilor, prin colectarea de date privind utilizarea echipamentelor și a parametrilor de proces. |
| --- | --- |

5.1.1.

| 5.1.2. | Predicția poate juca un rol important în siguranța operațiunilor miniere. Captarea și integrarea datelor de monitorizare din teren și de la echipamente poate oferi o imagine precisă a mediului operațional care trebuie evaluat cu ajutorul instrumentelor de analiză a proceselor. Aceasta ar constitui o îmbunătățire relevantă a condițiilor de lucru, în special pentru minele subterane. CESE consideră că digitalizarea poate contribui într-o manieră eficace la siguranța operațiunilor miniere și că o mină inteligentă ar trebui să includă sisteme de predicție. |
| --- | --- |

5.1.2.

5.2.   Internetul obiectelor

| 5.2.1. | Dezvoltarea de standarde și de elemente componente pentru o platformă a internetului industrial al obiectelor (IIoT) pentru industria minieră ar putea stimula conectarea sistemelor cibernetice și fizice din minele din UE, în vederea îmbunătățirii proceselor decizionale. |
| --- | --- |

5.2.1.

| 5.2.2. | Platforma IIoT ar trebui să abordeze aspecte legate de sănătate și de siguranță, performanța ecologică, eficiența utilizării resurselor și coordonarea în timp real a operațiunilor. Ar trebui să se acorde prioritate proiectării și promovării unei platforme IIoT a UE pentru sectorul minier. |
| --- | --- |

5.2.2.

| 5.2.3. | Pentru a evita riscurile pentru securitatea cibernetică, CESE sugerează ca elementele constitutive ale platformei IIoT să fie concepute pentru „Intranetele locale ale obiectelor” locale, conectate fie prin transferul de date fizice, fie prin intermediul unor mecanisme securizate de acces la internet. |
| --- | --- |

5.2.3.

5.3.   Tehnologia blockchain. Transparența lanțului de aprovizionare

| 5.3.1. | Tehnologia blockchain este o soluție inovatoare care previne manipularea datelor. Utilizarea tehnologiei blockchain în cadrul lanțurilor de aprovizionare cu materii prime minerale poate îmbunătăți transparența și trasabilitatea lanțului de aprovizionare și, de asemenea, poate reduce costurile administrative. CESE subliniază că tehnologia blockchain facilitează respectarea Regulamentului UE privind aprovizionarea responsabilă cu minerale [Regulamentul (UE) 2017/821 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 mai 2017 (13)]. |
| --- | --- |

5.3.1.

| 5.3.2. | Printre alte utilizări ale tehnologiei blockchain se numără colectarea și diseminarea de date privind mediul înconjurător. Îmbunătățind fiabilitatea datelor, tehnologia blockchain ar putea facilita sensibilizarea și implicarea populației din apropierea comunităților miniere. |
| --- | --- |

5.3.2.

5.4.   Rețelele 5G și tehnologia de tip cloud computing

| 5.4.1. | Stocarea datelor brute în cloud devine rapid nepractică (și este, de fapt, inutilă), pe măsură ce volumul de date crește până la ordinul terabyților sau chiar mai mult. În prezent, vitezele transferului de date limitează utilitatea acestuia. Totuși, adoptarea rețelelor 5G va schimba această situație, permițând transmiterea rapidă, prelucrarea și stocarea și recuperarea volumelor mari de date în condiții de eficiență a costurilor. |
| --- | --- |

5.4.1.

| 5.4.2. | Utilizarea stocării în cloud prezintă un risc semnificativ: dacă o întreprindere minieră folosește un serviciu comercial de stocare în cloud, nivelul de securitate pe care îl poate obține depinde exclusiv de gradul de încredere pe care îl are în furnizorul de servicii. Numeroși furnizori folosesc servere de cloud aflate în afara UE, ceea ce poate periclita securitatea sistemelor. CESE consideră că adoptarea 5G în UE ar trebui să fie însoțită de stimulente pentru extinderea ofertei furnizorilor de servicii de cloud din UE. |
| --- | --- |

5.4.2.

5.5.   Securitatea cibernetică

| 5.5.1. | CESE se declară în favoarea unor regimuri a căror respectare să fie asigurată ferm, care să împiedice ieșirea datelor sensibile din limitele de securitate. Securitatea cibernetică poate fi îmbunătățită semnificativ dacă sistemele miniere nu sunt conectate la internet. Într-o „mină inteligentă” se pot folosi toate tehnologiile inteligente, inclusiv internetul obiectelor – diferența constând în faptul că acestea nu vor fi accesibile din exterior. Orice lucru care trebuie să fie conectat la sediul principal al întreprinderii sau la lumea exterioară ar trebui să fie transferat în siguranță din rețeaua minei către un server separat care este conectat la lumea exterioară. |
| --- | --- |

5.5.1.

5.6.   Inteligența artificială

| 5.6.1. | Inteligența artificială acoperă o gamă variată de tehnologii, inclusiv așa-numitele sisteme de învățare profundă. Până în prezent, printre utilizările de nișă ale acesteia se numără prelucrarea imaginilor (de exemplu, pentru explorarea mineralelor) și sistemele de rețea de tip neural pentru identificarea și clasificarea mineralelor. Alte utilizări practice în sectorul minier includ analiza datelor și algoritmii de învățare automată folosiți în simulările proceselor și în sistemele de predicție. |
| --- | --- |

5.6.1.

5.7.   Automatizarea integrată

| 5.7.1. | Tehnologia vehiculelor autonome este dezvoltată rapid de actori care nu au legătură cu industria minieră (precum Tesla sau Google). Totuși, întrucât minele sunt medii controlate, această tehnologie poate fi implementată rapid în mine odată cu introducerea de noi capacități. De asemenea, pot fi introduse rapid și alte forme de automatizare, însă de regulă acestea se concretizează în operațiuni controlate de om de la distanță (și asistate de calculator), mai degrabă decât în operațiuni complet autonome. Din cauza preocupărilor legate de răspundere (și a reglementărilor preconizate), nu este clar dacă dezvoltarea automatizării integrale a tuturor proceselor miniere va fi viabilă din punct de vedere economic pe termen scurt și mediu |
| --- | --- |

5.7.1.

6.   Construirea unor parteneriate strategice sustenabile și responsabile cu țările terțe

| — | Evaluarea caracterului critic realizată de UE arată că este esențială o diversificare sporită a importurilor de materii prime critice din țările terțe. |
| --- | --- |

—

Evaluarea caracterului critic realizată de UE arată că este esențială o diversificare sporită a importurilor de materii prime critice din țările terțe.

| — | Este nevoie de îmbunătățirea diplomației economice strategice la nivelul UE pentru a diversifica accesul la resurse, pe baza aprovizionării sustenabile cu materii prime. |
| --- | --- |

—

Este nevoie de îmbunătățirea diplomației economice strategice la nivelul UE pentru a diversifica accesul la resurse, pe baza aprovizionării sustenabile cu materii prime.

6.1.   Cercetare și inovare

| 6.1.1. | Programele-cadru de cercetare și inovare ale UE promovează deja cooperarea internațională cu țările terțe în cererile de propuneri din domeniul materiilor prime minerale. Totuși, o abordare mai prescriptivă în ceea ce privește colaborarea viitoare cu țări bogate din punctul de vedere al resurselor și avansate din punct de vedere tehnologic în domeniul transformării digitale a mineritului (de exemplu, Australia, Canada, Japonia, Africa de Sud și Statele Unite) ar fi esențială pentru construirea de legături care să sprijine diplomația economică a UE. CESE recomandă adoptarea unei astfel de abordări prescriptive în viitorul program-cadru Orizont. |
| --- | --- |

6.1.1.

| 6.1.2. | De asemenea, educația ar trebui folosită ca instrument de sprijinire a diplomației economice a UE în ceea ce privește aspectele referitoare la materiile prime. Programele educaționale recunoscute la nivel internațional, elaborate în Europa, care oferă conținuturi educaționale revoluționare și inovatoare concentrate pe subiecte legate de digitalizarea minelor ar putea deveni un instrument eficace al diplomației economice a UE. |
| --- | --- |

6.1.2.

7.   Noi frontiere

7.1.   Recuperarea metalelor și a minereurilor din resursele marine

| 7.1.1. | S-au realizat numeroase cercetări în ceea ce privește soluțiile tehnologice pentru extracția și prelucrarea minereurilor și metalelor din resursele marine, inclusiv din apa de mare sărată și/sau de pe fundul mării. CESE consideră că ar trebui evaluat cu strictețe impactul extracției minereurilor și a metalelor din mare asupra mediului înconjurător. |
| --- | --- |

7.1.1.

7.2.   Utilizarea resurselor spațiale

| 7.2.1. | Până în 2025, Agenția Spațială Europeană intenționează să extragă resurse care pot contribui la susținerea șederilor și a cercetării pe lună. Printre potențialele resurse lunare se numără materiale ce pot fi prelucrate, precum substanțe volatile și minerale (pentru construcții și protecție împotriva radiațiilor și a micrometeoriților), dar și structuri geologice precum tuburile de lavă care, combinate, ar putea permite locuirea pe lună. |
| --- | --- |

7.2.1.

| 7.2.2. | Mineritul spațial ridică probleme juridice cărora nu li se poate da în prezent un răspuns clar, întrucât puținele acte de drept internațional aplicabile activităților în spațiu nu țin pasul cu progresele tehnologice din cadrul industriei spațiale. CESE consideră că UE ar trebui să elimine această lacună și să ia inițiativa de a defini un cadru juridic stabil și acceptat la nivel internațional, care să asigure o utilizare echitabilă, sigură, responsabilă și durabilă a spațiului. |
| --- | --- |

7.2.2.

8.   Dincolo de criza provocată de pandemia de COVID-19

| 8.1. | Pandemia globală de COVID-19 evidențiază importanța transformării digitale. În această perioadă tot mai instabilă și imprevizibilă, operațiunile miniere din întreaga lume au fost nevoite să facă față unor amenințări precum închiderea completă sau reducerea forței de muncă. Probabilitatea apariției unor astfel de situații devine din ce în ce mai ridicată odată cu răspândirea noului coronavirus. |
| --- | --- |

8.1.

| 8.2. | CESE consideră că, având în vedere provocările generate de digitalizare și de amenințările cauzate de pandemia de COVID-19 la adresa industriei materiilor prime minerale, Comisia Europeană ar trebui să promoveze dialoguri cuprinzătoare între partenerii sociali prin intermediul mecanismului de dialog social sectorial de la nivelul industriilor extractive existent. |
| --- | --- |

8.2.

| 8.3. | O problemă majoră care va trebui soluționată în viitor se referă la modalitatea în care întreprinderile miniere folosesc și se implică în tehnologiile digitale, care au devenit un factor interconectat cu modul în care numeroase întreprinderi fac față pandemiei. Numeroși angajați trebuie să lucreze virtual și să se familiarizeze cu noile tehnologii, iar măsurile privind distanțarea socială arată că monitorizarea de la distanță a operațiunilor este mai necesară decât oricând. |
| --- | --- |

8.3.

| 8.4. | UE și statele membre trebuie să sprijine în mod activ transformarea digitală a sectorului minier al UE. Este o măsură esențială pentru creșterea rezilienței industriei UE și a lanțului valoric al materiilor prime. Minele care folosesc tehnologii digitale, inclusiv automatizarea integrată, rețelele cognitive și analiza datelor în timp real, sunt mai eficiente, mai curate și mai sigure. Obiectivele de reducere a amprentei de mediu și de realizare a unui mediu mai sigur sunt mai ușor de atins în „minele inteligente”, iar acest lucru este esențial pentru a beneficia de sprijin din partea societății pentru desfășurarea activităților în Europa. |
| --- | --- |

8.4.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  Mineralele agricole (de exemplu, potasa) și mineralele energetice (de exemplu, uraniul și cărbunele) nu sunt incluse în această evaluare.

1

(2)  Pentru informații suplimentare, a se vedea Eunomia, 2015. Study on the Competitiveness of the EU Primary and Secondary Mineral Raw Materials Sectors(Studiu privind competitivitatea sectoarelor primar și secundar ale materiilor prime minerale) (disponibil la adresa http://www.euromines.org/files/news/ec-report-study-competitiveness-eu-primary-and-secondary-mineral-raw-materials-sectors/study-competitiveness-eu-primary-and-secondary-mrms-april2015.pdf) și Tabloul de bord al UE privind materiile prime 2018, publicat de Comisia Europeană (disponibil la adresa https://op.europa.eu/en/publication-detail/-/publication/117c8d9b-e3d3-11e8-b690-01aa75ed71a1).

2

Eunomia, 2015

Study on the Competitiveness of the EU Primary and Secondary Mineral Raw Materials Sectors

Tabloul de bord al UE privind materiile prime 2018

(3)  COM(2020) 474.

3

(4)  COM(2017) 490 final.

4

(5)  Materiile prime principale se referă la materiale (minerale/metale) extrase din sol și prelucrate. Materiile prime secundare sunt materialele obținute prin procese de reciclare.

5

(6)  Cu toate acestea, industria minieră beneficiază de sprijinul comunităților și regiunilor miniere din întreaga Europă.

6

(7)  Pentru mai multe informații privind valoarea adăugată a materiilor prime și locurile de muncă, a se vedea Tabloul de bord al UE privind materiile prime din 2018 (disponibil aici).

7

(8)  McKinsey Global Institute, 2018. Skill Shift, Automation and the Future of the Workforce. (Schimbarea competențelor, automatizare și viitorul forței de muncă). Document de dezbatere. McKinsey Global Institute, McKinsey & Company. https://www.mckinsey.com/featured-insights/future-of-work/skill-shift-automation-and-the-future-of-the-workforce (accesat la 3 iunie 2019).

8

Skill Shift, Automation and the Future of the Workforce.

(9)  Comunicarea Comisiei către Parlamentul European și Consiliu „Inițiativa privind materiile prime: satisfacerea necesităților noastre esențiale pentru asigurarea creșterii economice și a locurilor de muncă în Europa” (SEC(2008) 2741) / COM/2008/0699 final.

9

(10)  Directiva 2006/118/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind protecția apelor subterane împotriva poluării și a deteriorării (JO L 372, 27.12.2006, p. 19).

10

(11)  Directiva 2009/31/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind stocarea geologică a dioxidului de carbon și de modificare a Directivei 85/337/CEE a Consiliului, precum și a Directivelor 2000/60/CE, 2001/80/CE, 2004/35/CE, 2006/12/CE, 2008/1/CE și a Regulamentului (CE) nr. 1013/2006 ale Parlamentului European și ale Consiliului (JO L 140, 5.6.2009, p. 114).

11

(12)  A se vedea https://rmis.jrc.ec.europa.eu/.

12

(13)  JO L 130, 19.5.2017, p. 1.

13

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/44 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/44

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Către un angajament structurat al tinerilor privind clima și durabilitatea în procesul decizional al UE”

(aviz din proprie inițiativă)

(2020/C 429/07)

| Raportor: | Cillian LOHAN (IE-III) |
| --- | --- |

Raportor:

Cillian LOHAN (IE-III)

| Decizia Adunării Plenare | 20.2.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură
  Aviz din proprie inițiativă |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru agricultură, dezvoltare rurală și protecția mediului |
| Data adoptării în secțiune | 8.7.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri) | 216/0/2 |

Decizia Adunării Plenare

20.2.2020

Temei juridic

Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură

Aviz din proprie inițiativă

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru agricultură, dezvoltare rurală și protecția mediului

Data adoptării în secțiune

8.7.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului

(voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri)

216/0/2

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | Aspectul intergenerațional al politicilor de dezvoltare durabilă și din domeniul climei și al mecanismelor de punere în aplicare trebuie să se reflecte într-o implicare intensă și semnificativă a tinerilor în toate etapele proceselor decizionale ale UE, de la elaborarea propunerilor și inițiativelor legislative până la punere în aplicare, monitorizare și supraveghere. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Punerea în aplicare a obiectivelor de dezvoltare durabilă prin intermediul Pactului verde european necesită o nouă abordare care să se îndrepte către un model mai incluziv de guvernanță multipartită, care să pună tinerii în centrul procesului de implicare și să nu se limiteze la ședințe ad-hoc și simplele apeluri la consultare. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | CESE propune să organizeze, în colaborare cu Comisia Europeană și Parlamentul European, o serie de mese rotunde pentru implicarea tinerilor în domeniul climei și al durabilității. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Propune, de asemenea, includerea unui delegat al tinerilor în delegația oficială a UE la ședințele COP ale CCONUSC. În plus, CESE propune includerea unui delegat al tinerilor ca membru suplimentar al delegației CESE, care să dețină statutul de observator la astfel de evenimente. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | CESE se va strădui să facă auzită vocea tinerilor și ale organizațiilor de tineri, acordându-i o pondere considerabilă în avizele referitoare la climă și durabilitate, căutând în mod proactiv contribuția reprezentanților tinerilor și invitându-i să ia cuvântul la evenimentele CESE; el va solicita, de asemenea, ca reprezentanților tinerilor din celelalte instituții ale UE să li se acorde aceleași oportunități de a se face auziți, de exemplu la Parlamentul European. |
| --- | --- |

1.5.

2.   Introducere

| 2.1. | Agenda 2030 pentru dezvoltare durabilă și cele 17 obiective de dezvoltare durabilă (ODD-uri) (1) ale ONU reprezintă un moment de cotitură în ceea ce privește modul în care comunitatea internațională a decis să abordeze problemele globale, prin integrarea a trei dimensiuni: economică, de mediu și socială. Agenda 2030 reprezintă un proiect centrat pe oameni, menit să nu lase niciun grup în urmă, iar echitatea intergenerațională reprezintă un concept inerent al durabilității. Tânăra generație nu trebuie pusă în situația de a-și asuma consecințele politicilor nedurabile la a căror elaborare nu a contribuit. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Lumea de astăzi se confruntă cu o situație de urgență în domeniul climei. Reacția guvernelor la criza climatică până în prezent nu a fost suficientă, iar lumea nu este pe cale să îndeplinească obiectivele Acordului de la Paris și ODD-urile. Societatea civilă a solicitat cu fermitate o acțiune mai ambițioasă și mai rapidă în domeniul climei. Cele mai dramatice demonstrații ale acestor apeluri sunt grevele tinerilor, organizate în semn de protest la schimbările climatice. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Prima jumătate a anului 2020 a fost caracterizată de pandemia generată de COVID-19. Răspunsul fără precedent la acest virus va avea un impact de durată asupra previziunilor economice pe termen scurt și mediu. Proiectarea pachetelor financiare de răspuns nu poate fi ignorată. Pe măsură ce vor intra pe piața forței de muncă, tinerii din ziua de astăzi se vor confrunta multă vreme cu impactul financiar al COVID-19. În plus, ei vor simți în continuare efectele COVID-19 asupra sănătății lor psihice, a educației și a participării lor la viața societății în general. Abordarea dezvoltării durabile privind echilibrarea nevoilor financiare, sociale și de mediu este și mai relevantă în acest context. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Susținerea financiară anunțată în vederea redresării economice va constitui o povară pentru generațiile viitoare. Modul în care generațiile folosesc resursele și oportunitățile trebuie să fie echitabil. Sprijinul acordat diverselor sectoare în planurile pentru perioada ce urmează pandemiei de COVID ar trebui să ia în considerare solicitările tinerilor cu privire la climă și dreptul lor la un viitor mai sănătos și mai durabil. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Planul de redresare pentru Europa (2), astfel cum a fost anunțat de președinta Comisiei, doamna von der Leyen, a reflectat necesitatea de a garanta că redresarea economică se bazează pe principiile Pactului verde european și că realizează atât obiectivele legate de climă, cât și cele legate de durabilitate. Programul de redresare poate fi un pachet de stimulente care să genereze transformări. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Domnul David Boyd, raportor special al ONU în domeniul drepturilor omului și al mediului, a făcut un apel la mijlocul lunii aprilie, declarând că țările nu trebuie să folosească pandemia de COVID-19 ca pretext pentru a slăbi protecția mediului și organismele răspunzătoare de aceasta, după ce mai multe guverne au anunțat planuri de reducere a standardelor de mediu sau de reducere a altor măsuri asociate, cum ar fi monitorizarea și aplicarea cerințelor de mediu (3). |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Având în vedere criza ecologică de la nivel global anterioară pandemiei de COVID-19, aceste acțiuni sunt iraționale și iresponsabile și pun în pericol drepturile persoanelor vulnerabile și marginalizate. Astfel de decizii privind politica pot avea ca rezultat deteriorarea accelerată a mediului și au un impact negativ asupra unui număr mare de drepturi ale omului, printre care dreptul la viață, sănătate, apă, cultură și hrană, precum și dreptul de a trăi într-un mediu sănătos. COVID-19 a subliniat importanța unui mediu natural sigur, curat și durabil. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Faptul că ODD-urile urmează să fie puse în aplicare prin intermediul Pactului verde european impune lansarea unei dezbateri privind o schimbare de paradigmă către un model mai participativ de guvernanță multipartită pentru dezvoltare durabilă. Tinerii ar trebui să facă parte din acest nou model de guvernanță și ar trebui să li se permită să se implice în procesul decizional la nivelul UE într-un mod structurat și formal, dincolo de simpla consultare și de ședințele ad-hoc. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Organizațiile tinerilor joacă un rol important în acest context, deoarece reprezintă interesele a milioane de tineri în Europa și la nivel global, prin intermediul unor vaste rețele. Ele sunt factori principali care garantează că tinerii nu sunt numai prezenți în instituții, dar sunt și capabili să contribuie într-un mod semnificativ la procesul decizional. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Organizațiile de tineret pot îndeplini multe alte roluri. Munca tinerilor și învățarea non-formală au un impact pozitiv asupra dezvoltării durabile, deoarece scopul acesteia este de a forma tineri competenți, care să contribuie în mod activ la societatea noastră. Organizațiile de tineret pot, de asemenea, să facă auzită vocea tinerilor, astfel încât ei să se unească într-un apel comun privind dezvoltarea durabilă la nivel local, național, regional și global și pentru ca guvernele și instituțiile să își respecte angajamentele. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | Existența unor mecanisme de bună calitate de participare și reprezentare a tinerilor creează condițiile unui parteneriat între factorii de decizie, tineri și organizațiile tinerilor în elaborarea deciziilor care au impact asupra vieții tinerilor. Este important să ne folosim de această ocazie pentru a asigura, de asemenea, stabilitatea și rezistența democrațiilor noastre, ceea ce necesită imperativ participarea tuturor grupurilor societății la procesele decizionale. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | Toate aspectele politicii trebuie să ia în considerare impactul asupra tinerilor și perspectivelor lor, inclusiv asupra generațiilor viitoare. De la investițiile cu un impact în domeniul schimbărilor climatice până la strategia „De la fermă la consumator”, rolul tinerilor este deosebit de important atunci când se iau în considerare aspectele sociale și politicile ce trebuie pregătite pentru viitor. |
| --- | --- |

2.12.

| 2.13. | Prezentul aviz va analiza modalități formale de implicare a tinerilor, la nivel instituțional. El va pune bazele unei noi abordări structurate a implicării tinerilor la nivelul UE. În cele din urmă, avizul va adresa, de asemenea, câteva recomandări CESE cu privire la modalitățile de a-i integra mai bine pe tineri în activitățile sale, pentru a-i ajuta să-și transmită ideile și făcând astfel ca mesajul CESE să fie mai echitabil într-un context intergenerațional. |
| --- | --- |

2.13.

3.   Legătura dintre schimbările climatice și nevoia de implicare a tinerilor

| 3.1. | Tinerii au dreptul de a-și spune cuvântul asupra unor chestiuni care îi privesc. Dreptul de a participa este ancorat în Agenda 2030 pentru dezvoltare durabilă a ONU, care recunoaște tinerii drept „agenți critici ai schimbării”, astfel cum se prevede în obiectivele de dezvoltare durabilă. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | În ultimii ani, nicio altă problemă nu a mobilizat mai mulți tineri în întreaga lume decât schimbările climatice. Tinerii cu vârste cuprinse între 15 și 24 de ani reprezintă 16 % din populația lumii și vor ajunge la 1,3 miliarde de persoane până în anul 2030. Deciziile privind schimbările climatice și alte probleme de mediu luate de liderii politici în prezent vor afecta generațiile viitoare. Acest principiu este cunoscut sub numele de echitate intergenerațională. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Tinerii dispun de energia, creativitatea și motivația necesare pentru a contesta modelele actuale nedurabile. Schimbarea socială condusă de tineri se extinde dincolo de granițele generaționale, culturale și geografice. Fiind mai puțin legați de structurile ideologice și instituționale, tinerii au demonstrat capacitatea de a gândi neconvențional și de a elabora soluții inovatoare pentru întreaga societate. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Întrucât perturbă necesitățile de bază ale vieții – adăpost, hrană și apă – schimbările climatice sunt considerate cea mai mare amenințare a secolului XXI la adresa sănătății omului la nivel global. Copiii și tinerii sunt printre cei mai vulnerabili în ceea ce privește impactul schimbărilor climatice, Organizația Mondială a Sănătății estimând că peste 80 % dintre aceștia vor fi afectați de bolile, accidentele și decesele provocate de schimbările climatice. De asemenea, copiii sunt mai expuși efectelor indirecte ale schimbărilor climatice, cum ar fi lipsa de hrană, conflictele între grupuri, dislocarea economică și migrația. Vulnerabilitatea copiilor a fost pusă în evidență de pandemia de COVID-19, în cursul căreia s-a văzut clar că aceștia sunt mai expuși riscurilor, fiind un grup dependent. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Mai mult decât atât, impactul psihosocial al schimbărilor climatice nu rezultă numai din confruntarea directă cu efectele sale, ci și din contemplarea efectelor pe care le produc asupra altora și conștientizarea amenințării pe care o reprezintă pentru viitor. Este evident că schimbările climatice suscită reacții emoționale pe scară largă, chiar și în țările cu venituri mari, care nu suferă încă de efectele directe ale acestora. Sondajele au arătat că mulți tineri încearcă sentimente de frică, tristețe, mânie și de neputință. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Mai mult, criza climatică afectează stabilitatea structurilor noastre de susținere economică și socială. Tinerii sunt puși în fața unor grave probleme economice, sociale, culturale, politice și de mediu, moștenite de la generațiile anterioare. Tinerii sunt afectați în mod disproporționat de crizele economice și de măsurile de austeritate conexe. Cei mai defavorizați dintre tineri se confruntă cu precaritatea și sărăcia de durată. La acestea se adaugă și alte obstacole, precum condițiile de viață dificile și barierele în ceea ce privește oportunitățile de muncă, din cauza contextului socioeconomic în care trăiesc, a orientării sexuale, a identității de gen și a exprimării de gen, a etniei sau a rasei, a statutului de migrant, a unei nevoi speciale și/sau a altor factori. |
| --- | --- |

3.6.

4.   Învățarea din structurile și procesele existente

| 4.1. | În ultimele optsprezece luni, am văzut copii și tineri din întreaga lume făcând grevă și exprimându-se public pentru a cere o schimbare. Unii sunt inspirați de militanți cunoscuți pe plan mondial sau național; alții se inspiră unii de la ceilalți; alții nu mai pot tolera susținerea de care beneficiază în continuare o societate bazată pe principiul „creșterii economice cu orice preț” sau utilizarea banilor publici pentru a susține practici nedurabile, de exemplu subvențiile pentru combustibili fosili și alte subvenții dăunătoare. De când a început mișcarea „FridaysForFuture”, în august 2018, 13 milioane de oameni din 228 de țări s-au alăturat demonstrațiilor pentru climă (4). |
| --- | --- |

4.1.

Implicarea tinerilor la nivel național

| 4.2. | De atunci, anumite țări din UE au creat mecanisme pentru a include vocea reprezentanților tinerilor în elaborarea politicilor privind clima. Consiliul tinerilor privind clima din Danemarca este un consiliu consultativ independent pe lângă ministrul mediului, condus de tineri. El adună contribuții ale tinerilor din toată țara și formulează propuneri de politici concrete, pe care le transmite ministrului. Propunerile sunt apoi incluse în procesele de politică, pentru a le oferi tinerilor un canal prin care să influențeze în mod direct elaborarea politicilor climatice. În plus, în unele orașe din Danemarca, există consilii locale ale tinerilor privind clima (5). |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Mulți tineri antreprenori se gândesc încă de la început la aspectele ecologice și sociale ale activităților lor. Practicile de afaceri care vizează reducerea impactului asupra mediului ar trebui să fie susținute la nivel național, de exemplu, prin scutiri de impozite și încurajate ca tendințe pozitive de mobilizare a tinerilor antreprenori pentru crearea de modele de afaceri durabile. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Sunt importante inițiative precum parlamentele studenților ecologiști din Ungaria, care fac propuneri administrațiilor orașelor cu privire la chestiuni legate de mediu, deoarece ele nu numai că au un aport educațional, ci și oferă școlilor oportunitatea de a consolida legăturile cu locuitorii orașului și cele dintre școală și părinți. |
| --- | --- |

4.4.

Implicarea tinerilor la nivel european

| 4.5. | Dialogul UE cu tinerii este un proces participativ al UE care permite tinerilor să comunice cu factorii de decizie pe un anumit subiect, prezentându-și ideile și propunerile legate de politicile pentru tineri din UE. Susține punerea în aplicare a Strategiei UE pentru tineret pentru perioada 2019-2027 și este organizat într-un ciclu de lucru de 18 luni. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Consiliul Consultativ pentru Tineret al Consiliului Europei este partenerul neguvernamental în structura de gestionare comună care stabilește standardele și prioritățile de lucru ale sectorului pentru tineret al Consiliului Europei și face recomandări privind prioritățile, programele și bugetele viitoare. Este format din 30 de reprezentanți ai ONG-urilor și rețelelor de tineri din Europa, iar principala sa sarcină este consilierea Comitetului de Miniștri cu privire la toate întrebările referitoare la tineri. Promovează un sistem de gestionare în comun în cadrul proceselor decizionale de la toate nivelurile, fiind un exemplu de bună practică pentru participarea, democrația și incluziunea tinerilor. |
| --- | --- |

4.6.

Implicarea tinerilor la nivelul ONU

| 4.7. | La nivelul ONU, Grupul major pentru copii și tineret (the Major Group for Children and Youth – UN MGCY) este un mecanismul autoorganizat, formal, oficial și autorizat de Adunarea Generală a ONU, prin care tinerii pot să se implice în mod semnificativ în activitatea ONU. UN MCGY are structuri de lucru și coordonare responsabile pentru diferite aspecte ale activității sale, precum și mai multe posturi delegate în mod oficial. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | În ceea ce privește clima, YOUNGO (Mișcarea tineretului pentru climă) este forma de organizare oficială a tinerilor aparținând Convenției-cadru a Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice (CCONUSC) YOUNGO este formată din organizații și persoane fizice care se identifică ca aparținând categoriei tinerilor. Nu este o organizație, ci mai degrabă un mecanism unificat de participare deschisă pentru grupuri și/sau persoane, care să ofere frecvent o contribuție la procesele CCONUSC într-un mod formalizat, democratic și incluziv. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Nevoia unei implicări mai extinse a tinerilor a fost recunoscută în septembrie la Summitul tineretului pentru climă de la New York din 21 septembrie. Angajamentul Kwon-Gesh, care îndeamnă tinerii să-și tragă la răspundere guvernele și liderii, s-a bucurat de sprijinul a peste 50 de țări în timpul summitului. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | Strategia ONU pentru tineret 2030 își propune să răspundă nevoilor, să-i capaciteze pe tineri și să le promoveze drepturile, garantând implicarea și participarea lor la punerea în aplicare, revizuirea și monitorizarea Agendei 2030 pentru dezvoltare durabilă, precum și a altor agende și cadre relevante la nivel global. |
| --- | --- |

4.10.

Învățând din experiența altor platforme

| 4.11. | Platforma multilaterală privind obiectivele de dezvoltare durabilă instituită de Comisie în 2017, la care CESE a participat în mod activ, a jucat un rol important, dar a lăsat, de asemenea, mult loc pentru îmbunătățiri în ceea ce privește resursele pentru activitatea sa, frecvența ședințelor, răspunderea pentru stabilirea agendei, oportunitățile de dezbatere extinsă și implicare în rândul membrilor și facilitarea unor consultări publice mai regulate, mai transparente și mai accesibile. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | Platforma europeană a părților interesate privind economia circulară (ECESP), care este coordonată în comun de serviciile CESE și ale Comisiei Europene, oferă un spațiu în care o gamă largă de părți interesate pot face schimb de bune practici și de idei și pot crea rețele de contacte valoroase. Faptul că părțile interesate sunt cele care dețin platforma reprezintă principala diferență față de Platforma multilaterală privind obiectivele de dezvoltare durabilă și constituie un model de bună practică bun de urmat în instituirea altor mecanisme participative structurate. |
| --- | --- |

4.12.

5.   O viziune pentru o implicare semnificativă a tinerilor

Principii

| 5.1. | Este clar că organizațiile de tineret nu doresc să creeze noi mecanisme de implicare pentru procese pe care, de fapt, nu le consideră semnificative. Criza climatică are rădăcini mai adânci și a propune soluții înseamnă a pune întrebări fundamentale legate de societatea în care dorim să trăim în viitor și de viziunea economică pe care dorim să o elaborăm pentru a susține o societate neutră din punct de vedere climatic. „Dacă obiectivul este schimbarea sistemului de bază, nu a climei, este posibil să fie nevoie de mai mult decât de educarea tinerilor cu privire la schimbările climatice și încurajarea militantismului tinerilor. În schimb, poate este timpul să recunoaștem numeroasele aspecte, forme, spații și expresii ale nemulțumirii tinerilor” (6). Prin urmare, problemele de interes general care sunt în strânsă legătură cu o politică climatică eficientă, precum aspectele monetare, ar trebui să faciliteze, de asemenea, implicarea tinerilor. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Pentru ca implicarea să fie semnificativă, tinerii ar trebui să fie incluși în întregul proces instituțional: în fazele pregătitoare, de punere în aplicare, monitorizare și evaluare a inițiativelor și a proceselor politice. Multe canale de consultare au stabilit deja cadrul și duc la dezechilibre de putere. Este important ca tinerii să-și asume răspunderea propriei lor implicări și să fie capabili să elaboreze agenda împreună cu părțile interesate instituționale. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Ca punct de plecare, ar fi benefic să se identifice obstacolele din calea participării tinerilor, care ar putea fi de natură legală sau administrativă sau din cauza lipsei de informare sau a lipsei de acces la informații cu privire la mecanismele de participare și reprezentare a tinerilor. Ar trebui, de asemenea, abordate obstacolele sociale, economice și culturale care împiedică participarea tinerilor. Nu ar trebui subestimat rolul discuțiilor informale sociale și culturale și al schimburilor de informații, de exemplu între colegi sau în familie. Participare ar trebui să însemne participarea tuturor. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Este de la sine înțeles că sunt necesare resurse pentru a oferi sprijin în dobândirea cunoștințelor și formarea competențelor necesare și pentru a garanta șanse egale în ce privește o participare constructivă, inclusiv pentru tinerii care participă la mecanismele de participare și reprezentare a tinerilor. Guvernele și instituțiile relevante ar trebui să ofere resurse suficiente, structurale, fiabile și durabile și susținerea politică necesară organizațiilor de tineret pentru a se implica în mecanisme de participare și reprezentare a tinerilor. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Mișcarea tineretului pentru climă și militanții ei au dreptul să se pronunțe în procesele decizionale care vor avea un impact asupra vieții lor. Aceasta este, de asemenea, o componentă clară a aspectului intergenerațional al justiției climatice. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | UE trebuie să continue să-și orienteze abordarea către o comunicare inovatoare cu părțile interesate. Ca reprezentant instituțional al societății civile, CESE este un factor intermediar și un partener de la sine înțeles pentru realizarea unei implicări structurate. |
| --- | --- |

5.6.

O propunere concretă

| 5.7. | La nivel european, CESE a declarat (7), în repetate rânduri, că implicarea structurată a societății civile este necesară și ar trebui prevăzut un mandat clar pentru participarea societății civile la dezvoltarea, punerea în aplicare și monitorizarea politicilor și a strategiilor care vizează realizarea neutralității climatice. În prezent, UE are ocazia de a crea mecanisme de implicare prin intermediul unui Pact climatic european. Mecanismul de implicare a tinerilor în domeniul climei și al durabilității ar trebui să fie o parte integrantă a acestui pact, facilitat de organizațiile de tineret. |
| --- | --- |

5.7.

| 5.8. | Factorii de decizie ai UE ar trebui să creeze un spațiu pentru dialogul regulat și semnificativ cu tinerii cu privire la propunerile de politici și strategiile din domeniul climei și al durabilității. Mesele rotunde pentru implicarea tinerilor în domeniul climei și al durabilității, facilitate de prim-vicepreședintele executiv al Comisiei Europene, ar trebui să aibă loc de două ori pe an, la Bruxelles. |
| --- | --- |

5.8.

| 5.9. | Ele ar trebui să fie organizate de CESE, în colaborare cu Comisia Europeană și Parlamentul European. |
| --- | --- |

5.9.

| 5.10. | Contribuțiile tinerilor la mesele rotunde ar trebui sintetizate și trimise în mod oficial către PE și CE, ambele instituții oferind un răspuns scris, precizând care dintre propuneri pot fi puse în aplicare și care nu și de ce. Mesele rotunde nu trebuie să devină un „for de discuții”, ci să demonstreze o implicare și răspunsuri pertinente din partea factorilor de decizie. |
| --- | --- |

5.10.

| 5.11. | În plus, la ședința cu Comisia Europeană și Parlamentul European ar putea fi invitate și președințiile relevante, ceea ce va garanta că tinerii pot intra în dialog cu Consiliul UE. Mesele rotunde ar putea fi programate pentru a se potrivi cu rotația președințiilor, astfel încât tinerii să poată avea un impact real asupra agendei președinției. |
| --- | --- |

5.11.

| 5.12. | Pentru a crea un canal de comunicare cu tinerii, facilitatorii Mesei rotunde pentru implicarea tinerilor în domeniul climei și al durabilității ar trebui să compună o „listă de discuții pentru dialogul privind implicarea tinerilor în domeniul climei și al durabilității”, bazându-se pe exemplul modului de organizare a tinerilor la ONU. Lista de discuții ar fi deschisă tuturor părților interesate, reprezentante ale tinerilor, din domeniul climei și ar facilita o bună comunicare și un bun schimb de informații în cadrul grupului și cu instituțiile. |
| --- | --- |

5.12.

| 5.13. | Factorii de decizie ai UE ar trebui să asigure o implicare de înaltă calitate a organizațiilor de tineret în elaborarea, punerea în aplicare și monitorizarea diferitelor mecanisme de implicare structurată a tinerilor în procesele decizionale ale UE în domeniul climei și al durabilității. Acest lucru va ajuta la o implicare a tinerilor menită să le stimuleze creativitatea și ideile, și va asigura, în același timp, faptul că aceste idei sunt transpuse în politici. |
| --- | --- |

5.13.

6.   Implementarea practică a viziunii de către toate instituțiile UE

Instituțiile UE

| 6.1. | Zeci de delegați angajați ai tinerilor din întreaga lume participă la conferințele anuale privind clima, făcând recomandări, adresând îndemnuri delegaților, urmărind progresele, organizând și participând la evenimente în marja conferințelor și constituind rețele. Adăugarea unui delegat al tinerilor la Delegația UE privind clima care participă la COP CCONUSC ar demonstra că instituțiile UE iau în serios o implicare semnificativă a tinerilor. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Convenția de la Aarhus, la care participă și Uniunea Europeană, ar trebui pusă pe deplin în aplicare, acordând oportunități tinerilor și organizațiilor de tineret și susținându-le accesul la justiție în fața Curții de Justiție a UE, în vederea apărării dreptului de a primi informații despre mediu din partea autorităților publice sau dreptul de a participa la deciziile privind mediul (8). |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Tinerii și organizațiile lor ar trebui să participe la elaborarea măsurilor care se adoptă în continuu ca reacție la criza generată de COVID-19 și să lucreze la transformarea fundamentală, bazată pe principiile dezvoltării durabile, a sistemelor noastre sociale, economice și politice. Pachetul de măsuri de răspuns, de peste 500 de miliarde EUR, anunțat în aprilie 2020, trebuie să garanteze că aceste principii se află în centrul punerii sale în aplicare. Aceasta este o oportunitate care apare o dată la o generație, de a remedia inegalitățile sistemice și de a ne îndepărta de practicile nedurabile. |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Este important ca organizațiile de tineret să beneficieze de măsuri de consolidare a capacităților care le ajută să se orienteze în mediile administrative și de reglementare. Consolidarea capacităților, susținerea politică și financiară, precum și facilitarea rețelelor și a conexiunilor, îi vor capacita pe tineri și le va facilita participarea la procesele decizionale. |
| --- | --- |

6.4.

CESE

| 6.5. | CESE ar trebui să dea un exemplu prin includerea delegatului UE al tinerilor în delegația COP a CCONUSC, care deține statutul de observator în cadrul delegației UE. Acesta ar trebui să participe la ședințele bilaterale ale CESE și la evenimentele din marja conferințelor. El ar putea comunica cu privire la proces și rezultate cu organizațiile și rețelele tinerilor, inclusiv cu rețeaua Mesei rotunde pentru implicarea tinerilor în domeniul climei și al durabilității. Delegatul ar trebui să beneficieze pentru aceste misiuni de susținerea secretariatului CESE. |
| --- | --- |

6.5.

| 6.6. | CESE s-ar putea angaja să comunice cu un reprezentant al tinerilor în legătură cu fiecare aviz al CESE privind clima și durabilitatea. Această persoană ar furniza raportorului o contribuție în ceea ce privește punctele de vedere ale tinerilor și ar fi invitată să prezinte această contribuție la o audiere, o ședință a grupului de studiu sau la o ședință a secțiunii, după caz. Reprezentantul tinerilor ar putea fi selectat de raportorul CESE pe baza unei recomandări din partea facilitatorilor Dialogului privind implicarea tinerilor în domeniul climei și al durabilității. Rolul său ar putea fi definit pe baza unui acord informal de tip „raportor din umbră”. |
| --- | --- |

6.6.

| 6.7. | CESE a început deja să ofere oportunități reprezentanților tinerilor pentru ca aceștia să vorbească în mod regulat în cadrul evenimentelor publice axate pe climă și durabilitate. În cursul următorului mandat, această practică ar trebui extinsă la toate evenimentele publice care privesc chestiuni legate de viitor și unde ar fi benefică o contribuție a tinerilor. |
| --- | --- |

6.7.

| 6.8. | Summitul european al tineretului pentru climă, organizat în comun de CESE și Parlamentul European, ar putea deveni un eveniment anual al tinerilor. Acest eveniment poate contribui la îmbunătățirea apărării drepturilor tinerilor, la consolidarea capacităților lor de intervenție și la emanciparea lor, precum și la crearea de conexiuni între instituțiile UE, ceea ce ar fi crucial pentru implicarea semnificativă, structurată și durabilă a tinerilor în procesul decizional al UE. |
| --- | --- |

6.8.

| 6.9. | CESE solicită ca Parlamentul European să stabilească, de asemenea, un proces formal de consultare cu reprezentanții tinerilor atunci când își elaborează pozițiile cu privire la propunerile de politici referitoare la climă și durabilitate. |
| --- | --- |

6.9.

| 6.10. | CESE și-ar putea pregăti viitorul asigurând o reprezentare suficientă a organizațiilor tinerilor în cadrul său și un schimb de experiențe și cunoștințe cu filialele de tineret ale organizațiilor membre. Multe organizații membre ale CESE au secțiuni de tineret; ar trebui încurajați în mod activ mai mulți membri să stabilească contacte cu potențiali viitori membri din aceste secțiuni ale organizațiilor lor. CESE continuă să promoveze angajamentul tinerilor prin intermediul excelentei manifestări „Europa ta, părerea ta” și, în ciuda amânării ediției din acest an din cauza pandemiei de COVID-19, ea va continua anul viitor, cu o ediție care va pune accentul pe climă și durabilitate. |
| --- | --- |

6.10.

7.   Adoptarea unei viziuni pozitive pentru viitor

| 7.1. | Cele mai grave consecințe ale crizei climatice sunt încă departe de preocupările majorității europenilor. Pandemia de COVID-19 ne oferă un exemplu practic despre ceea ce se poate întâmpla atunci când nu se ține seama de avertismentele oamenilor de știință și experților. De asemenea, a demonstrat că elaborarea unei politici bazate pe date științifice exacte poate fi eficientă pentru a face față unei crize. Această lecție trebuie aplicată în cazul crizei climatice: mai avem încă timp să evităm unele dintre cele mai grave consecințe și să ne pregătim pentru celelalte. |
| --- | --- |

7.1.

| 7.2. | Conceperea și aplicarea măsurilor de redresare în urma impactului economic al pandemiei trebuie să mențină în prim-plan, în procesul de elaborare a politicilor, angajamentele de acțiune în domeniul climei și durabilității. Agenda 2030 a ONU și Acordul de la Paris constituie coloana vertebrală a multilateralismului internațional în tratarea acestor probleme, iar Pactul verde european trebuie consolidat pentru a garanta o societate viitoare durabilă, cu zero emisii de carbon, care va respecta angajamentele intergeneraționale. |
| --- | --- |

7.2.

| 7.3. | Mișcarea tineretului a demonstrat o mare adaptabilitate în timpul măsurilor de izolare aplicate în timpul pandemiei. Mesajul tinerilor s-a făcut auzit prin intermediul mobilizării online și al modalităților inovatoare de a-și transmite mesajul folosind toate formele de comunicare, de la solicitări de natură politică până la umor. Această abordare inovatoare și ambițioasă pentru proiectarea viitorului nostru trebuie recunoscută și preluată. |
| --- | --- |

7.3.

| 7.4. | Dincolo de efectele devastatoare ale pandemiei de COVID-19, s-a întrevăzut o viziune pozitivă asupra viitorului. Lucrătorii cu cea mai mică remunerație din economia noastră au fost recunoscuți ca fiind esențiali. Forța noastră de muncă este mai flexibilă decât am fi crezut. Legătura cu familia și cei apropiați a fost extrem de benefică și valoroasă. A devenit evident cât de utilă este conexiunea cu natura pentru sănătate și bunăstare. Avem acum ocazia de a face ca învățămintele pozitive ale crizei să devină elemente esențiale ale noii normalități. |
| --- | --- |

7.4.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  Obiectivele de dezvoltare durabilă ale ONU

1

(2)  Comisia Europeană: Acum este momentul Europei: să reparăm prejudiciile aduse de criză și să pregătim viitorul pentru noua generație COM(2020) 456 final și documentul de însoțire Un buget al UE care capacitează puterea de acțiune a planului de redresare pentru Europa

2

(3)  https://news.un.org/en/story/2020/04/1061772

3

(4)  Sursa: Fridays for future: statisticile privind marșurile pentru climă

4

(5)  Sursa: ONU – Consiliul tinerilor privind clima

5

(6)  Sursa: Ecology and Society: Exploring youth activism on climate change: dutiful, disruptive, and dangerous dissent („Ecologia și societatea. Explorarea militantismului tinerilor în domeniul schimbărilor climatice: un dezacord angajat, perturbator și periculos”).

6

Exploring youth activism on climate change: dutiful, disruptive, and dangerous dissent

(7)  Ref: Avizul CESE pe tema „Stimularea acțiunii climatice a actorilor nestatali: Un cadru al UE pentru încurajarea mai multor acțiuni, de calitate mai bună” (JO C 227, 28.6.2018, p. 35), și avizul CESE pe tema „Pactul european privind Pactul climatic european” (JO C 364, 28.10.2020, p. 67).

7

(8)  Avizul CESE privind accesul la justiție la nivel național în raport cu măsurile de punere în aplicare a legislației de mediu a UE (JO C 129, 11.4.2018, p. 65).

8

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/51 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/51

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Către o strategie a UE privind consumul durabil”

(aviz din proprie inițiativă)

(2020/C 429/08)

| Raportor: | domnul Peter SCHMIDT |
| --- | --- |

Raportor:

domnul Peter SCHMIDT

| Decizia Adunării Plenare | 20.2.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură |
| | Aviz din proprie inițiativă |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru agricultură, dezvoltare rurală și protecția mediului |
| Data adoptării în secțiune | 8.7.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului (voturi pentru/
  voturi împotrivă/abțineri) | 212/2/5 |

Decizia Adunării Plenare

20.2.2020

Temei juridic

Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură

Aviz din proprie inițiativă

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru agricultură, dezvoltare rurală și protecția mediului

Data adoptării în secțiune

8.7.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului (voturi pentru/

voturi împotrivă/abțineri)

212/2/5

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | Pandemia de COVID-19 a scos la iveală fragilitatea lanțurilor de aprovizionare. Refacerea economiei după criză va reprezenta o oportunitate de a regândi societatea noastră și a dezvolta un nou model de prosperitate. Redirecționarea priorităților către moduri de producție, de distribuție și de consum mai durabile și sporirea rezilienței la crize a tuturor actorilor din lanțurile de aprovizionare nu mai reprezintă o opțiune, ci o necesitate. Reziliența agricultorilor care ne procură hrana sau a lucrătorilor care ne produc hainele este la fel de importantă ca reziliența companiilor importatoare, a producătorilor, a distribuitorilor angro, a IMM-urilor sau a lanțurilor de magazine cu amănuntul din Europa. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | CESE solicită o strategie cuprinzătoare a UE pentru consum durabil. Alegerea cea mai durabilă ar trebui să fie alegerea cea mai ușoară pentru cetățeni. Ea implică o schimbare sistematică a modului în care producem și consumăm. Responsabilitatea producătorilor (1) de a combate consumul nedurabil trebuie să beneficieze cu precădere de o mai mare recunoaștere. Întrucât piețele nu vor produce rezultate durabile în mod automat, este necesară o strategie pentru a crea contextul de reglementare și direcția strategică atât pentru sectorul privat (inclusiv prin modele de afaceri circulare și durabile), cât și pentru autoritățile publice (de exemplu, prin achiziții publice). |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Dimensiunea socială trebuie să fie integrată pe deplin în strategie alături de dimensiunile economică și ecologică, pentru a atinge coerența politică atât de necesară dezvoltării durabile. UE s-a concentrat prea mult timp pe soluții bazate pe piață și a neglijat dimensiunea cetățenilor și a lucrătorilor. Îmbunătățirea condițiilor de muncă, a salariilor minime, a protecției sociale, a investițiilor în servicii publice, inclusiv a guvernanței, a echității fiscale etc., ar trebui să fie considerate criterii de durabilitate. Acest lucru ar contribui la transformarea sistemelor noastre de producție și de consum în unele mai echitabile și mai durabile pe termen lung. De asemenea, ar contribui la implementarea Agendei 2030 a ONU. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | O strategie a UE privind consumul durabil ar trebui să acorde o atenție deosebită impactului asupra populațiilor vulnerabile și a gospodăriilor cu venituri mici, care au fost – și vor continua să fie – extrem de afectate de criza actuală, luând în considerare totodată impactul asupra actorilor vulnerabili din lanțurile de aprovizionare, inclusiv a agricultorilor și a lucrătorilor. Produsele și serviciile durabile ar trebui să fie accesibile și abordabile din punct de vedere financiar pentru toți. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Pe termen scurt și mediu, toate instrumentele de politică relevante (de exemplu, achiziții publice, etichetare, impozitare etc.) ar trebui să fie coordonate mai bine și direcționate spre această viziune. Este necesară o abordare mai armonizată, pentru a depăși fragmentarea actuală a politicilor UE și abordarea compartimentată. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | În contextul redresării post-COVID, CESE solicită Comisiei, Parlamentului și statelor membre să colaboreze îndeaproape cu el pentru dezvoltarea unui program substanțial și coordonat de politici integrate care va contribui la „reconstrucția îmbunătățită” a Europei și care va crea condiții pentru o strategie cuprinzătoare a UE pentru consum durabil. CESE recomandă următoarele acțiuni specifice în vederea punerii în aplicare:






  — | introducerea de norme privind produsele și de interdicții care încurajează durabilitatea, și anume cele care promovează durata de exploatare și durabilitatea produsului; |
| --- | --- | --- |

1.6.

—

introducerea de norme privind produsele și de interdicții care încurajează durabilitatea, și anume cele care promovează durata de exploatare și durabilitatea produsului;

| — | interzicerea practicilor comerciale neloiale; |
| --- | --- |

—

interzicerea practicilor comerciale neloiale;

| — | îmbunătățirea normelor în materie de concurență pentru inițiativele colective care promovează durabilitatea în lanțurile de aprovizionare; |
| --- | --- |

—

îmbunătățirea normelor în materie de concurență pentru inițiativele colective care promovează durabilitatea în lanțurile de aprovizionare;

| — | punerea în aplicare a clauzelor sociale și de mediu în acordurile comerciale; |
| --- | --- |

—

punerea în aplicare a clauzelor sociale și de mediu în acordurile comerciale;

| — | îmbunătățirea responsabilității întreprinderilor și creșterea gradului de sensibilizare a lor cu privire la aspectele de mediu (de exemplu EMAS) și aspectele sociale; |
| --- | --- |

—

îmbunătățirea responsabilității întreprinderilor și creșterea gradului de sensibilizare a lor cu privire la aspectele de mediu (de exemplu EMAS) și aspectele sociale;

| — | transferarea presiunii fiscale aplicate muncii către utilizarea resurselor; |
| --- | --- |

—

transferarea presiunii fiscale aplicate muncii către utilizarea resurselor;

| — | promovarea achizițiilor publice verzi și echitabile, cu criterii obligatorii minime; |
| --- | --- |

—

promovarea achizițiilor publice verzi și echitabile, cu criterii obligatorii minime;

| — | îmbunătățirea transparenței, prin introducerea unor norme de etichetare obligatorii privind originea, durabilitatea și dimensiunea socială; |
| --- | --- |

—

îmbunătățirea transparenței, prin introducerea unor norme de etichetare obligatorii privind originea, durabilitatea și dimensiunea socială;

| — | încurajarea inițiativelor ascendente și a intervențiilor-pilot; |
| --- | --- |

—

încurajarea inițiativelor ascendente și a intervențiilor-pilot;

| — | abordarea publicității și a marketingului; |
| --- | --- |

—

abordarea publicității și a marketingului;

| — | promovarea educației pentru consum durabil. |
| --- | --- |

—

promovarea educației pentru consum durabil.

2.   Introducere

| 2.1. | Pandemia de COVID-19 a scos la iveală fragilitatea lanțurilor de aprovizionare și necesitatea unei transformări urgente și sistematice. Investițiile insuficiente în sectoarele sănătății și îngrijirii, dependența excesivă de lanțurile de aprovizionare globale și de sisteme economice subordonate unor procese de producție liniare și consumul incompatibil cu limitele planetare au pus în pericol capacitatea guvernelor de a adopta măsuri rapide și decisive pentru a proteja sănătatea publică. Redirecționarea priorităților către moduri de producție, de distribuție și de consum mai durabile și sporirea rezilienței la crize a tuturor actorilor din lanțurile de aprovizionare nu mai reprezintă o opțiune, ci o necesitate (2). Pandemia a adus protecția socială, serviciile publice, persoanele cu un nivel scăzut de calificare, securitatea și sănătatea la locul de muncă, precum și condițiile de muncă în centrul dezbaterii politice și al mijloacelor de comunicare în masă. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | UE s-a angajat pe deplin în realizarea Agendei 2030 a ONU și a celor 17 obiective de dezvoltare durabilă (ODD) ale acesteia. Totuși, punerea în aplicare a ODD 12 privind consumul și producția durabile este încă dificilă în Europa (3), dar totodată esențială pentru realizarea Agendei 2030 în ansamblu. În realitate, modurile în care majoritatea oamenilor consumă în prezent – cantități mari într-un ritm accelerat, de-a lungul unei traiectorii liniare și cu o risipă semnificativă (de tipul „iei-produci-arunci”) – nu sunt durabile. În plus, cetățenii au fost considerați, înainte de orice, consumatori individuali, ceea ce a plasat asupra lor responsabilitatea propriilor alegeri, fără a li se oferi alte opțiuni accesibile sau abordabile din punct de vedere financiar. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | CESE a solicitat anterior UE să propună o nouă viziune a prosperității cetățenilor și planetei, bazată pe principiile sustenabilității mediului, dreptului la o viață decentă și protecției valorilor sociale (4). O abordare a UE sistematică a consumului durabil este unul dintre elementele constitutive esențiale ale viziunii strategice a CESE pentru o economie a bunăstării, durabilă, care nu lasă pe nimeni în urmă. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | UE trebuie să profite de puternicul impuls politic al prezentului pentru a adopta măsuri decisive în direcția acestei viziuni. Pactul verde – și social – european are un potențial imens de a reconstrui economia după criza provocată de pandemia de COVID-19 pe o bază mai durabilă, de a contribui la crearea unui nou model de prosperitate și de a asigura o tranziție justă (5). |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Noul plan de acțiune al UE pentru economia circulară (CEAP) include, în special, o acțiune specifică privind capacitarea consumatorilor pentru tranziția ecologică și mai multe inițiative care ar putea contribui la actualizarea responsabilității autorităților de reglementare și companiilor. Planul de acțiune pentru economia circulară ar trebui să extindă domeniul de aplicare al „Noilor avantaje pentru consumatori” adoptate în 2018, care s-au axat în principal pe protecție și punere în aplicare, mai degrabă decât pe capacitare. Punerea în aplicare a strategiei „De la fermă la consumator” și a Strategiei UE în domeniul biodiversității are o dublă importanță, deoarece criza provocată de pandemia de COVID-19 a făcut ca sporirea rezilienței și durabilității sistemelor alimentare globale și ale UE să devină mai stringentă ca niciodată. Cel de al optulea Program de acțiune pentru mediu ar trebui să reprezinte o oportunitate de a aborda consumul durabil într-un mod mai decisiv. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Prezentul aviz va contribui la reflecția asupra redresării post-COVID-19, prin oferirea de recomandări concrete pentru o strategie cuprinzătoare a UE privind consumul durabil, ca parte a Pactului verde european și ca o completare la noul plan de acțiune pentru economia circulară. |
| --- | --- |

2.6.

3.   Provocări – analiza situației actuale

| 3.1. | Europa este încă departe de a trăi în limitele resurselor oferite de planetă. Diverse studii care au aplicat metodologii diferite de evaluare a modelelor de consum ale UE au ajuns la aceeași concluzie (6), inclusiv un raport recent al Agenției Europene de Mediu (AEM) și al Oficiului Federal Elvețian pentru Mediu (FOEN) (7). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Consumul de produse și servicii este un factor determinant direct și indirect al presiunilor, cum ar fi schimbarea destinației terenurilor, emisiile și eliberarea de substanțe chimice toxice în mediul înconjurător, generând la rândul lor o serie de efecte asupra mediului, inclusiv schimbări climatice, epuizarea resurselor de apă dulce și poluare, precum și pierderea biodiversității. Această „amprentă ecologică” a consumului este ridicată în Europa, de fapt este una dintre cele mai ridicate din lume. Datele sugerează că am avea nevoie de aproximativ trei globuri pământești pentru a susține economia globală dacă fiecare persoană de pe planetă ar consuma ca un european mediu (8), (9). |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Pentru a menține aceste niveluri ridicate de consum, Europa depinde de resurse extrase în alte locuri. Prin urmare, Europa își externalizează, într-o mare măsură, presiunile asupra principalelor aspecte de mediu în alte părți ale lumii (10). În ansamblu, acest model nu mai este compatibil cu un viitor sigur și durabil (11). |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Deși exportul amprentei de mediu a UE prin comerț nu poate fi considerat durabil, este necesar să se recunoască, de asemenea, că comerțul cu UE joacă un rol important în dezvoltarea socioeconomică a multor țări, în special a țărilor cel mai puțin dezvoltate. De fapt, UE promovează în mod activ comerțul ca instrument de stimulare a durabilității la nivel global și în rândul țărilor care sunt parteneri comerciali. Principiile echității, circularității și consumului mai durabil trebuie, prin urmare, să se coreleze atent cu comerțul, creând oportunități atât pentru UE, cât și pentru partenerii săi comerciali (12). |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Modelele de consum europene actuale ridică, de asemenea, mai multe semne de întrebare referitoare la echitatea socială. În timp ce anumite părți din Europa au cele mai ridicate amprente materiale din lume (13), alte regiuni europene nu își pot permite un nivel de trai considerat acceptabil în general. Nivelul sărăciei variază extrem de mult pe teritoriul UE, în aceeași măsură ca nivelul de tensiune economică (14). Prin urmare, consumul este strâns legat de agendele politice privind, de exemplu, nutriția, sărăcia și inegalitatea (15). Un consum mai durabil în Europa în ansamblu poate determina o creștere a utilizării resurselor pentru unii și o scădere a utilizării resurselor pentru alții – în general un echilibru mai bun în accesul la resurse și consolidarea echității resurselor (16). |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Consumul nesustenabil este determinat de o interacțiune complexă a unei serii de factori diverși. Modelul de afaceri dominant este liniar, creșterea înregistrată de cele mai multe întreprinderi bazându-se încă pe cumpărarea de tot mai multe produse de către tot mai muți oameni. Durata de viață efectivă a multor bunuri de consum se micșorează (17), în timp ce repararea acestora devine din ce în ce mai dificilă (adesea intenționat) (18). Alternativele modelului economic „iei-produci-arunci”, cum ar fi cele bazate pe circularitatea, întreținerea sau folosirea în comun a materiilor prime, ar putea contribui la o reducere a consumului global de materii prime, însă rămân în plan secundar și de cele mai multe ori nu pot concura cu soluțiile liniare în condițiile actuale (19). De fapt, produsele secundare (reutilizate/refabricate/reciclate) sunt adesea vândute pe lângă produsele primare (noi), având ca rezultat efecte asupra mediului datorate atât producției primare, cât și celei secundare (20). Promovarea circularității fără a promova schimbări sistematice la nivelurile mai extinse ale producției (în special în proiectarea produselor), ale consumului și ale prevenirii generării de deșeuri nu înseamnă, prin urmare, decât soluționarea unei părți a problemei. Consumatorii ar trebui să beneficieze de un veritabil „drept la reparație”. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Prețul este unul dintre cei mai importanți factori determinanți ai cererii (21) și, atât timp cât prețul produselor și al serviciilor nu reflectă cu exactitate costurile lor reale, o tranziție globală la modele de consum durabil nu va fi posibilă. Costurile economice ale efectelor externe sociale și de mediu ale producției și consumului sunt suportate în mod normal în prezent de contribuabili și de viitoarele generații, nu de companiile care comercializează produsele și serviciile în cauză. Produsele și serviciile care oferă soluții alternative cu impact mai scăzut sunt încă, adeseori, mai costisitoare și mai greu de accesat, în pofida impactului dovedit al efectelor externe negative mai scăzute prin opțiuni de consum mai durabil, cum ar fi produsele organice și produsele provenite din comerțul echitabil (22). |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Între timp, se acordă o atenție sporită metodelor de contabilizare a costurilor reale, iar studiile s-au înmulțit de când economistul Pigou a inventat termenul „costuri de externalizare” (23). CE a publicat în 2008 o strategie privind internalizarea costurilor externe (24), identificând impozitarea, taxele (sau taxele de utilizare) și, în anumite circumstanțe, comercializarea certificatelor de emisii ca fiind principalele instrumente economice de internalizare a costurilor externe. Totuși, tendința pe termen lung în Europa este scăderea veniturilor din taxele „de mediu” ca o cotă-parte din încasările fiscale totale (25). |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | O altă provocare este reprezentată de interpretarea care domină în prezent dreptul concurenței, prin adoptarea unui concept foarte restrâns de bunăstare a consumatorului, care acordă prioritate prețurilor scăzute la raft pentru consumator în detrimentul durabilității produselor și a modului în care au fost fabricate. În 2013, autoritatea de concurență din Țările de Jos a hotărât, în cazul „acordului privind energia”, că un acord multipartit privind energia pentru creștere durabilă încheiat cu angajatori, sindicate, organizații de mediu și alte entități pentru conservarea energiei, stimularea energiei din surse regenerabile și crearea de locuri de muncă nu era în conformitate cu cerințele dreptului concurenței. În 2014, autoritatea de concurență din Țările de Jos a considerat, în cazul „Chicken of Tomorrow” (Puii de mâine), că un acord multipartit pentru creșterea bunăstării puilor de găină, cum ar fi tratarea cu mai puține antibiotice și mai mult spațiu, precum și alte măsuri de mediu suplimentare, limita concurența. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Orientările Comisiei privind articolul 101 alineatul (3) prevăd că obiectivul articolului 101 este de a proteja concurența pe piață „ca mijloc de creștere a bunăstării consumatorilor și de asigurare a unei alocări eficiente a resurselor”, fără a indica dacă trebuie să se țină seama de considerații neeconomice sau în ce mod. Mulți operatori ar dori să progreseze în termeni de proiecte durabile, însă investițiile sunt prea ridicate pentru a le suporta prin propriile mijloace. Orientările privind legislația concurenței ar trebui să ofere mai multă claritate operatorilor cu privire la modul în care se pot implica în cooperarea pentru durabilitate. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Un studiu recent al Fundației Fairtrade arată că „un peisaj juridic neclar în jurul potențialei colaborări în legătură cu prețurile scăzute la poarta fermei împiedică progresele în ce privește colaborarea pentru a asigura salarii și venituri de subzistență sigure de-a lungul lanțurilor de aprovizionare”. Raportul menționează că „mai multă claritate din partea autorităților de concurență în ceea ce privește modul în care o colaborare preconcurențială privind chestiunea prețurilor scăzute la poarta fermei ar fi evaluată în conformitate cu legislația concurenței ar contribui în mare măsură la progrese” (26). |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Un obstacol în calea unei abordări coerente a consumului durabil este fragmentarea actuală a politicilor UE. De exemplu, în ceea ce privește punerea în aplicare a Directivei UE din 2014 privind achizițiile publice (27), mai multe direcții generale ale Comisiei lucrează separat la documente de orientare pentru autoritățile contractante (Manualul „Să achiziționăm produse ecologice!” elaborat de Direcția Generală Mediu (28), Ghidul „Achizițiile orientate social” coordonat de Direcția Generală Piață Internă, Industrie, Antreprenoriat și IMM-uri (29) – în curs de actualizare), deși există și un alt document al CE, intitulat „Orientările privind achizițiile publice de soluții inovatoare” (30). Acest lucru poate fi foarte confuz pentru autoritățile contractante din UE care doresc să adopte o abordare integrată a achizițiilor durabile, astfel cum se prevede în ODD 12.3. |
| --- | --- |

3.12.

4.   Viziune – Către o strategie cuprinzătoare a UE privind consumul durabil

| 4.1. | Politicile care abordează durabilitatea proceselor de producție (de exemplu, proiectarea ecologică), a produselor și a serviciilor, și care se ocupă de materialele care devin deșeuri, au reprezentat pentru o perioadă lungă de timp piatra de temelie a politicii UE, un cadru de politică relativ bine stabilit fiind deja în vigoare. Totuși, această abordare nu mai este suficientă pentru a obține nivelul de schimbare necesar în perioada disponibilă – trebuie să se acorde mai multă atenție rolului consumului în atingerea obiectivului de dezvoltare durabilă. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Politicile de la nivelul UE care vizează consumul s-au axat până în prezent pe rolurile cetățenilor în calitate de consumatori și pe instrumentele de politică bazate pe informații, pentru a încerca să influențeze comportamentul consumatorilor. Printre exemple-cheie se numără etichetarea ecologică a produselor, campaniile de sensibilizare și criteriile privind achizițiile publice ecologice voluntare. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Aceste instrumente de politică au avut un efect limitat asupra consumului nedurabil. De fapt, există puține dovezi care să indice că informațiile îmbunătățite referitoare la performanța de mediu a produselor, cum ar fi etichetele ecologice, au ca rezultat schimbări în viața reală în comportamentul de cumpărare, cu atât mai puțin la scara necesară. Acesta este rezultatul diferitelor efecte de recul, rutine și obiceiuri subconștiente (31). Alegerile noastre în calitate de consumatori (indiferent că sunt în gospodărie, în sectorul privat sau cel public) sunt determinate în continuare în mare măsură de preț și de ușurința utilizării (32). Totuși, este important să se sublinieze că responsabilitatea pentru aceste alegeri în sistemul existent nu le revine consumatorilor, ci mai degrabă producătorilor (33). Logica capitalistă și dezechilibrul de putere din lanțul de aprovizionare au fost cele care duc la „uniformizare în sens descendent”, acordând prioritate prețului în detrimentul durabilității. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Este, de asemenea, problematic ca cetățenii să fie considerați responsabili pentru realizarea unui consum mai durabil, în timp ce majoritatea produselor și serviciilor nu reflectă costurile lor reale, iar pârghiile societale și ale pieței rămân reglate pe încurajarea consumului material tot mai mare. Responsabilitatea sectoarelor privat și public de a aborda nevoile de consum nedurabil trebuie să fie mai mult recunoscută și trebuie să se adopte instrumente care să garanteze – în mod echilibrat și transparent – că, cu cât alegerea este mai sănătoasă, mai durabilă și mai sigură, cu atât este mai ușoară și mai abordabilă din punct de vedere financiar pentru cetățeni. CE ar trebui să sprijine în continuare campaniile paneuropene conduse de societatea civilă privind consumul durabil, concentrându-se nu numai asupra deciziilor individuale ale consumatorilor. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | O parte a motivului naturii politicii de la nivelul UE până în prezent este echilibrul distribuirii responsabilităților între UE și statele sale membre. Instrumentele de politică ce pot fi utilizate pentru a încerca reglementarea cererii, cum ar fi impozitele, țin în mare măsură de competența statelor membre. Totuși, UE are un rol central în a garanta că Europa trăiește în limitele resurselor planetei și că dispune de mai multe mijloace prin care poate să acționeze asupra consumului nedurabil. Unele state membre ar putea beneficia, de asemenea, de orientări suplimentare (setul de instrumente) din partea UE. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Abordările unice, de exemplu, de natură echitabilă sau circulară sunt importante, dar insuficiente pentru a realiza durabilitatea. În plus, există riscul ca elaborarea de răspunsuri politice separate la consumul nedurabil să creeze probleme neprevăzute pe parcurs. Este necesară o abordare cuprinzătoare și coordonată care să reflecte complexitatea chestiunii în discuție și să asigure o contribuție coerentă din partea diferitelor domenii de politică, începând de la cercetare, inovare, politici sectoriale și industriale, până la educație, bunăstare și ocuparea forței de muncă (34). Un aspect important este acela că o strategie a UE trebuie să completeze – și nu să compromită – intervențiile de reglementare ambițioase acolo unde acestea sunt necesare. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | O strategie la nivelul UE pentru consum durabil ar trebui să ofere statelor membre și sectorului privat un cadru ambițios care să vizeze atât consumul gospodăriilor, cât și consumul din sectorul public. Piețele nu vor produce rezultate durabile în mod automat. Este necesară o strategie pentru a crea contextul de reglementare și direcția strategică ce determină inițiative ambițioase deschizătoare de drumuri atât pentru produse, cât și pentru servicii (deoarece economia serviciilor nu este neapărat durabilă). |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | O strategie a UE ar rezona, de asemenea, cu cererile consumatorilor europeni ca UE să asigure schimbări structurale și cu crearea de noi infrastructuri, pentru a permite consumatorilor să adopte stiluri de viață mai durabile (35). |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Integrarea rolului consumului la nivelul UE poate contribui, de asemenea, la evitarea efectelor de recul și a altor efecte neprevăzute ale politicii revizuite și/sau noi și la sprijinirea unei schimbări culturale pe termen lung a modului în care percepem conceptul de suficiență și rolul consumului în realizarea Agendei 2030. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | O strategie a UE privind consumul durabil ar trebui să includă obiective pentru o reducere absolută a amprentei asupra materiilor prime a consumului european. Obiectivele la nivelul UE pot oferi direcție, impuls și coerență atât pentru alte niveluri de guvernanță, cât și pentru inovatorii publici și privați, pentru a contribui la crearea economiei bunăstării (36). |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | Mai mult, componenta echitabilă a utilizării resurselor este crucială și a fost neglijată timp îndelungat în politica UE (37). O strategie pentru consum durabil trebuie să fie o strategie orientată către oameni, menită să facă accesibile alegerile durabile ale consumatorului, abordabile din punct de vedere financiar și atrăgătoare pentru toți. Strategia ar trebui să acorde o atenție deosebită impactului asupra populațiilor vulnerabile și a gospodăriilor cu venituri mici. Grupurile sociale cu un nivel ridicat al cheltuielilor ar trebui, de asemenea, să fie abordate în consecință. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | Lucrătorii și agricultorii joacă un rol-cheie în promovarea consumului durabil, deoarece ei sunt atât consumatori la sfârșitul lanțului de aprovizionare, cât și producători la începutul lanțului Prin urmare, este esențial ca politicile pentru consum durabil să includă o abordare echilibrată privind distribuirea de valoare în cadrul și de-a lungul lanțului de aprovizionare, cum ar fi promovarea veniturilor de subzistență ale lucrătorilor și a veniturilor rezonabile pentru agricultori, atât la nivelul UE cât și în Sudul global, mai degrabă decât să vizeze exclusiv obținerea de prețuri mici pe termen scurt pentru consumatori. Lucrătorii, sindicatele, grupurile agriculturilor și organizațiile societății civile pot juca, de asemenea, un rol-cheie în monitorizarea conformității standardelor privind durabilitatea și drepturile omului în cadrul lanțurilor valorice globale. |
| --- | --- |

4.12.

| 4.13. | Comerțul cu amănuntul poate juca, de asemenea, un rol important în încurajarea consumului durabil prin impulsionarea consumatorilor în direcția unor alegeri mai sănătoase și mai durabile. În cadrul acestui sector, modelul întreprinderii cooperative de consumatori trebuie remarcat în mod special datorită formei sale antreprenoriale specifice, care pune imaginea membrului consumator în centrul afacerii sale și al structurii guvernanței democratice. |
| --- | --- |

4.13.

| 4.14. | O strategie a UE ar trebui să includă inițiative pentru a asigura fluxuri de informații transparente și fiabile cu scopul de a sprijini consumul durabil, profitând de oportunitățile create de soluțiile digitale noi și emergente. Aceasta ar putea sprijini, de asemenea, întreprinderile dispuse să aducă inovații, dar cărora le lipsesc în prezent indicatori și date care să permită o evaluare fiabilă a impactului ecologic și social al consumului zilnic. IMM-urile, întreprinderile nou-înființate și cooperativele, care sunt inovatori și platforme-pilot esențiale, se confruntă în special cu această provocare. UE are, de asemenea, un rol deosebit de important în armonizarea și verificarea mențiunilor „ecologic” revendicate pe piața internă. În prezent, volumul ridicat al acestor alegații, cu date eterogene care să le susțină, creează confuzie și poate diminua încrederea consumatorilor în legitimitatea oricărora dintre aceste alegații. Prin urmare, CESE salută ambiția Comisiei, în cadrul punerii în aplicare a noului plan de acțiune pentru economia circulară, de a prezenta o propunere legislativă menită să asigure că întreprinderile își justifică mențiunile „ecologic”. |
| --- | --- |

4.14.

| 4.15. | O strategie la nivelul UE privind consumul durabil ar trebui să recunoască și să încurajeze sinergiile cu alte domenii de politică. De exemplu, 45 % din emisiile totale de carbon din Europa provin din modul în care fabricăm și utilizăm produsele și din modul în care producem alimente (38). Sistemele alimentare pot fi o sursă de restaurare și de creștere a rezilienței, dacă produsele alimentare sunt cultivate, prelucrate și consumate în mod diferit. În mod aproape sigur, acest lucru presupune hrănirea animalelor de fermă în mod corespunzător în funcție de specie și o dietă mai echilibrată pentru consumatori, cu un consum mai redus de carne, ceea ce are beneficii atât din punctul de vedere al climei, cât și din cel al sănătății (39). Consumul și cererea joacă un rol crucial în capacitatea noastră de a reduce emisiile de gaze cu efect de seră. În mod similar, principala provocare pentru abordarea pierderii biodiversității și a degradării ecosistemului din Europa este stilul nostru de viață, care are nevoie de resursele mai multor planete (40). CESE își reiterează solicitarea de a recunoaște drepturile naturii, astfel încât să se asigure paritatea cu drepturile indivizilor și ale corporațiilor (41). |
| --- | --- |

4.15.

5.   De la viziune la punere în aplicare – Oportunități de acțiune la nivelul UE și al statelor membre

| 5.1. | În contextul redresării post-COVID, CESE solicită Comisiei, Parlamentului și statelor membre să colaboreze îndeaproape cu el pentru dezvoltarea unui program substanțial și coordonat de politici integrate care va contribui la „reconstrucția îmbunătățită” a Europei și care va crea condiții pentru o strategie cuprinzătoare a UE pentru consum durabil. Planurile de redresare ecologică ar trebui să impulsioneze schimbarea sistematică necesară în domeniile mobilității, nutriției, locuințelor, activităților de agrement, sistemelor energetice și grupelor de produse cu impact ridicat (42), luând în considerare impactul consumului UE atât la nivelul UE, cât și în țările Sudului global. El oferă câteva propuneri ca bază de pornire a acestui demers. |
| --- | --- |

5.1.

5.2.   
  Instrumente juridice sau de reglementare

| 5.2.1. | Introducerea de norme privind produsele (regulamente) și de interdicții privind produsele (interdicții) care încurajează durabilitatea, și anume cele care promovează longevitatea produsului. CESE a acționat ca deschizător de drumuri și a solicitat deja interzicerea totală a obsolescenței programate în avizul său din 2013 (43) privind durata de viață a produselor și informarea consumatorilor, precum și în avize ulterioare. El a subliniat că ar fi utilă punerea în aplicare a unui sistem care să garanteze o durată de viață minimă pentru produsele achiziționate. Un raport recent elaborat de Comisia IMCO a Parlamentului European merge în aceeași direcție (44). În acest context, implicațiile comerțului electronic în creștere, de exemplu în timpul crizei provocate de pandemia de COVID, ar trebui luate în considerare. |
| --- | --- |

5.2.1.

| 5.2.2. | Interzicerea practicilor comerciale neloiale, nu numai în cadrul lanțurilor de aprovizionare alimentare, astfel cum prevede noua Directivă împotriva practicilor comerciale neloiale în lanțurile de aprovizionare alimentare (45), dar și în alte sectoare, cum ar fi sectorul textilelor, care se bazează pe practici comerciale neloiale extinse la scară largă, a fost intensificată de criza provocată de pandemia de COVID-19 (46). CESE solicită o punere în aplicare echilibrată a Directivei privind practicile comerciale neloiale, pentru a evita protejarea marilor producători de marcă ce își utilizează necorespunzător puterea de negociere pentru a genera marje de profit generoase. |
| --- | --- |

5.2.2.

| 5.2.3. | Legislația concurenței. Permiterea negocierilor colective dintre furnizori și cumpărători asupra prețului (și a condițiilor de livrare a) bunurilor esențiale, în mod specific pe interfețele care afișează diferențe mari în nivelurile de concentrare a elementelor succesive din lanțul valoric (de exemplu, furnizori fragmentați care se regăsesc în relație cu cumpărători concentrați). În revizuirea CE în curs a orientărilor privind înțelegerea orizontală, ar trebui să fie reintrodusă o secțiune referitoare la acordurile sectoriale privind durabilitatea, urmând modelul prevăzut în secțiunea referitoare la acordurile de mediu din Orientările (47) din 2001 anterioare și adaptându-le la contextul actual, inclusiv acordând atenție Pactului verde european, Acordului de la Paris și ODD 12. |
| --- | --- |

5.2.3.

| 5.2.4. | Normele comerciale. Asigurarea aplicării clauzelor sociale și de mediu în acordurile comerciale, cu sancțiuni (cum ar fi tarife-țintă majorate destinate sectoarelor strategice, excluzând sectoarele în care impunerea de tarife ar putea conduce la creșterea nivelului de sărăcie în țările cel mai puțin dezvoltate) în cazul nerespectării. |
| --- | --- |

5.2.4.

| 5.2.5. | Responsabilitatea întreprinderilor. Obligația de vigilență pentru cumpărători de-a lungul întregului lor lanț de aprovizionare (crearea unei obligații) pentru lanțuri de aprovizionare durabile, ca parte a asigurării responsabilității întreprinderilor. Mai degrabă decât o abordare bazată pe o „listă de verificare”, companiile ar trebui să își revizuiască practicile de achiziționare, conform recomandării OCDE (48), și să fie constrânse prin legi mai stricte în ceea ce privește activitatea de lobby. Ar trebui să se ia măsuri împotriva dezinformării ecologice. |
| --- | --- |

5.2.5.

| 5.2.6. | Utilizarea obligatorie a unui instrument standard pentru a identifica și a urmări informațiile referitoare la operațiunile derulate de-a lungul lanțului valoric – cine, când, unde, în ce condiții sociale și de mediu (oferă mijloacele tehnice pentru a îndeplini obligația). Societatea civilă și sindicatele ar trebui să se implice în dezvoltarea și monitorizarea standardelor sociale și de mediu. |
| --- | --- |

5.2.6.

5.3.   
  Instrumente economice și financiare

| 5.3.1. | Transferarea presiunii fiscale aplicate muncii către utilizarea resurselor. Utilizarea revizuirii în curs a Regulamentului privind TVA pentru a oferi criterii clare privind modul în care statele membre pot introduce cote reduse de TVA pentru produsele fabricate în mod durabil și pentru servicii care pot reduce efectele negative ale consumului, cum ar fi serviciile de reparații sau de partajare. Promovarea de măsuri pentru a împiedica concurența fiscală și o „uniformizare în sens descendent” în rândul statelor membre și un tratament fiscal mai echitabil pentru capitalul și sectoarele cele mai profitabile. |
| --- | --- |

5.3.1.

| 5.3.2. | Principiul „poluatorul plătește”. CE a început să acorde o atenție mai mare abordării bazate pe internalizarea externalităților, confirmând, de exemplu, că energia din surse regenerabile este dezavantajată atât timp cât costurile externe ale resurselor fosile nu se reflectă integral în prețul pieței sau încercând să pună în aplicare principiul „poluatorul plătește” în sectorul transporturilor. Între timp, ar trebui să se recunoască că aceste abordări reconciliază dimensiunea ecologică cu cea economică a durabilității, dar nu încorporează dimensiunea socială (49). |
| --- | --- |

5.3.2.

| 5.3.3. | Achiziții publice verzi și echitabile. ODD 12.7 menționează importanța propunerii de planuri de acțiune privind achizițiile publice durabile. Diferite acțiuni naționale privind planurile referitoare la Principiile directoare ale ONU privind drepturile omului se referă la achizițiile publice și există o serie de bune practici la nivel național. De exemplu, Danemarca a experimentat tranziția în bucătăriile sale din sectorul public către un nivel mai ridicat de produse ecologice, unde constrângerile bugetare sunt luate în considerare. Autoritățile locale pentru durabilitate (ICLEI) promovează în prezent o inițiativă pentru a solicita achiziții durabile, progresive și obligatorii de alimente în toate școlile și grădinițele europene. În noul plan de acțiune pentru economia circulară, CE a anunțat că achizitorii publici vor fi încurajați să participe la viitoarea inițiativă intitulată „Achizitori publici pentru climă și mediu”, care va reuni achizitorii care și-au asumat angajamentul de a pune în aplicare achiziții publice verzi. CESE solicită CE să includă criterii de durabilitate mai extinse, cum ar fi considerentele sociale și privind comerțul echitabil. CESE sprijină, de asemenea, planurile CE de a propune criterii și obiective minime obligatorii privind achizițiile publice verzi în legislația sectorială și de a introduce progresiv raportarea obligatorie în scopul monitorizării nivelului de utilizare a achizițiilor publice verzi. |
| --- | --- |

5.3.3.

| 5.3.4. | Dezvoltarea de politici de cooperare pentru sprijinirea exploatațiilor agricole de dimensiuni reduse, a IMM-urilor și a cooperativelor de consum. |
| --- | --- |

5.3.4.

5.4.   
  Instrument voluntar sau bazat pe informații

| 5.4.1. | Etichetarea produselor poate contribui la intensificarea eforturilor anumitor întreprinderi în materie de durabilitate, însă etichetele nu trebuie să fie utilizate niciodată ca o scuză pentru a nu reglementa comportamente și practici care nu sunt acceptabile. De exemplu, una dintre opțiunile luate în considerare de CE ca urmare a comunicării UE privind intensificarea acțiunii UE pentru protejarea și refacerea pădurilor la nivel mondial este implementarea unei etichete pe produsele care nu implică defrișări. Totuși, acest lucru ar putea conduce la percepția că UE tolerează, de fapt, produse pe piața UE care nu protejează pădurile, ceea ce ar crea foarte multe confuzii. CESE solicită CE să continue dezvoltarea etichetelor de excelență ecologică existente care acoperă întregul ciclu de viață al produselor, cum ar fi eticheta ecologică a UE, și să le extindă pentru a acoperi dimensiunea socială. În special, punerea în aplicare a unui sistem de etichetare clară privind originea și mijloacele de producție ar facilita alegerile consumatorilor (50). |
| --- | --- |

5.4.1.

| 5.4.2. | Inițiative ascendente și guvernanță pe mai multe niveluri. Descentralizarea acțiunii la nivel local prin actori de încredere, cum ar fi administrațiile și asociațiile din orașe, reprezintă un mod eficient de a concepe acțiuni locale, mergând aproape de cetățeni și implicându-i într-un mod util. Tot mai multe autorități locale au strategii solide privind durabilitatea, CE stimulându-le prin premii cum ar fi premiul „Capitala europeană verde”, „Acordul privind orașele verzi” (Green City Accord) sau premiul „Orașe ale UE în favoarea unui comerț echitabil și etic”. Este probabil ca aceste modele și tendințe să fie influențate de răspunsurile actuale la criza provocată de pandemia de COVID-19. Intervențiile-pilot în contextele din viața reală pot fi foarte utile în cadrul informării cu privire la conceperea și punerea în aplicare a strategiei UE pentru un consum durabil și, prin urmare, ar trebui să fie sprijinite. |
| --- | --- |

5.4.2.

| 5.4.3. | Publicitate și marketing. Rolul publicității și al marketingului ar trebui abordat astfel încât să își piardă caracterul puternic consumerist și să se concentreze pe aspectele legate de durabilitatea produselor și pe posibilitatea unei noi utilizări, interzicând totodată practicile de publicitate înșelătoare. |
| --- | --- |

5.4.3.

| 5.4.4. | Educație. Ar trebui să fie prezentate propuneri pentru a include educația pentru consum durabil în programa școlară de la o vârstă fragedă, și de încurajare a inițiativelor educative din sectorul privat (de exemplu, cele promovate de cooperativele de consum), pentru a încuraja implicarea cetățenilor și schimbarea culturală. |
| --- | --- |

5.4.4.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  Producătorilor le revine responsabilitatea în toate sectoarele, dar situația specifică a fermierilor trebuie recunoscută.

1

(2)  Rezoluția CESE privind redresarea după criza provocată de pandemia de COVID-19.

2

(3)  Eurostat, Dezvoltarea durabilă în UE, 2020.

3

(4)  JO C 106, 31.3.2020, p. 1.

4

(5)  JO C 47, 11.2.2020, p. 30.

5

(6)  AEM SOER 2020.

6

(7)  AEM.

7

(8)  Global Footprint Network.

8

(9)  Vandermaesen, T. et al. (2019) EU overshoot day – Living beyond nature's limits (Ziua supraexpunerii UE – A trăi dincolo de limitele naturii). WWF.

9

EU overshoot day – Living beyond nature's limits

(10)  SOER 2020.

10

(11)  Steffen, W. et al., 2015.

11

(12)  Kettunen, M., Gionfra, S. și Monteville, M. (2019). EU circular economy and trade (Economia circulară și comerțul în UE), IEEP Bruxelles/Londra.

12

EU circular economy and trade

(13)  AEM.

13

(14)  Eurostat.

14

(15)  UNECE (2018).

15

(16)  Rijnhout L., Stoczkiewicz M., Bolger M. (2018). Necessities for a Resource Efficient Europe (Necesități pentru o Europă eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor).

16

Necessities for a Resource Efficient Europe

(17)  AEM (2018) Waste prevention in Europe (Prevenirea generării de deșeuri în Europa).

17

Waste prevention in Europe

(18)  Biroul European pentru Mediu (2019) Cool products don't cost the earth (Produsele inteligente nu afectează planeta).

18

Cool products don't cost the earth

(19)  OCDE (2019).

19

(20)  Zink, T. și Geyer, R. (2017).

20

(21)  Sondaj Eurobarometru privind siguranța alimentară, iunie 2019.

21

(22)  The external costs of banana production (Costurile externe ale producției de banane).

22

The external costs of banana production

(23)  Pigou, A. C. (1920). The Economics of Welfare (Economia bunăstării).

23

The Economics of Welfare

(24)  CE Strategie pentru punerea în aplicare a internalizării costurilor externe, COM(2008) 435 final.

24

(25)  Eurostat.

25

(26)  Competition Policy and Sustainability: A study of industry attitudes towards multi-stakeholder collaboration in the UK grocery sector (Politica în domeniul concurenței și durabilitatea: un studiu al atitudinii industriei față de colaborarea multipartită în sectorul alimentar din Regatul Unit) – Fundația Fairtrade. Londra, Regatul Unit; aprilie 2019.

26

Competition Policy and Sustainability: A study of industry attitudes towards multi-stakeholder collaboration in the UK grocery sector

(27)  Directiva 2014/24/UE.

27

(28)  Ghidul CE „Să achiziționăm produse ecologice!”.

28

(29)  Ghidul CE „Achiziții responsabile social”.

29

(30)  Comunicarea CE – Orientări privind achizițiile publice în domeniul inovării (2018).

30

(31)  Este vorba de schimbări comportamentale concrete, spre deosebire de bunăvoința oamenilor de a-și schimba comportamentul [cercetări cu privire la această din urmă temă au fost rezumate de LE Europe et al. (2018)].

31

(32)  LE Europe, VVA Europe, Ipsos, ConPolicy și Trinomics (2018).

32

(33)  A se vedea nota de subsol 1.

33

(34)  AEM.

34

(35)  Organizația Europeană a Consumatorilor (BEUC) (2020).

35

(36)  JO C 106, 31.3.2020, p. 1.

36

(37)  Rijnhout, Stoczkiewicz, Bolger (2018).

37

(38)  Fundația Ellen MacArthur (2019).

38

(39)  JO C 190, 5.6.2019, p. 9.

39

(40)  Gerritsen, E. și Underwood, E. (2019) What the Green Deal means for Europe's biodiversity (Ce înseamnă Pactul verde pentru biodiversitatea Europei). Allen, B. și Charveriat, C. (2018)

40

What the Green Deal means for Europe's biodiversity

A meaty challenge (O provocare de substanță). IEEP, Bruxelles.

A meaty challenge

(41)  JO C 81, 2.3.2018, p. 22.

41

(42)  IEEP & FEPS.

42

(43)  JO C 67, 6.3.2014, p. 23.

43

(44)  Raportul IMCO.

44

(45)  JO C 440, 6.12.2018, p. 165.

45

(46)  Rapoarte ale OCDE, ale societății civile și ale sindicatelor.

46

(47)  JO C 3, 6.1.2001, p. 2.

47

(48)  Ghidul OCDE privind diligența necesară pentru lanțurile de aprovizionare responsabile din sectorul confecțiilor și încălțămintei.

48

(49)  JO C 47, 11.2.2020, p. 30.

49

(50)  JO C 190, 5.6.2019, p. 9.

50

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/60 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/60

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „O abordare integrată pentru zonele rurale ale UE, cu un accent special pe regiunile vulnerabile”

(aviz din proprie inițiativă)

(2020/C 429/09)

| Raportor: | domnul Josep PUXEU ROCAMORA |
| --- | --- |
| Coraportor: | doamna Dilyana SLAVOVA |

Raportor:

domnul Josep PUXEU ROCAMORA

Coraportor:

doamna Dilyana SLAVOVA

| Data adoptării în sesiunea plenară | 20.2.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură |
| | Aviz din proprie inițiativă |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru agricultură, dezvoltare rurală și protecția mediului |
| Data adoptării în secțiune | 31.8.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 17.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri) | 212/0/4 |

Data adoptării în sesiunea plenară

20.2.2020

Temei juridic

Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură

Aviz din proprie inițiativă

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru agricultură, dezvoltare rurală și protecția mediului

Data adoptării în secțiune

31.8.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

17.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului

(voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri)

212/0/4

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | Politicile europene trebuie să promoveze o dezvoltare armonioasă a Uniunii în ansamblul său, acordând o atenție specială zonelor rurale, zonelor industriale aflate în tranziție și zonelor cu handicapuri grave și permanente, cum ar fi insulele, zonele montane și cele arctice. Acesta este un principiu orizontal care trebuie să stea la baza tuturor acțiunilor UE și care a fost reflectat în strategia Europa 2020 (1), concepută pe baza convingerii că structurarea teritorială este condiția prealabilă necesară pentru o creștere economică favorabilă incluziunii. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | CESE este întru totul de acord cu cele nouă obiective propuse de Comisia Europeană pentru politica agricolă comună (PAC) 2021-2027: garantarea unui venit echitabil pentru fermieri, creșterea competitivității, reechilibrarea puterii în cadrul lanțului alimentar, combaterea schimbărilor climatice, protejarea mediului înconjurător, conservarea peisajelor și a biodiversității, sprijinirea reînnoirii generațiilor, menținerea unor zone rurale dinamice, protejarea calității alimentare și sanitare. De asemenea, PAC trebuie să asigure menținerea producției agricole în zonele vulnerabile. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | CESE subscrie fără rezerve la Pactul verde european pentru a stimula utilizarea eficientă a resurselor, pentru refacerea biodiversității și reducerea poluării. Din acest motiv, CESE insistă asupra faptului că degradarea mediului înconjurător implică două aspecte la fel de grave: presiunea excesivă asupra aerului, apei și solului din cauza concentrării activității economice în zonele urbane și abandonarea unor suprafețe mari ale teritoriului, a căror diversitate biologică și peisagistică scade iremediabil în lipsa unei gestionări ecologice care să o mențină și să o îmbogățească. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Uniunea Europeană trebuie să furnizeze o parte importantă din fondurile necesare și să se asigure că acestea sunt utilizate în conformitate cu cele mai bune practici disponibile. PAC trebuie să acționeze în strânsă concordanță cu politicile regionale și de coeziune pentru ca dezvoltarea teritorială echilibrată să reprezinte un fundament și o cerință aplicabile oricărei decizii politice al cărei impact are o componentă locală. O strategie cuprinzătoare pentru aceste teritorii are nevoie de un buget mai mare și de instituții care să nu funcționeze în mod izolat, drept pentru care coordonarea, integrarea și alinierea politicilor sunt esențiale. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Centralizarea oportunităților de dezvoltare socioprofesională în orașe tinde să împingă categoriile mai vulnerabile ale populației către zonele rurale. CESE recunoaște potențialul teritoriilor în materie de inovare și necesitatea consolidării punctelor forte locale, a reducerii diferențelor de dezvoltare și a stimulării competitivității. În acest sens, este esențial să se construiască ecosisteme de sprijinire a inovării care să stimuleze diversificarea economiei și care să genereze teritorii vii, creative, inteligente, cu capacitate de răspuns și care să le permită oamenilor să aleagă locul în care trăiesc și lucrează într-un mod demn, atât în zonele urbane, cât și în cele rurale. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Prevalența în creștere a focarelor epidemiologice reprezintă un argument în plus în favoarea unei dezvoltări teritoriale mai echilibrate. Ritmul rapid de contagiere ca urmare a supraaglomerării inevitabile din mijloacele de transport metropolitane la orele de vârf, evidențiată în mod tragic de pandemia de COVID-19, ar trebui să determine inițierea unui proces de reflecție la cel mai înalt nivel asupra obiectivului la care aspirăm pentru societățile noastre și asupra reorientării pe care trebuie să o avem în vedere pentru acestea, astfel încât să ne putem îndrepta către realizarea acestui obiectiv. Reziliența sporită a zonelor rurale trebuie să servească, în acest caz, drept sursă de inspirație, și nu trebuie utilizată în niciun caz pentru a justifica oferta insuficientă de servicii în domeniul sănătății cu care se confruntă aceste zone. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | După explozia telemuncii, impusă de măsurile de izolare, planurile de redresare post-COVID deschid oportunitatea consolidării unei schimbări de paradigmă care nu mai este utopică, în care locurile de muncă dematerializate cu valoare adăugată ridicată sunt relocalizate în zonele rurale și montane. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Dacă dorește să sprijine acest proces și să conducă prin puterea exemplului, CESE trebuie să își întemeieze, în mod sistematic, toate viitoarele sale avize referitoare la politicile teritoriale, urbane și rurale pe o viziune holistică. În acest scop, este necesar să se creeze o structură administrativă ad-hoc formată dintr-un număr egal de membri ai secțiunilor ECO și NAT. |
| --- | --- |

1.8.

2.   Introducere

| 2.1. | Coeziunea economică, socială, de mediu și teritorială a constituit unul dintre pilonii principali pe care se sprijină construcția UE. Cu toate acestea, în pofida eforturilor depuse în trecut și în prezent pentru realizarea coeziunii teritoriale și a rezultatelor obținute în acest sens în diferite etape și contexte temporale, realitatea este că, în prezent, teritoriile europene prezintă dezechilibre teritoriale la diverse niveluri și de tipuri foarte diferite. De exemplu, în zonele rurale din Bulgaria, România, Spania, Ungaria sau Polonia există numeroase dezechilibre importante în ceea ce privește veniturile, comunicarea, sănătatea, accesul la servicii etc. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Faptele ne arată că teritoriile europene nu evoluează într-un mod omogen. Zonele caracterizate de creștere economică, coeziune socială și sustenabilitate a mediului coexistă cu alte zone, care sunt amenințate de stagnare, de depopulare sau de deșertificare. Dezechilibrele nu se observă doar între regiunile de nivel NUTS-3 (2); acestea se înregistrează, de asemenea, între diferite părți ale aceleiași regiuni. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Impactul schimbărilor climatice, al schimbărilor tehnologice, normative și instituționale și al dezastrelor naturale, industriale sau epidemiologice afectează în mod special teritoriile rurale. În pofida faptului că zonele defavorizate și intermediare s-au dovedit a fi mai reziliente pe parcursul celei mai recente crize financiare, orașele s-au apropiat mai mult de îndeplinirea obiectivelor privind ocuparea forței de muncă, educația și reducerea sărăciei, stabilite prin Strategia Europa 2020. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Zonele îndepărtate rurale și montane, precum și regiunile periferice, cele ultraperiferice și cele arctice sunt cele mai vulnerabile. Aceste zone sunt supuse unor factori restrictivi obiectivi, cum ar fi lipsa masei critice (demografice sau economice), accesibilitatea dificilă etc. În paralel, ca o imagine în oglindă, crește nivelul de congestionare în zonele urbane și presiunea asupra resurselor naturale (aer, apă, sol). |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Importanța mediului rural pentru Uniune în ansamblul său nu constă numai în dimensiunea sa cantitativă (reprezintă 55 % din populație, produce aproximativ 45 % din valoarea adăugată brută și generează 50 % din locurile de muncă), ci și în legătura pe care acesta o are cu cultura și cu identitatea fiecărei țări. Prezentul aviz are scopul de a pune bazele unei abordări holistice care să permită o evoluție în direcția unei dezvoltări teritoriale mai echilibrate. |
| --- | --- |

2.5.

3.   Propuneri de acțiune

| 3.1. | Un contract teritorial între orașe și hinterlandurile extinse ale acestora constituie cea mai bună modalitate, dacă nu singura, de a asigura o dezvoltare economică armonioasă care să permită evitarea a două probleme, cea a congestionării și cea a depopulării. Deși impulsul politic inițial vine din partea autorităților regionale, deciziile trebuie luate întotdeauna începând de jos, cu structuri participative permanente care să îi includă pe toți actorii publici, privați și ai societății civile organizate din teritoriu. Un aspect-cheie pentru corectarea asimetriilor îl reprezintă proiectarea și implementarea în comun. CESE pledează pentru finanțarea unui program-pilot care să testeze soluții adaptate caracteristicilor specifice ale fiecărui teritoriu. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Pentru a avea un impact asupra zonelor rurale ale UE, punând un accent special pe regiunile vulnerabile, este necesară o acțiune care să țină seama de cinci dimensiuni:






  — | dimensiunea spațială, prin promovarea unei dezvoltări echilibrate care să raționalizeze fluxurile între polii rurali și urbani ai fiecărui teritoriu; |
| --- | --- | --- |

3.2.

—

dimensiunea spațială, prin promovarea unei dezvoltări echilibrate care să raționalizeze fluxurile între polii rurali și urbani ai fiecărui teritoriu;

| — | dimensiunea economică, prin favorizarea descentralizării și a diversificării ca promotoare ale reechilibrării veniturilor; |
| --- | --- |

—

dimensiunea economică, prin favorizarea descentralizării și a diversificării ca promotoare ale reechilibrării veniturilor;

| — | dimensiunea socială, prin garantarea accesului la serviciile esențiale din domeniile educației, sănătății, transporturilor, culturii etc.; |
| --- | --- |

—

dimensiunea socială, prin garantarea accesului la serviciile esențiale din domeniile educației, sănătății, transporturilor, culturii etc.;

| — | dimensiunea ecologică, având ca orizont agroecologia (3) și punând în valoare faptul că în UE se asigură protejarea biodiversității; |
| --- | --- |

—

dimensiunea ecologică, având ca orizont agroecologia (3) și punând în valoare faptul că în UE se asigură protejarea biodiversității;

| — | dimensiunea instituțională, prin crearea unui ecosistem de sprijin care să înlesnească progresele în cadrul celorlalte dimensiuni. |
| --- | --- |

—

dimensiunea instituțională, prin crearea unui ecosistem de sprijin care să înlesnească progresele în cadrul celorlalte dimensiuni.

| 3.3. | Este necesar să se ia în considerare gestionarea riscurilor, scenariile de incertitudine, elaborarea de planuri de urgență, mecanismele de includere a intereselor opuse sau stabilirea de sinergii între viziunile globale și cele locale. Toate acestea constituie mecanisme esențiale pentru conceperea și gestionarea unei strategii care să vizeze reducerea vulnerabilităților la nivel teritorial. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Un cadru strategic comun garantează acțiunea concertată a diferitelor fonduri ESI (4). La nivel regional și subregional, investițiile teritoriale integrate din mai multe fonduri pot adapta intervențiile la caracteristicile fiecărui teritoriu specific și se pot baza pe particularitățile locale pentru a valorifica sinergiile dintre diferite sectoare, precum conservarea biodiversității, gestionarea terenurilor (agricultura și silvicultura, în principal) și turismul. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Se propune ca statele membre și regiunile să dispună de mai multă flexibilitate în ceea ce privește opțiunile politice, astfel încât să își poată alinia și axa politica asupra nevoilor lor specifice, și, prin urmare, și în ceea ce privește proiectarea și punerea în aplicare a intervențiilor. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Se propune să se aibă în vedere o strategie cuprinzătoare, pentru care este nevoie de politici și de instituții care nu funcționează în mod izolat, coordonarea instituțională, integrarea și alinierea fiind esențiale în acest sens. Pentru conceperea strategiilor și a intervențiilor, se vor lua în considerare în mod obligatoriu oportunitățile pe care le oferă contextul instituțional actual, printre care trebuie menționate, drept cadru global, Agenda 2030 și obiectivele de dezvoltare durabilă (ODD), iar în ceea ce privește cadrul european:






  — | Pactul verde european, care include o serie de strategii care vor constitui referința pentru anii următori, dintre care unele (Strategia „De la fermă la consumator”, strategia privind biodiversitatea) vor avea un impact semnificativ asupra mediului rural; |
| --- | --- | --- |

3.6.

—

Pactul verde european, care include o serie de strategii care vor constitui referința pentru anii următori, dintre care unele (Strategia „De la fermă la consumator”, strategia privind biodiversitatea) vor avea un impact semnificativ asupra mediului rural;

| — | cadrul financiar multianual pentru perioada 2021-2027 și Instrumentul de redresare al Uniunii Europene, care vor condiționa bugetul disponibil; |
| --- | --- |

—

cadrul financiar multianual pentru perioada 2021-2027 și Instrumentul de redresare al Uniunii Europene, care vor condiționa bugetul disponibil;

| — | angajamentul UE de a înregistra progrese în direcția realizării neutralității emisiilor de dioxid de carbon în a doua jumătate a secolului XXI; |
| --- | --- |

—

angajamentul UE de a înregistra progrese în direcția realizării neutralității emisiilor de dioxid de carbon în a doua jumătate a secolului XXI;

| — | noul plan de acțiune privind economia circulară; |
| --- | --- |

—

noul plan de acțiune privind economia circulară;

| — | precum și strategiile de specializare inteligentă, politica de coeziune, piața unică digitală etc. |
| --- | --- |

—

precum și strategiile de specializare inteligentă, politica de coeziune, piața unică digitală etc.

| 3.7. | Din punct de vedere istoric, lumea rurală a avut un caracter „circular” în ceea ce privește valorificarea resurselor, deși acest lucru nu trebuie să împiedice dezvoltarea unor modele energetice noi, mai sustenabile din punct de vedere economic și ecologic, și promovarea unei economii circulare în zonele rurale. CESE sprijină, de asemenea, lanțurile scurte de aprovizionare și intensificarea schimburilor dintre mediul urban și cel rural. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Din punct de vedere istoric, activitatea agricolă a făcut posibilă integrarea persoanelor vulnerabile care se confruntau cu dificultăți în găsirea unui loc de muncă, în special a celor cu necesități suplimentare în materie de cazare și îngrijire personalizată. În prezent, acest rol poate fi asumat de fermele sociale. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Procesele de digitalizare oferă noi oportunități în materie de ocupare a forței de muncă și în materie de antreprenoriat. Îmbunătățirea comunicațiilor în zonele rurale trebuie să aibă în vedere teritoriul, și nu exclusiv populația, prin valorificarea inițiativelor bazate pe tehnologia prin satelit și pe dezvoltarea rețelelor de conectivitate la nivel local, astfel încât acestea să poată fi implementate în majoritatea nucleelor rurale și să asigure o capacitate de valorificare a noilor tehnologii pentru zonele în care se desfășoară activitatea agricolă. Digitalizarea generează așteptări în rândul tinerilor și determină o schimbare a tendinței de depopulare. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | CESE recunoaște „Acțiunea UE pentru sate inteligente” ca instrument ce face posibil schimbul de informații cu privire la modalitățile inovatoare de a crea zone rurale mai vibrante, mai sustenabile și mai atractive și de a explora modul în care ar putea fi utilizate mai bine programele de dezvoltare rurală (PDR), politica de coeziune a UE și alte instrumente de finanțare. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | CESE recunoaște rolul important al grupurilor de acțiune locală și al rețelelor acestora în promovarea proceselor de dezvoltare rurală în toate teritoriile UE, prin crearea unor noi mecanisme de guvernanță, prin diversificarea economiei teritoriilor rurale, prin conservarea patrimoniului istoric și cultural și prin sprijinirea antreprenoriatului. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Evoluția teritoriilor trebuie evaluată și monitorizată, fiind obligatoriu în acest sens să se stabilească, pentru fiecare dintre zonele definite, indicatori care să permită luarea unor decizii orientate spre viitor. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | Diferitele politici care vizează teritoriul trebuie să fie aliniate la obiectivul combinării spațiilor cu potențial diferit de utilizare, ținând seama întotdeauna de actorii prezenți, și trebuie să fie aplicate la o scară corespunzătoare, și anume regiunilor de nivel inferior NUTS 3, pentru a lua astfel în considerare particularitățile de la nivel subregional. Ar putea fi luate în considerare următoarele măsuri:






  — | încheierea unor contracte teritoriale care să impună asumarea unor angajamente publice și private și care să dezvolte mecanisme de cooperare interinstituțională; |
| --- | --- | --- |

3.13.

—

încheierea unor contracte teritoriale care să impună asumarea unor angajamente publice și private și care să dezvolte mecanisme de cooperare interinstituțională;

| — | identificarea potențialului de inovare și punerea accentului pe punctele forte de la nivel local; |
| --- | --- |

—

identificarea potențialului de inovare și punerea accentului pe punctele forte de la nivel local;

| — | promovarea teritoriilor inteligente prin dotarea acestora cu un sistem de muncă în rețea care să îmbunătățească eficiența economică și politică; |
| --- | --- |

—

promovarea teritoriilor inteligente prin dotarea acestora cu un sistem de muncă în rețea care să îmbunătățească eficiența economică și politică;

| — | promovarea unei entități cu rol de catalizator, care să reunească organizațiile societății civile active în domeniul dezvoltării teritoriale; |
| --- | --- |

—

promovarea unei entități cu rol de catalizator, care să reunească organizațiile societății civile active în domeniul dezvoltării teritoriale;

| — | conceperea unor acțiuni pentru combaterea depopulării, care să promoveze o adevărată schimbare de tendință în ceea ce privește modelele de ocupare teritorială; |
| --- | --- |

—

conceperea unor acțiuni pentru combaterea depopulării, care să promoveze o adevărată schimbare de tendință în ceea ce privește modelele de ocupare teritorială;

| — | îmbunătățirea calității vieții în ceea ce privește aspectele relevante pentru tineri (educație, timp liber). |
| --- | --- |

—

îmbunătățirea calității vieții în ceea ce privește aspectele relevante pentru tineri (educație, timp liber).

| 3.14. | Pentru a inversa tendința demografică actuală, fiecare tânăr din mediul rural trebuie să ia decizia individuală de a nu migra spre oraș. Principalul factor care influențează această decizie, deși nu este singurul, este posibilitatea de a desfășura o activitate profesională plătită decent, cu perspective de viitor. O imagine atractivă și interesantă asupra vieții tinerilor din mediul rural, transmisă prin intermediul mass-mediei și al producțiilor audiovizuale care beneficiază de sprijin public, ar contribui la consolidarea sentimentului legitim de mândrie pe care aceștia îl au datorită originii lor. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | Aspectele menționate anterior sunt valabile într-o dublă măsură în cazul femeilor. Contribuția imensă a femeilor din mediul rural la activitatea economică agricolă și neagricolă trebuie recunoscută și apreciată în mod adecvat, în primul rând printr-o egalitate salarială riguroasă și, după caz, prin accesul la dreptul de coproprietate asupra fermelor. |
| --- | --- |

3.15.

| 3.16. | Zonele rurale găzduiesc întreprinderi de toate tipurile, cele mai numeroase fiind totuși cele dedicate transformării produselor agricole. Zonele rurale reprezintă adesea cea mai rentabilă opțiune în ceea ce privește alegerea locului de desfășurare a unor noi proiecte antreprenoriale, atunci când infrastructurile necesare în domeniul telecomunicațiilor, al transporturilor, al energiei etc. sunt ușor accesibile. Acordarea de stimulente fiscale suficiente poate fi elementul declanșator pentru a înclina balanța în favoarea acestor zone. |
| --- | --- |

3.16.

| 3.17. | În majoritatea satelor, cele mai mari întreprinderi sunt cooperativele agricole, care, pe lângă activitatea directă de producție, pot avea și componente de depozitare și de creditare. Având în vedere natura socială a acestor cooperative, este necesară întotdeauna menținerea unui tratament fiscal diferențiat pentru acestea, precum și sprijinirea lor în diferite moduri de către administrațiile publice. |
| --- | --- |

3.17.

| 3.18. | Agricultura este adesea piatra de temelie a economiei locale care permite dezvoltarea altor sectoare, cum ar fi industria agroalimentară și turismul. În schimb, abandonarea terenurilor conduce la pierderea peisajelor și a serviciilor de mediu care asigură o gestionare activă a teritoriului. Activitățile agricole și forestiere contribuie la menținerea populației în zonă, la combaterea eroziunii, la reducerea frecvenței și întinderii incendiilor și la prevenirea deșertificării. Este esențial ca politica agricolă comună să asigure menținerea producției agricole în zonele vulnerabile. |
| --- | --- |

3.18.

| 3.19. | În zonele montane, creșterea animalelor în sistem extensiv permite valorificarea terenurilor marginale fără valoare agronomică. O activitate de pășunat bine gestionată oferă multiple beneficii: de mediu (creșterea biodiversității), culturale (conservarea patrimoniului material și imaterial) și peisagistice (deschiderea unor spații pentru turism). De asemenea, previne pericolele naturale, cum ar fi incendiile forestiere, alunecările de teren și inundațiile. Cu toate acestea, producția de animale din zonele montane se confruntă din ce în ce mai mult cu o rentabilitate extrem de scăzută a produselor lactate și a celor din carne, ceea ce face ca adoptarea unor măsuri de sprijin specifice să fie absolut necesară. Reintroducerea carnivorelor mari (lupi și urși) crește și mai mult costurile de producție. Coexistența poate fi asigurată doar în anumite zone, într-o formă foarte bine gândită și în condițiile acordării unor compensații suficiente și imediat accesibile. |
| --- | --- |

3.19.

4.   Monitorizare și evaluare

| 4.1. | Este necesar să se elaboreze un ghid detaliat pentru acțiunile care trebuie întreprinse. Contractele teritoriale trebuie să stabilească obiective specifice, concrete și verificabile, precum și orizontul de timp prevăzut pentru realizarea lor. Va trebui să se monitorizeze îndeaproape evoluția pozitivă a anumitor indicatori critici, prezentați în continuare într-o listă care nu are caracter exhaustiv: |
| --- | --- |

4.1.

| 4.1.1. | În ceea ce privește dinamica populației:






  — | caracterizarea calitativă și cantitativă a mișcărilor de emigrare și imigrare; |
| --- | --- | --- |

4.1.1.

—

caracterizarea calitativă și cantitativă a mișcărilor de emigrare și imigrare;

| — | caracterizarea piramidei demografice la diferite niveluri teritoriale. |
| --- | --- |

—

caracterizarea piramidei demografice la diferite niveluri teritoriale.

| 4.1.2. | În ceea ce privește calitatea vieții:






  — | accesul la alimente: menținerea și înființarea unor magazine locale și a unor canale de distribuție eficiente pentru a asigura un acces permanent al tuturor cetățenilor la alimente de înaltă calitate, evitându-se așa-numitele „zone neaprovizionate”; |
| --- | --- | --- |

4.1.2.

—

accesul la alimente: menținerea și înființarea unor magazine locale și a unor canale de distribuție eficiente pentru a asigura un acces permanent al tuturor cetățenilor la alimente de înaltă calitate, evitându-se așa-numitele „zone neaprovizionate”;

| — | accesul la finanțare: extinderea orarelor instituțiilor bancare și ale agenților bancari și a disponibilității bancomatelor; |
| --- | --- |

—

accesul la finanțare: extinderea orarelor instituțiilor bancare și ale agenților bancari și a disponibilității bancomatelor;

| — | accesul la educație: reducerea timpului de deplasare până la cele mai apropiate instituții de învățământ primar și secundar; |
| --- | --- |

—

accesul la educație: reducerea timpului de deplasare până la cele mai apropiate instituții de învățământ primar și secundar;

| — | accesul la serviciile medicale: reducerea timpului de deplasare până la cea mai apropiată cameră de gardă și până la cel mai apropiat spital; |
| --- | --- |

—

accesul la serviciile medicale: reducerea timpului de deplasare până la cea mai apropiată cameră de gardă și până la cel mai apropiat spital;

| — | utilizarea mijloacelor telematice pentru serviciile de îngrijire la domiciliu și de sănătate; |
| --- | --- |

—

utilizarea mijloacelor telematice pentru serviciile de îngrijire la domiciliu și de sănătate;

| — | îmbunătățirea accesului la comunicare: telefonie, banda largă; |
| --- | --- |

—

îmbunătățirea accesului la comunicare: telefonie, banda largă;

| — | conservarea patrimoniului istoric și natural (arii protejate) și accesul mai larg la cultură. |
| --- | --- |

—

conservarea patrimoniului istoric și natural (arii protejate) și accesul mai larg la cultură.

| 4.1.3. | În ceea ce privește disponibilitatea bugetului:






  — | alocări bugetare curente mai mari pentru colectivitățile locale: euro per locuitor, euro per kilometru pătrat; |
| --- | --- | --- |

4.1.3.

—

alocări bugetare curente mai mari pentru colectivitățile locale: euro per locuitor, euro per kilometru pătrat;

| — | alocări bugetare mai mari pentru parteneriatele private și publice și, după caz, pentru administrațiile intermediare; |
| --- | --- |

—

alocări bugetare mai mari pentru parteneriatele private și publice și, după caz, pentru administrațiile intermediare;

| — | condiționarea granturilor de asigurarea unui avantaj pentru comunitate. |
| --- | --- |

—

condiționarea granturilor de asigurarea unui avantaj pentru comunitate.

| 4.1.4. | În ceea ce privește veniturile:






  — | reducerea treptată a diferențelor între mediul rural și cel urban, nu numai în ceea ce privește veniturile totale, ci și în raport cu veniturile per oră lucrată; |
| --- | --- | --- |

4.1.4.

—

reducerea treptată a diferențelor între mediul rural și cel urban, nu numai în ceea ce privește veniturile totale, ci și în raport cu veniturile per oră lucrată;

| — | includerea perspectivelor de gen și de vârstă. |
| --- | --- |

—

includerea perspectivelor de gen și de vârstă.

| 4.1.5. | În ceea ce privește ocuparea forței de muncă:






  — | reducerea ratei șomajului, în special în rândul tinerilor; |
| --- | --- | --- |

4.1.5.

—

reducerea ratei șomajului, în special în rândul tinerilor;

| — | creșterea ratei de ocupare, în special în rândul femeilor; |
| --- | --- |

—

creșterea ratei de ocupare, în special în rândul femeilor;

| — | acordarea de stimulente pentru crearea de locuri de muncă în comunele cu densitate scăzută a populației; |
| --- | --- |

—

acordarea de stimulente pentru crearea de locuri de muncă în comunele cu densitate scăzută a populației;

| — | crearea de locuri de muncă cu programe flexibile sau alternative; |
| --- | --- |

—

crearea de locuri de muncă cu programe flexibile sau alternative;

| — | crearea de locuri de muncă care să faciliteze incluziunea socială. |
| --- | --- |

—

crearea de locuri de muncă care să faciliteze incluziunea socială.

| 4.1.6. | În ceea ce privește locurile de muncă din sectorul public:






  — | menținerea serviciilor în domeniul sănătății, al educației, al ordinii publice, al accesului la justiție etc. pe întreg teritoriul și extinderea acestora prin intermediul serviciilor mobile; |
| --- | --- | --- |

4.1.6.

—

menținerea serviciilor în domeniul sănătății, al educației, al ordinii publice, al accesului la justiție etc. pe întreg teritoriul și extinderea acestora prin intermediul serviciilor mobile;

| — | descentralizarea teritorială a organismelor, a entităților și a locurilor de muncă din sectorul public; |
| --- | --- |

—

descentralizarea teritorială a organismelor, a entităților și a locurilor de muncă din sectorul public;

| — | stimulente pentru ca funcționarii să se stabilească cu familiile lor în orașul în care lucrează, reducând deplasările zilnice ale navetiștilor. |
| --- | --- |

—

stimulente pentru ca funcționarii să se stabilească cu familiile lor în orașul în care lucrează, reducând deplasările zilnice ale navetiștilor.

| 4.1.7. | În ceea ce privește investițiile publice:






  — | creșterea investițiilor publice totale per locuitor și per kilometru pătrat; |
| --- | --- | --- |

4.1.7.

—

creșterea investițiilor publice totale per locuitor și per kilometru pătrat;

| — | îmbunătățirea disponibilității infrastructurilor de transport accesibile în mod eficient: distanță medie de la centrele de populație până la intrările și ieșirile de pe autostrăzi și până la gări; |
| --- | --- |

—

îmbunătățirea disponibilității infrastructurilor de transport accesibile în mod eficient: distanță medie de la centrele de populație până la intrările și ieșirile de pe autostrăzi și până la gări;

| — | utilizarea sporită a transportului feroviar și a strategiilor intermodale. |
| --- | --- |

—

utilizarea sporită a transportului feroviar și a strategiilor intermodale.

| 4.1.8. | În ceea ce privește investițiile private:






  — | creșterea investițiilor private totale per locuitor și per kilometru pătrat; |
| --- | --- | --- |

4.1.8.

—

creșterea investițiilor private totale per locuitor și per kilometru pătrat;

| — | stimulente fiscale sau de altă natură pentru investițiile în comunele cu o densitate scăzută a populației; |
| --- | --- |

—

stimulente fiscale sau de altă natură pentru investițiile în comunele cu o densitate scăzută a populației;

| — | tratament fiscal favorabil pentru furnizarea de servicii de transport de călători în zonele rurale. |
| --- | --- |

—

tratament fiscal favorabil pentru furnizarea de servicii de transport de călători în zonele rurale.

Bruxelles, 17 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  COM(2010) 2020.

1

(2)  Din limba franceză nomenclature des unités territoriales statistiques, nomenclatorul unităților teritoriale de statistică.

2

nomenclature des unités territoriales statistiques

(3)  „CESE consideră că agroecologia constituie orizontul înspre care trebuie să se îndrepte agricultura europeană, care, pentru a se dezvolta, depinde în mod intrinsec de conservarea resurselor naturale” (JO C 353, 18.10.2019, p. 65).

3

(4)  Fondurile structurale și de investiții europene.

4

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/66 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/66

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Compatibilitatea politicii comerciale a UE cu Pactul verde european”

(aviz din proprie inițiativă)

(2020/C 429/10)

| Raportor: | domnul John BRYAN |
| --- | --- |

Raportor:

domnul John BRYAN

| Decizia Adunării Plenare | 20.2.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură |
| | Aviz din proprie inițiativă |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru agricultură, dezvoltare rurală și protecția mediului |
| Data adoptării în secțiune | 8.7.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri) | 216/1/3 |

Decizia Adunării Plenare

20.2.2020

Temei juridic

Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură

Aviz din proprie inițiativă

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru agricultură, dezvoltare rurală și protecția mediului

Data adoptării în secțiune

8.7.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului

(voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri)

216/1/3

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | CESE salută Pactul verde european, în special strategia „De la fermă la consumator” și strategia în domeniul biodiversității, care sunt ambițioase, vor avea un impact major asupra agriculturii și sectorului agroalimentar din UE și vor juca un rol central în viitoarele acorduri comerciale. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | CESE este de părere că UE trebuie să răspundă crizei cauzate de pandemia de COVID-19 prin punerea în aplicare de urgență a Planului european de redresare economică, pentru ca economia UE să fie relansată și să devină pe deplin operațională cât mai curând posibil, ținând seama de riscurile pentru sănătate și mediu. Pactul verde ar trebui să facă parte integrantă din procesul de redresare. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | În condițiile în care economia mondială se confruntă cu o recesiune fără precedent, cauzată de criza generată de COVID-19, comerțul în condiții de concurență echitabile, bazat pe reguli, nu a fost niciodată mai important pentru a impulsiona redresarea economică. Este esențial ca piața unică de la nivelul UE, precum și schimburile comerciale internaționale să rămână deschise și funcționale. CESE consideră că UE nu poate permite ca politica sa comercială să alunece într-o poziție defensivă. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Învățămintele fundamentale pe care UE trebuie să le rețină în urma crizei provocate de COVID-19 includ:






  1. | importanța majoră a conceptelor armonizate de sănătate, securitate alimentară și suveranitate alimentară pentru Europa; |
| --- | --- | --- |

1.4.

1.

importanța majoră a conceptelor armonizate de sănătate, securitate alimentară și suveranitate alimentară pentru Europa;

| 2. | necesitatea unei PAC robuste și a unui lanț durabil și rezilient de furnizare a alimentelor și a produselor esențiale din domeniul sănătății; |
| --- | --- |

2.

necesitatea unei PAC robuste și a unui lanț durabil și rezilient de furnizare a alimentelor și a produselor esențiale din domeniul sănătății;

| 3. | necesitatea ca UE să dispună de un buget solid, bazat pe resurse proprii, bine finanțat, pentru a face față crizei; |
| --- | --- |

3.

necesitatea ca UE să dispună de un buget solid, bazat pe resurse proprii, bine finanțat, pentru a face față crizei;

| 4. | importanța comerțului și a protejării pieței unice a UE, în scopul de a preîntâmpina renaționalizarea și repetarea situațiilor similare Brexitului. |
| --- | --- |

4.

importanța comerțului și a protejării pieței unice a UE, în scopul de a preîntâmpina renaționalizarea și repetarea situațiilor similare Brexitului.

| 1.5. | CESE solicită evaluarea integrală a impactului strategiei „De la fermă la consumator” din cadrul Pactului verde european și al Strategiei în domeniul biodiversității asupra acordurilor comerciale, sectorului agricol și agroalimentar al UE, printr-o evaluare detaliată a impactului. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Este cunoscut faptul că comerțul agricol joacă un rol esențial în realizarea majorității sau chiar a tuturor ODD, că OMC joacă un rol important în atingerea ODD și că acest lucru ar fi mult mai dificil în absența unui mecanism eficient privind comerțul multilateral. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | CESE propune ca toate acordurile comerciale viitoare încheiate de UE să includă și strategiile „De la fermă la consumator” din cadrul Pactului verde european și cea în domeniul biodiversității, ca standarde de durabilitate globale, admițând faptul că integrarea și punerea în aplicare a obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD) și a unor standarde mai înalte în acordurile comerciale multilaterale este extrem de dificilă. Pe termen mai scurt, par a fi posibile progrese mai importante privind ODD și standardele esențiale de mediu și de natură socială în cadrul acordurilor comerciale bilaterale. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | UE ar trebui să garanteze că acordurile comerciale nu vor externaliza problema și nu vor spori defrișările în alte țări. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | CESE consideră că este esențial ca viabilitatea și competitivitatea sectorului agricol și agroalimentar al UE să nu fie erodate prin impunerea unor costuri și a unor standarde mai ridicate în lumina strategiei „De la fermă la consumator” din cadrul Pactului verde european și a Strategiei UE în domeniul biodiversității, pe care concurenții nu doresc să le adopte și să le pună în aplicare. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | CESE consideră că trebuie să existe o mai mare coerență și coordonare între toate politicile UE, precum strategia „De la fermă la consumator” din cadrul Pactului verde european și Strategia UE în domeniul biodiversității, PAC, politica comercială și politica socială. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Agricultura, în concordanță cu modelul fermei de familie din UE, joacă un rol esențial în punerea în aplicare a strategiei „De la fermă la consumator” din cadrul Pactului verde european și a celor în domeniul biodiversității și este esențial să existe un buget PAC adecvat, care să acopere solicitările suplimentare impuse asupra fermierilor. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | În ceea ce privește transformarea terenurilor pentru producția ecologică, trebuie evaluat impactul scăderii producției. Trebuie aprofundată cercetarea, pentru a defini mai bine conceptul de „agricultură ecologică” și pentru a evalua contribuția netă reală a agriculturii ecologice la sustenabilitatea globală, inclusiv la biodiversitate. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Toate acordurile comerciale ale UE trebuie să respecte dispozițiile UE privind măsurile sanitare și fitosanitare și să adere la principiul precauției. |
| --- | --- |

1.13.

2.   Context

Pactul verde european

| 2.1. | Pactul verde european (1) este o comunicare și un angajament ambițios, care își propun să abordeze provocările în domeniul climatic și cel al mediului. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Pactul verde european este o nouă strategie de creștere care are ca scop transformarea UE într-o societate echitabilă și prosperă, cu o economie modernă, competitivă și eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor, în care să nu mai existe emisii nete de gaze cu efect de seră în 2050 și în care creșterea economică este decuplată de utilizarea resurselor. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Pactul verde european își propune să protejeze, să conserve și să consolideze capitalul natural al UE, precum și să protejeze sănătatea și bunăstarea cetățenilor împotriva riscurilor legate de mediu și a impacturilor aferente. Această tranziție trebuie să fie echitabilă și favorabilă incluziunii. Ea trebuie să pună oamenii pe primul plan și să acorde atenția cuvenită regiunilor, industriilor și lucrătorilor. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Comisia Europeană a declarat că Pactul verde european face parte integrantă din strategia Comisiei de punere în aplicare a Agendei ONU pentru 2030 și a ODD (2). |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Principalele obiective prevăzute în Pactul verde european sunt evidențiate în figura (3) de mai jos: |
| --- | --- |

2.5.

Image 1

Strategia „De la fermă la consumator” și Strategia UE în domeniul biodiversității

| 2.6. | În cadrul Pactului verde, scopul strategiei „De la fermă la consumator” (4) este acela de a transforma sistemul alimentar al UE într-un standard global de sustenabilitate. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Strategia UE în domeniul biodiversității (5) își propune să inverseze actuala tendință de pierdere a diversității și să refacă natura. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Printre obiectivele principale ale strategiilor „De la fermă la consumator” și în domeniul biodiversității se numără:






  — | reducerea utilizării pesticidelor chimice cu 50 % până în 2030; |
| --- | --- | --- |

2.8.

—

reducerea utilizării pesticidelor chimice cu 50 % până în 2030;

| — | reducerea pierderilor de nutrienți cu 50 % și a utilizării îngrășămintelor cu 20 % până în 2030; |
| --- | --- |

—

reducerea pierderilor de nutrienți cu 50 % și a utilizării îngrășămintelor cu 20 % până în 2030;

| — | reducerea comercializării de produse antimicrobiene pentru animalele de fermă cu 50 % până în 2030; |
| --- | --- |

—

reducerea comercializării de produse antimicrobiene pentru animalele de fermă cu 50 % până în 2030;

| — | revizuirea și îmbunătățirea legislației privind bunăstarea animalelor, pe baza dovezilor științifice; |
| --- | --- |

—

revizuirea și îmbunătățirea legislației privind bunăstarea animalelor, pe baza dovezilor științifice;

| — | extinderea suprafețelor cultivate în regim de agricultură ecologică la nivelul UE cu 25 %, până în 2030; |
| --- | --- |

—

extinderea suprafețelor cultivate în regim de agricultură ecologică la nivelul UE cu 25 %, până în 2030;

| — | clarificarea normelor în materie de concurență pentru inițiativele colective de consolidare a poziției fermierilor în lanțul de aprovizionare; |
| --- | --- |

—

clarificarea normelor în materie de concurență pentru inițiativele colective de consolidare a poziției fermierilor în lanțul de aprovizionare;

| — | dezvoltarea unui model ecologic, care să recompenseze fermierii pentru sechestrarea carbonului prin PAC sau mecanisme de piață; |
| --- | --- |

—

dezvoltarea unui model ecologic, care să recompenseze fermierii pentru sechestrarea carbonului prin PAC sau mecanisme de piață;

| — | plantarea a 3 miliarde de copaci până în 2030; |
| --- | --- |

—

plantarea a 3 miliarde de copaci până în 2030;

| — | inversarea tendinței existente, de scădere a numărului de insecte polenizatoare; |
| --- | --- |

—

inversarea tendinței existente, de scădere a numărului de insecte polenizatoare;

| — | readucerea a 25 000 km din apele curgătoare ale UE în starea de curgere liberă; |
| --- | --- |

—

readucerea a 25 000 km din apele curgătoare ale UE în starea de curgere liberă;

| — | protejarea a 30 % din suprafețele terestre și maritime ale UE; |
| --- | --- |

—

protejarea a 30 % din suprafețele terestre și maritime ale UE;

| — | stimularea consumului alimentar sustenabil și promovarea unei alimentații sănătoase și accesibile pentru toți. |
| --- | --- |

—

stimularea consumului alimentar sustenabil și promovarea unei alimentații sănătoase și accesibile pentru toți.

| 2.9. | Pe scurt, strategiile își propun să asigure o hrană accesibilă și sustenabilă pentru europeni, să combată schimbările climatice, să protejeze mediul înconjurător și să păstreze biodiversitatea. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | CESE salută strategia „De la fermă la consumator” și strategia în domeniul biodiversității și obiectivele stabilite (6). |
| --- | --- |

2.10.

Politica comercială a UE

| 2.11. | O preocupare esențială în ceea ce privește politica comercială a UE, astfel cum reiese din scrisoarea de mandat din decembrie 2019 a președintei Comisiei adresată domnului Phil HOGAN, comisar pentru comerț, este un mediu concurențial echitabil și angajamentul Europei față de sistemul multilateral bazat pe norme (7). Președinta anunță faptul că comisarul pentru comerț își va asuma răspunderea pentru realizarea ODD în domeniul politicii comerciale, solicitând ca fiecare nou acord comercial să includă un capitol specific dedicat dezvoltării durabile. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | UE subliniază că va susține tranziția globală către sisteme agroalimentare sustenabile, în concordanță cu obiectivele strategiei „De la fermă la consumator” și cu ODD. Prin intermediul politicilor sale externe, inclusiv prin politica comercială, UE va urmări dezvoltarea de alianțe ecologice privind sistemele alimentare sustenabile cu toți partenerii săi, în cadrul unor foruri bilaterale, regionale și multilaterale. UE va asigura punerea în aplicare și respectarea integrală a prevederilor privind schimburile comerciale și dezvoltarea durabilă în toate acordurile comerciale, inclusiv prin activitatea responsabilului cu aplicarea dispozițiilor în materie comercială la nivelul UE. |
| --- | --- |

2.12.

3.   Domenii importante de discuție

Importanța și valoarea comerțului

| 3.1. | UE este cea mai mare economie din lume, cu un PIB pe cap de locuitor de 25 000 EUR și 450 de milioane de consumatori (8). Este cel mai mare bloc comercial din lume. UE este principalul partener comercial pentru 80 de țări. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Comerțul și investițiile au o importanță fundamentală pentru UE. Comunicarea Comisiei Europene intitulată „Comerț pentru toți” a subliniat că peste 36 de milioane de locuri de muncă din UE depind de exporturi și că se preconizează că 90 % din creșterea economică globală în următorii 15 de ani va avea loc în afara Europei. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Comerțul intern și extern de pe piața unică a UE, desfășurat în virtutea unei politici libere, echitabile și bazate pe norme și reglementări pe piața internațională este de o importanță esențială pentru UE și pentru cele 450 de milioane de cetățeni ai săi (9). Schimburile comerciale de produse și servicii care au loc între UE și restul lumii se ridicau în 2018 la valoarea de 3 936 de miliarde EUR. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Statisticile UE privind comerțul agroalimentar (10) arată că anul 2019 a fost un an record. Valoarea exporturilor de produse agroalimentare a atins o cifră totală de 151,2 miliarde EUR, în timp ce importurile au înregistrat o valoare de 119,3 miliarde EUR, aducând suma totală a schimburilor comerciale din anul respectiv la valoarea de 270,5 miliarde EUR. Excedentul comercial a crescut cu 10,9 miliarde EUR comparativ cu 2018, atingând un nivel record de 31,9 miliarde EUR. Industria alimentară joacă un rol vital în comerț și exporturi. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | CESE a subliniat anterior importanța comerțului agricol pentru dezvoltarea viitoare a agriculturii și a activităților agricole din UE în contextul securității alimentare la nivel mondial (11). |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | CESE a adoptat un aviz privind rolul agriculturii în negocierile comerciale multilaterale, bilaterale și regionale în lumina conferinței ministeriale a OMC de la Nairobi (12). Avizul argumentează că OMC rămâne un forum viabil și eficient pentru negocierile comerciale, în special în domeniul agriculturii. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | OMC nu a reușit să promoveze comerțul multilateral și să soluționeze criza din cadrul mecanismului de soluționare a litigiilor, ceea ce reprezintă o amenințare gravă la adresa multilateralismului și a comerțului bazat pe norme. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Totuși, aceasta nu ar trebui să diminueze rolul unei OMC funcționale în contextul comerțului global și nici importanța unui sistem multilateral bazat pe norme și reglementări, promovat de UE. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | În avizul privind reformarea OMC în scopul adaptării sale la evoluțiile din comerțul global, CESE este convins nu numai de urgența unor reforme, în special în ceea ce privește funcționarea Organului de apel al OSL, ci și de necesitatea ca membrii OMC să se angajeze în direcția unor schimbări mai ambițioase și sistemice. Aceste propuneri susținute de CESE vizează în principal trei domenii: standardele de muncă și munca decentă, obiectivele privind schimbările climatice și atingerea obiectivelor ONU de dezvoltare durabilă pentru 2030 (13). |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | CESE consideră că UE nu poate permite ca politica sa comercială să alunece într-o poziție defensivă. În contextul crizei COVID-19 și al impulsului de redresare economică de la nivelul UE și de la nivel global, importanța și valoarea comerțului nu au fost niciodată mai vitale. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | CESE consideră că UE trebuie să adopte o abordare ambițioasă pentru a impulsiona și a facilita redresarea economică, prin Pactul verde european și planul european de redresare. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Pactul verde european trebuie să stabilească un echilibru între menținerea unui sector comercial puternic, protejarea locurilor de muncă și a mediului și păstrarea competitivității europene. În mod similar, strategia nu poate genera un avantaj concurențial pentru importurile din afara UE pe piața UE, inclusiv la produsele ecologice din afara UE care urmează să fie importate în UE, care trebuie să fie produse în conformitate cu aceleași reglementări ale UE care se aplică producătorilor din UE (14). Ar fi necesar să se introducă un sistem european de trasabilitate și de certificare a calității ecologice, cu etichetare separată, în format lizibil, a produselor fabricate în UE ca „produse ecologice de proveniență UE” și a produselor fabricate la nivel internațional ca „produse ecologice de proveniență non-UE”. În plus, ar fi necesară introducerea unui sistem de acreditare independent și dinamic la nivelul UE, în locul organismelor unice de acreditare de la nivel național, care acționează în numele unei autorități publice; astfel ar putea fi abordate în mod specific aspectele legate de acreditarea organismelor de control și prevenirea fraudelor cu produse ecologice în cadrul activităților comerciale și a altor activități din acest sector. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | Funcționarea eficace și corectă a pieței unice a UE este esențială. CESE consideră că nu trebuie să se ajungă la o renaționalizare a piețelor UE. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | CESE recunoaște importanța și valoarea comerțului întemeiat pe norme și reglementări care se desfășoară în condiții de concurență echitabile și contribuția majoră a acestuia la redresarea economică ulterior pandemiei de COVID-19. |
| --- | --- |

3.14.

Comerț și dezvoltare durabilă

| 3.15. | Dezvoltarea durabilă semnifică satisfacerea nevoilor prezentului, oferind garanția că generațiile viitoare își vor putea satisface, la rândul lor, propriile nevoi. Agenda ONU pentru 2030 stabilește 17 ODD și 169 de ținte. |
| --- | --- |

3.15.

| 3.16. | Strategiile „De la fermă la consumator” și cele în domeniul biodiversității depășesc aplicabilitatea ODD și prevăd un nou set de criterii, în scopul de a crea „un nou standard global privind sustenabilitatea”. |
| --- | --- |

3.16.

| 3.17. | Legislația UE prevede promovarea dezvoltării durabile în toate politicile relevante ale UE, inclusiv politica comercială și politica în domeniul concurenței. Politica comercială a UE urmărește să asigure că dezvoltarea economică merge mână în mână cu dreptatea socială, respectarea drepturilor omului și standarde ridicate în materie de muncă și de mediu, în conformitate cu normele fitosanitare ale UE și cu principiul precauției. |
| --- | --- |

3.17.

| 3.18. | De-a lungul anilor, CESE a elaborat o serie de avize cu privire la diferite aspecte ale comerțului și ale dezvoltării durabile, inclusiv un aviz dedicat capitolelor privind comerțul și dezvoltarea durabilă din acordurile de liber schimb ale UE (15), precum și un aviz privind rolul central al comerțului și al investițiilor în realizarea și punerea în aplicare a ODD (16). |
| --- | --- |

3.18.

| 3.19. | În primul dintre cele două avize menționate, CESE îndeamnă Comisia să fie mai ambițioasă în ceea ce privește consolidarea aplicabilității efective a angajamentelor din capitolele privind comerțul și dezvoltarea durabilă (CDD) și subliniază abordarea restrânsă față de CDD în ceea ce privește interesele consumatorului. De asemenea, evidențiază problemele legate de finanțare și resurse în privința grupurilor consultative interne (GCI) și utilizarea sancțiunilor. |
| --- | --- |

3.19.

| 3.20. | În cel de al doilea aviz menționat, CESE consideră că ODD, împreună cu Acordul de la Paris, vor schimba fundamental agenda comercială globală, în special comerțul cu bunuri industriale și produse agricole. Totuși, CESE subliniază faptul că ODD nu au caracter juridic obligatoriu și nu există un mecanism de soluționare a litigiilor. Avizul evidențiază rolul comportamentului responsabil în afaceri pentru realizarea ODD și subliniază faptul că aportul sectorului privat va fi unul crucial. Totodată, se lansează un îndemn pentru efectuarea unei evaluări complete a impactului efectelor probabile pe care implementarea ODD și a Acordului de la Paris le vor avea asupra politicii comerciale și în materie de concurență a UE, inclusiv în ceea ce privește agricultura. |
| --- | --- |

3.20.

| 3.21. | Este cunoscut faptul că comerțul agricol joacă un rol esențial în realizarea majorității sau chiar a tuturor ODD și că OMC joacă un rol important în realizarea lor și că acest lucru ar fi mult mai dificil în absența unui mecanism eficient privind comerțul multilateral (17). |
| --- | --- |

3.21.

| 3.22. | Apar întrebări importante în legătură cu strategiile „De la fermă la consumator” din cadrul Pactului verde european și cu cele în domeniul biodiversității, cu politica comercială a UE și cu dezvoltarea durabilă, printre care: cât de realist este că UE poate stabili și pune în aplicare un nou set de standarde mai înalte, care depășesc nivelul ODD? Poate UE să își convingă partenerii comerciali să accepte punerea în aplicare a CDD? Poate UE să meargă chiar și mai departe și să convingă partenerii comerciali sau chiar statele membre ale UE să se implice în sensul unei dezvoltări durabile la un nivel mai înalt, prin Pactul verde european? Cât de mult va promova UE ODD și/sau strategiile „De la fermă la consumator” și cele în domeniul biodiversității în viitoarele negocieri comerciale? Ce costuri va genera Pactul verde european pentru fermierii europeni și pentru sectorul agricol? Ce impact va avea el asupra competitivității comerciale a UE? |
| --- | --- |

3.22.

| 3.23. | CESE este de părere că UE ar trebui să pună în aplicare legislația care impune întreprinderilor obligația de diligență în întregimea lanțurilor lor de aprovizionare pentru a identifica, a preveni și a atenua riscurile de mediu și sociale, precum și încălcarea drepturilor omului. |
| --- | --- |

3.23.

Punerea în aplicare

| 3.24. | În acordurile de liber schimb, UE trebuie să se concentreze mai mult pe aplicarea și realizarea ODD și a normelor. Monitorizarea adecvată și riguroasă, punerea în aplicare și asigurarea respectării tuturor aspectelor din ce în ce mai detaliate și cuprinzătoare ale acordurilor comerciale este foarte importantă, în special atunci când se abordează domeniile intangibile ale dezvoltării durabile, de exemplu, protecția mediului și schimbările climatice. Pentru monitorizarea chestiunilor esențiale, precum despădurirea, ar trebui să se utilizeze cele mai recente tehnologii, precum cea de care dispune Centrul Comun de Cercetare (JRC) (18). |
| --- | --- |

3.24.

| 3.25. | Procedurile de monitorizare și punere în aplicare trebuie să fie clare, rapide, eficiente și transparente din punct de vedere financiar; costurile trebuie partajate echitabil, ținându-se seama de ceea ce își pot permite micii fermieri. |
| --- | --- |

3.25.

Transporturi și energie

| 3.26. | Pactul verde european trebuie să pună un accent mult mai mare pe politica în domeniul transporturilor și energiei. Transporturile reprezintă 24 % din emisiile globale de CO2; se estimează că ele vor atinge 40 % din totalul emisiilor până în 2030 (19). Utilizarea energiei, în general, ar trebui să facă obiectul unei evaluări aprofundate, ca și necesitatea unor stimulente mai interesante pentru energia din surse regenerabile. |
| --- | --- |

3.26.

Strategiile „De la fermă la consumator” din cadrul Pactului verde european și cele în domeniul biodiversității

| 3.27. | Strategiile „De la fermă la consumator” din cadrul Pactului verde european și cele în domeniul biodiversității trebuie să sprijine ferm sustenabilitatea economică a fermierilor europeni și a sectorului agricol și să îmbunătățească funcționarea piețelor, contribuind în același timp la un sector agroalimentar mai sustenabil din punct de vedere economic, social și al mediului înconjurător. Acest lucru este în concordanță cu viziunea CESE privind „economia durabilă de care avem nevoie” (20). |
| --- | --- |

3.27.

| 3.28. | În avizul său pe tema unei politici alimentare cuprinzătoare în UE (21) CESE a solicitat elaborarea unei politici alimentare mai sustenabile, care să asigure o alimentație sănătoasă prin sisteme alimentare durabile, asociind agricultura cu nutriția, cu serviciile ecosistemice și cu lanțuri de aprovizionare care să protejeze sănătatea publică a tuturor categoriilor de populație ale societății europene. |
| --- | --- |

3.28.

| 3.29. | Strategia „De la fermă la consumator” reflectă numeroase idei din aceste avize, iar CESE a contribuit la crearea unei dinamici în acest sens. |
| --- | --- |

3.29.

| 3.30. | În ceea ce privește propunerea referitoare la reducerea utilizării pesticidelor, fermierii trebuie să poată înlocui aceste produse cu alternative sigure și sustenabile, care să asigure producția și securitatea alimentară. Cercetarea și inovarea bazate pe principii științifice solide sunt esențiale pentru implementarea unor soluții alternative și sustenabile de combatere a dăunătorilor. |
| --- | --- |

3.30.

| 3.31. | Utilizarea îngrășămintelor trebuie redusă pe baza dovezilor științifice în cadrul planurilor de gestionare a substanțelor nutritive și al studiilor privind solul, ținând seama de necesarul de nutrienți pentru culturi, utilizând precizie în aplicare și menținând echilibrul nutrițional al solului. |
| --- | --- |

3.31.

| 3.32. | Reducerea utilizării substanțelor antimicrobiene este deosebit de importantă din punctul de vedere al sănătății umane și al siguranței [abordarea de tip „O singură sănătate” (22)]. |
| --- | --- |

3.32.

| 3.33. | Îmbunătățirea sănătății și a bunăstării animalelor reprezintă un obiectiv important și necesar, însă, din păcate, nu este întotdeauna recompensat pe piață, iar costurile aferente deseori nu sunt recuperate. PAC cuprinde o politică robustă, care garantează că animalele din Europa sunt crescute în conformitate cu cele mai înalte standarde de trasabilitate, de sănătate și de bunăstare a animalelor și de mediu din lume. Din punct de vedere al comerțului internațional, reciprocitatea în ceea ce privește standardele privind bunăstarea animalelor ar trebui să reprezinte una dintre principalele cerințe care să fie incluse în acordurile comerciale încheiate cu țările terțe. |
| --- | --- |

3.33.

| 3.34. | În contextul țintelor de reducere stabilite în strategia „De la fermă la consumator” pentru antimicrobiene, pesticide și îngrășăminte, trebuie să se țină seama, utilizând analiza comparativă, de progresele deja înregistrate în multe state membre în ultimii ani. |
| --- | --- |

3.34.

| 3.35. | În privința conversiei unei suprafețe mai mari de teren în scopul obținerii unei producții ecologice, va trebui evaluat impactul scăderii producției generate de această abordare. Sunt necesare mai multe cercetări pentru a defini mai bine termenul „ecologic” și pentru a determina contribuția netă efectivă a agriculturii ecologice la sustenabilitatea globală. Totodată, costurile de producție pot fi mai mari în ceea ce privește agricultura ecologică, fapt care, din nou, este posibil să nu se reflecte la nivelul vânzării cu amănuntul. Aceasta poate duce la o situație în care agricultura ecologică, având costuri mai ridicate, să nu mai fie viabilă. De asemenea, UE trebuie să evalueze impactul de piață, din punct de vedere al majorării de preț/viabilității unei creșteri de patru ori mai mari a producției ecologice. |
| --- | --- |

3.35.

PAC și strategia „De la fermă la consumator” din cadrul Pactului verde european și Strategia UE în domeniul biodiversității

| 3.36. | Actualul proces de reformă a PAC a început în 2018, cu propuneri legislative prezentate în iunie 2018 (23). Noua PAC își propune obiective mai ambițioase, în special în ceea ce privește mediul înconjurător și schimbarea climatică. |
| --- | --- |

3.36.

| 3.37. | Propunerile din noua PAC prevăd următoarele obiective specifice:






  — | sprijinirea veniturilor fiabile ale fermelor și a rezilienței pe întregul teritoriu al UE, în vederea îmbunătățirii securității alimentare; |
| --- | --- | --- |

3.37.

—

sprijinirea veniturilor fiabile ale fermelor și a rezilienței pe întregul teritoriu al UE, în vederea îmbunătățirii securității alimentare;

| — | îmbunătățirea orientării spre piață și sporirea competitivității, inclusiv concentrarea mai mare asupra cercetării, a tehnologiei și a digitalizării; |
| --- | --- |

—

îmbunătățirea orientării spre piață și sporirea competitivității, inclusiv concentrarea mai mare asupra cercetării, a tehnologiei și a digitalizării;

| — | îmbunătățirea poziției fermierilor în cadrul lanțului valoric; |
| --- | --- |

—

îmbunătățirea poziției fermierilor în cadrul lanțului valoric;

| — | contribuția la energia durabilă, precum și la atenuarea schimbărilor climatice și la adaptarea la acestea; |
| --- | --- |

—

contribuția la energia durabilă, precum și la atenuarea schimbărilor climatice și la adaptarea la acestea;

| — | promovarea dezvoltării durabile și a gospodăririi eficiente a unor resurse naturale precum apa, solul și aerul; |
| --- | --- |

—

promovarea dezvoltării durabile și a gospodăririi eficiente a unor resurse naturale precum apa, solul și aerul;

| — | contribuția la protejarea biodiversității, la îmbunătățirea serviciilor ecosistemice și la conservarea habitatelor și a peisajelor; |
| --- | --- |

—

contribuția la protejarea biodiversității, la îmbunătățirea serviciilor ecosistemice și la conservarea habitatelor și a peisajelor;

| — | atragerea tinerilor fermieri și facilitarea dezvoltării întreprinderilor din zonele rurale; |
| --- | --- |

—

atragerea tinerilor fermieri și facilitarea dezvoltării întreprinderilor din zonele rurale;

| — | promovarea ocupării forței de muncă, a creșterii economice, a incluziunii sociale și a dezvoltării locale în zonele rurale, inclusiv a bioeconomiei și a silviculturii durabile; |
| --- | --- |

—

promovarea ocupării forței de muncă, a creșterii economice, a incluziunii sociale și a dezvoltării locale în zonele rurale, inclusiv a bioeconomiei și a silviculturii durabile;

| — | îmbunătățirea răspunsului dat de agricultura UE exigențelor societății referitoare la hrană și la sănătate, inclusiv la alimentele sigure, hrănitoare și sustenabile, precum și la bunăstarea animalelor. |
| --- | --- |

—

îmbunătățirea răspunsului dat de agricultura UE exigențelor societății referitoare la hrană și la sănătate, inclusiv la alimentele sigure, hrănitoare și sustenabile, precum și la bunăstarea animalelor.

| 3.38. | Una dintre cerințele specifice conform noii PAC este ca plățile directe să fie condiționate de cerințele referitoare la mediul înconjurător și la schimbările climatice. Statele membre vor trebui să ofere programe ecologice pentru a-i sprijini pe fermieri să meargă mai departe de cerințele obligatorii. |
| --- | --- |

3.38.

| 3.39. | Noile propuneri privind PAC specifică faptul că cel puțin 30 % din fiecare alocare națională pentru dezvoltare rurală va fi dedicată măsurilor privind mediul și clima. Se preconizează că 40 % din bugetul total al PAC va contribui la combaterea schimbărilor climatice (24). |
| --- | --- |

3.39.

| 3.40. | În cadrul PAC, statele membre au obligația de a elabora planuri strategice care să stabilească modul de îndeplinire a obiectivelor specifice ale PAC. Statele membre vor stabili obiective cu privire la ceea ce doresc să realizeze în perioada de programare, utilizând indicatori de rezultat definiți de comun acord. |
| --- | --- |

3.40.

| 3.41. | În decursul ultimilor doi ani, instituțiile UE au înregistrat deja progrese considerabile în promovarea propunerilor PAC și este foarte important ca Pactul verde european să nu inverseze această evoluție. Alinierea planurilor strategice din PAC cu Pactul verde european se va dovedi dificilă, însă trebuie realizată. |
| --- | --- |

3.41.

Orientarea pieței UE și prețul echitabil

| 3.42. | Strategia „De la fermă la consumator” din cadrul Pactului verde european și cea în domeniul biodiversității prevăd foarte clar faptul că fermierul mediu din UE câștigă la momentul de față circa o jumătate din venitul lucrătorului mediu, raportat la ansamblul economiei. |
| --- | --- |

3.42.

| 3.43. | Pentru a obține un venit sustenabil, este important ca fermierii europeni să primească de la piață un preț corect pentru alimente, care să depășească costul de producție. Strategia „De la fermă la consumator” trebuie să transmită un semnal pieței că standardele înalte de producție alimentară ale fermierilor europeni contează și trebuie plătite. Strategia „De la fermă la consumator” trebuie să ofere acest lucru prin inițiative de interzicere a practicilor comerciale neloiale (25), evitarea comercializării sub prețul de producție și garantarea că prețul de piață este distribuit în mod echitabil de-a lungul lanțului de aprovizionare. |
| --- | --- |

3.43.

Buget

| 3.44. | Propunerile privind cadrul financiar multianual (CFM), inclusiv reducerea bugetului PAC cu 9 % în termeni reali, nu sunt compatibile cu obiectivele ambițioase prevăzute de Pactul verde prin cele două strategii: „De la fermă la consumator” și cea din domeniul biodiversității. |
| --- | --- |

3.44.

| 3.45. | Îndeplinirea obiectivelor strategiilor exclude o reducere a bugetului PAC. Bugetul trebuie să fie majorat pentru a ține seama de cerințele suplimentare impuse fermierilor și pentru a lua în considerare inflația și pentru a menține plățile de bază pentru fermieri și sprijinul pentru exploatațiile agricole din cadrul programului de dezvoltare rurală. |
| --- | --- |

3.45.

| 3.46. | Orice reducere a producției și a veniturilor fermierilor, generată de punerea în aplicare a acestei strategii, trebuie compensată. |
| --- | --- |

3.46.

| 3.47. | CESE își reiterează sprijinul pentru o majorare a bugetului UE la 1,3 % din VNB pentru a asigura finanțarea adecvată a PAC și a noilor obiective de politică și provocărilor identificate (26). |
| --- | --- |

3.47.

Baza științifică

| 3.48. | Acțiunea climatică trebuie să aibă la bază o măsurare precisă a activității la nivel de fermă. În prezent, modul în care este contabilizat metanul nu reflectă datele științifice actualizate (27), iar fermierii nu primesc credite pentru sechestrarea carbonului pe pășunile lor și în gardurile vii. Aceste aspecte trebuie abordate în cadrul strategiei „De la fermă la consumator” și a celei în domeniul biodiversității, pentru a oferi garanția că toate emisiile generate și sechestrate de acest sector sunt calculate în mod echitabil și exact. |
| --- | --- |

3.48.

Tranziția echitabilă

| 3.49. | O tranziție echitabilă pentru toți este de o importanță capitală în cadrul noii politici ecologice. Costurile aferente punerii în aplicare a unei noi politici trebuie suportate de toți, de la fermieri și procesatori la distribuitori și consumatori. Trebuie să definim conceptul de „a nu lăsa pe nimeni în urmă” (28) și să protejăm persoanele cele mai vulnerabile de consecințele nedorite ale noii politici. |
| --- | --- |

3.49.

Asigurarea echivalenței standardelor

| 3.50. | Acordul SPS al OMC din 1995 acoperă aplicarea reglementărilor privind siguranța alimentară și sănătatea animalelor și a plantelor. Articolul 5 alineatul (7) se referă la principiul precauției, consacrat în prezent în Tratatul de la Lisabona. Orice încercare de a-l modifica altfel decât la nivel multilateral ar avea implicații profunde asupra ordinii comerciale mondiale și a credibilității viitoare a Acordului SPS, în sine (29). |
| --- | --- |

3.50.

| 3.51. | UE trebuie să insiste asupra unor standarde echivalente, mult mai ferme, privind mediul înconjurător, bunăstarea animalelor și aspectele fitosanitare, aplicabile țărilor terțe care exportă în UE și similare celor care le sunt impuse fermierilor europeni. Importurile care nu corespund standardelor UE nu pot fi utilizate pentru a înlocui produsele europene cu standarde ridicate, produse cu respectarea strategiei „De la fermă la consumator” și a celei privind biodiversitatea. În mod similar, Europa nu își poate externaliza ambiția de a atinge țintele privind schimbarea climatică prin relocarea emisiilor de dioxid de carbon. |
| --- | --- |

3.51.

| 3.52. | De asemenea, UE ar trebui să evite orice tentație de a face concesii majore în domeniul agriculturii, caz în care și-ar submina producția internă. În mod similar, UE trebuie să elimine aplicarea standardelor duble în agricultură, mai ales în legătură cu acordurile SPS și BTC, în țările partenere. |
| --- | --- |

3.52.

Munca

| 3.53. | Cercetările arată că ALS reprezintă un instrument adecvat pentru îmbunătățirea situației forței de muncă în țările partenere (30). OIM, într-un studiu privind prevederile în materie de muncă din 76 dintre cele peste 260 de acorduri de liber schimb existente în 2016, a concluzionat că combinația dintre cooperarea tehnică, mecanismele de verificare și participarea societății civile a contribuit la îmbunătățirea situației drepturilor în materie de muncă în diferite sectoare. |
| --- | --- |

3.53.

Evaluarea impactului

| 3.54. | O legislație bună este aceea care, înainte de a fi adoptată, este supusă unui control corespunzător. Orice măsuri propuse ca parte a strategiei „De la fermă la consumator” și a strategiei UE în domeniul biodiversității trebuie să treacă printr-un proces detaliat de evaluare a impactului normativ, inclusiv o analiză comparativă, înainte de luarea oricărei decizii politice sau de reglementare. |
| --- | --- |

3.54.

Silvicultura și despădurirea

| 3.55. | Creșterea suprafeței forestiere în UE este o evoluție pozitivă și va avea un impact foarte benefic asupra schimbărilor climatice. Ea trebuie să fie însoțită de o finanțare solidă, astfel încât agricultorii să nu piardă venituri, având în vedere durata investițiilor. |
| --- | --- |

3.55.

| 3.56. | Politica comercială a UE trebuie să fie foarte atentă, în timp ce urmărește atingerea țintelor stabilite în Pactul verde european și în strategia „De la fermă la consumator”, ca importurile UE să nu agraveze fenomenul despăduririlor în țările terțe care sunt parteneri comerciali ai UE. Câteva exemple în acest sens includ importurile de soia și de carne de vită din țările Mercosur (Brazilia), importurile de carne de vită și de oaie din Australia, precum și importurile de ulei de palmier din Indonezia. |
| --- | --- |

3.56.

| 3.57. | CESE îndeamnă Comisia să informeze mai bine și să sporească nivelul de conștientizare în rândul consumatorilor europeni cu privire la problema despăduririi, îmbunătățind etichetarea de mediu a produselor și instituind un observator european al despăduririi și un mecanism de avertizare timpurie. |
| --- | --- |

3.57.

| 3.58. | CESE îi solicită Comisiei să sprijine, alături de populațiile locale, reîmpădurirea zonelor defrișate și împădurirea, în special în America de Sud, Africa Subsahariană și țările emergente. Comisia ar trebui, de asemenea, să furnizeze asistență financiară și tehnică țărilor terțe (inclusiv actorilor statali și nestatali) pentru a conserva, în special, ecosistemele forestiere „vechi”. |
| --- | --- |

3.58.

| 3.59. | CESE solicită Comisiei să îmbunătățească calitatea și credibilitatea etichetelor „zero defrișări importate”, prin încurajarea convergenței instrumentelor și extinderea certificărilor existente, bazându-se pe cartografierea prin teledetecție a utilizării terenurilor, prin sprijinirea producătorilor la punerea în aplicare și întărirea controalelor de-a lungul lanțurilor de aprovizionare. |
| --- | --- |

3.59.

4.   Impactul COVID-19

| 4.1. | Criza cauzată de coronavirus face vizibilă vulnerabilitatea noastră față de lanțurile de producție globalizate și comerțul internațional bazat pe principiul „Just in time”, care ne împiedică să avem la dispoziție bunuri esențiale în cazul unui șoc: măști, medicamente esențiale etc. Crize cum este aceasta se vor întâmpla din nou. Relocarea activităților din industrie, agricultură și servicii ar trebui să permită o mai mare autonomie față de piețele internaționale, recâștigarea controlului asupra metodelor de producție și inițierea unei tranziții sociale și ecologice a activităților. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Pandemia ne-a reamintit că trăim în relație strânsă cu natura și că trebuie să protejăm biodiversitatea și să prevenim defrișările. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Impactul crizei actuale cauzate de pandemia de COVID-19 asupra economiei mondiale este atât de grav, încât Fondul Monetar Internațional (FMI) a avertizat că lumea se confruntă cu cea mai gravă recesiune economică de la Marea Depresiune din anii 1930. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | FMI prognozează că PIB-ul la nivel mondial va scădea cu 3 % în 2020, în timp ce alte instituții estimează declinul global între 2,3 % și 4,8 % și costurile aferente între 2 000 și 4 000 de miliarde USD. FMI a prevăzut că economia Statelor Unite se va contracta cu 5,9 %, iar zona euro cu 7,5 % în 2020 (31). PIB-ul UE pentru al doilea trimestru al anului 2020 a scăzut cu 15 % și, în ansamblu, economia se va micșora cu 7 % în 2020 (32). |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Unul dintre principalele efecte negative ale Marii Depresiuni din anii 1930 a fost reprezentat de absența securității și a suveranității alimentare, care a generat penuria alimentară și foametea în unele țări din Europa și în unele dintre statele Statelor Unite, fapt care a condus, la rândul său, la neliniști sociale și la proliferarea grupărilor politice extremiste. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Unul dintre învățămintele importante ale crizei cauzate de pandemia de COVID-19 se referă la importanța securității și a suveranității alimentare a UE, acesta subliniind, din nou, importanța esențială pentru UE a unei PAC bine finanțate. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Caracterul urgent al crizei cauzate de pandemia de COVID-19 ar trebui să întărească importanța PAC pentru UE (33) și să consolideze obiectivele inițiale de politică ale PAC prevăzute la articolul 39 din TFUE, în special:






  — | asigurarea unui nivel de trai echitabil pentru comunitățile agricole, în special prin majorarea venitului individual al lucrătorilor din agricultură; |
| --- | --- | --- |

4.7.

—

asigurarea unui nivel de trai echitabil pentru comunitățile agricole, în special prin majorarea venitului individual al lucrătorilor din agricultură;

| — | garanția că produsele ajung la consumatori la prețuri rezonabile. |
| --- | --- |

—

garanția că produsele ajung la consumatori la prețuri rezonabile.

| 4.8. | Importanța unui răspuns economic ferm din partea UE la criza provocată de COVID-19 nu poate fi subliniată îndeajuns. Răspunsul Comisiei din perspectiva agriculturii a fost, până la momentul de față, dezamăgitor, întrucât măsurile de urgență destinate pieței au implicat o finanțare de doar 78 de milioane EUR. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | În ceea ce privește revitalizarea economiei europene ca urmare a crizei cauzate de pandemia de COVID-19, UE a lansat Planul de redresare „Next Generation EU”, implicând o sumă suplimentară de 750 de miliarde EUR, care, împreună cu bugetul UE pentru perioada 2021-2027, însumează 1 850 de miliarde EUR. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | Importanța unui răspuns economic ferm din partea UE la criza provocată de COVID-19 nu poate fi subliniată îndeajuns. Răspunsul Comisiei Europene trebuie să contribuie la refacerea și consolidarea economiei, a securității alimentare, a lanțurilor de aprovizionare durabile, a furnizării și, în legătură cu abordarea de tip „O singură sănătate”, a disponibilității dispozitivelor medicale, precum și a agriculturii și a sectorului agroalimentar, astfel încât să se asigure protecția mediului. |
| --- | --- |

4.10.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  COM(2019) 640 final.

1

(2)  ODD.

2

(3)  COM(2019) 640 final – figura 1.

3

(4)  Strategia „De la fermă la consumator”.

4

(5)  Strategia UE în domeniul biodiversității.

5

(6)  A se vedea avizele CESE „De la fermă la consumator: o strategie alimentară durabilă” și „Strategia UE pentru 2030 în domeniul biodiversității” pe tema F2F și biodiversitate (a se vedea paginile 51 și 259 din prezentul JO).

6

(7)  A se vedea scrisoarea.

7

(8)  https://ec.europa.eu/trade/policy/eu-position-in-world-trade/

8

(9)  Eurostat.

9

(10)  https://ec.europa.eu/info/news/2019-record-year-eu-agri-food-trade-2020-mar-27_en#moreinfo

10

(11)  Avizul CESE pe tema „Importanța comerțului agricol pentru dezvoltarea viitoare a agriculturii și a economiei agricole în UE în contextul securității alimentare la nivel mondial” (JO C 13, 15.1.2016, p. 97).

11

(12)  Avizul CESE pe tema „Rolul agriculturii în negocierile comerciale multilaterale, bilaterale și regionale în lumina conferinței ministeriale a OMC de la Nairobi” (JO C 173, 31.5.2017, p. 20).

12

(13)  http://www.eesc.europa.eu/ro/node/63550

13

(14)  A se vedea legislația UE privind sectorul agriculturii ecologice: https://ec.europa.eu/info/food-farming-fisheries/farming/organic-farming/legislation_ro

14

(15)  Avizul CESE pe tema „Capitolele privind comerțul și dezvoltarea durabilă (CDD) din acordurile de liber schimb (ALS) încheiate de UE” (JO C 227, 28.6.2018, p. 27).

15

(16)  Avizul CESE pe tema „Rolul esențial al comerțului și investițiilor în realizarea și punerea în aplicare a obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD)” (JO C 129, 11.4.2018, p. 27).

16

(17)  Idem nota de subsol 12.

17

(18)  https://ec.europa.eu/info/departments/joint-research-centre_ro

18

(19)  Avizul CESE pe tema „Rolul politicilor comerciale și de investiții ale UE în consolidarea performanțelor economice ale UE” (JO C 47, 11.2.2020, p. 38), în special capitolul 5, referitor la comerț și la dezvoltarea durabilă, în special în ceea ce privește ODD și Acordul de la Paris.

19

(20)  Avizul CESE pe tema „Economia durabilă de care avem nevoie” (JO C 106, 31.3.2020, p. 1).

20

(21)  Avizul CESE pe tema „Contribuția societății civile la dezvoltarea unei politici alimentare globale în UE” (JO C 129, 11.4.2018, p. 18).

21

(22)  https://onehealthejp.eu/about/

22

(23)  https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/budget-may2018-modernising-cap_ro.pdf

23

(24)  https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/ro/IP_18_3985

24

(25)  Avizul CESE pe tema „Îmbunătățirea lanțului de aprovizionare cu alimente” (JO C 440, 6.12.2018, p. 165).

25

(26)  https://www.eesc.europa.eu/ro/our-work/opinions-information-reports/opinions/cap-legislative-proposals.

26

(27)  Allen, M. R., Shine, K. P., Fuglestvedt, J. S., Millar, R. J., Cain, M., Frame, D. J. and Macey, A. H., (2018) A solution to the misrepresentations of CO2-equivalent emissions of short-lived climate pollutants under ambitious mitigation. („O soluție pentru prezentarea eronată a emisiilor echivalente de CO2 a poluanților cu ciclu de viață scurt cu efect nociv asupra climei în condiții ambițioase de atenuare”) npj Climate and Atmospheric Science, 1(1), p. 16.

27

A solution to the misrepresentations of CO2

2

Climate and Atmospheric Science

(28)  Avizul CESE pe tema „Să nu lăsăm pe nimeni în urmă” (JO C 47, 11.2.2020, p. 30).

28

(29)  Idem nota de subsol 12.

29

(30)  Innovation in the social pillars of sustainable development („Inovarea în cadrul pilonilor sociali ai dezvoltării durabile”) de dr. Evita Schmieg (Institutul german pentru afaceri internaționale și securitate – SWP).

30

Innovation in the social pillars of sustainable development

(31)  https://blogs.imf.org/2020/04/14/the-great-lockdown-worst-economic-downturn-since-the-great-depression/

31

(32)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/RO/TXT/?uri=CELEX:52020DC0456

32

(33)  Avizul CESE pe tema „PAC – propuneri legislative” (JO C 62, 15.2.2019, p. 214).

33

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/77 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/77

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Energia: femeile ca actori egali în secolul 21”

(aviz din proprie inițiativă)

(2020/C 429/11)

| Raportor: | doamna Laure BATUT |
| --- | --- |
| Coraportor: | doamna Evangelia KEKELEKI |

Raportor:

doamna Laure BATUT

Coraportor:

doamna Evangelia KEKELEKI

| Decizia Adunării Plenare | 20.2.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură |
| | Aviz din proprie inițiativă |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru transporturi, energie, infrastructură și societatea informațională |
| Data adoptării în secțiune | 23.7.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului (voturi pentru/
  voturi împotrivă/abțineri) | 208/4/2 |

Decizia Adunării Plenare

20.2.2020

Temei juridic

Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură

Aviz din proprie inițiativă

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru transporturi, energie, infrastructură și societatea informațională

Data adoptării în secțiune

23.7.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului (voturi pentru/

voturi împotrivă/abțineri)

208/4/2

1.   Concluzii și recomandări

CESE recomandă Comisiei să îndemne toate autoritățile de decizie:

| 1.1. | să creeze condiții de acces la energie pentru toți, să reducă sărăcia energetică și să colecteze date calitative care țin seama de dimensiunea de gen, însoțite de indicatorii adecvați; |
| --- | --- |

1.1.

să creeze condiții de acces la energie pentru toți, să reducă sărăcia energetică și să colecteze date calitative care țin seama de dimensiunea de gen, însoțite de indicatorii adecvați;

| 1.2. | să consolideze și să asigure aplicarea legislației existente, atât la nivel european, cât și la nivel național, în materie de egalitate; |
| --- | --- |

1.2.

să consolideze și să asigure aplicarea legislației existente, atât la nivel european, cât și la nivel național, în materie de egalitate;

| 1.3. | să prevadă o politică axată pe egalitatea de gen în profesiile din domeniul energiei, pentru că Women’s talents matter! („Talentul femeilor contează!”); |
| --- | --- |

1.3.

să prevadă o politică axată pe egalitatea de gen în profesiile din domeniul energiei, pentru că Women’s talents matter! („Talentul femeilor contează!”);

| 1.4. | să creeze condiții egale de formare pentru profesiile din domeniul energiei, în statele membre și la nivel european – să înființeze un „Colegiu european al STIM”; |
| --- | --- |

1.4.

să creeze condiții egale de formare pentru profesiile din domeniul energiei, în statele membre și la nivel european – să înființeze un „Colegiu european al STIM”;

| 1.4.1. | să invite statele membre să dezvolte pentru copiii din ciclul primar Little polytechnics schools, școli menite să-i familiarizeze pe aceștia cu STIM; |
| --- | --- |

1.4.1.

să invite statele membre să dezvolte pentru copiii din ciclul primar Little polytechnics schools, școli menite să-i familiarizeze pe aceștia cu STIM;

| 1.5. | să creeze condiții pentru egalitatea pe piața forței de muncă, în sectorul energiei; |
| --- | --- |

1.5.

să creeze condiții pentru egalitatea pe piața forței de muncă, în sectorul energiei;

| 1.5.1. | să prezinte, în funcție de gen, datele privitoare la toate părțile din sector, inclusiv date privind ramura energiilor regenerabile, precum și date privind sărăcia energetică; să analizeze care sunt oportunitățile pe care le au la dispoziție femeile, evitând însă ca tranzițiile energetice și digitale să reprezinte capcane pentru cariera și salariul femeilor; |
| --- | --- |

1.5.1.

să prezinte, în funcție de gen, datele privitoare la toate părțile din sector, inclusiv date privind ramura energiilor regenerabile, precum și date privind sărăcia energetică; să analizeze care sunt oportunitățile pe care le au la dispoziție femeile, evitând însă ca tranzițiile energetice și digitale să reprezinte capcane pentru cariera și salariul femeilor;

| 1.5.2. | să instituie măsuri obligatorii privind transparența salariilor și a remunerațiilor, întrucât aceasta reprezintă o condiție preliminară pentru o egalitate salarială veritabilă la toate nivelurile; |
| --- | --- |

1.5.2.

să instituie măsuri obligatorii privind transparența salariilor și a remunerațiilor, întrucât aceasta reprezintă o condiție preliminară pentru o egalitate salarială veritabilă la toate nivelurile;

| 1.5.3. | să impună principiul parității în consiliile de administrație ale întreprinderilor; |
| --- | --- |

1.5.3.

să impună principiul parității în consiliile de administrație ale întreprinderilor;

| 1.6. | să dezvolte dialogul social și contractele colective, pretutindeni în Europa, în ceea ce privește întreprinderile din sectorul energiei; |
| --- | --- |

1.6.

să dezvolte dialogul social și contractele colective, pretutindeni în Europa, în ceea ce privește întreprinderile din sectorul energiei;

| 1.7. | să ajute femeile să își schimbe ele însele mentalitățile, cu ajutorul unor modele, și să creeze o rețea europeană de echipe tematice; |
| --- | --- |

1.7.

să ajute femeile să își schimbe ele însele mentalitățile, cu ajutorul unor modele, și să creeze o rețea europeană de echipe tematice;

| 1.8. | să schimbe mentalitățile bărbaților și abordările privind formarea pentru funcțiile de conducere. |
| --- | --- |

1.8.

să schimbe mentalitățile bărbaților și abordările privind formarea pentru funcțiile de conducere.

2.   Introducere: Sectorul energiei și femeile

| 2.1. | Egalitatea este o valoare esențială a UE, un drept fundamental și un principiu al Pilonului european al drepturilor sociale. Face parte din obiectivele de dezvoltare durabilă ale ONU. Articolul 8 din TFUE ridică principiul egalității la rangul de clauză orizontală, aflată la baza integrării dimensiunii egalității în toate politicile. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | În anul 2020, care marchează cea de-a 25-a aniversare a Declarației de la Beijing (1), Uniunea încearcă să elimine inegalitățile și să promoveze printr-o strategie nouă egalitatea dintre bărbați și femei. În perioada recentă au fost redactate numeroase documente pe această temă, pe care CESE nu intenționează nici să le dubleze, nici să le parafrazeze, susținând în schimb concluziile acestora, ca de exemplu, cele ale studiului comandat de Comisia FEMM a Parlamentului European în ceea ce privește rolul femeilor în tranziția energetică (2), cele aferente recentei comunicări a Comisiei – O Uniune a egalității: Strategia privind egalitatea de gen 2020-2025 (3) [COM(2020) 152 final] și cele ale studiilor realizate de Institutul European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați (EIGE) (4). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Comisia estimează că „în lumea afacerilor, în politică, în ansamblul societății, nu ne putem realiza întregul potențial decât dacă ne folosim la maximum talentele și diversitatea. Egalitatea dintre bărbați și femei se transpune într-o creștere a numărului de locuri de muncă și a productivității, aceasta reprezentând un potențial care trebuie exploatat într-un moment în care demarăm tranziția verde și cea digitală și în care abordăm provocările demografice”.

  Ansamblul provocărilor cu care se confruntă sectorul energiei transpare din acest paragraf: potențial și productivitate, inserție profesională și, prin urmare, calificări și echilibrul între viața personală și cea profesională, egalitatea de gen, demografie, șocul tranzițiilor, cea verde și cea digitală. |
| --- | --- |

2.3.

Ansamblul provocărilor cu care se confruntă sectorul energiei transpare din acest paragraf: potențial și productivitate, inserție profesională și, prin urmare, calificări și echilibrul între viața personală și cea profesională, egalitatea de gen, demografie, șocul tranzițiilor, cea verde și cea digitală.

| 2.4. | Rata inserției profesionale a femeilor, înainte de consecințele crizei provocate de coronavirus, este mai ridicată ca niciodată în interiorul UE, însă numeroase femei continuă să se lovească de obstacole în calea accesului la piața muncii și a rămânerii în cadrul acesteia. Întrebarea „Unde sunt femeile?” tinde să devină curentă în toate sectoarele de activitate, ceea ce reprezintă un progres în raport cu perioada precedentă, care își punea întrebarea sarcastică: „Ah, da, femei?”. Aceasta nu înseamnă că discrepanța dintre bărbați și femei de pe piața muncii a fost remediată. Ca în cazul multor sectoare cu o anumită dimensiune tehnică, sectorul energiei întârzie să ajungă la paritate: în Europa, se pare că, în medie, doar 22 % dintre angajații săi sunt femei. Aceasta este situația în Croația, spre exemplu (5). Datele privitoare la energiile regenerabile ar trebui colectate, de asemenea, și în funcție de gen. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Energia este un segment economic vast care se referă la materiile prime, la produsele finite și la servicii, incluzând minele, producția, comercializarea, transportul și distribuția, diplomația, securitatea fizică și geopolitică, asigurând astfel utilizarea cărbunelui, a lemnului, a petrolului, a gazelor, a atomilor, a vântului, a soarelui, a apei etc., pentru a le garanta cetățenilor, consumatorilor și întreprinderilor accesul la electricitate, la încălzire și la autonomia transporturilor. Acest segment are particularitatea de a constitui o pârghie esențială pentru celelalte sectoare ale economiei. Are nevoie de toate talentele. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Sectorul energiei, analizat sub toate aspectele sale, este un sector puternic marcat de stereotipuri în ceea ce privește genul, în care bărbații dețin o poziție dominantă, fapt care generează mari dezechilibre profesionale între bărbați și femei, atât în sectorul privat, cât și în sectorul public al energiei. De asemenea, nu se regăsește pretutindeni o voință reală de acțiune în scopul echilibrării lanțului valoric din perspectiva genului (6). |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Numărul femeilor care dețin funcții de conducere în sectorul energiei este foarte redus. Încă din anul 2012, un studiu al EIGE evidenția faptul că în Germania, Spania și Suedia, 64 % dintre cele 295 de întreprinderi din acest sector nu aveau reprezentante în cadrul structurilor de conducere executivă. Situația era mai bună în sectorul energiilor regenerabile și al petrolului și este puțin mai bună în țările nordice, însă, în toate statele membre, femeile cu funcții de conducere lipsesc din domeniile tehnologice din sectorul energiei. În 2019, inegalitățile de gen rămân îngrijorătoare în acest sector [valoarea indicelui egalității de gen: 51,9 (7)], deși EIGE indică faptul că aproape toate statele membre au făcut progrese în decursul ultimilor ani. |
| --- | --- |

2.7.

3.   Observații generale: necesitatea reducerii decalajului

| 3.1. | Pentru a accelera schimbarea, este recomandabil să acționăm simultan pe diferite axe și să remediem discrepanțele care s-au acumulat și care se influențează reciproc. |
| --- | --- |

3.1.

3.2.   Discrepanța în privința accesului la energie

| 3.2.1. | Este confirmat faptul că transformarea sistemului energetic nu reprezintă o problemă pur tehnică, ci are și o caracteristică profund socială. Din această perspectivă, trebuie să acordăm o atenție specială accesului la energie pentru toți. În Uniunea Europeană, există încă gospodării care au probleme în privința accesului la energie (8), fie din cauza posibilității de conectare la rețele, fie din cauza sărăciei. Femeile care au sarcina de a le gestiona sunt primele care suferă din această cauză, trebuind să facă adesea o alegere dificilă pentru ele și copiii lor, între a mânca sau a se încălzi („heat or eat”). Politicile energetice nu sunt influențate de problemele repartizării responsabilităților gospodărești, motiv pentru care sărăcia energetică ar trebui examinată prin prisma genului (9). Lipsa de acces la energie le privează și de accesul la universul digital, ceea ce le complică considerabil viața și le izolează de mediul social, al muncii, al educației și al culturii. Lipsa de acces la energie este astfel dublată de decalajul digital, agravat uneori de cel al vârstei. Trebuie să recunoaștem toate aspectele acestei situații și să luăm în considerare, în mod specific, genul cel mai afectat. |
| --- | --- |

3.2.1.

| 3.2.2. | Colectarea de date calitative privind utilizarea energiei de către gospodării ar permite obținerea unei imagini mai exacte asupra realității sărăciei lor, a cărei remediere necesită o abordare globală. Dincolo de prețul social al vânzării de energie, remediile pentru sărăcia energetică au legătură cu politicile urbane, cu cele privind locuințele, accesul la locuri de muncă și nivelul salariilor, precum și cu practicile întreprinderilor privind vânzarea către utilizatorii finali. Conform studiilor realizate de OCDE, femeile sunt consumatori preocupați de dezvoltarea durabilă. Având în vedere responsabilitățile care le revin în cadrul gospodăriilor și rolurile lor de a educa și de a sensibiliza cu privire la utilizarea rațională a energiei și la reciclare, ele joacă un rol esențial în schimbarea modelelor de comportament (10). |
| --- | --- |

3.2.2.

3.3.   Discrepanța politică

| 3.3.1. | Politica europeană privind energia are la bază cinci dimensiuni strâns legate între ele:






  — | securitatea aprovizionării; |
| --- | --- | --- |

3.3.1.

—

securitatea aprovizionării;

| — | o piață complet integrată; |
| --- | --- |

—

o piață complet integrată;

| — | eficacitatea energetică pentru reducerea cererii; |
| --- | --- |

—

eficacitatea energetică pentru reducerea cererii;

| — | decarbonizarea economiei; |
| --- | --- |

—

decarbonizarea economiei;

| — | cercetarea și inovarea pentru asigurarea competitivității. |
| --- | --- |

—

cercetarea și inovarea pentru asigurarea competitivității.

Și, pentru a reuși, Comisia își propune:

| — | să anticipeze schimbarea, securizând tranzițiile; |
| --- | --- |

—

să anticipeze schimbarea, securizând tranzițiile;

| — | să promoveze mobilitatea; |
| --- | --- |

—

să promoveze mobilitatea;

| — | să dezvolte crearea de locuri de muncă; |
| --- | --- |

—

să dezvolte crearea de locuri de muncă;

| — | să sporească calitatea datelor; |
| --- | --- |

—

să sporească calitatea datelor;

| — | să îmbunătățească calificările. |
| --- | --- |

—

să îmbunătățească calificările.

| 3.3.2. | Poziția femeilor nu este niciodată luată în considerare ca atare. Or, ele au o poziție defavorizată în acest sector și se află întotdeauna în prima linie atunci când intervin concedieri în cazul unei crize, indiferent de natura acesteia. Discrepanța politică nu se poate reduce fără măsuri specifice în favoarea lor, care trebuie luate în fiecare dintre domeniile de politici, cu atât mai mult cu cât aceasta face parte din obiectivele privind dezvoltarea durabilă ale ONU (11). |
| --- | --- |

3.3.2.

| 3.3.3. | CESE subliniază că politicile instituite în sectorul energiei sunt afectate, încă din momentul elaborării lor, de lipsa luării în calcul a componentei de gen. Acesta dorește ca metodologia
  Define, Plan, Act, Check instituită de EIGE în publicația sa „Genul și energia” (12) să beneficieze de o difuzare largă, sub formă de îndemn adresat guvernelor statelor membre și instituțiilor de formare în domeniul managementului în sectorul energiei și al întreprinderilor sale. |
| --- | --- |

3.3.3.

| 3.3.4. | La fel ca și EIGE, CESE estimează că dimensiunea de gen poate fi integrată în toate fazele politicii privitoare la energie. După analizarea situațiilor și după consultarea părților interesate și examinarea bugetelor, faza de implementare ar trebui să înceapă prin sporirea nivelului de conștientizare și consolidarea capacităților și, așadar, și a calificărilor; un „gender toolkit”, adică un modul de formare privind energia (finanțat prin PC7), a evidențiat importanța genului în sectorul energiei și modul în care cercetarea în acest domeniu poate fi vizată de această chestiune (13); de asemenea, evaluarea politicilor și a programelor trebuie realizată după punerea acestora în aplicare. Comitetul salută dorința de a urma această direcție, exprimată de Comisie cu ocazia ultimei sale comunicări pe tema egalității. |
| --- | --- |

3.3.4.

3.4.   Discrepanțele de pe piața forței de muncă

3.4.1.   Inserția profesională

| 3.4.1.1. | În Franța, EDF își aduce laude pentru faptul că 25 % dintre angajații săi și 27 % dintre membrii consiliilor sale directoare sunt femei. În timp ce legislația franceză impune ca această pondere de femei să fie de 40 %. Totuși, întreprinderea a inițiat o campanie digitală în dorința de a căuta idei pentru a discuta, a orienta, a convinge, a favoriza și „a dezvolta industria la feminin” (14). În situația actuală, deseori femeile sunt cele care se mobilizează pentru a se face auzite. Astfel, în 2018 în Spania, 57 de asociații din sectorul energiei au publicat un manifest comun intitulat (15)
  En Energia NO sin Mujeres, pentru a afirma că a sosit momentul să existe experte în sfera publică, pentru ca tranziția energetică să fie mai sustenabilă și mai echitabilă. Comisia Europeană reafirmă că „promovarea egalității între bărbați și femei este o sarcină care îi revine Uniunii, pentru toate acțiunile sale” și, așadar, tuturor statelor membre, în care valoarea indicelui egalității de gen nu este, în medie, decât de 67,4. În Austria, întreprinderile din domeniul distribuției de energie au elaborat, la rândul lor, programe pentru a încuraja femeile, deseori în cooperare cu liceele și universitățile (16). |
| --- | --- |

3.4.1.1.

| 3.4.1.2. | În sectorul energiei atomice, excluderea femeilor este percepută ca având o oarecare legitimitate, „date fiind profesiile științifice și tehnice în care numărul acestora este încă redus”. Proporția femeilor în cadrul Comisariatului pentru Energie Atomică și Energii Alternative (CEA) din Franța crește lent: în 2018, ele reprezentau 33,8 % din numărul total de angajați, comparativ cu 30 % în 2008; 30,3 % dintre persoanele cu funcție de conducere (26,5 % din personalul științific) și 39,4 % pentru celelalte categorii de personal. |
| --- | --- |

3.4.1.2.

| 3.4.1.3. | Femeile sunt încă insuficient reprezentate în industria petrolului și a gazelor. Ele nu reprezintă decât 20 % din totalul angajaților, 17 % dintre cadrele de conducere și doar 1 % dintre directorii generali ai întreprinderilor (17). Femeile încep treptat să fie considerate „rezerve neexploatate”, diversitatea de gen putând deveni, într-o bună zi, un factor care va stimula creativitatea în domeniile tehnice, precum și o soluție la discrepanța demografică și cea dintre generații. Stereotipurile persistente trebuie abandonate, în avantajul unei reechilibrări a ocupării locurilor de muncă. Efortul trebuie din nou să fie făcut de femei, care trebuie, mai întâi de toate, să urmeze filiere de formare tehnică. |
| --- | --- |

3.4.1.3.

| 3.4.1.4. | Femeile din sectorul energiei, la fel ca și ceilalți lucrători, au statute diferite. Ele au o remunerație mai mică decât bărbații și pot fi concediate mai ușor; în cadrul Uniunii, sunt afectate de faptul că organizarea socială încă se bazează pe timpul liber al femeilor pentru a asigura funcțiile sociale și afective fără caracter profesional (îngrijirea copiilor, a vârstnicilor etc.). |
| --- | --- |

3.4.1.4.

3.4.2.   Competențe

| 3.4.2.1. | Există în continuare în UE un factor teritorial și o presiune socială care împiedică tinerele să aibă acces la programele de învățământ superior. În unele regiuni rurale din Europa de Sud, unele categorii de populație consideră în continuare că locul fetelor este acasă. Analfabetismul lor digital le îndepărtează definitiv de profesiile din domeniul energiei, fapt care, pentru societate, constituie o pierdere globală de competențe. |
| --- | --- |

3.4.2.1.

| 3.4.2.2. | Totul începe de la formare și competențe. Conform EIGE, există și o segregare orizontală între studenți și studente. Băieții sunt mai înclinați să se orienteze către științe și, în situația în care fetele obțin o diplomă într-un domeniu științific, după câțiva ani, ele nu mai exercită o profesie tehnică. Sosirea lor în întreprindere poate fi problematică: „În timpul studiilor mele de inginerie, am fost tratată ca și ceilalți, însă totul s-a schimbat în momentul în care am început să lucrez. Centrala nu fusese construită în ideea că o femeie va lucra acolo, într-o bună zi. Nu exista nici îmbrăcăminte pentru protecția radiologică, nici vestiar pentru femei (18)”, afirmă o persoană care a relatat despre situația ei într-o centrală nucleară, la începutul carierei sale. Multe persoane se regăsesc în această experiență. În 2017, deși femeile croate obținuseră 60 % dintre diplomele de masterat în științe și 55 % dintre diplomele de doctor, sufereau în continuare din cauza efectelor plafonului de sticlă din viața profesională aferentă sectorului energiei, unde rata prezenței lor în structurile de conducere rămânea între 13 % și 16 %, fiind de doar 19 % în societățile cotate la bursă. |
| --- | --- |

3.4.2.2.

| 3.4.2.3. | În Franța, ponderea studentelor în cadrul facultăților de inginerie este mai mică de 30 %, diversitatea de gen fiind dificil de atins în sectorul electricității și al gazelor (19). În 2017, în filiera pur tehnică din acest sector lucra un procent de femei de doar 14 %, în timp ce ele sunt majoritare în sectoarele comercial și terțiar. Care este valoarea adăugată a femeilor? Să fie sociabile, umane, capabile să aranjeze dosarele și să pregătească o cafea? Sau să fie tehniciene, inginere, cercetătoare? Femeile au nevoie de oportunități cu adevărat egale pentru a avea acces la industriile energetice, precum și de recunoașterea capacităților lor, pentru a rămâne în cadrul acesteia și a-și dezvolta o carieră. În Spania, s-a observat că, în ciuda măsurilor de deschidere către femei, unele dintre ele nu se orientează către sectoarele tehnice (20). Stereotipurile privind învățarea matematicii și a fizicii, rezervată numai băieților, trebuie abolite prin structura studiilor, atitudinea profesorilor și educația părinților, din momentul în care copiii lor intră în școala primară, pentru a face să evolueze abordarea femeilor asupra lor însele. Unele exemple pot constitui surse de inspirație: în Polonia, proiectul Little Polytechnics for Children a fost creat pentru copii (fete și băieți) care frecventează școlara primară, organizând sesiuni care îi familiarizează cu materiile tehnice, pentru a preveni teama de STIM. |
| --- | --- |

3.4.2.3.

3.5.   Carierele și salariile

| 3.5.1. | În aceste profesii exigente, nu le este întotdeauna ușor să ajungă la un echilibru satisfăcător între viața de familie și viața profesională. Din lipsă de modele, femeile renunță uneori din proprie inițiativă. Ele au nevoie de solidaritatea îndrumătoarelor, a femeilor mentor și a femeilor excepționale care să le arate calea și să le consolideze încrederea în sine. CESE consideră că formarea responsabililor de resurse umane în întreprinderile din acest sector ar trebui să îi pregătească să fie sensibilizați și inventivi pentru toată lumea, bărbați sau femei, în gestionarea angajării și a carierei lor, astfel încât acele cariere care sunt considerate excepționale să devină banale. În Croația, femeile au creat în 2019 o rețea inspirată din CIGRE, o comunitate mondială de colaborare, cu scopul de a se întrajutora în privința dezvoltării carierelor lor în domeniul energiei (21). Comitetul apreciază că introducerea unor cote în scopul asigurării parității în cadrul consiliilor de administrație ale întreprinderilor devine un semnal necesar. |
| --- | --- |

3.5.1.

| 3.5.2. | În momentul în care își dezvoltă o carieră bazată pe STIM (știință, tehnologie, inginerie și matematică) în industria energiei, femeile se confruntă în continuare cu prea multe obstacole interne, în cadrul întreprinderilor lor din sectorul public, dar și din sectorul privat. Comisia îndeamnă ca toate persoanele să fie „libere să urmeze calea pe care și-au ales-o în viață”, în condiții de egalitate deplină. Ea trebuie să furnizeze mijloace suplimentare pentru femei, într-un sector în care forța fizică nu mai este de primă utilitate, însă unde aceasta rămâne un indicator al capacității. Egalitatea va trebui să poată fi măsurată prin indicatori calitativi privitori la oportunitățile de carieră obținute și, în cazul unei calificări și al unei funcții de nivel egal, prin nivelurile remunerațiilor. Acestea includ salariul de bază și bonificațiile. CESE sprijină pe deplin, în această privință, obiectivele Coaliției Internaționale pentru Egalitate Salarială (22). Comitetul recomandă instituirea de măsuri restrictive privind transparența salariilor și a remunerațiilor, întrucât aceasta reprezintă o condiție preliminară pentru o egalitate salarială veritabilă. |
| --- | --- |

3.5.2.

3.6.   Rolul dialogului social național și european

CESE estimează că acordurile încheiate ar trebui incluse în guvernanța sectoarelor de activitate și a întreprinderilor.

3.6.1.   Contracte și convenții colective de muncă

Rolul dialogului social este primordial pentru dezvoltarea unor condiții de muncă adecvate și pentru a le asigura femeilor siguranța locului de muncă și a inserției profesionale în sectorul energiei. Industriile electricității și gazelor din Franța au semnat cu sindicatele un acord sectorial pe 4 ani cu aplicabilitate asupra tuturor domeniilor în care trebuie să se acționeze pentru a se obține progrese în privința egalității profesionale (23). CEA a semnat un acord la nivel de întreprindere. Ar fi foarte important ca, în toate statele membre, acest tip de măsuri aprobate de partenerii sociali să se regăsească în contractele colective, astfel încât să aibă o aplicabilitate juridică totală.

3.6.2.   RSI, instrument juridic neobligatoriu

O întreprindere precum Électricité de France a semnat în 2018 cu sindicatele sale un acord privind RSI, care urmărește să asigure diversitatea de gen la toate nivelurile întreprinderii, și se angajează să promoveze femeile manager în posturi cheie. Pornește de la consolidarea atractivității profesiilor tehnice în rândul tinerelor femei și de la respectarea garanției egalității de șanse între femei și bărbați la nivelul grupului, pe întreaga durată a parcursului lor profesional. Acesta este un angajament frumos, însă care ține de soft law sau de instrumentele juridice fără caracter obligatoriu; necesită o vigilență permanentă, în special din partea femeilor, pentru a fi pus în aplicare și pentru a se verifica dacă este conform cu legea, aceasta fiind o condiție necesară.

4.   Tranziția energetică reprezintă o șansă sau un risc pentru femei?

| 4.1. | Evoluția către o economie fără emisii de carbon modifică modurile de producție, orientându-le spre entitățile de dimensiune mai mică și spre circuitele scurte, reechilibrând energiile fosile sau nucleare cu energiile regenerabile. Clădirile inteligente care pot stoca energia, rețelele inteligente etc., mobilizează tehnicile, tehnologiile informaționale de vârf și inteligența artificială. În perioada anterioară pandemiei de COVID-19, marcată de prețul ridicat al petrolului, întreprinderile conduse de femei aveau tendința să investească în energiile regenerabile și să ia în considerare amenințările asupra mediului înconjurător (24). Proporția activității lor în acest sector era în creștere, chiar dacă aceasta era încă slabă în domeniul ingineriei (28 %, conform Agenției Internaționale pentru Energie Regenerabilă – IRENA). Destabilizarea piețelor energiei în urma diminuării valorii energiei generatoare de emisii de carbon cauzată de criză, riscă să influențeze această tendință. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Domeniul energiei consideră că aceste noi activități, mai puțin „grele”, se caracterizează printr-o mai mare nevoie de diversitate, de competențe inovatoare și de profiluri care să reprezinte cât mai mult posibil societatea în ansamblul ei. Se consideră că trebuie ca societatea să își aproprieze tranzițiile și tranziția energetică sprijinită de tranziția digitală, cu oportunitățile și, mai ales, cu costurile lor aferente ocupării locurilor de muncă și restructurărilor (25). Și că, pentru ca acest lucru să se întâmple, ar fi nevoie de femei. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Profilurile de carieră nu au fost încă create în sectorul energiei din surse regenerabile. Comitetul dorește să avertizeze cu privire la două tentații:






  1. | crearea unei inegalități inverse, cu mai multe femei decât bărbați în sectorul energiei din surse regenerabile; |
| --- | --- | --- |

4.3.

1.

crearea unei inegalități inverse, cu mai multe femei decât bărbați în sectorul energiei din surse regenerabile;

| 2. | utilizarea tranziției energetice și celei digitale pentru a oferi salarii scăzute într-un sector cu o proporție mare a personalului feminin, precum și pentru a limita carierele femeilor, care nu ar mai beneficia de oportunități de dezvoltare a carierei în sectoarele tradiționale ale energiei. |
| --- | --- |

2.

utilizarea tranziției energetice și celei digitale pentru a oferi salarii scăzute într-un sector cu o proporție mare a personalului feminin, precum și pentru a limita carierele femeilor, care nu ar mai beneficia de oportunități de dezvoltare a carierei în sectoarele tradiționale ale energiei.

Comitetul solicită, din nou, încheierea unor acorduri la nivel de sector și de întreprindere privind egalitatea, care să fie incluse în dreptul contractul cu caracter obligatoriu.

5.   Observații specifice

| 5.1. | Maximizarea potențialului este o miză individuală și colectivă în societatea europeană aflată în proces de îmbătrânire, supusă unei concurențe puternice din partea talentelor altor puteri comerciale. Bărbații și femeile trebuie să combine competențe foarte diverse într-un context energetic mai orizontal, care să utilizeze platforme și rețele. Modurile de gestiune sunt modificate prin aceasta. Însă analfabetismul digital continuă să existe și trebuie să se întreprindă eforturi pentru eradicarea sa completă din întreaga Uniune. Activitatea de astăzi se desfășoară în cadrul drepturilor deja stabilite. Ea trebuie să producă rezultate rapide. Talentul femeilor contează! |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Unde se pot realiza?„Femeile vor extinde rezerva de competențe disponibile” și „diversitatea este un element cheie al competitivității (26)”. Inteligența artificială, utilizarea volumelor mari de date, au oare toate acestea un gen? Acest domeniu este în foarte mare parte deschis, nu se cunosc toate aplicațiile sale și este un domeniu indispensabil pentru competitivitatea internațională a Europei, atât pentru femei, cât și pentru bărbați. Este avantajos să se asigure instruirea femeilor, să fie motivate să se implice în acest sector, asigurând promovarea profesiilor specifice industriei energiei în care se aplică acestea în rândul tinerelor din universități, din licee și din centre. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Susținerea femeilor și punerea la dispoziția acestora a mijloacelor pentru a fi cadre de decizie. Întreprinderea, fie ea mare sau mică, necesită din ce în ce mai multă etică. Și din acest motiv privim către femei, deoarece structurile care se dezvoltă, orientate spre sisteme descentralizate de producție a energiei, vor avea tendința de a spori egalitatea de gen în procesele decizionale. Recunoaștem așadar că motivațiile lor vor fi diferite de cele ale bărbaților și că competențele non-tehnice vor avea valoare pentru funcționarea întreprinderii. Pentru CESE, această recunoaștere poate fi pozitivă, însă poate reprezenta și o capcană care favorizează menținerea statu quo. Femeile trebuie să rămână vigilente. În orice caz, egalitatea este un drept și trebuie să se manifeste în cariera și în remunerația femeilor, indiferent de situațiile de criză sau de problemele demografice. |
| --- | --- |

5.3.

5.4.   Înființarea unui „Colegiu European al STIM”, conform modelului de la Bruges, însă cu cote evolutive

CESE solicită insistent Comisiei să creeze cât mai curând posibil, la Bruxelles, un colegiu de educație postuniversitară, intitulat „Colegiul European al STIM” (27), în cadrul căruia să existe o filieră „Energie” pentru care să se prevadă o cotă de studente de 80 % în momentul deschiderii sale, asigurându-se ulterior paritatea, după câțiva ani. Comitetul sugerează să nu se aștepte găsirea unei echipe cu tenacitatea celei alcătuite din Madariaga, Churchill, Spaak și De Gasperi, care au creat Colegiul Europei din Bruges. Însă recomandă ca această propunere să fie înaintată în cel mai scurt timp Consiliului.

| 5.4.1. | La fel ca și în cazul Colegiului din Bruges, statele membre ar asigura prima selecție a studenților și a studentelor admise, precum și finanțarea studiilor lor prin burse. Aceasta nu ar împiedica Consiliul să aprobe un buget de funcționare pentru această instituție educațională de excelență. Formările asigurate ar trebui să fie orientate aproape exclusiv către învățarea competențelor și a cunoștințelor caracteristice activităților STIM, cu filiere aplicate și programe de studiu care ar putea fi pluridisciplinare și dintre care unul să fie consacrat energiei.
  Acest colegiu emblematic ar oferi o imagine europeană a excelenței „fără gen” în privința profesiilor din domeniul energiei, ar conferi o valoare adăugată europeană tuturor marilor școli naționale și ar putea juca, astfel, rolul de model, constituind un instrument important pentru feminizarea profesiilor din domeniul energiei și pentru atragerea tuturor talentelor. |
| --- | --- |

5.4.1.

Acest colegiu emblematic ar oferi o imagine europeană a excelenței „fără gen” în privința profesiilor din domeniul energiei, ar conferi o valoare adăugată europeană tuturor marilor școli naționale și ar putea juca, astfel, rolul de model, constituind un instrument important pentru feminizarea profesiilor din domeniul energiei și pentru atragerea tuturor talentelor.

| 5.4.2. | Similar Colegiului European care are un centru la Bruges și unul la Natolin (Polonia), colegiul STiM ar trebui să aibă mai multe centre pe teritoriul Uniunii, colaborând în rețea cu structuri deja existente la nivel european, precum clusterele științifice și, de exemplu, ONG-ul EURO-CASE (28), care reunește academiile naționale de inginerie, de științe aplicate și de tehnologie din 21 de țări europene, sau EIT-InnoENergy (29), Institutul European de Inovare și Tehnologie, înscris în programul Orizont 2020, care are ca scop promovarea inovării, a antreprenoriatului și a educației în domeniul tranziției energetice și al energiilor durabile și care reunește cadre universitare, antreprenori și institute de cercetare (30) din cadrul întregului lanț valoric. |
| --- | --- |

5.4.2.

| 5.4.3. | În legătură cu portalul de date deschise al Uniunii (31), care sunt gratuite și pot fi reutilizate, UE ar dispune prin aceasta de un instrument puternic și căutat, care să integreze femeile și bărbații și care să ofere o legătură către industrii și către centrele de cercetare. Toate școlile de excelență valorizează regiunile în care sunt situate. Valoarea adăugată europeană aduce un impact și mai mare. |
| --- | --- |

5.4.3.

5.5.   Dezvoltarea echipelor europene de informare în sectorul energetic

Există asociații (32) care lucrează deja concret în direcția schimbării mentalității tinerelor, pentru ca acestea să își poată imagina pentru ele o profesie în domeniul energiei. Femeile care dețin funcții de conducere în acest sector se întâlnesc și organizează acțiuni în rândul liceenelor și al studentelor, pentru a le prezenta meseriile lor și gama de profesii din domeniul energiei. În Polonia, un experiment intitulat Girl at the Polytechnic („Fete la Politehnică”) (33) a înregistrat rezultate foarte bune. Obiectivul consta în încurajarea femeilor să studieze în licee tehnice și să înlăture stereotipurile, prin acțiuni diverse, în special prin zile ale porților deschise organizate de aceste instituții. CESE estimează că este extrem de important să se sistematizeze această abordare, printr-un schimb direct la nivel european, asigurat de echipele europene de informare în sectorul energetic. În toate statele membre, cu ocazia introducerii monedei euro, echipe de voluntari aflate sub supravegherea reprezentanțelor locale ale Comisiei au stat de vorbă cu cetățenii și le-au explicat schimbările în urma introducerii monedei unice.

| 5.5.1. | Aceste echipe europene de informare ar putea, în același mod, să discute cu studentele, pentru a le prezenta în ce mod funcționează cercetarea, tehnologia, aprovizionarea, rețelele transeuropene, stabilirea prețurilor, sistemele de reglementare și piețele energiei, prezentându-le rolurile pe care le-ar putea avea în aceste domenii. |
| --- | --- |

5.5.1.

| 5.5.2. | Aceste echipe, care au misiunea de a le prezenta liceenelor și studentelor meseriile de inginer și de tehnician și de a suscita interes pentru o astfel de carieră, ar trebui să fie compuse din femei care să aibă rolul de model și să arate că aceste meserii (despre care se spune că sunt mai degrabă „masculine”) sunt accesibile fetelor. |
| --- | --- |

5.5.2.

| 5.5.3. | La nivelul universului profesional, aceste echipe ar putea împărtăși bune practici și ar putea promova oportunități și schimburi cu alte rețele și asociații din cadrul Uniunii. Și bărbații ar fi implicați, asigurând în special mentorat și îndrumare. Însă, în această situație, femeile ar avea mai mult impact în calitate de model demn de urmat. Ar putea fi creată o rețea europeană a femeilor, care să facă parte dintr-un proiect cu finanțare europeană și să asigure legătura cu Colegiul European al STIM. |
| --- | --- |

5.5.3.

| 5.6. | La nivelul instituțiilor și organismelor europene, ar fi necesar să se consolideze evoluția care a început deja, prin creșterea participării femeilor, în vederea realizării parității în rândul autorităților de reglementare din domeniul energiei (34). |
| --- | --- |

5.6.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  https://beijing20.unwomen.org/en/about

1

(2)  Women, Gender Equality and the Energy Transition in the EU („Femeile, egalitatea de gen și tranziția energetică în UE”), studiu comandat de Comisia FEMM (mai 2019) https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2019/608867/IPOL_STU(2019)608867_EN.pdf

2

Women, Gender Equality and the Energy Transition in the EU

(3)  COM(2020) 152 final, 5.3.2020, O Uniune a egalității: Strategia privind egalitatea de gen 2020-2025.

3

O Uniune a egalității: Strategia privind egalitatea de gen 2020-2025

(4)  EIGE, Institutul European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați, Vilnius, Gender and Energy („Egalitatea de gen și energia”).

4

Gender and Energy

(5)  Biroul croat de statistică, sectorul energiei (cu excepția industriei petroliere). https://www.dzs.hr/Hrv_Eng/publication/2019/09-02-01_12_2019.htm

5

(6)  ODD 5, 7 și 8 ale ONU; Joy Clancy, Universitatea Twente, Give women a chance: engendering the energy supply chain („Să dăm o șansă femeilor: acordarea unei dimensiuni de gen lanțului de aprovizionare cu energie”).

6

Give women a chance: engendering the energy supply chain

(7)  EIGE: Indicele egalității de gen

7

(8)  JO C 341, 21.11.2013, p. 21.

8

(9)  Avizul CESE TEN/707 (a se vedea pagina 93 din prezentul Jurnal Oficial).

9

(10)  A se vedea: Raportul de informare al CESE „Evaluarea uniunii energetice europene – Dimensiunea socială și societală a tranziției energetice”, raportor: C. Quarez, iulie 2020.

10

(11)  http://www.unido.org/fileadmin/user_media_upgrade/What_we_do/Topics/Women_and_Youth/Guide_on_Gender_Mainstreaming_ ECC.pdf

11

(12)  A se vedea p. 10 (2016). Gender Mainstreaming Platform > Policy Areas > Energy http://eurogender.eige.europa.eu

12

(13)  http://www.yellowwindow.be/genderinresearch/down-loads/YW2009_GenderToolKit_field4_Energy_001.pdf

13

(14)  https://www.edfpulseandyou.fr/autres-themes/industrie-feminin/

14

(15)  #EnEnergiaNoSinMujeres, manifest semnat de 57 de asociații din Spania.

15

(16)  A se vedea Societatea austriacă pentru mediu și tehnologie (ÖGUT), Chancengleichheit zwischen Frauen and Männern in der Energiebranche („Egalitatea de șanse între femei și bărbați în sectorul energiei”), studiu realizat pentru Ministerul Federal al Agriculturii, Silviculturii, Mediului și Gospodăririi Apelor, octombrie 2016.

16

Chancengleichheit zwischen Frauen and Männern in der Energiebranche

(17)  Istanbul, cu ocazia Congresului mondial al petrolului, în 2017, și realizat de Boston Consulting Group (BCG).

17

(18)  https://www.iaea.org/newscenter/news/women-in-the-nuclear-field-share-their-stories-at-international-womens-day-event

18

(19)  IEG: Industriile electricității și gazelor.

19

(20)  Inițiativa Steel women („Femeile din sectorul siderurgic”).

20

Steel women

(21)  https://www.cigre.org/GB/community/women-in-engineering

21

(22)  https://www.ilo.org/global/topics/equality-and-discrimination/epic/lang--en/index.htm (JO C 110, 22.3.2019, p. 26; JO C 262, 25.7.2018, p. 101).

22

(23)  https://sgeieg.fr/actualites/accord-relatif-a-egalite-professionnelle-entre-les-femmes-et-les-hommes-2019-2023

23

(24)  https://escholarship.org/

24

(25)  Aceste rânduri, scrise în plină criză provocată de pandemia de COVID-19, probabil că nu vor mai avea relevanță după încetarea crizei.

25

(26)  Cercul InterElles.

26

InterElles

(27)  Științe, tehnologie, inginerie și matematică. A se vedea Energie, l’Europe en réseaux („Energie, Europa în rețele”), Michel Derdevet, conferențiar universitar, IEP-Paris.

27

Energie, l’Europe en réseaux

(28)  Euro-CASE, European Council of Applied Sciences, Technologies and Engineering https://www.euro-case.org/about-us/mission-and-governance/

28

(29)  EIT-InnoENergy, innoenergy.com.

29

(30)  A se vedea „Energie, l’Europe en réseaux” (Energie, Europa în rețele), M. Derdevet, conferențiar universitar la IEP-Paris, secretar general (2013-2019) și membru al consiliului de administrație al ENEDIS.

30

Energie, l’Europe en réseaux

(31)  data.europa.eu: Portalul de date deschise al Uniunii Europene.

31

(32)  Énergies de femmes pentru EDF; women4energy.eu (innoenergy/EIT, realizat de Steinbeis 2i GmbH); ellesbougent.com; http://www.interelles.com/colloques-interelles/actes-complets-du-colloque-2019: conferința „L’IA a-t-elle un sexe?” (IA are gen?).

32

Énergies de femmes

L’IA a-t-elle un sexe?

(33)  Program inițiat în 2007. Procentul de fete înscrise la cursurile politehnice a trecut de la 30,6 % la 36 %. http://www.dziewczynynapolitechniki.pl/pdfy/raport-kobiety-na-politechnikach2019.pdf

33

(34)  Avizul CESE pe tema „Strategia privind egalitatea de gen” (SOC/633), raportor: doamna Giulia Barbucci, coraportor: doamna Indrė Vareikytė, iulie 2020 (JO C 364, 28.10.2020, p. 77).

34

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/85 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/85

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Între o superrețea transeuropeană și insulele energetice locale: combinația adecvată de soluții descentralizate și structuri centralizate pentru o tranziție energetică sustenabilă din punct de vedere economic, social și ecologic”

(aviz din proprie inițiativă)

(2020/C 429/12)

| Raportor: | Lutz RIBBE |
| --- | --- |
| Coraportor: | Thomas KATTNIG |

Raportor:

Lutz RIBBE

Coraportor:

Thomas KATTNIG

| Decizia Adunării Plenare | 20.2.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură |
| | Aviz din proprie inițiativă |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru transporturi, energie, infrastructură și societatea informațională |
| Data adoptării în secțiune | 3.9.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 254 |
| Rezultatul votului (voturi pentru/
  voturi împotrivă/abțineri) | 216/2/2 |

Decizia Adunării Plenare

20.2.2020

Temei juridic

Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură

Aviz din proprie inițiativă

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru transporturi, energie, infrastructură și societatea informațională

Data adoptării în secțiune

3.9.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

254

Rezultatul votului (voturi pentru/

voturi împotrivă/abțineri)

216/2/2

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | Întrebarea legată de măsura în care viitorul sistem energetic al UE va fi unul centralizat sau descentralizat nu și-a găsit încă un răspuns politic. Nici Comisia, nici statele membre nu au făcut declarații clare în această privință. Singurul lucru cert este faptul că dezvoltarea energiilor din surse regenerabile a făcut posibilă pentru prima oară existența structurilor descentralizate. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Comitetul Economic și Social European (CESE) a subliniat în numeroase avize importanța recunoașterii faptului că tranziția energetică nu este doar o problemă tehnologică, ci o provocare socială și politică profundă. Participarea lucrătorilor, a sindicatelor și a consumatorilor la această tranziție energetică, promisă de factorii de decizie, trebuie garantată și este solicitată cu fermitate de CESE. Dar și în această privință, Comisia și statele membre lasă multe întrebări fără răspuns. Mai mult: inițiativele actuale în materie de politică energetică nu vor încuraja, ci mai degrabă vor împiedica o largă participare a cetățenilor. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | CESE este convins că viitorul sistem energetic european va cuprinde atât elemente centralizate, cât și descentralizate. Acest lucru nu trebuie lăsat însă la voia întâmplării. Avem nevoie de o viziune clară pentru a stabili dacă trebuie să se acorde prioritate descentralizării sau centralizării, pentru că tranziția energetică a Europei are nevoie, în primul rând, de siguranța investițiilor, atât pentru actorii publici, cât și pentru cei privați. Acest lucru poate fi realizat numai prin decizii fundamentale fără echivoc. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4 | Un sistem energetic descentralizat comportă costuri sistemice la fel de ridicate ca un sistem centralizat. Costurile sunt determinate însă de diferite componente sistemice. În timp ce într-un sistem centralizat vorbim în principal despre centrale de mari dimensiuni și rețele de transport, într-un sistem descentralizat, pe lângă unitățile de producție de mai mici dimensiuni, există îndeosebi opțiuni de flexibilitate care se regăsesc inclusiv la nivel de consumator. În plus, rețelele de distribuție joacă un rol mai important, în special rețelele inteligente, a căror existență reprezintă o condiție prealabilă pentru piețe inteligente și, prin urmare, pentru un comportament care să fie benefic întregului sistem al actorilor individuali. Această dezvoltare tehnologică permite o mai mare autonomie și unități de rețea mai descentralizate, capabile de autoreglementare. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5. | Toate acestea sunt corelate cu diferențe în ceea ce privește repartizarea valorii adăugate, având astfel implicații diferite pe plan economic și sociopolitic. Într-un sistem centralizat, crearea de valoare se concentrează de regulă la nivelul câtorva actori. Într-un sistem descentralizat, consumatorii, în calitate de clienți activi, respectiv inițiativele energetice comunitare, fermierii, IMM-urile și regiile comunale pot participa la crearea de valoare. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | De aceea, întrebarea cu privire la organizarea noului sistem energetic reprezintă mult mai mult decât o chestiune de ordin tehnic, fiind o chestiune politică foarte importantă. Într-o tranziție justă și echitabilă, este vorba despre cine poate (și ar trebui) să joace ce rol și astfel – pe scurt – cine va putea și va fi îndreptățit pe viitor să obțină venituri din energie și, prin urmare, cine va fi în măsură să participe din punct de vedere economic la tranziția energetică. Această întrebare va determina, de asemenea, măsura în care tranziția energetică va stimula inovarea. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Pachetul „Energie curată” conține referiri importante cu privire la direcția în care ar trebui să se îndrepte dezvoltarea din domeniu. Se menționează aici uniunea energetică, care ar trebui, printre altele, să reducă importurile de energie, aceasta fiind o uniune care pune „cetățenii în prim-plan, în care cetățenii își asumă rolul de motor al tranziției energetice, beneficiază de noi tehnologii pentru a-și reduce facturile și participă la piață, (...) [devenind] producători și actori activi pe piață”. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | În opinia CESE, Comisia și marea majoritate a statelor membre nu au reușit însă, în ultimii cinci ani, să ofere cu adevărat claritate cu privire la structurile și repartizarea viitoare a sarcinilor. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Nici Consiliul nu și-a adus până în prezent contribuția în mod suficient la conturarea unei politici energetice clare. În acest context, CESE observă cu regret că programul de lucru al Președinției germane se concentrează în mod unilateral pe tehnologii (precum „energia eoliană maritimă” sau „hidrogen din surse regenerabile”), în timp ce întrebările importante de ordin structural sunt complet ignorate. CESE dorește să sublinieze cu fermitate că efectele acestor tehnologii trebuie recunoscute: de exemplu concentrarea pieței producătorilor de energie în mâna câtorva actori și investiții majore în capacitățile de transport, așadar în monopoluri naturale. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | O condiție prealabilă pentru ca noii actori de pe piață să participe pe deplin este ca aceștia să aibă acces la toate piețele relevante de energie electrică, îndeosebi la piețe flexibile. Lucrurile stau însă cu totul altfel în aproape toate statele membre. Prin urmare, statele membre sunt invitate să acționeze urgent în sensul adaptării cadrului normativ, astfel încât ideile principiale ale pachetului „Energie curată” să se aplice pe deplin și să se ajungă la egalitate de șanse în această privință. Piețele regionale ar putea să ofere astfel soluții cu un grad ridicat de eficiență datorită digitalizării și, în cazul existenței unor rețele inteligente, să contribuie la o aprovizionare sigură, stabilă și rezilientă. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | În ceea ce privește consecințele economice și sociale, CESE își reiterează poziția potrivit căreia sistemele energetice descentralizate generează impulsuri importante pentru dezvoltarea regională, stimulând crearea de locuri de muncă noi în regiuni, de calitate și destinate lucrătorilor calificați (1). |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Este adevărat că problema consumatorilor vulnerabili și a sărăciei energetice este abordată parțial de factorii de decizie, însă nu sunt identificate posibilele soluții și nu se face o corelare a acestei chestiuni cu viitorul concept privind sistemul energetic. CESE solicită Comisiei Europene să propună introducerea de criterii comune pentru o mai bună definire a sărăciei energetice, precum și de indicatori comuni la nivel european, ca un prim pas spre o mai bună înțelegere a acestui fenomen. Statele membre trebuie să elaboreze mai multe instrumente statistice care să permită vizarea în mod eficace a gospodăriilor precare. În același timp, este necesar să se ia măsuri pentru ca gospodăriile cu venituri mici să aibă posibilitatea de a implementa măsuri de eficiență energetică în vederea reducerii consumului de energie. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Problema fundamentală este dacă infrastructura critică numită „rețeaua de energie electrică”, în calitate de monopol natural, dar și în sensul securității energetice pe termen lung, nu ar trebui să fie de domeniul autorităților publice, cu atât mai mult cu cât ea a fost creată și continuă să fie extinsă prin fonduri publice considerabile. Acest aspect ar trebui clarificat în amănunt în cadrul unui alt aviz al CESE. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | Planul de redresare și CFM 2021-2028 prevede, conform planificării actuale, investiții de sute de miliarde de euro în infrastructura și tehnologiile energetice. Trebuie să existe garanția că aceste investiții sunt utilizate în mod efectiv în sensul unei tranziții energetice care să pună accentul pe cetățeni și nu pe părțile interesate din sistemul energetic fosil. CESE invită Comisia, Consiliul și Parlamentul European să inițieze cât mai curând posibil un dialog care să implice societatea civilă și autoritățile, pentru a purta un dialog amplu și structurat menit să clarifice chestiunile prezentate în acest aviz din proprie inițiativă. |
| --- | --- |

1.14.

2.   Contextul acestui aviz din proprie inițiativă

| 2.1. | Europa se află în plin proces dificil de transformare pe calea spre neutralitatea climatică, care ar trebui atinsă în anul 2050. În acest context, este necesar ca sistemul energetic să fie regândit din temelii. Acest demers va presupune, printre altele, schimbări tehnice fundamentale, însă și abordarea unor chestiuni structurale cu privire la producție, comerț și comercializare, precum și procese de schimbare sociopolitice. Deocamdată nu este însă clar ce schimbări urmează să se producă și care va fi anvergura acestora. Este esențial să recunoaștem că tranziția energetică nu constituie doar o chestiune de natură tehnologică, ci și o provocare de natură socială cu efecte profunde. Astfel, trebuie garantată participarea lucrătorilor, a sindicatelor și a consumatorilor la această tranziție energetică. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | În ultimii ani, Comisia a emis numeroase declarații politice de intenție și a adoptat reglementări noi. De fiecare dată, CESE a prezentat observațiile sale pe marginea lor, salutându-le și sprijinindu-le de cele mai multe ori. În același timp, a criticat însă faptul că multe dintre aceste declarații sunt formulate prea vag și nu sunt concrete. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Este evident faptul că apariția energiilor din surse regenerabile a făcut posibilă inițierea unei dezbateri cu privire la structurile centralizate, respectiv descentralizate din sectorul energetic. Energiile din surse regenerabile (energia solară, eoliană și biomasa) sunt descentralizate, disponibile la scară largă și presupun investiții relativ reduse, spre deosebire de centralele nucleare și centralele electrice pe bază de cărbune, care reprezintă structuri centralizate de mari dimensiuni. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Nu există însă claritate cu privire la maniera în care ar trebui să se gestioneze energiile din surse regenerabile. Îndeosebi nu este încă clar dacă Comisia urmărește integrarea energiilor din surse regenerabile în sistemul existent sau o restructurare a pieței. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | CESE a subliniat că, în opinia sa, nu poate fi vorba în primul rând de o „integrare” a energiilor din surse regenerabile în sistemul existent de aprovizionare cu energie și că o „schimbare fundamentală” presupune mai mult decât interconectarea sistemelor naționale în cadrul unei rețele europene și creșterea semnificativă a cotei de energie din surse regenerabile, ceea ce înseamnă totodată că sursele de energie convenționale (inclusiv gazele naturale) vor avea doar un rol de punte de legătură. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Un sistem energetic cu totul nou ar include un număr cu mult mai mare de actori. În special rețelele de distribuție ar căpăta o importanță mai crescută, acestea trebuind să devină în orice caz „rețele inteligente”: informațiile cu privire la situația actuală a rețelei, relevantă după caz, trebuie să fie puse la dispoziția participanților la piață într-un mod fiabil, clar, inteligibil și de înaltă precizie în timp și, după caz, în spațiu. Din această perspectivă, rețelele inteligente reprezintă condiția prealabilă pentru existența piețelor inteligente, care ar oferi stimulente utile pentru o conduită benefică sistemului. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | În pachetul său cu privire la uniunea energetică, Comisia menționează rolul consumatorului „pasiv” de până în prezent: „Dar, în primul și în primul rând, viziunea noastră este aceea a unei uniuni energetice care pune cetățenii în prim-plan, în care cetățenii își asumă rolul de motor al tranziției energetice, beneficiază de noi tehnologii pentru a-și reduce facturile și participă activ la piață și, de asemenea, în care consumatorii vulnerabili sunt protejați” (2). |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Nu se clarifică însă ce înseamnă toate acestea în mod concret. Acest lucru se datorează și faptului că nu se face o distincție între consumatorii industriali și comerciali, pe de o parte, și gospodăriile private, pe de altă parte, respectiv între consumatorii privați cu o situație socială și, astfel, și tehnică mai bună și gospodăriile cu o dotare mai puțin bună. Rezultă cel puțin că, în viitor, consumatorul nu va mai fi un simplu beneficiar (plătitor) de energie. Acesta nu va avea doar posibilitatea de a schimba mai ușor furnizorul și/sau de a reacționa într-un mod mai flexibil la semnalele pieței, ci va primi acces la toate piețele relevante de energie electrică. Au fost creați termeni precum cel de consumator „activ”, autoconsumatori, inițiative energetice comunitare și „comunități de energie din surse regenerabile”, iar acestor actori noi le-au fost acordate anumite drepturi fără a se clarifica sub ce formă vor participa efectiv pe piață, așadar nici cât de deschisă și liberală ar trebui să devină piața, nici cum se va proceda cu consumatorii care nu dispun de mijloace financiare sau de posibilități legale pentru a participa a aceasta (a se vedea punctul 5.6). |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | De asemenea, se aduce într-adevăr în discuție problema consumatorilor vulnerabili și a sărăciei energetice, însă nu se indică nicio soluție reală. CESE solicită în continuare Comisiei să propună introducerea de criterii comune pentru definirea sărăciei energetice, precum și de indicatori comuni la nivel european, ca un prim pas spre o mai bună înțelegere a acestui fenomen. Pentru a adapta această definiție la particularitățile naționale diferite, statele membre trebuie să dezvolte mai multe instrumente statistice care să permită vizarea în mod eficace a gospodăriilor precare. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | În opinia CESE, Comisia nu a adus în ultimii cinci ani decât foarte puține clarificări cu privire la structurile și repartizarea viitoare a sarcinilor. În plus, statele membre au fost deosebit de ezitante în a-și adapta cadrul normativ sau nu l-au adaptat deloc. În multe state membre, nici consumatorii, nici chiar întreprinderile mici și inițiativele energetice comunitare nu beneficiază în continuare de acces la piețele de energie electrică. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | Întrucât noua Comisie a acordat prioritate „neutralității climatice” în cadrul Pactului verde și va investi sute de miliarde de euro prin planul de redresare pentru reconstruirea economiei și crearea și salvgardarea locurilor de muncă de înaltă calitate în Europa, CESE consideră că este imperativ, pe termen scurt (!), să se organizeze o dezbatere publică și politică amplă pentru a clarifica în ce măsură sunt necesare „structuri centralizate” și în ce măsură structurile descentralizate par posibile și utile. Acest aviz din proprie inițiativă este menit să ofere un imbold în acest sens. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | Lecția pe care o putem învăța din criza provocată de pandemia de COVID-19 este că este nevoie de un răspuns rapid, înainte ca situația să scape de sub control. Potrivit estimărilor Comisiei, doar pentru atingerea actualelor obiective climatice și energetice până în 2030 este nevoie de investiții suplimentare în cuantum de până la 260 de miliarde EUR pe an. Acest lucru nu va putea fi realizat într-o formă echitabilă din punct de vedere social fără o creștere substanțială a investițiilor publice în dezvoltarea energiilor din surse regenerabile, stocare, reabilitare termică, transportul public, cercetare și dezvoltare și fără echitate socială. Criza provocată de pandemia de COVID-19 deschide noi perspective în acest sens. Suspendarea temporară a reglementărilor europene cu privire la datoria publică și deficit trebuie să se aplice și în vederea depășirii crizei climatice. Cu toate acestea, fondurile trebuie utilizate astfel încât să se atingă obiectivul de a plasa cetățenii în centrul tranziției energetice, dând astfel și un impuls economiei la nivel regional. |
| --- | --- |

2.12.

| 2.13. | Pentru evitarea investițiilor greșite și nerentabile, trebuie eliminate cu celeritate actualele neclarități și contradicții cu privire la structurile importante ale noului sistem energetic, arhitectura pieței, rolurile și regulile de la nivelul pieței și să se aibă cu precădere în vedere efectele sociale asupra lucrătorilor și a consumatorilor. Un rol central în acest sens îl joacă distribuția echitabilă a poverii investițiilor, precum și a eventualelor câștiguri. |
| --- | --- |

2.13.

3.   Importanța unei preferințe clare în favoarea sau împotriva descentralizării din perspectiva siguranței investițiilor

| 3.1. | Noul sistem energetic va cuprinde atât elemente centralizate, cât și descentralizate, nu doar pentru că clasificarea ca element centralizat sau descentralizat nu este lipsită de echivoc. Spre exemplu, nu este clar dacă un parc eolian terestru cu o capacitate instalată de peste 30 MW mai poate fi privit drept „descentralizat”. Totuși, întrebarea cu privire la urmărirea cu precădere a principiilor descentralizării sau ale centralizării în conturarea noului sistem energetic are o importanță majoră pentru gestionarea eficientă a transformării sistemului energetic. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Asta deoarece, în funcție de răspunsul la întrebarea ridicată la punctul 3.1, trebuie privilegiate și mobilizate diferite decizii cu privire la investiții din fonduri publice sau realizate de către investitori privați. Riscul unor investiții irecuperabile (stranded investments) poate fi evitat doar în măsura în care, la nivel politic, se ia o decizie de principiu într-un stadiu timpuriu și de o manieră clară cu privire la orientarea tranziției energetice cu precădere spre centralizare sau descentralizare. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Ideea de bază a actualului sistem energetic centralizat este aceea de a evita congestiile în transportul energiei electrice și de a îi trata pe toți actorii de pe piață ca și cum transportul în cadrul sistemului ar fi posibil fără nicio limită. Rețelele de transport capătă astfel o importanță hotărâtoare pentru sistem. Pe lângă ideea unei „plăci de cupru” europene, adică a unei rețele de energie electrică fără restricții fizice în întreaga Europă, există chiar ideea de a conecta rețeaua europeană interconectată la rețelele din Asia de Sud și de Est. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Problema fundamentală este dacă infrastructura critică numită „rețeaua de energie electrică”, în calitate de monopol natural, dar și în sensul securității energetice pe termen lung, nu ar trebui să fie de domeniul autorităților publice, cu atât mai mult cu cât ea a fost creată și continuă să fie extinsă prin fonduri publice considerabile. Acest aspect ar trebui clarificat în amănunt în cadrul unui alt aviz al CESE. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Într-un sistem centralizat, punctul de producție și locul opțiunilor de flexibilitate nu ar trebui să joace, prin urmare, niciun rol pentru situația de fapt de pe piață. Nici punctul de producție, nici punctul de consum nu ar trebui să rezulte din infrastructura de transport. Aceasta se orientează cu precădere în funcție de structura și punctele de producție și de consum. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | În schimb, printr-un sistem energetic descentralizat se înțelege un sistem în care producerea (și stocarea) de energie electrică utilizată pentru electricitate, căldură și aplicații de mobilitate este localizată cât mai aproape de consumator, ceea ce este posibil în cazul energiilor din surse regenerabile. De aici rezultă în mod imanent un transport de energie electrică redus la minimum și, astfel, pierderi de transport mai mici. Volatilitatea în ceea ce privește producerea de energie electrică din surse regenerabile generează provocări noi pentru rețelele de energie electrică. Ca urmare a descentralizării, rețelele de distribuție capătă un rol din ce în ce mai important în vederea asigurării stabilității și a siguranței aprovizionării. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Într-un sistem descentralizat, congestiile de la nivelul infrastructurii de rețea nu mai sunt considerate drept probleme ce trebuie eliminate în mod prioritar. Un sistem descentralizat se bazează într-o mai mare măsură pe opțiuni de flexibilitate la fața locului, care ajută la compensarea directă a fluctuațiilor în producerea de energie electrică. Pe lângă dispozitivele de stocare a energiei electrice și redirecționarea cererii de energie de la orele de vârf spre orele cu consum redus, aceste opțiuni de flexibilitate includ și producerea de energie termică cu ajutorul energiei electrice, precum și e-mobilitatea. Într-un sistem descentralizat, cuplarea sectorială joacă un rol cu mult mai important decât în cazul unui sistem centralizat. În plus, spre deosebire de un sistem energetic centralizat, așa-numitele piețe flexibile capătă un rol și mai important. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Un sistem energetic descentralizat duce la o independență sporită față de infrastructura de rețea, ceea ce duce, potrivit studiilor, și la o reziliență sporită la atacuri externe, spre exemplu, la criminalitatea cibernetică, în măsura în care se atinge o capacitate energetică insulară. Creșterea investițiilor în rețelele de distribuție asigură o aprovizionare stabilă și o reziliență sporită la criminalitatea cibernetică. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Prin urmare, politica energetică europeană trebuie să ofere un răspuns la următoarea întrebare:






  — | Ar trebui să plece investitorii de la premisa unei construcții de jos în sus a noului sistem energetic? Acest lucru ar însemna că surplusul de energie electrică și limitările de la nivel local sunt compensate în principal prin opțiuni de flexibilitate la fața locului. Doar în măsura în care acest lucru nu ar fi posibil din punct de vedere economic sau tehnic, energia electrică ar fi transportată și pe distanțe mai lungi. |
| --- | --- | --- |

3.9.

—

Ar trebui să plece investitorii de la premisa unei construcții de jos în sus a noului sistem energetic? Acest lucru ar însemna că surplusul de energie electrică și limitările de la nivel local sunt compensate în principal prin opțiuni de flexibilitate la fața locului. Doar în măsura în care acest lucru nu ar fi posibil din punct de vedere economic sau tehnic, energia electrică ar fi transportată și pe distanțe mai lungi.

| — | Ori, dimpotrivă, investitorii ar trebui să plece de la premisa unei structuri descendente? Aceasta înseamnă că dezvoltarea sistemelor de transport reprezintă o prioritate. Practic, în acest model, fiecare kWh produs ar trebui să poată fi transportat. În cazul în care ar trebui să se compenseze fluctuații, infrastructura de rețea ar stabili locul opțiunilor de flexibilitate. În esență, acest lucru ar însemna continuarea actualei politici de extindere a rețelei, în condițiile unei înlocuiri simultane a centralelor energetice pe bază de combustibili fosili și a celor nucleare cu parcuri de producere de energie alternativă de dimensiuni cât mai mari (de exemplu, Desertec, parcuri eoliene maritime, parcuri eoliene terestre de foarte mari dimensiuni). |
| --- | --- |

—

Ori, dimpotrivă, investitorii ar trebui să plece de la premisa unei structuri descendente? Aceasta înseamnă că dezvoltarea sistemelor de transport reprezintă o prioritate. Practic, în acest model, fiecare kWh produs ar trebui să poată fi transportat. În cazul în care ar trebui să se compenseze fluctuații, infrastructura de rețea ar stabili locul opțiunilor de flexibilitate. În esență, acest lucru ar însemna continuarea actualei politici de extindere a rețelei, în condițiile unei înlocuiri simultane a centralelor energetice pe bază de combustibili fosili și a celor nucleare cu parcuri de producere de energie alternativă de dimensiuni cât mai mari (de exemplu, Desertec, parcuri eoliene maritime, parcuri eoliene terestre de foarte mari dimensiuni).

Există o nevoie urgentă de a clarifica aceste aspecte, întrucât ambele abordări necesită o serie de investiții masive, dar în diferite domenii: într-un sistem centralizat, fondurile sunt necesare, în primul rând, pentru rețelele de transport, în schimb într-un sistem descentralizat, ele servesc unor opțiuni de flexibilitate distribuite pe scară mai mică.

| 3.10. | În mod implicit, aspectele menționate la punctul 3.9 vizează structura și arhitectura noii piețe energetice. Acest lucru este recunoscut prin Regulamentul (UE) 2019/943 al Parlamentului European și al Consiliului (3) privind piața internă a energiei electrice. Cu toate acestea, regulamentul nu stipulează o decizie în acest sens, ci lasă lucrurile la latitudinea statelor membre.
  Este foarte discutabil dacă acest lucru este suficient pentru o tranziție energetică europeană bine orientată. Asta deoarece, până în prezent, în multe state membre, cadrul juridic nu este adecvat obiectivelor stabilite în pachetul „Energie curată”. |
| --- | --- |

3.10.

Este foarte discutabil dacă acest lucru este suficient pentru o tranziție energetică europeană bine orientată. Asta deoarece, până în prezent, în multe state membre, cadrul juridic nu este adecvat obiectivelor stabilite în pachetul „Energie curată”.

| 3.11. | În spatele întrebărilor de la punctul 3.9 se ascunde o întrebare cu miză puternic politică, punându-se problema cine va putea și va avea dreptul de a obține venituri în viitor în cadrul noului sistem energetic și, astfel, cine va putea participa la tranziția energetică. Astfel, spre exemplu, Președinția germană se concentrează în mod unilateral pe tehnologii precum energia eoliană maritimă sau hidrogenul obținut din surse regenerabile. Nu se ține cont de faptul că aceste tehnologii sunt de natură să determine o concentrare puternică a pieței producătorilor de energie și vor presupune investiții majore în capacitatea de transport, așadar în monopoluri naturale; ele ar putea să continue sau chiar să agraveze dependența energetică a Europei. În schimb, întrebarea legată de modul în care cetățenii ar putea deveni punctul central al politicii energetice nu se află pe ordinea de zi. |
| --- | --- |

3.11.

4.   Criterii de decizie în favoarea sau împotriva centralizării sau a descentralizării

| 4.1. | Afirmația de la punctul 3.10 este de importanță capitală pentru luarea de decizii de natură sociopolitică. Totuși, nu există o discuție politică deschisă și onestă cu privire la această problematică care trece mereu pe plan secundar, în spatele unor argumente presupus „raționale”: |
| --- | --- |

4.1.

| 4.1.1. | Tranziția energetică presupune o schimbare a modelului de afaceri al marilor operatori din domeniul energiei (ODE). În mod evident, mulți ODE preferă înlocuirea vechiului parc (centralizat) de centrale electrice cu unități de producție de energie din surse regenerabile, care sunt însă la fel de centralizate și care nu au o capacitate mai redusă până în prezent. În acest fel, ar putea fi păstrate structurile de distribuție conexe. O descentralizare ar presupune, în schimb, schimbări cu adevărat radicale, care ar fi cu mult mai greu de suportat de către marii ODE, spre deosebire de IMM-uri și întreprinderile de servicii comunale. |
| --- | --- |

4.1.1.

| 4.1.2. | Același lucru este valabil și în cazul operatorilor rețelei de transport, care nu au niciun interes să transporte mai puțină energie electrică de-a lungul Europei, întrucât din asta trăiesc în fond. |
| --- | --- |

4.1.2.

Argumentul costurilor

| 4.2. | Un criteriu esențial îl reprezintă, pe bună dreptate, modul în care se poate garanta un nivel cât mai ridicat de siguranță a aprovizionării cu costuri cât mai reduse. Se poate deduce în mod plauzibil, după cum arată și modelările, că, într-un sistem centralizat, costurile de transport sunt mai ridicate decât în cazul unui sistem descentralizat. În schimb, costurile aferente producției, stocării și redirecționării cererii de energie, precum și redistribuirii sunt mai reduse într-un sistem centralizat decât într-un sistem descentralizat. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Diferențele de costuri au fost comparate într-o serie de studii. Cu toate acestea, nu s-a ajuns la rezultate clare, deoarece diferențele dintre avantajele de cost ale unui sistem descentralizat și cele ale unui sistem centralizat nu sunt deosebit de mari și depind în detaliu de ipotezele pe care se bazează studiile. Trebuie amintit faptul că Centrul Comun de Cercetare al UE a ajuns în anul 2016 la concluzia că cca. 80 % dintre europeni s-ar putea aproviziona cu energie fotovoltaică produsă de ei înșiși mai ieftină decât energia electrică provenită din rețea, iar prețurile panourilor fotovoltaice au scăzut substanțial de atunci. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | O simplă analiză a costurilor sistemice nu poate fi, așadar, hotărâtoare când vine vorba de întrebarea de principiu vizând alegerea de a privilegia investițiile în proiecte specifice unui sistem energetic centralizat sau în proiecte aferente unui sistem energetic descentralizat, respectiv cu privire la barierele de siguranță pe care reglementările ar trebui să le impună în mod corespunzător. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Se pune astfel întrebarea legată de criteriile alternative care ar putea fi luate în considerare dincolo de simpla analiză a economiilor de costuri, pentru a putea lua o decizie de principiu, esențială din punctul de vedere al investitorilor, cu privire la opțiunea pentru un sistem descentralizat sau unul centralizat în ceea ce privește noul sistem energetic. |
| --- | --- |

4.5.

O creare de valoare diferită...

| 4.6. | Crearea de valoare diferă la nivel structural, aceasta revenind mai curând marilor unități de producție și monopolurilor naturale în cazul unui sistem centralizat. Într-un sistem descentralizat, aceasta se concentrează mai degrabă în unitățile de dimensiuni mai mici, precum și în opțiunile de flexibilitate care sunt utilizate adesea într-un sistem descentralizat, spre exemplu, acumulatorii, pompele de căldură, mini-centralele termice de cogenerare, precum și autovehiculele electrice cu încărcare bidirecțională („Vehicle-to-Grid”). Opțiunile de flexibilitate sunt răspândite mai ales în gospodăriile private. Instalațiile de producere a energiei electrice sunt deținute, de asemenea, preponderent de către persoane private, fermieri, IMM-uri nou-înființate, cooperative în domeniul energiei, regii comunale, întreprinderi de servicii comunale etc. Astfel, actorii care participă la crearea de valoare într-un sistem energetic descentralizat sunt diferiți de cei dintr-un sistem energetic centralizat, consumatorii activi jucând un rol cu mult mai mare în acest caz. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Nici nu se poate concepe un sistem energetic descentralizat fără o astfel de participare socială largă. Așadar, un sistem energetic descentralizat se distinge printr-un rol mai activ al consumatorului, până la cel de prosumator, justificat inclusiv din considerente de acceptare, precum și de consolidare economică regională. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Întrucât Comisia urmărește să creeze o uniune energetică care să îi aibă în prim-plan pe cetățeni, dacă dorește ca tranziția energetică să genereze locuri de muncă noi la nivel regional și să contribuie la stimularea economiei în multe regiuni din Europa, atunci este nevoie de un sistem energetic descentralizat. Acest lucru este important și în contextul abordării crizei cauzate de pandemia de COVID-19. |
| --- | --- |

4.8.

5.   Implicații economice și sociopolitice ale centralizării versus descentralizării

| 5.1. | În ceea ce privește crearea de valoare, un sistem descentralizat înseamnă că, din simplu plătitor, consumatorul devine un actor care participă la crearea de valoare, câștigă bani, respectiv economisește bani, motiv pentru care întrebarea formulată la punctul 3.1 cu privire la cine anume va putea obține venituri din energie în viitor trebuie să fie supusă unei dezbateri deschise și oneste.
  Odată cu extinderea conceptului de prosumator, termenul de prosum este extins în pachetul „Energie curată” din punct de vedere conceptual și definit mai pe larg. De acum încolo, nu doar consumatorii care dețin terenuri și imobile proprii pot deveni prosumatori. Calitatea de prosumator poate deveni un subiect de interes și pentru chiriași sau locatarii clădirilor rezidențiale, precum și pentru alimentarea clădirilor individuale sau a cartierelor, până la platformele comerciale sau parcurile industriale. În special în aceste cazuri este esențială conectarea inteligentă a capacităților individuale de producție și stocare, precum și a consumatorilor individuali într-o centrală virtuală sau în cadrul unei micro-rețele inteligente. Prin urmare, cerințele impuse operatorilor de sisteme de distribuție locale și regionale sunt în continuă creștere. |
| --- | --- |

5.1.

Odată cu extinderea conceptului de prosumator, termenul de prosum este extins în pachetul „Energie curată” din punct de vedere conceptual și definit mai pe larg. De acum încolo, nu doar consumatorii care dețin terenuri și imobile proprii pot deveni prosumatori. Calitatea de prosumator poate deveni un subiect de interes și pentru chiriași sau locatarii clădirilor rezidențiale, precum și pentru alimentarea clădirilor individuale sau a cartierelor, până la platformele comerciale sau parcurile industriale. În special în aceste cazuri este esențială conectarea inteligentă a capacităților individuale de producție și stocare, precum și a consumatorilor individuali într-o centrală virtuală sau în cadrul unei micro-rețele inteligente. Prin urmare, cerințele impuse operatorilor de sisteme de distribuție locale și regionale sunt în continuă creștere.

| 5.2. | Prosumatorul va deveni o parte integrantă a sistemului energetic numai în măsura în care acesta are într-adevăr acces la toate piețele de energie electrică relevante. Consumatorii activi trebuie să aibă capacitatea de a pune la dispoziția sistemului flexibilitatea rezultată din managementul cererii de energie, utilizarea acumulatorilor, a autovehiculelor electrice, a pompelor de căldură etc. În acest sens, este nevoie de piețe special configurate, care lipsesc încă din majoritatea statelor membre. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Tranziția energetică orientată spre crearea unui sistem energetic descentralizat este văzută nu doar ca o transformare ecologică, ci este descrisă drept o transformare socio-ecologică. Tranziția energetică descentralizată generează impulsuri importante pentru economia locală și regională, pentru crearea de locuri de muncă în întreprinderi mici și mijlocii și pentru consolidarea puterii de cumpărare la nivel local. Cu atât mai semnificativ este faptul că numeroase state membre mențin în sistemele lor energetice structuri care reprezintă obstacole în calea acestor efecte pozitive. Trebuie să se țină cont în același timp de faptul că locurile de muncă create ar fi de o înaltă calitate și ar oferi o protecție socială ridicată. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Pentru ca de aceste impulsuri să beneficieze cu adevărat toți locuitorii regiunilor vizate, nu doar cei cu resurse însemnate, trebuie să se sprijine îndeosebi proiectele care vizează crearea de comunități energetice locale în cadrul cărora să poată participa persoane care dispun de capital, venituri sau active de dimensiuni reduse [a se vedea, de asemenea, avizul CESE TEN/660 (4)]. Au fost elaborate deja concepte în acest sens, însă aplicarea lor în statele membre trebuie sprijinită în mod mai ferm decât până în prezent. Acest lucru este imperios necesar, întrucât descentralizarea nu trebuie să dea naștere unei societăți energetice divizate pe două niveluri. În măsura în care persoanele cu venituri reduse și resurse limitate au acces la comunitățile energetice locale prin sprijin direct, participarea acestora poate constitui un mod eficient de combatere a sărăciei energetice, întrucât acele persoane care au suportat costuri ridicate cu energia electrică pot resimți efecte pozitive vizibile ca urmare a scăderii rapide a costurilor. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Consumatorii vulnerabili și sărăcia energetică reprezintă o problemă gravă, iar soluționarea acesteia nu va fi posibilă, cel mai probabil, nici într-un sistem energetic centralizat, nici în unul descentralizat. Având însă în vedere economiile de scară ale instalațiilor de producere a energiei electrice din surse regenerabile și ale dispozitivelor electrice de stocare, atenuarea acestei probleme este mai degrabă posibilă în cadrul unui sistem descentralizat decât în unul centralizat. Aceasta întrucât utilizarea energiilor din surse regenerabile și a dispozitivelor de stocare în cadrul soluțiilor la nivel de cartier poate duce la scăderea facturilor la energie pe termen lung și îi poate determina pe consumatori să scape de dependența de un preț impus de operatorii din domeniul energiei și de operatorii de rețea. În acest sens, este nevoie de o politică activă care să vină în sprijinul dezvoltării de concepte corespunzătoare. În același timp, este necesar să se ia măsuri pentru ca gospodăriile cu venituri mici să aibă posibilitatea de a implementa măsuri de eficiență energetică în vederea reducerii consumului de energie. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | În plus, opțiunile extinse de participare nu trebuie să servească drept pretext pentru a submina drepturile consumatorilor. Acestea trebuie să fie consolidate și adaptate, după caz, la modele noi de afaceri. |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | Nu în cele din urmă, trebuie să se aibă în vedere centrele de consum, și anume orașele mari și marii consumatori industriali de energie. Pentru ca acestea să poată fi aprovizionate în condiții de siguranță și la prețuri mici, ele trebuie conectate cu zona înconjurătoare, în cadrul unor regiuni energetice. Același lucru este valabil și pentru insulele energetice. Regiunile energetice vor lua forma unor cercuri concentrice în jurul centrelor de consum. Sunt necesare stimulente specifice pentru ca zonele înconjurătoare să folosească la maximum potențialul de utilizare a energiilor din surse regenerabile. Ele pot consta, spre exemplu, în tarife de rețea reduse care să se aplice atunci când regiunea energetică este autosuficientă. Efectele pozitive ale acestei arhitecturi de sistem constau în consolidarea structurilor economice regionale, un aspect care ar putea fi deosebit de important mai ales în ordinea economică post COVID-19. |
| --- | --- |

5.7.

6.   Sistemul energetic al viitorului

| 6.1. | Noul sistem energetic nu ar trebui să mai fie unul descendent (de la centralele electrice mari spre consumatori), ci unul ascendent, conceput ca o rețea a multor surse regenerabile de energie electrică și termică (energia pentru clădiri), în care distribuția energiei electrice și termice precum și managementul cererii de energie (inclusiv stocarea acesteia) vor juca un rol crucial. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | În acest mod se poate obține o aprovizionare suficientă și sigură pentru toate regiunile din Europa (5). În legătură cu dorința de a dispune de o gamă mai amplă de părți interesate, aceasta va însemna că, pe lângă structurile de comercializare (cu ridicata) tradiționale, vor lua naștere forme cu totul noi de comercializare descentralizată și de sisteme de gestionare a energiei. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Valurile de inovare din sectorul tehnologiilor informației, al tehnologiilor de producție și de stocare, din sistemul de distribuție și din cel al tehnologiilor pentru clădiri au dus la crearea unui mare număr de astfel de „insule de producție și aprovizionare”, fapt de neconceput cu câțiva ani în urmă. Persoanele fizice, întreprinderile, asociațiile (cum ar fi cooperativele energetice) sau municipalitățile (întreprinderile de servicii comunale) au creat soluții autonome sau parțial autonome, și, prin urmare, depind într-o măsură mult mai mică de ofertele tradiționale și de fluxurile comerciale. Este important să se recunoască acest paralelism între dezvoltările tehnice și cele sociale. Ambele arată în aceeași direcție, și anume către o mai mare autonomie, cu unități de rețea mai descentralizate, de auto-reglementare. |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | O creștere a producției și comercializării directe la nivel local trebuie salutată și pentru faptul că astfel se reduc pierderile în rețea. În Germania, Agenția federală pentru rețeaua energetică spune în acest sens (6): „Este evident că cele mai bune șanse de succes se obțin printr-o colaborare strânsă între toți actorii pe piața energiei. (...) Trebuie salutate metodele de a utiliza cât mai multă energie posibil la sursă (...), întrucât aceasta poate reduce la minimum pierderile din rețeaua de distribuție.” |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | Comisia ar trebui, prin urmare, să regândească sistemul de comercializare a energiei pornind de la infrastructura necesară, în loc să încerce să modifice infrastructura energetică pentru a o face compatibilă cu sistemul de comercializare existent. |
| --- | --- |

6.5.

| 6.6. | Ar trebui însă să se țină seama și de experiența multor țări în care anumiți actori de pe piață, cum ar fi investitorii strategici, au ales doar anumite sectoare ale pieței energiei pentru a-și maximiza profiturile, refuzând să investească în siguranța alimentării cu energie, în inovare și întreținere, aceste costuri fiind astfel transferate clienților. |
| --- | --- |

6.6.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  A se vedea JO C 367, 10.10.2018, p. 1.

1

(2)  COM(2015) 80 final, 25.2.2015, p. 2.

2

(3)  JO L 158, 14.6.2019, p. 54.

3

(4)  JO C 367, 10.10.2018, p. 1.

4

(5)  A se vedea JO C 82, 3.3.2016, p. 13 și JO C 82, 3.3.2016, p. 22.

5

(6)  „Rețeaua inteligentă și piața inteligentă” – document de prezentare a punctelor-cheie privind schimbarea sistemului de aprovizionare cu energie, elaborat de Agenția federală pentru rețeaua energetică, decembrie 2011, p. 42.

6

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/93 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/93

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Acces universal la o locuință decentă, durabilă și la un preț accesibil pe termen lung”

(aviz din proprie inițiativă)

(2020/C 429/13)

| Raportor: | Raymond HENCKS |
| --- | --- |
| Coraportor: | András EDELÉNYI |

Raportor:

Raymond HENCKS

Coraportor:

András EDELÉNYI

| Decizia Adunării Plenare | 20.2.2020 |
| --- | --- |
| Temeiul juridic | Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură |
| | Aviz din proprie inițiativă |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru transporturi, energie, infrastructură și societatea informațională |
| Data adoptării în secțiune | 3.9.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 16.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului (voturi pentru/
  voturi împotrivă/abțineri) | 216/1/3 |

Decizia Adunării Plenare

20.2.2020

Temeiul juridic

Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură

Aviz din proprie inițiativă

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru transporturi, energie, infrastructură și societatea informațională

Data adoptării în secțiune

3.9.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

16.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului (voturi pentru/

voturi împotrivă/abțineri)

216/1/3

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | Criza sanitară, economică și socială cauzată de COVID-19 a evidențiat gravitatea crizei locuințelor la un preț accesibil cu care se confruntă de mulți ani statele membre (1), cele mai afectate fiind persoanele fără adăpost, familiile care trăiesc în locuințe supraaglomerate, locuitorii cartierelor populare și lucrătorii sezonieri și imigranți, victime ale unor condiții de locuit care au influențat în mod direct rata contaminărilor la nivelul societății. Chiar dacă politica locuințelor rămâne de competența exclusivă a statelor membre, penuria de locuințe decente și la prețuri accesibile din Uniunea Europeană (UE) necesită un plan de acțiune la nivel european privind locuințele, care să includă un ansamblu, coerent și ușor de înțeles de către cetățeni, de măsuri menite să ajute statele membre, regiunile și orașele europene să relanseze într-un mod durabil oferta de locuințe sociale și la prețuri accesibile și să combată eficient fenomenul lipsei de adăpost. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | UE trebuie, mai întâi de toate, să consacre un drept universal real la locuință, în special prin emiterea unor reglementări sectoriale, conform procedurii legislative ordinare, care să stabilească principiile și condițiile de furnizare, construire și finanțare a locuințelor decente și la prețuri accesibile, în conformitate cu articolul 14 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE). |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Comitetul Economic și Social European (CESE) aprobă, în acest context, inițiativa Comisiei menită să stabilească o legătură între Pilonul european al drepturilor sociale și semestrul european, ceea ce, în domeniul politicii privind locuințele, ar trebui să se traducă printr-o monitorizare mai bună a reformei locuințelor sociale, a accesibilității, a prețului locuințelor și a eficacității alocării acestora. El insistă ca reprezentanții societății civile organizate să fie consultați înaintea adoptării recomandărilor specifice fiecărei țări în materie de politică a locuințelor din cadrul semestrului european. CESE pledează pentru o marjă de manevră mai extinsă, favorabilă investițiilor pe termen lung în infrastructurile sociale și pentru excluderea lor din contabilitatea administrației publice în momentul în care se calculează deficitul public. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Instituirea unui fond european de investiții în locuințe decente, adecvate și la prețuri accesibile, destinat creării și întreținerii de locuințe la prețuri moderate, ar permite ca acțiunile și politicile UE să devină mai inteligibile și mai coerente pentru cetățenii europeni, în special în cadrul viitorului plan privind clădirile din Pactul verde și al viitorului plan de acțiune din Pilonul european al drepturilor sociale. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Pe baza raportului pe care statele membre îl vor înainta Comitetului european pentru risc sistemic (CERS) în 2020, referitor la măsurile cu privire la supraevaluarea potențială a prețurilor din sectorul imobiliar și la acțiunile întreprinse în urma recomandărilor CERS sau la justificările ce trebuie prezentate în cazul în care nu se întreprind acțiuni în acest domeniu, este esențial să se identifice încă de la început vulnerabilitățile care ar putea genera crize financiare, economice și sociale și să se reacționeze în consecință. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Comisia Europeană va trebui să demareze cât mai curând posibil reexaminarea deciziei privind serviciile de interes economic general (SIEG) în legătură cu grupul căruia îi sunt destinate locuințele sociale și să precizeze că politica privind locuințele nu poate să se limiteze doar la obiectivul de a ajuta persoanele al căror nivel de trai se apropie de pragul riscului de sărăcie, ci trebuie să garanteze o locuință decentă, la un preț accesibil pe termen lung oricărui cetățean, în special persoanelor fără adăpost, cuplurilor tinere, familiilor monoparentale sau numeroase, salariaților și, în general, persoanelor din clasa de mijloc a societății, care au de suferit de pe urma crizei europene a locuințelor. În acest context, Comisia va trebui să propună o definiție comună a noțiunii de cost excesiv al locuințelor, o metodologie armonizată de evaluare a cheltuielilor excesive cu locuința, o reglementare care să prevadă norme de combatere a reținerii speculative a clădirilor de locuințe nelocuite și a terenurilor construibile și o încadrare a practicilor de reamenajare a locuințelor la prețuri accesibile în spații de cazare turistică pe termen scurt. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | De asemenea, CESE îi solicită Comisiei să organizeze anual o reuniune europeană la nivel înalt pe tema locuințelor la prețuri accesibile, la care să participe toate părțile implicate, pentru a se analiza punerea în aplicare și monitorizarea acestui plan de acțiune european pentru locuințe la prețuri accesibile, prin intermediul unui raport anual privind starea locuințelor în UE. |
| --- | --- |

1.7.

2.   Observații generale

| 2.1. | Deși accesul la ajutorul pentru locuințe este înscris în Carta drepturilor fundamentale a UE și accesul la locuințele sociale sau la ajutorul pentru locuințe de calitate figurează în Pilonul european al drepturilor sociale, textele UE nu reușesc să asigure o recunoaștere veritabilă a dreptului la locuință decentă, întrucât acest drept nu are un caracter aplicabil real. Dovadă este creșterea puternică a numărului de persoane fără adăpost și care locuiesc în condiții insalubre sau de familii care se confruntă cu un cost excesiv al locuinței. În practică, cetățenii europeni nu se bucură în mod real de dreptul la o locuință decentă la un preț abordabil. Acest drept se limitează la un ajutor pentru locuințe, la o locuință socială sau la o locuință temporară pentru situații de urgență, în cazul în care se consideră că se află în dificultate, conform legilor și practicilor din statele membre și sub rezerva disponibilității unei locuințe convenabile. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Forțele de pe piața locuințelor nu sunt în măsură să satisfacă toate cerințele. Creșterea continuă a prețurilor locuințelor a dus la creșterea inegalităților pretutindeni în Europa. Astfel, din ce în ce mai multe gospodării își sacrifică peste 40 % din buget pentru locuință, ceea ce reprezintă un cost excesiv; 11 % dintre cetățenii europeni se află în situația în care peste 40 % din venitul personal (după scăderea alocației pentru locuință) este cheltuit pentru a-și asigura o locuință, iar un cetățean din 20 trăiește într-o locuință supraaglomerată, din care lipsesc serviciile de primă necesitate (2). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Structurile economice și demografice și nivelul prețurilor variază foarte mult de la un stat membru la altul. În plus, există un decalaj semnificativ în ce privește prețurile între capitale, orașele de importanță secundară și celelalte teritorii. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Piețele locuințelor dintr-un mare număr de metropole europene, orașe mari și regiuni periurbane ale UE cunosc o creștere accentuată a cererii, legată de mobilitatea familiilor în căutare de locuri de muncă, în contextul unei oferte de locuințe limitate de deficitul de terenuri, de creșterea costurilor de construcție și extindere și de practicile speculative ale investitorilor. Terenurile reprezintă o resursă rară, a cărei utilizare este legată de concurența în creștere între diferitele utilizări: locuințe, infrastructuri publice, agricultură, silvicultură, exploatare comercială sau industrială, transport, biodiversitate, terenuri de irigare, divertisment etc, astfel încât prețul terenurilor constituie deseori aspectul cel mai inabordabil al locuințelor. Creșterea prețurilor locuințelor în mediul urban și periurban se traduce prin creșterea fenomenului de excludere de la posibilitatea obținerii unei locuințe, a numărului persoanelor fără adăpost și a locuințelor insalubre, care se extinde în continuare și în rândul tinerilor, al familiilor monoparentale sau numeroase, al salariaților și, la modul mai general, în rândul claselor de mijloc, care părăsesc metropolele europene din cauza cheltuielilor excesive cu locuința și sunt constrânse să se mute în zone rurale.
  Această delocalizare duce, la rândul său, la o creștere, în grade diferite, a costului locuințelor în zonele rurale, având ca rezultat, printre altele, segregarea socială, apariția unor zone exclusiv rezidențiale (cartiere-dormitoare), creșterea mobilității, schimbarea peisajului, modificarea artificială a solurilor și extinderea infrastructurii și creșterea costurilor pentru populație. |
| --- | --- |

2.4.

Această delocalizare duce, la rândul său, la o creștere, în grade diferite, a costului locuințelor în zonele rurale, având ca rezultat, printre altele, segregarea socială, apariția unor zone exclusiv rezidențiale (cartiere-dormitoare), creșterea mobilității, schimbarea peisajului, modificarea artificială a solurilor și extinderea infrastructurii și creșterea costurilor pentru populație.

| 2.5. | Statele membre dispun de o marjă largă de apreciere în definirea, organizarea și finanțarea serviciilor sociale de interes general, inclusiv a locuințelor. Această competență nu le scutește însă de respectarea valorilor Uniunii (demnitate umană, egalitate, nediscriminare, drepturile omului etc.) și a normelor europene privind locuințele, printre altele Protocolul nr. 26 privind serviciile de interes general anexat la TFUE, care invită statele membre să asigure „un nivel ridicat de calitate, siguranță și accesibilitate, egalitatea de tratament și promovarea accesului universal și a drepturilor utilizatorilor”. Comisia, în calitate de gardian al tratatelor, are – prin urmare – un rol important de jucat și este invitată să intervină atunci când statele membre nu își îndeplinesc obligațiile.
  În același timp, în cadrul reglementărilor privind ajutoarele publice, Comisia reduce drastic competențele statelor membre, hotărând că locuințele sociale trebuie să fie rezervate exclusiv celor mai defavorizate familii, în timp ce criza locuințelor afectează o populație mult mai largă. De asemenea, o autoritate publică nu poate vinde terenuri construibile în cadrul unui program de creare de locuințe la prețuri accesibile decât la prețul pieței și numai după ce prețul a fost stabilit printr-o procedură complexă. |
| --- | --- |

2.5.

În același timp, în cadrul reglementărilor privind ajutoarele publice, Comisia reduce drastic competențele statelor membre, hotărând că locuințele sociale trebuie să fie rezervate exclusiv celor mai defavorizate familii, în timp ce criza locuințelor afectează o populație mult mai largă. De asemenea, o autoritate publică nu poate vinde terenuri construibile în cadrul unui program de creare de locuințe la prețuri accesibile decât la prețul pieței și numai după ce prețul a fost stabilit printr-o procedură complexă.

| 2.6. | Pe de altă parte, diminuarea puternică a investițiilor publice ale statelor membre în locuințe sociale și la prețuri accesibile, ca urmare a retragerii băncilor comerciale din finanțarea acestor investiții, a crizei economice și bugetare și a Pactului de stabilitate și de creștere, nu a permis satisfacerea acestei cereri în creștere printr-o ofertă de locuințe complementară celei de pe piață, mai ales că privatizarea parcului de locuințe sociale existente se generalizează în anumite state membre. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Platformele online au contribuit la această tensiune pe piețele locale ale locuințelor, prin concentrarea cererii legată de migrația internațională și dezvoltarea unor platforme globale de cazare turistică, care au determinat, în orașele cele mai atractive, eliminarea de pe piață a locuințelor la prețuri accesibile prin reafectarea ofertei de locuințe în spații de cazare de scurtă durată. Există, de asemenea, strategii ale societăților de capital internațional (fonduri de pensii, societăți de asigurare, fonduri cu capital privat etc.) care, având în vedere nivelul foarte scăzut al veniturilor financiare (rata dobânzii, dividende etc.), investesc masiv în bunuri imobiliare, ceea ce ridică și mai mult prețurile. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | CERS menționează, în recomandările sale din 31 octombrie 2016 (3), că crizele financiare anterioare au arătat că evoluțiile nesustenabile ale piețelor imobiliare puteau avea repercusiuni grave asupra stabilității sistemului financiar și asupra economiei în ansamblu. În 2019, CERS a adresat unui număr de nouă state membre un „avertisment privind vulnerabilitățile pe termen mediu ale sectorului imobiliar rezidențial”. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Pandemia de COVID-19 a paralizat piața imobiliară. Criza din domeniul sănătății, riscă să genereze efecte grave și în sectorul locuințelor. În ceea ce privește oferta, ajutoarele pentru familii și investițiile în locuințele sociale oferite de autorități și organismele publice riscă să se reducă drastic din cauza cheltuielilor economice și sociale angajate în combaterea consecințelor pandemiei, care împovărează puternic viitoarele bugete publice. În ceea ce privește cererea, numărul familiilor care nu mai dispun de veniturile necesare pentru a-și procura o locuință de pe piața imobiliară va crește proporțional cu creșterea șomajului și a sărăciei. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Planul privind locuințele din cadrul Pactului verde și Pilonul european al drepturilor sociale trebuie să reprezinte ocazia de concretizare a politicilor UE în materie de locuințe, respectându-se politicile și practicile din statele membre, în special prin invitarea tuturor instituțiilor financiare europene (BCE, BEI, FEI) și a dispozitivului „InvestEU” să relanseze investițiile publice și să majoreze substanțial împrumuturile avantajoase pe termen lung și garanțiile pentru investitori și pentru sectorul construcțiilor, în avantajul consumatorului final. |
| --- | --- |

2.10.

3.   Supracostul locuinței

| 3.1. | Este incontestabil că multe familii se confruntă cu costuri excesive pentru locuință, care constituie principala cheltuială de consum și o povară financiară, în detrimentul altor nevoi de primă necesitate, fapt care expune numeroși cetățeni europeni riscului de supraîndatorare, de declasare socială sau de excludere (4). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Nu există unanimitate la nivelul UE în ceea ce privește definiția costului excesiv al locuințelor și a componentelor sale. Eurostat consideră că cheltuielile pentru locuință care depășesc 40 % din veniturile disponibile reprezintă costuri excesive, deși – în diverse documente ale Comisiei – acest procent este stabilit la o treime din venitul disponibil. În plus, criza din domeniul sănătății constrânge familiile modeste să recurgă la economii pentru a-și plăti chiria, expunându-se, astfel, și mai mult, pericolului de supraîndatorare. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | De asemenea, chiar în interiorul UE, definiția costurilor excesive pentru locuință este adusă regulat în discuțiile de ordin metodologic; nu toate institutele naționale de statistică utilizează aceleași metode de evaluare. La elaborarea axelor comune, trebuie să se țină seama de realitățile socioeconomice. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Costurile excesive pentru locuință nu mai afectează doar populația cea mai defavorizată, al cărei nivel de trai se apropie de pragul riscului de sărăcie, ci și persoanele care au un venit pe de-o parte prea ridicat pentru a putea beneficia de o locuință socială, însă, pe de altă parte, prea scăzut pentru a-și putea asigura o locuință în condițiile pieței private. Deseori, o locuință decentă într-un oraș sau o periferie apropiată de locul de muncă devine inabordabilă. Aceste persoane sunt silite să se stabilească în zone îndepărtate de locul lor de muncă. Ca urmare, deși beneficiază de un cost mai scăzut al locuinței în afara marilor aglomerări, ele se confruntă, pe de altă parte, cu alte cheltuieli, cu probleme de mobilitate, cu imperative ecologice și cu alte constrângeri suplimentare. Dat fiind că clasa de mijloc este determinată să părăsească centrul orașelor, apar dezechilibre funcționale: creșterea cererii de locuințe, scumpirea chiriilor și creșterea poluării, cauzate de deplasările între domiciliu și locul de muncă. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Prin urmare, politicile în materie de locuințe ale statelor membre nu se pot limita la obiectivul unic de a ajuta persoanele vulnerabile să aibă „un acoperiș deasupra capului”; ele trebuie să se asigure că locuințele sunt adaptate situației familiei, să promoveze calitatea locuințelor, în special prin îmbunătățirea habitatului existent, adică să asigure locuințe decente și la prețuri accesibile pentru toți cetățenii în cazurile în care sunt exprimate nevoi atât cantitative, cât și calitative. |
| --- | --- |

3.5.

4.   Locuințele sociale

| 4.1. | Nu există un model european al locuințelor sociale, din cauza diversității abordărilor și concepțiilor adoptate în statele membre. Totuși, în mare parte dintre acestea, se remarcă tendințe comune: descentralizare în favoarea administrațiilor regionale și locale, reorientare asupra celor mai fragile categorii de populație, reducerea investițiilor publice în oferta de locuințe sociale și valorificarea parcului existent, prin vânzarea spațiilor locative sociale, uneori din cauză că locatorii sociali nu mai pot asigura nici conformitatea cu normele, nici lucrările de renovare. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | În UE, locuința socială sau locuința la un preț accesibil reprezintă materializarea dreptului la locuință, care trebuie să garanteze fiecărei persoane care se confruntă cu dificultăți accesul la o locuință decentă, accesibilă sub aspectul chiriei/prețului și să răspundă astfel obligațiilor impuse statelor membre și UE de o multitudine de convenții, declarații, carte și tratate încheiate atât la nivel european, cât și la nivel internațional. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | În concepția sa privind locuințele sociale, Comisia Europeană, acționând prin decizie în calitate de autoritate europeană în domeniul concurenței, este foarte restrictivă (5), statuând că locuințele sociale care beneficiază de exceptare de la obligație de notificare a ajutoarelor de stat trebuie rezervate exclusiv „pentru cetățenii defavorizați sau pentru grupurile dezavantajate din punct de vedere social care, din cauza constrângerilor legate de solvabilitate, nu pot obține locuințe în condiții de piață”. Această definiție restrictivă a locuințelor sociale nu mai corespunde amplorii crizei europene a locuințelor și obligațiilor de serviciu public impuse proprietarilor de locuințe de către statele membre, care variază de la „locuința în primul rând” în cazul persoanelor fără adăpost la locuințe la prețuri accesibile sau intermediare pentru clasele de mijloc din orașele europene. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Într-o comunicare din 2006 (6), Comisia a clasificat locuința socială în rândul serviciilor sociale de interes general cărora li se aplică principiul subsidiarității și care le atribuie (în principiu) statelor membre o largă putere discreționară de a le defini, a le organiza și a le finanța. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Totuși, în momentul în care își exercită această libertate, statele membre trebuie să țină cont de jurisprudența Curții de Justiție a UE, conform căreia cvasitotalitatea serviciilor prestate în domeniul social (cu excepția regimurilor de securitate socială bazate pe solidaritate) sunt considerate activități economice. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Drept consecință, în lipsa unui cadru juridic specific pentru locuințele sociale, dispozițiile UE privind serviciile de interes economic general, în special articolul 14 din TFUE și Protocolul 26 anexat la Tratatul de la Lisabona, se vor aplica locuințelor sociale. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Din aceasta rezultă că Uniunea și statele sale membre, fiecare în limitele competențelor care îi revin și ale domeniului de aplicare a tratatelor, trebuie să vegheze ca furnizarea locuințelor sociale să funcționeze pe baza unor principii și în condiții, în special de natură economică și financiară, care să le permită să își îndeplinească misiunile ce le revin. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Operatorii din domeniul locuințelor sociale au acces la importante instrumente europene de finanțare, pentru cofinanțarea construirii sau a reabilitării termice a locuințelor sociale și a locuințelor adaptate destinate comunităților marginalizate, în special prin intermediul fondurilor europene (7), al BEI, al Băncii de Dezvoltare a Consiliului Europei, al Planului Juncker 2 de investiții strategice, al fondului de investiții ce urmează a fi creat în cadrul Pactului verde pentru Europa și al planului de relansare „NextGeneration EU”, printre altele Fondul pentru o tranziție justă, ReactEU și InvestEU.
  Astfel, Banca Europeană de Investiții (BEI) și Fondul European de Investiții (FEI) acordă împrumuturi pe termen lung în scopul sprijinirii operatorilor de locuințe sociale, parteneriate public-privat (PPP), structuri de agregare, bănci intermediare și entități cu scop special. În anumite situații, asumarea unui risc de nivel mai ridicat necesită un ajutor în cadrul Fondului european pentru investiții strategice (FEIS). Prin urmare, aceste investiții pe termen lung în infrastructura socială ar trebui să fie la îndemâna cetățenilor europeni. |
| --- | --- |

4.8.

Astfel, Banca Europeană de Investiții (BEI) și Fondul European de Investiții (FEI) acordă împrumuturi pe termen lung în scopul sprijinirii operatorilor de locuințe sociale, parteneriate public-privat (PPP), structuri de agregare, bănci intermediare și entități cu scop special. În anumite situații, asumarea unui risc de nivel mai ridicat necesită un ajutor în cadrul Fondului european pentru investiții strategice (FEIS). Prin urmare, aceste investiții pe termen lung în infrastructura socială ar trebui să fie la îndemâna cetățenilor europeni.

| 4.9. | Proiectul de plan privind clădirile din cadrul Pactului verde și obiectivul său privind „valul de reabilitări termice” ale clădirilor, în special ale locuințelor sociale și private, va trebui, la rândul său, să se materializeze sub forma unui fond de investiții specific și a unui sprijin pentru structurarea filierelor locale de renovare termică, creatoare de locuri de muncă locale și surse de economii de scară, urmând exemplul proiectului „EnergieSprong” cofinanțat de UE. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | La nivelul statelor membre, există o serie de măsuri de promovare a unui habitat durabil care includ, printre altele, construirea de locuințe cu un cost moderat și ajutoare individuale care contribuie la constituirea capitalului inițial necesar pentru acordarea unui împrumut imobiliar, au scopul de a diminua rata lunară de rambursare a unui împrumut imobiliar și ajută familiile cele mai defavorizate să închirieze o locuință decentă, adecvată, sau încurajează îmbunătățirea eficienței energetice durabile a clădirilor de locuințe și exploatarea energiilor regenerabile. Totuși, la nivelul statelor membre, politicile de stimulare sau politicile fiscale nu sunt coordonate și nu favorizează întotdeauna diversitatea socială a habitatului. În plus, fiecare stat membru ar trebui să ofere un serviciu independent care să furnizeze un maximum de informații și consiliere cu privire la orice tip de informații despre planul privind ajutoarele pentru locuință destinate persoanelor și ajutoarele de stat pentru promotorii de proiecte din sectoarele public și privat în cadrul construirii de locuințe subvenționate. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | Toate aceste inițiative și ajutoare nu vor reuși, totuși, să rezolve penuria de locuințe la prețuri accesibile și decente. Iată de ce CESE consideră că Comisia ar trebui să propună un plan european de acțiune privind locuințele decente și la un preț accesibil, în cadrul punerii în aplicare a principiului nr. 19 al Pilonului european al drepturilor sociale și a viitorului plan privind clădirile din cadrul Pactului verde. |
| --- | --- |

4.11.

5.   Un plan european de acțiune privind locuințele decente și la un preț accesibil: o investiție pe termen lung pentru o Europă mai apropiată de cetățeni și de teritoriile sale

| 5.1. | Chiar dacă politica privind locuințele rămâne de competența statelor membre, penuria de locuințe corespunzătoare cu care se confruntă UE necesită un plan european de acțiune privind locuințele decente și la prețuri accesibile, care să includă un ansamblu coerent și inteligibil de măsuri care să ajute statele membre, regiunile și orașele europene să relanseze într-un mod durabil oferta de locuințe sociale și la un preț accesibil pe piețele locale ale locuințelor, consolidându-le în același timp performanța energetică. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | La nivel european, nu există o definiție universală a unui drept real la o locuință, în măsura în care o persoană sau o familie care se confruntă cu dificultăți deosebite nu are dreptul decât la un ajutor public pentru a avea acces la o locuință decentă în care să poată trăi. În plus, în absența unei oferte de locuințe adecvate, dreptul la locuință, chiar dacă este opozabil, rămâne o noțiune teoretică. Prin urmare, CESE solicită consacrarea unui drept real la locuință în dreptul comunitar. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Comisia trebuie să se asigure că un astfel de drept este însoțit de o politică proactivă de sprijinire a investițiilor pe termen lung necesare programării publice a unei oferte de locuințe sociale și la prețuri accesibile, în care diversitatea socială și respectarea unor norme minime de calitate să reprezinte regula generală. CESE solicită Parlamentului European și Consiliului Uniunii Europene ca, prin emiterea unor reglementări sectoriale conform procedurii legislative ordinare, să stabilească principiile și condițiile de furnizare, construire și finanțare a unor locuințe la prețuri accesibile, în conformitate cu articolul 14 din TFUE. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Comisia va trebui să efectueze revizuirea deciziei privind serviciile de interes economic general în cazul persoanelor care beneficiază de dreptul la locuințe sociale și să precizeze că politica privind locuințele nu poate să se limiteze doar la obiectivul de a ajuta persoanele al căror nivel de trai se apropie de pragul riscului de sărăcie, ci trebuie să garanteze o locuință decentă, la un preț accesibil pe termen lung oricărui cetățean, inclusiv persoanelor fără adăpost și celor care au de suferit de pe urma crizei europene a locuințelor. De asemenea, trebuie să se prevadă dispoziții de reglementare a reținerii speculative a locuințelor neocupate și a terenurilor construibile și de încadrare a practicilor de neocupare a spațiilor locative, disociind proprietatea asupra locuinței de utilizarea acesteia, care ține de binele comun și de interesul general și care trebuie să poată fi încadrată specific, astfel încât locuința să devină accesibilă. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | De asemenea, Comisia ar trebui să propună o definiție comună a locuințelor la prețuri accesibile și a costurilor excesive pentru locuințe, precum și o metodologie armonizată de evaluare a cheltuielilor excesive pentru locuință. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Pe baza raportului pe care statele membre îl vor înainta Comitetului european pentru risc sistemic în 2020, referitor la măsurile cu privire la supraevaluarea potențială a prețurilor din sectorul imobiliar și la acțiunile întreprinse în urma recomandărilor CERS sau la justificările ce trebuie prezentate în cazul în care nu se întreprind acțiuni în acest domeniu, este esențial să se identifice încă de la început vulnerabilitățile care ar putea genera crize financiare. CESE anticipează că respectivul raport va trebui modificat în 2021 prin publicarea unui alt raport, care îl va completa pe primul și va evidenția eventualele consecințe ale crizei COVID-19. |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | CESE aprobă, în acest context, inițiativa Comisiei care își propune să stabilească o legătură între Pilonul european al drepturilor sociale și semestrul european, ceea ce – în domeniul politicii privind locuințele – ar trebui să se concretizeze printr-o monitorizare mai bună a reformei locuințelor sociale, a accesibilității, a prețului locuințelor și a eficacității alocării acestora, însă insistă ca reprezentanții societății civile organizate să fie consultați înaintea adoptării recomandărilor specifice fiecărei țări din cadrul semestrului european în materie de politică a locuințelor. |
| --- | --- |

5.7.

| 5.8. | Propunerea de revizuire a politicii de coeziune europeană pentru perioada 2021-2027, aflată în curs de dezbatere în cadrul Consiliului Uniunii Europene și al Parlamentului European, urmărește majorarea bugetului pentru locuințele sociale de la 2,2 la 4 miliarde EUR. CESE pledează pentru o marjă de manevră mai extinsă, favorabilă investițiilor pe termen lung în infrastructurile sociale și pentru excluderea lor din contabilitatea administrației publice în momentul în care se calculează deficitul public. UE nu poate, pe de o parte, să îndemne statele membre să asigure nivelul necesar de reinvestiții în infrastructurile sociale și, pe de altă parte, să plafoneze aceste investiții în temeiul Pactului de stabilitate și de creștere. |
| --- | --- |

5.8.

| 5.9. | Instituirea unui fond european de investiții în locuințe la prețuri accesibile, destinat creării și întreținerii de locuințe, ar permite ca acțiunile și politicile UE să devină mai inteligibile și mai coerente pentru cetățenii europeni, în special în cadrul viitorului plan privind clădirile din Pactul verde și al viitorului plan de acțiune din Pilonul european al drepturilor sociale. |
| --- | --- |

5.9.

| 5.10. | CESE îi solicită Comisiei să organizeze anual o reuniune europeană la nivel înalt pe tema locuințelor la prețuri accesibile, la care să participe toate părțile implicate, cu scopul de a se analiza punerea în aplicare și monitorizarea acestui plan de acțiune european pentru locuințe la prețuri accesibile, prin intermediul unui raport anual privind situația locuințelor în UE. |
| --- | --- |

5.10.

| 5.11. | De asemenea, CESE consideră că locuința socială este deseori ținta prejudecăților dacă nu se înscrie într-o misiune de interes general, având ca principii diversitatea și incluziunea socială; dorește să reamintească contribuția pe care o aduc investițiile în locuințele sociale la dezvoltarea inserției profesionale și a tranziției ecologice. |
| --- | --- |

5.11.

Bruxelles, 16 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  Cf. raportul Housing Europe: „State of Housing in the EU 2019” (Situația locuințelor în UE în 2019).

1

Housing Europe

(2)  Eurostat housing cost/martie 2017.

2

housing cost

(3)  CERS/2016/14.

3

(4)  Eurostat (housing cost/martie 2017).

4

housing cost

(5)  Decizia Comisiei din 20 decembrie 2011 privind aplicarea articolului 106 alineatul (2) din TFUE în cazul ajutoarelor de stat sub formă de compensații pentru obligația de serviciu public acordate anumitor întreprinderi cărora le-a fost încredințată prestarea unui serviciu de interes economic general.

5

(6)  COM(2006) 177 final privind punerea în aplicare a programului comunitar de la Lisabona – serviciile sociale de interes general în Uniunea Europeană.

6

(7)  FEDR, FSE, Interreg.

7

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/99 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/99

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Viitorul transportului aerian european în timpul crizei cauzate de coronavirus și ulterior”

(aviz din proprie inițiativă)

(2020/C 429/14)

| Raportor: | domnul Thomas KROPP |
| --- | --- |

Raportor:

domnul Thomas KROPP

| Decizia Adunării Plenare | 20.2.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură |
| | Aviz din proprie inițiativă |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru transporturi, energie, infrastructură și societatea informațională |
| Data adoptării în secțiune | 3.9.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 16.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului (voturi pentru/
  voturi împotrivă/abțineri) | 217/1/2 |

Decizia Adunării Plenare

20.2.2020

Temei juridic

Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură

Aviz din proprie inițiativă

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru transporturi, energie, infrastructură și societatea informațională

Data adoptării în secțiune

3.9.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

16.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului (voturi pentru/

voturi împotrivă/abțineri)

217/1/2

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | Aviația este unul dintre sectoarele cele mai afectate de criza cauzată de coronavirus. Numai în perioada martie 2020-mai 2020, piața traficului aerian de călători s-a prăbușit cu 90 %, cu consecințe dramatice pentru veniturile tuturor părților interesate și ale angajaților acestora din lanțul valoric al aviației.
  Aviația joacă un rol esențial pentru comerț și turism, precum și pentru conexiunile din interiorul Europei și cu țările din afara UE. Sectorul turismului, care aduce o contribuție-cheie la PIB-ul național al multor țări, a suferit pierderi masive. Țările UE sunt afectate de aceste pierderi, însă impactul este și mai mare asupra țărilor în curs de dezvoltare, unde sectorul turismului reprezintă ponderi semnificative din PIB. În aceste țări, suspendarea activităților de turism amenință să anuleze progrese umanitare importante (Studiu realizat de Institut der deutschen Wirtschaft, august 2015: Entwicklungsfaktor Tourismus; numai turiștii germani cheltuie 13,5 miliarde EUR în destinații turistice din țări în curs de dezvoltare. Această sumă reprezintă 5 % din totalul cheltuielilor turiștilor în aceste țări și permite crearea a 78 000 de locuri de muncă).
  CESE solicită Comisiei să promoveze turismul ca piatră de temelie a cooperării sale pentru dezvoltare. |
| --- | --- |

1.1.

Aviația joacă un rol esențial pentru comerț și turism, precum și pentru conexiunile din interiorul Europei și cu țările din afara UE. Sectorul turismului, care aduce o contribuție-cheie la PIB-ul național al multor țări, a suferit pierderi masive. Țările UE sunt afectate de aceste pierderi, însă impactul este și mai mare asupra țărilor în curs de dezvoltare, unde sectorul turismului reprezintă ponderi semnificative din PIB. În aceste țări, suspendarea activităților de turism amenință să anuleze progrese umanitare importante (Studiu realizat de Institut der deutschen Wirtschaft, august 2015: Entwicklungsfaktor Tourismus; numai turiștii germani cheltuie 13,5 miliarde EUR în destinații turistice din țări în curs de dezvoltare. Această sumă reprezintă 5 % din totalul cheltuielilor turiștilor în aceste țări și permite crearea a 78 000 de locuri de muncă).

CESE solicită Comisiei să promoveze turismul ca piatră de temelie a cooperării sale pentru dezvoltare.

| 1.2. | Statele membre ale UE sunt dispuse să sprijine toate sectoarele economice în procesul de redresare. Cu toate acestea, din cauza unei recesiuni globale fără precedent, precum și a duratei incerte a pandemiei, este puțin probabil ca activitățile economice globale să revină în viitorul apropiat la nivelurile de dinaintea izbucnirii pandemiei provocate de coronavirus. Din acest motiv, CESE solicită Comisiei să elaboreze o foaie de parcurs globală pentru redresarea întregului sector european al aviației; un astfel de plan de acțiune ar trebui să prevadă resurse specifice pentru sprijinirea tuturor subsectoarelor și a forței lor de muncă. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Toate părțile interesate și partenerii sociali au nevoie de stabilitate în ceea ce privește planificările. Criza cauzată de coronavirus impune o distincție clară între faza de redresare a sectorului aviației, pe termen scurt, și asigurarea în același timp a competitivității internaționale a sectorului și a unor condiții de concurență echitabile, pe termen mediu și lung.
  În acest context, menținerea unor locuri de muncă de calitate și a unor condiții de muncă adecvate reprezintă cerințe esențiale pentru păstrarea unei forțe de muncă calificate, fără de care nu se poate garanta o competitivitate durabilă. Recrutarea și formarea continuă a unei forțe de muncă calificate în lanțul valoric al aviației constituie, prin urmare, o condiție prealabilă pentru a asigura redresarea aviației europene. |
| --- | --- |

1.3.

În acest context, menținerea unor locuri de muncă de calitate și a unor condiții de muncă adecvate reprezintă cerințe esențiale pentru păstrarea unei forțe de muncă calificate, fără de care nu se poate garanta o competitivitate durabilă. Recrutarea și formarea continuă a unei forțe de muncă calificate în lanțul valoric al aviației constituie, prin urmare, o condiție prealabilă pentru a asigura redresarea aviației europene.

| 1.4. | Pe termen scurt, Comisia ar trebui să acorde prioritate restabilirii încrederii călătorilor în aviație. Criza cauzată de coronavirus a creat condiții de piață neprevăzute de majoritatea reglementărilor relevante. Pasagerii trebuie să primească asigurări cu privire la condițiile în care biletele plătite în avans vor fi rambursate în caz de anulare a zborurilor în timpul acestei crize; Comisia ar trebui, de asemenea, să promoveze înțelegerea faptului că transportul aerian este sigur, prin susținerea unor acorduri internaționale cu caracter obligatoriu privind standarde sanitare adecvate.
  În această fază critică de redresare, Comisia ar trebui să asigure, de asemenea, stabilitatea planificării, prin impunerea unui moratoriu asupra modificărilor aduse cadrului de reglementare care ar împiedica o redresare eficace.
  CESE solicită Comisiei să urmărească și să mențină un bun echilibru între măsurile de redresare necesare pentru depășirea crizei provocate de coronavirus și adaptările dorite ale reglementărilor financiare care decurg din Pactul verde european. CESE îndeamnă Comisia să evite să impună sectorului sarcini financiare și/sau de reglementare suplimentare, mai ales în faza de redresare, atunci când întregul sector este extrem de slăbit din punct de vedere financiar. Aceasta presupune, printre altele, prelungirea până în perioada de iarnă 2020-2021 a derogării de la regula „folosești sau pierzi” în caz de neutilizare a sloturilor. |
| --- | --- |

1.4.

În această fază critică de redresare, Comisia ar trebui să asigure, de asemenea, stabilitatea planificării, prin impunerea unui moratoriu asupra modificărilor aduse cadrului de reglementare care ar împiedica o redresare eficace.

CESE solicită Comisiei să urmărească și să mențină un bun echilibru între măsurile de redresare necesare pentru depășirea crizei provocate de coronavirus și adaptările dorite ale reglementărilor financiare care decurg din Pactul verde european. CESE îndeamnă Comisia să evite să impună sectorului sarcini financiare și/sau de reglementare suplimentare, mai ales în faza de redresare, atunci când întregul sector este extrem de slăbit din punct de vedere financiar. Aceasta presupune, printre altele, prelungirea până în perioada de iarnă 2020-2021 a derogării de la regula „folosești sau pierzi” în caz de neutilizare a sloturilor.

| 1.5. | Pe termen mediu, Comisia ar trebui să revizuiască Strategia UE în domeniul aviației (adoptată în 2015), care ar trebui să asigure condiții de concurență echitabile după criza cauzată de coronavirus, pe baza unei evaluări a fragilității extraordinare a sistemului aviatic și a schimbării parametrilor și a dinamicii pieței. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | CESE recomandă Comisiei să aibă în vedere renegocierea, pe baza unor condiții de concurență echitabile, a acordurilor bilaterale privind serviciile aeriene (ASA) cu țări din afara UE, cu scopul de a preveni efectele de denaturare ale ajutoarelor de stat, ale schemelor de mediu, cum ar fi sistemul UE de comercializare a certificatelor de emisii (ETS), și ale dezechilibrelor sociale, astfel încât să se asigure o creștere durabilă și continuă a pieței. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Imediat ce sectorul aviației europene se va stabiliza, CESE așteaptă asumarea de către Comisie a unui angajament față de o politică durabilă în domeniul aviației, care să valorifice potențialul sectorului aviației europene. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | CESE îndeamnă Comisia să asigure competitivitatea europeană prin accelerarea etapelor de reglementare necesare pentru punerea deplină în aplicare a cerului unic european, după decenii de dispute inutile între statele membre și UE, și, prin urmare, pentru a atinge la nivelul întregii UE o reducere de 10 % a emisiilor de CO2. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Pactul verde este un pachet esențial de politici sprijinit de CESE, menit să reducă în final impactul tuturor sectoarelor, inclusiv al aviației, asupra schimbărilor climatice. CESE se așteaptă să fie alocate mai multe fonduri UE pentru cercetare și dezvoltare, cu scopul de a promova produsele, serviciile, procedurile și tehnologiile ecologice, fără a submina competitivitatea europeană. Prin urmare, CESE solicită Comisiei și statelor membre să își concentreze politicile pe promovarea unor standarde de durabilitate aplicabile la nivel mondial, cu includerea unor măsuri de mediu suplimentare, atunci când statele membre furnizează ajutor financiar. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | CESE solicită reasigurări în privința faptului că partenerii sociali care folosesc formula dialogului social vor continua să fie implicați în dezvoltarea și punerea în aplicare a măsurilor de reglementare necesare și reiterează că este pregătit să sprijine pe deplin Comisia în eforturile ei de a promova redresarea rapidă a sectorului aviației europene. |
| --- | --- |

1.10.

2.   Contextul avizului

| 2.1. | În sectorul aviației din UE sunt angajate, în mod direct, între 1,4 milioane (1) și 2 milioane (2) de persoane, el asigurând între 4,8 milioane și 5,8 milioane de locuri de muncă. Contribuția directă a aviației la PIB-ul UE se ridică la 110 miliarde EUR, în vreme ce impactul său global, inclusiv turismul, atinge 510 miliarde EUR, datorită efectului multiplicator.
  Acest rol crucial al aviației – nu doar ca sector, ci ca un catalizator al prosperității economice, al securității locurilor de muncă și al turismului – a fost foarte subestimat până în prezent.
  În unele state membre, turismul reprezintă până la 25 % din PIB-ul național. Reluarea rapidă a serviciilor aeriene – sub rezerva respectării măsurilor sanitare relevante – are, prin urmare, o importanță crucială pentru menținerea turismului ca sursă excelentă de venit.
  La nivel mondial, aviația europeană promovează, de asemenea, comerțul și turismul în țări și națiuni care au o nevoie stringentă de sprijin economic și de integrare politică în comunitatea globală. Lipsa călătoriilor aeriene internaționale pe durata crizei cauzate de coronavirus a amplificat în special slăbiciunea economică a țărilor în curs de dezvoltare. |
| --- | --- |

2.1.

Acest rol crucial al aviației – nu doar ca sector, ci ca un catalizator al prosperității economice, al securității locurilor de muncă și al turismului – a fost foarte subestimat până în prezent.

În unele state membre, turismul reprezintă până la 25 % din PIB-ul național. Reluarea rapidă a serviciilor aeriene – sub rezerva respectării măsurilor sanitare relevante – are, prin urmare, o importanță crucială pentru menținerea turismului ca sursă excelentă de venit.

La nivel mondial, aviația europeană promovează, de asemenea, comerțul și turismul în țări și națiuni care au o nevoie stringentă de sprijin economic și de integrare politică în comunitatea globală. Lipsa călătoriilor aeriene internaționale pe durata crizei cauzate de coronavirus a amplificat în special slăbiciunea economică a țărilor în curs de dezvoltare.

| 2.2. | Deși aviația s-a confruntat cu crize și înainte (exemple: atacuri teroriste și închiderea spațiului aerian în 2001; epidemiile de SARS și Ebola; criza sistemului financiar global din 2008; închiderea spațiului aerian european în timpul răspândirii cenușii vulcanice în 2010), criza actuală este fără precedent. Conform estimărilor actualizate, redresarea sectorului nu va avea loc înainte de 2024 (3). Nici instituțiile europene și nici organismele internaționale nu au reușit să coordoneze măsurile de reglementare în vederea stabilirii unor standarde internaționale. Aviația internațională necesită însă standarde globale coerente și bazate pe știință, pentru a restabili nivelurile durabile și reziliente ale serviciilor de dinainte de criză.
  Deși în timpul crizei companiile aeriene sunt cele care s-au aflat în atenția publicului și a politicilor, ecosistemul aviației include și alți actori importanți, cum ar fi aeroporturile, furnizorii de servicii de navigație aeriană, furnizorii de servicii de handling la sol și alți furnizori de servicii. Trebuie căutate soluții pentru integrarea întregului lanț valoric al sectorului aviatic. |
| --- | --- |

2.2.

Deși în timpul crizei companiile aeriene sunt cele care s-au aflat în atenția publicului și a politicilor, ecosistemul aviației include și alți actori importanți, cum ar fi aeroporturile, furnizorii de servicii de navigație aeriană, furnizorii de servicii de handling la sol și alți furnizori de servicii. Trebuie căutate soluții pentru integrarea întregului lanț valoric al sectorului aviatic.

3.   Observații generale asupra stării actuale a crizei

3.1.   Preocupări legate de sănătate

Intensitatea și durata crizei cauzate de coronavirus vor depinde de capacitatea autorităților competente de a limita răspândirea unui virus necunoscut până în prezent. Numeroase studii arată că transportul aerian este unul dintre cele mai sigure moduri de transport. La nivel european, Agenția Europeană de Siguranță a Aviației (AESA) și Centrul European de Prevenire și Control al Bolilor au elaborat orientări privind un protocol coordonat în materie de igienă și măsuri coordonate de sănătate și igienă pentru statele membre, iar la nivel mondial acest lucru a fost făcut de Organizația Aviației Civile Internaționale (OACI). Companiile aeriene și aeroporturile au cooperat îndeaproape cu Comisia Europeană și cu OACI.

3.2.   Lipsa de lichidități

În al doilea trimestru din 2020, veniturile companiilor aeriene au scăzut în medie cu 79 %. Chiar și atunci când se scad costurile flexibile, se constată că această situație a generat pentru companiile aeriene în această perioadă un consum de lichidități de aproximativ 60 de miliarde USD. Un factor major care a agravat problema lichidității a fost restituirea contravalorii biletelor vândute în avans (calculele sunt diferite pentru modelul de afaceri al transportatorilor low-cost, care este caracterizat prin cheltuieli de funcționare mai mici, dar o dependență mai mare de biletele vândute în avans).

Cu toate acestea, consumatorii sunt afectați, de asemenea, de criza provocată de coronavirus; într-o serie de state membre, consumatorii au inițiat proceduri litigioase în vederea rambursării biletelor vândute în avans, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (4). Este necesară o soluționare transparentă și realistă a acestor cazuri și a cererilor ulterioare, într-un interval de timp realist.

Așadar, după criza provocată de coronavirus, sectorul transportului aerian va fi foarte îndatorat (deși guvernele au furnizat până în prezent, la nivel mondial, ajutoare de stat în valoare de aproximativ 123 de miliarde USD pentru a menține funcționalitatea companiilor aeriene, doar 11 miliarde USD au fost furnizați sub formă de capital propriu, sumele rămase fiind pasive pe care companiile aeriene vor trebui să le ramburseze). În plus, ajutorul de stat acordat companiilor aeriene europene variază în mod semnificativ ca formă și volum între statele membre.

Mai multe companii aeriene care operează pe plan internațional și-au declarat falimentul (printre exemple se numără: Avianca, LATAM și South African Airways).

Unele plăți efectuate către furnizorii de servicii de navigație aeriană (ANSP) au fost amânate; aceasta reduce presiunea asupra lichidității companiilor aeriene, dar creează o lipsă semnificativă de venituri pentru ANSP. Trebuie să se găsească o soluție care să permită ANSP să continue să furnizeze servicii esențiale în mod viabil și care să nu conducă ulterior la creșterea tarifelor pentru companiile aeriene, având în vedere că acestea sunt în proces de redresare. În mod similar, aeroporturile, operațiunile de transport de mărfuri, precum și serviciile de handling la sol, serviciile de catering și alți furnizori de servicii au fost grav afectați de criză și, prin urmare, au și ei nevoie de sprijin suplimentar.

3.3.   O abordare coordonată pentru asigurarea redresării pe termen scurt

Comisia a emis o comunicare pentru sectorul transporturilor în care recomandă:

| — | o strategie generală de redresare în 2020 și după 2020; |
| --- | --- |

—

o strategie generală de redresare în 2020 și după 2020;

| — | o abordare comună pentru restabilirea liberei circulații și ridicarea restricțiilor la frontierele interne ale UE într-un mod progresiv și coordonat; |
| --- | --- |

—

o abordare comună pentru restabilirea liberei circulații și ridicarea restricțiilor la frontierele interne ale UE într-un mod progresiv și coordonat;

| — | un cadru care să sprijine restabilirea treptată a transportului, asigurând în același timp siguranța pasagerilor și a personalului; |
| --- | --- |

—

un cadru care să sprijine restabilirea treptată a transportului, asigurând în același timp siguranța pasagerilor și a personalului;

| — | oferirea de vouchere de călătorie ca alternativă mai atractivă la rambursările în numerar pentru consumatori; |
| --- | --- |

—

oferirea de vouchere de călătorie ca alternativă mai atractivă la rambursările în numerar pentru consumatori;

| — | criterii pentru restabilirea activităților de turism în siguranță și treptat și pentru elaborarea de protocoale sanitare pentru unitățile de cazare, cum ar fi hotelurile. |
| --- | --- |

—

criterii pentru restabilirea activităților de turism în siguranță și treptat și pentru elaborarea de protocoale sanitare pentru unitățile de cazare, cum ar fi hotelurile.

Aceste recomandări nu au caracter obligatoriu, însă ilustrează gradul în care statele membre ar beneficia de o aliniere a măsurilor lor respective.

În primăvara anului 2020, Comisia a emis o comunicare pentru un cadru temporar privind ajutoarele de stat. Cadrul permite statelor membre să despăgubească societățile pentru pierderi financiare extraordinare și să mențină locurile de muncă și nivelurile de ocupare a forței de muncă. În plus, Comisia a emis derogări temporare privind alocarea sloturilor (5), precum și privind licențele de handling la sol. Este important și urgent să se evalueze dacă o prelungire suplimentară a acestor măsuri ar contribui la stabilitatea planificării pentru societățile în cauză și, în caz afirmativ, să se inițieze măsurile de reglementare necesare în cel mai scurt timp posibil.

CESE își exprimă profunda îngrijorare cu privire la eșecul statelor membre ale Uniunii Europene de a pune în aplicare abordări coerente și fundamentate științific privind restricțiile de călătorie. În ciuda apelurilor repetate din partea industriei în favoarea unei abordări științifice, armonizate și coordonate a noilor restricții, au apărut abordări naționale diferite. Unele dintre aceste măsuri naționale unilaterale sunt contrare orientărilor experților și afectează și mai mult încrederea consumatorilor. CESE îndeamnă Comisia să asigure o reluare transparentă și în condiții de siguranță a traficului aerian în Europa. Statele membre ar trebui să urmărească armonizarea deschiderii treptate a frontierelor lor, în conformitate cu recomandările Comisiei.

4.   Observații specifice privind cerințele pentru o redresare durabilă

4.1.   Criza ca oportunitate de reevaluare a rolului strategic al aviației pentru Europa (6)

Criza cauzată de coronavirus a schimbat relația dintre părțile interesate din lanțul valoric al aviației. Având în vedere noua dimensiune a pieței și structura sa, părțile interesate din aviație trebuie să se implice în dezvoltarea unor mecanisme care să fie adaptate la condițiile de pe piața călătoriilor aeriene post coronavirus.

În plus, Comisia va trebui să își reevalueze politica generală privind ajutoarele de stat, având în vedere realitățile geopolitice în schimbare. Nodurile aeroportuare internaționale din vecinătatea UE, precum Istanbul, Londra-Heathrow, și din Golf, ar putea devia traficul aerian și ar putea submina conectivitatea UE, în lipsa unei politici a UE în domeniul aviației care să fie coerentă și convingătoare și să vizeze promovarea competitivității UE și a unor condiții de concurență echitabile, menținând, în același timp, locurile de muncă de înaltă calitate în Europa. De asemenea, va fi necesar să se evalueze în mod constant nivelul ajutoarelor de stat acordate în țări din afara UE (acestea pot lua forma unor împrumuturi, subvenții salariale, garanții pentru împrumuturi, finanțări prin capitaluri proprii, impozite corporative, finanțări de rute sau injecții de lichiditate). În plus, aceasta va necesita o punere în aplicare riguroasă a Regulamentului (CE) nr. 1008/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (7) pentru a se preveni preluări ostile ale companiilor aeriene și investițiile efectuate în acestea de către țări din afara UE, garantându-se astfel că economia europeană poate să rămână competitivă la nivel internațional în ceea ce privește calitatea și prețul și să se bazeze pe conectivitatea furnizată de sectorul său aviatic (Astra, o companie aeriană elenă mică, s-a aflat în negocieri cu investitori chinezi).

4.2.   Menținerea competitivității

| 4.2.1. | Sectorul transportului aerian nu va putea reveni la normalitatea de dinaintea crizei cauzate de coronavirus (scenariile prevăd o redresare până în 2022 sau până în 2025), întrucât criza, prin amploarea ei, va avea efecte structurale asupra pieței. Pentru a menține stabilitatea planificării pentru părțile interesate și consumatori, acordurile privind serviciile aeriene ale UE (ASA) cu țări din afara UE ar trebui utilizate ca platformă pentru a monitoriza în comun nivelul ajutoarelor de stat acordate în timpul crizei cauzate de coronavirus, cu scopul de a identifica și a remedia tendințele cu potențial de denaturare. Accesul pe piață ar trebui să joace un rol important în stabilirea nivelului ajutorului de stat în acest context. În cazul în care o țară din afara UE refuză să abordeze problema ajutorului de stat, ar trebui aplicate măsuri de retorsiune. Standardele sociale și de mediu inegale dintre transportatorii europeni și cei din afara UE trebuie abordate în aceste acorduri privind serviciile aeriene. |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | Supracapacitatea pe piață, combinată cu o scădere previzibilă a puterii de cumpărare în contextul recesiunii globale iminente, poate impune chiar modificări temporare sau structurale ale ASA-urilor, în vederea garantării reciprocității pe parcursul perioadei de redresare. |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.2.3. | Comisia ar putea și ar trebui să inițieze proceduri unilaterale împotriva țărilor din afara UE și a transportatorilor din aceste țări, dacă nu se poate ajunge la soluții prin negociere [Regulamentul (UE) 2019/712 al Parlamentului European și al Consiliului (8) oferă opțiunea de a iniția proceduri]. |
| --- | --- |

4.2.3.

| 4.2.4. | Un aspect care prezintă o sensibilitate deosebită este tensiunea dintre constrângerile în materie de lichiditate ale călătorilor care solicită rambursarea biletelor plătite în avans și cele ale companiilor aeriene, multe dintre acestea fiind obligate să își declare falimentul dacă s-ar realiza efectiv toate rambursările. Revizuirea viitoare a Regulamentului (CE) nr. 261/2004 ar trebui să vizeze clarificarea normelor, pentru a oferi o soluție reciproc avantajoasă, în interesul pasagerilor și al companiilor aeriene deopotrivă (ar putea fi avute în vedere mai multe posibilități, cum ar fi, de exemplu, voucherele de călătorie cu dată-limită garantate de guvern: în cazul în care compania aeriană își declară falimentul înainte de expirarea voucherului sau dacă aceasta nu este în măsură să asigure zborul, pasagerul primește o rambursare, iar compania aeriană câștigă ceva timp în plus pentru a-și folosi rezervele de numerar). |
| --- | --- |

4.2.4.

| 4.2.5. | CESE consideră că situația actuală a sectorului este atât de critică încât inițiativele de reglementare care se abat de la obiectivul stabilizării unui sector aerian al UE competitiv la nivel global ar trebui suspendate pe durata fazei de redresare.
  În acest context, CESE reiterează prioritățile pe care Comisia ar trebui să le urmărească pentru a restabili și a menține competitivitatea europeană, asigurând în același timp nivelul necesar de protecție socială (9). |
| --- | --- |

4.2.5.

În acest context, CESE reiterează prioritățile pe care Comisia ar trebui să le urmărească pentru a restabili și a menține competitivitatea europeană, asigurând în același timp nivelul necesar de protecție socială (9).

4.3.   Dialogul social este un pilon-cheie pentru redresare

Criza actuală a provocat anxietăți existențiale pentru întregul ecosistem al aviației și personalul acestuia, indiferent de eficiența serviciilor oferite. Este esențial să se realizeze un echilibru adecvat între considerentele antreprenoriale și cele sociale, pentru a se asigura crearea durabilă de locuri de muncă de calitate pe viitor.

Aceasta nu este doar o problemă de politică și de principiu, ci una care necesită o analiză imediată: practici de piață precum zborurile la cerere, activitatea independentă fictivă, lipsa de protecție socială în cazul unei proceduri de ofertare și/sau a unei restrângeri parțiale a activității sau rezilierea contractelor cu angajații doar pentru a reangaja același personal cu salarii semnificativ mai mici sunt inacceptabile (10).

Dialogul social va fi, de asemenea, necesar în timpul redimensionării inevitabile în majoritatea întreprinderilor și, prin urmare, ar trebui promovat la nivel european, național și de întreprindere. Acest lucru nu împiedică instituțiile UE și statele membre să își asume responsabilitatea în domeniul social.

4.4.   Asigurarea durabilității ecosistemului aviației

| 4.4.1. | CESE ia act de acordul întregului sector al aviației mondiale cu privire la măsurile de reducere a emisiilor de CO2 atât la nivel mondial (11), cât și la nivelul UE (12). Prin urmare, orice măsură suplimentară a UE trebuie privită într-un context competitiv; devierea traficului aerian de la companiile aeriene din UE către concurenții acestora din afara UE, de exemplu, nu are efecte pozitive asupra sustenabilității.
  CESE consideră că sustenabilitatea trebuie evaluată într-un context nou – cel de după criza cauzată de coronavirus. Este necesară o evaluare a efectului măsurilor asupra capacității companiilor aeriene din UE de a se redresa în mod sustenabil în urma crizei cauzate de coronavirus și de a rămâne competitive.
  La fel ca în privința tuturor celorlalte sectoare, CESE subliniază că aviația ar trebui să adere la obiectivele pe termen lung ale Pactului verde. CESE îndeamnă Comisia să își coordoneze acțiunile la nivel mondial, în special în cadrul Organizației Aviației Civile Internaționale. CESE susține extinderea în continuare a unei rețele feroviare de mare viteză în Europa, legată direct de nodurile aeroportuare.
  CESE salută faptul că planul de redresare al UE prevede investiții în sectoare orientate către viitor. Acesta ar trebui să includă, în opinia CESE, investiții strategice în tehnologie interoperabilă de ultimă generație pentru toate părțile interesate din sectorul aviației. Ar trebui să se promoveze în mod activ piețele pentru combustibili de aviație durabili, pentru tehnologii durabile și pentru date. Carburanții lichizi în întregime nefosili au un mare potențial de a asigura o aviație cu emisii scăzute de dioxid de carbon. Sunt încă necesare activități considerabile de cercetare și dezvoltare pentru a furniza astfel de carburanți la costuri rezonabile.
  CESE ia notă cu satisfacție de diversele inițiative de finanțare pentru astfel de carburanți alternativi (power-to-x, combustibilii sintetici) în cadrul actualului instrument de finanțare a cercetării al UE (Orizont 2020) și încurajează Comisia să intensifice aceste eforturi pentru următorul program-cadru pentru cercetare și inovare (instrumentele de finanțare includ și Orizont Europa). |
| --- | --- |

4.4.1.

CESE consideră că sustenabilitatea trebuie evaluată într-un context nou – cel de după criza cauzată de coronavirus. Este necesară o evaluare a efectului măsurilor asupra capacității companiilor aeriene din UE de a se redresa în mod sustenabil în urma crizei cauzate de coronavirus și de a rămâne competitive.

La fel ca în privința tuturor celorlalte sectoare, CESE subliniază că aviația ar trebui să adere la obiectivele pe termen lung ale Pactului verde. CESE îndeamnă Comisia să își coordoneze acțiunile la nivel mondial, în special în cadrul Organizației Aviației Civile Internaționale. CESE susține extinderea în continuare a unei rețele feroviare de mare viteză în Europa, legată direct de nodurile aeroportuare.

CESE salută faptul că planul de redresare al UE prevede investiții în sectoare orientate către viitor. Acesta ar trebui să includă, în opinia CESE, investiții strategice în tehnologie interoperabilă de ultimă generație pentru toate părțile interesate din sectorul aviației. Ar trebui să se promoveze în mod activ piețele pentru combustibili de aviație durabili, pentru tehnologii durabile și pentru date. Carburanții lichizi în întregime nefosili au un mare potențial de a asigura o aviație cu emisii scăzute de dioxid de carbon. Sunt încă necesare activități considerabile de cercetare și dezvoltare pentru a furniza astfel de carburanți la costuri rezonabile.

CESE ia notă cu satisfacție de diversele inițiative de finanțare pentru astfel de carburanți alternativi (power-to-x, combustibilii sintetici) în cadrul actualului instrument de finanțare a cercetării al UE (Orizont 2020) și încurajează Comisia să intensifice aceste eforturi pentru următorul program-cadru pentru cercetare și inovare (instrumentele de finanțare includ și Orizont Europa).

| 4.4.2. | Cu toate acestea, CESE insistă asupra faptului că finanțarea noilor tehnologii și măsurile concepute pentru a consolida durabilitatea, reziliența și scalabilitatea ecosistemului aviației ar trebui să constituie părți integrante ale unei foi de parcurs globale în domeniul aviației, care ar trebui pusă în aplicare cu scopul de a oferi sprijinul necesar redresării lanțului valoric al aviației europene. |
| --- | --- |

4.4.2.

Bruxelles, 16 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  Steer Davies Gleave – Study on employment and working conditions in air transport and airports, Final report 2015 (Studiu privind ocuparea forței de muncă și condițiile de muncă în transportul aerian și în aeroporturi – Raport final 2015).

1

Study on employment and working conditions in air transport and airports, Final report 2015

(2)  Aviation: Benefits Beyond Borders (Aviația: beneficii dincolo de frontiere), raport întocmit de Oxford Economics pentru ATAG, aprilie 2014.

2

Aviation: Benefits Beyond Borders

(3)  A se vedea https://staging.corporatetravelcommunity.com/european-capacity-may-have-grown-in-jun-2020-but-a-european-aviation-body-warns-that-the-recovery-in-passenger-traffic-is-proceeding-at-a-slower-pace-than-it-had-projected/

3

(4)  JO L 46, 17.2.2004, p. 1.

4

(5)  Avizul CESE TEN/711, pe tema „Alocarea sloturilor orare pe aeroporturile comunitare”, încă nepublicat în Jurnalul Oficial.

5

(6)  JO C 13, 15.1.2016, p. 169.

6

(7)  JO L 293, 31.10.2008, p. 3.

7

(8)  JO L 123, 10.5.2019, p. 4.

8

(9)  JO C 13, 15.1.2016, p. 110.

9

(10)  A se vedea nota de subsol 9.

10

(11)  CORSIA – Carbon Offset and Reduction Scheme for International Aviation (Schema de compensare și de reducere a emisiilor de carbon pentru aviația internațională).

11

Carbon Offset and Reduction Scheme for International Aviation

(12)  JO C 133, 9.5.2013, p. 30.

12

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/105 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/105

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „UE și Africa: realizarea unui parteneriat echitabil pentru dezvoltare bazat pe durabilitate și valori comune”

(aviz din proprie inițiativă)

(2020/C 429/15)

| Raportori: | Dimitris DIMITRIADIS (EL-I)


  Dilyana SLAVOVA (BG-III)


  Thomas WAGNSONNER (AT-II) |
| --- | --- |

Raportori:

Dimitris DIMITRIADIS (EL-I)

Dilyana SLAVOVA (BG-III)

Thomas WAGNSONNER (AT-II)

| Decizia Adunării Plenare | 20.2.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură |
| | Aviz din proprie inițiativă |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru relații externe |
| Data adoptării în secțiune | 24.2.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 16.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului (voturi pentru/
  voturi împotrivă/abțineri) | 216/1/2 |

Decizia Adunării Plenare

20.2.2020

Temei juridic

Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură

Aviz din proprie inițiativă

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru relații externe

Data adoptării în secțiune

24.2.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

16.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului (voturi pentru/

voturi împotrivă/abțineri)

216/1/2

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | Într-o lume care se schimbă vertiginos și în care există probleme semnificative, dar și noi oportunități, Europa are o obligație: să își mobilizeze patrimoniul multicultural, instituțional și socioeconomic moștenit pentru a favoriza dezvoltarea durabilă globală. Provocările cu care se confruntă țările în curs de dezvoltare din Africa sunt foarte complexe, iar noi trebuie să le abordăm dintr-o perspectivă sensibilă și multidimensională. Nu putem doar să oferim sfaturi bine intenționate, ci este necesar, de asemenea, ca UE și statele membre să investească fonduri financiare masive în Africa în vederea realizării obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD). Acesta trebuie să fie principalul scop al parteneriatelor internaționale ale UE, iar respectarea drepturilor universale ale omului (DUO), care constituie valori esențiale comune, trebuie să reprezinte fundamentul oricărui aranjament politic în cadrul parteneriatului echitabil pentru dezvoltare cu Africa. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | În conformitate cu noul consens european privind dezvoltarea, CESE militează pentru promovarea unei vieți decente și a unor perspective favorabile, pentru crearea unei clase de mijloc și sprijinirea parteneriatelor echitabile prin consolidarea structurilor democratice social-liberale din Africa în concordanță cu DUO (1), inclusiv drepturile fundamentale ale lucrătorilor [Declarația Organizației Internaționale a Muncii (OIM) cu privire la principiile și drepturile fundamentale la locul de muncă, care include Standardele fundamentale de muncă, și Declarația tripartită de stabilire a principiilor privind întreprinderile multinaționale și politica socială], libertatea de a desfășura o activitate comercială, cu dreptul la un mediu sănătos și cu ODD. CESE salută Comunicarea comună „Către o strategie cuprinzătoare cu Africa” (2) și caută să contribuie la îmbunătățirea noii strategii cuprinzătoare a UE cu Africa. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Situația actuală reflectă provocări serioase, dar și perspective promițătoare pentru cooperarea pentru dezvoltare UE-Africa. Multe dintre primele 20 de țări din lume cu o economie în creștere se află în Africa. Până în anul 2035, este posibil ca aceasta să aibă cel mai mare potențial de forță de muncă. Ambele părți au nevoie de un parteneriat la nivel înalt pentru schimburi comerciale și investiții, întemeiat pe DUO și durabilitate, iar dezvoltarea trebuie să fie în centrul atenției, în loc să se folosească fonduri de dezvoltare pentru securitatea frontierelor. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | CESE salută implementarea zonei continentale africane de liber schimb (AfCFTA), întrucât aceasta consolidează schimburile comerciale în interiorul continentului, reduce dependența și se îndepărtează de abordarea bazată exclusiv pe exportul în teritoriile de peste mări. Acesta ar putea fi un prim pas esențial spre asigurarea unei zone de liber schimb între UE și Africa. CESE reiterează rolul important al societății civile organizate în perioada următoare încheierii Acordului de la Cotonou. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Realizarea de investiții pe termen lung în infrastructura intraafricană pentru stimularea lanțurilor valorice regionale și a economiei locale durabile este rațională din punct de vedere economic și durabilă ecologic și generează capacități de producție care cuprind locuri de muncă de calitate la nivel local. O abordare orientată exclusiv spre exporturile în teritoriile de peste mări nu este durabilă. În mod specific, colaborarea economică intercontinentală ar trebui să favorizeze producția autohtonă din Africa, ale cărei sectoare principale ar trebui să fie agricultura și energia durabilă, precum și economia circulară, și sectoarele tradiționale care implică materii prime și construcții, acestea necesitând în continuare o reformare în concordanță cu ODD-urile. Fondurile publice nu vor fi folosite neapărat pentru investiții private în Africa, în defavoarea cooperării clasice pentru dezvoltare. Prin urmare, sistemul de monitorizare, cel de verificare și cel de evaluare, care presupun implicarea masivă a societății civile organizate, sunt absolut esențiale. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Societatea civilă, parteneriatele sociale, economiile de piață sociale și sistemele specifice statului social ar trebui să constituie modele de succes pentru susținerea dezvoltării durabile în Africa, însă să fie adaptate la cultura autohtonă și la împrejurările socioeconomice locale. Prioritățile în susținerea țărilor din Africa nu ar trebui să fie reprezentate doar de schimburile comerciale și investiții, ci, în mod specific, și de politica fiscală, migrație, dezvoltare, mediu, educație, sănătate și de condițiile de muncă și de viață. Acest lucru este și mai important în contextul actualei crize generate de COVID-19 (coronavirus), de pe urma căreia Africa va suferi foarte mult. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Ar trebui să se dezvolte infrastructura de asigurare a calității pentru ca produsele africane să poată îndeplini standardele piețelor lor țintă. Ar trebui să se acorde atenție pentru a asigura respectarea legilor care sunt în concordanță cu ODD. De asemenea, ar fi foarte utile sistemele privind obligațiile de diligență în materie de drepturi ale omului, inclusiv privind normele UE (3). |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Aplicabilitatea Erasmus+ ar trebui extinsă pentru a consolida cooperarea dintre UE și Africa. Parteneriatul UE-Africa pentru dezvoltare trebuie să susțină mai ferm crearea de sisteme educaționale publice locale, de la nivelul preșcolar până la cel universitar și la învățământ și formare profesională, inclusiv sisteme de ucenicie și de învățare pe tot parcursul vieții. Ar trebui să se evite migrația creierelor din Africa spre UE. În special integrarea perspectivei de gen și capacitarea femeilor au un rol central în realizarea dezvoltării durabile. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Capacitarea femeilor în Africa reprezintă o prioritate pentru CESE, care îndeamnă instituțiile și societatea civilă să acționeze în favoarea unei egalități depline între bărbați și femei la diversele niveluri sociale și economice și într-un mod activ și constant. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Inversarea sensului migrației este o problemă critică din multe puncte de vedere. Doar dezvoltarea economică, ecologică și socială va contracara cauzele migrației involuntare. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | O corporație financiară internațională a diasporei africane, care să fie administrată de organisme africane și utilizată pentru necesitățile Africii, ar putea constitui platforma ideală pentru canalizarea investițiilor. Ea ar putea fi, de asemenea, o opțiune pentru investitorii din UE. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Africa a crescut mult în ultimul deceniu, estimându-se că cererea de energie a continentului se va dubla până în 2050, însă rata sărăciei rămâne în continuare ridicată. Această situație ar perpetua, chiar ar exacerba, problemele legate de durabilitate în ceea ce privește aspectele de mediu și socioeconomice. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Cu toate acestea, ar putea să apară oportunități: (i) țările africane pot juca un rol marcant în conversia energiei solare în energie electrică folosind tehnologia fotovoltaică solară; aceasta poate determina producția pe scară largă a combustibililor sintetici; (ii) posibilitățile specifice de dezvoltare a proiectelor, a activităților comerciale și a politicilor comune ar putea da naștere unei noi abordări socioecologice a economiei de piață. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | Industria agricolă și cea alimentară din Africa ar trebui sprijinite pentru îmbunătățirea culturilor și gradului de cultivare, reducerea pierderilor de recoltă și îmbunătățirea standardelor de calitate. Printre alte obiective din sectorul agroalimentar se numără dezvoltarea de noi metode de comercializare și producție, promovarea organizării autonome în rândul fermierilor în cadrul cooperativelor, securitatea alimentară și intensificarea schimburilor comerciale de-a lungul întregului lanț valoric. CESE se opune în mod special acaparării terenurilor în Africa. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | Părțile interesate din UE și din Africa ar trebui să conlucreze în vederea punerii în practică a Pactului verde pentru a salva planeta și a asigura o viață decentă pentru toată lumea. Printr-o implicare instituționalizată a societății civile organizate, am putea să ne folosim cu ușurință de autoanaliză și să evităm greșelile din trecut, prin utilizarea de mijloace noi. Dezvoltarea durabilă poate fi realizată doar dacă ea ia naștere în țara respectivă și este stimulată din interiorul acelei țări. |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | Adoptarea unei abordări bazate pe DUO, dezvoltarea de structuri de guvernare democratice, îmbunătățirea guvernanței economice și financiare prin gestionarea transparentă a finanțelor publice și dezvoltarea unui cadru credibil pentru combaterea corupției pe baza unui sistem judiciar independent, toate acestea contribuie la stabilirea unor parteneri stabili, autonomi și puternici în ce privește afacerile și dezvoltarea. |
| --- | --- |

1.16.

2.   Contextul și punctele principale ale avizului

| 2.1. | UE-27 este cel mai mare partener de schimburi comerciale și investiții al Africii. CESE salută Comunicarea comună „Către o strategie cuprinzătoare cu Africa” (4), care propune parteneriate legate de tranziția ecologică și accesul la energie, transformarea digitală, creșterea durabilă și locuri de muncă durabile, precum și de pace și guvernanță. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Cincizeci și două de țări africane au încheiat, într-o formă sau alta, acorduri comerciale cu UE. Există acorduri de asociere cu patru țări din Africa de Nord și se derulează negocieri cu Maroc și Tunisia pentru zona de liber schimb aprofundată și cuprinzătoare. UE a negociat cinci acorduri de parteneriat economic (APE) cu organizații regionale din Africa. Acestea sunt întemeiate pe Acordul de la Cotonou și pe obiectivele acestuia de a actualiza relațiile comerciale dintre UE și țările din Africa, Zona Caraibilor și Pacific (ACP) în sensul conformității cu normele OMC. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | CESE reiterează abordarea sa: dorește să asigure o viață decentă și perspective favorabile pentru toată lumea, să creeze o clasă de mijloc (luând în considerare corelația dintre migrație și venituri) și să sprijine parteneriate echitabile, prin consolidarea de structuri democratice social-liberale durabile. Ar trebui să se respecte însă tradițiile locale și cele mai bune practici preexistente. CESE susține o politică de dezvoltare care creează perspective favorabile, structuri și oportunități economice pentru toată lumea în Africa. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Investițiile din afara Africii se află pe o pantă constant ascendentă. China, de exemplu, investește în cadrul Forumului său pentru cooperare dintre China și Africa (FOCAC) și prin inițiativa „O centură, un drum”. Printre alte inițiative, mai puțin extinse, se numără Stația Statelor Unite pentru parteneriat cu Africa și Summitul Rusia-Africa din 2019. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | DUO, inclusiv drepturile fundamentale ale lucrătorilor, libertatea de a desfășura o activitate economică, dreptul la un mediu sănătos și statul de drept constituie valori comune esențiale. Împreună cu ODD-urile, acestea formează un standard minim convenit la nivel internațional pentru programe de dezvoltare și constituie temeiul unui parteneriat echitabil pentru dezvoltare. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Aceste valori sunt în concordanță cu noul consens european privind dezvoltarea, care urmărește, de asemenea, să țină cont de efectele altor politici asupra dezvoltării prin garantarea coerenței politice în domeniul dezvoltării. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Acest aviz identifică aspectele critice pentru un parteneriat echitabil serios pentru dezvoltare și analizează situația actuală și provocările asociate relațiilor dintre UE și Africa. |
| --- | --- |

2.7.

3.   Provocări actuale

Pentru supraviețuirea noastră, este esențial să asigurăm o viață decentă, responsabilitatea ecologică și perspective favorabile. Trebuie să abordăm problema schimbărilor climatice și să adoptăm o gândire mai responsabilă și mai cooperativă. Abordarea tradițională a politicii și creșterii industriale este un model de dezvoltare perimat care va distruge planeta și va genera costuri uriașe pentru societate. Mai ales în Africa, se impune nu doar scoaterea oamenilor din sărăcia extremă, ci și asigurarea posibilității acestora de a participa activ la viața socială (în ce privește sectorul locativ, alimentația, sănătatea, educația). Raportul pe 2017 al Forumului Economic Mondial privind riscurile globale a subliniat problema inegalității la nivel global ca fiind factorul determinant major al riscurilor asociate cu provocările recente în diversele domenii de politică. Femeile și grupurile vulnerabile sunt afectate și mai mult și excluse de la participarea la viața socială atunci când nu există oportunități.

3.1.   Aspecte economice

| 3.1.1. | Multe dintre primele 20 de țări din lume cu creșterea economică cea mai rapidă sunt din Africa, iar până în anul 2035, acest continent va dispune de cea mai mare forță de muncă. Aici se nasc piețele de dimensiuni globale, clienții și angajații viitorului. Prin urmare, majoritatea actualelor provocări globale pot fi abordate doar împreună cu parteneri puternici din Africa. Este necesar un parteneriat echitabil pentru schimburi comerciale și investiții, care să fie întemeiat pe DUO și durabilitate. 600 de miliarde EUR sunt necesare anual pentru a realiza ODD în Africa (5). Prin urmare, CESE recunoaște nevoia stringentă de investiții private. |
| --- | --- |

3.1.1.

| 3.1.2. | Politica fiscală ar trebui să aibă în vedere coerența pentru dezvoltare, în special în ceea ce privește tarifele, achizițiile publice și impozitele, să țină cont de asimetriile existente, în special în contextul APE (6), să susțină integrarea regională, să includă secțiuni obligatorii privind durabilitatea, care să prevadă sancțiuni, și să modifice protecția investițiilor pentru a asigura respectarea tuturor DUO-urilor. |
| --- | --- |

3.1.2.

| 3.1.3. | CESE apreciază AfCFTA, întrucât aceasta consolidează schimburile comerciale în interiorul continentului, reduce dependența și se îndepărtează de abordarea bazată exclusiv pe exportul în teritoriile de peste mări. Acesta este în favoarea unei zone de liber schimb între UE și Uniunea Africană (UA) în cadrul unui singur acord care va trebui să reprezinte diversitatea și punctele economice forte ale fiecăruia dintre statele africane. |
| --- | --- |

3.1.3.

| 3.1.4. | Fondurile alocate în mod tradițional pentru dezvoltare sunt utilizate din ce în ce mai mult pentru a produce un efect de levier asupra investițiilor private, ceea ce nu trebuie să fie în detrimentul cooperării tradiționale pentru dezvoltare. Așa-numitele „obligațiuni ecologice”, care sunt direcționate în mod special spre proiecte durabile, ar putea constitui un bun mod de canalizare a investițiilor private în Africa. Toate investițiile publice sau private trebuie să fie neapărat monitorizate, verificate și evaluate cu implicarea OSC-urilor pentru a garanta utilizarea acestora în vederea îndeplinirii ODD-urilor și a obiectivelor de dezvoltare și respectarea drepturilor universale ale omului. În același timp, CESE a precizat că fondurile europene de dezvoltare au fost utilizate pentru a ameliora condițiile precare de muncă din Africa (7). |
| --- | --- |

3.1.4.

| 3.1.5. | Agricultura reprezintă un sector economic major în Africa (peste 60 % dintre africani lucrează în agricultură, preponderent în agricultura de subzistență). Economiile industrializate și cele emergente se află în concurență pentru a-și asigura teren arabil în Africa (8). Lipsa registrelor oficiale sau a înregistrărilor precise favorizează acapararea de terenuri și îi împiedică pe tinerii africani să aibă acces la terenuri agricole. Majoritatea investițiilor în terenuri, la nivel mondial, sunt realizate în Africa, inclusiv investiții pe scară largă ale UE. Experții în dezvoltare avertizează că încep să apară preocupări internaționale (inclusiv europene) în Guinea Savannah, cu privire la o suprafață de până la 4 milioane de kilometri pătrați de teren arabil (9). Producția alimentară globală trebuie să crească cu 70 % până în 2050 (10), ceea ce va impune o creștere de 97 % în țările în curs de dezvoltare, în timp ce terenurile arabile sunt utilizate din ce în ce mai mult pentru a produce combustibili ecologici și ingrediente pentru industria chimică. Securitatea alimentară este și mai importantă din cauza impactului pandemiei de COVID-19. |
| --- | --- |

3.1.5.

3.2.   Aspecte sociale

| 3.2.1. | Conceptele de societate civilă, parteneriate sociale și economie de piață socială au funcționat foarte bine în Europa. |
| --- | --- |

3.2.1.

| 3.2.2. | Se pare că proiectele Băncii Europene de Investiții (BEI) îndeplinesc obiective mai ample de durabilitate și că utilizează o abordare mai bună a dezvoltării. Cu toate acestea, PE, CE și OSC-urile și-au exprimat îngrijorarea față de operațiunile BEI. Ele au subliniat nevoia de a îmbunătăți obligațiile de diligență privind drepturile omului în operațiunile sale. Acest lucru este extrem de important dacă BEI intenționează să ofere un sprijin credibil (11). |
| --- | --- |

3.2.2.

| 3.2.3. | Dispozițiile care permit europenilor să conteste legi care respectă ODD-urile ne afectează credibilitatea:






  — | o muncă decentă presupune un venit de subzistență; contestarea acestui fapt nu este în concordanță cu abordarea pentru dezvoltare pe care trebuie să o adoptăm (de exemplu cauza Veolia v. Egipt); |
| --- | --- | --- |

3.2.3.

—

o muncă decentă presupune un venit de subzistență; contestarea acestui fapt nu este în concordanță cu abordarea pentru dezvoltare pe care trebuie să o adoptăm (de exemplu cauza Veolia v. Egipt);

| — | investițiile UE ar trebui să fie protejate, dar noi, la rândul nostru, trebuie să apărăm legislația în materie de muncă, mediu și protecția consumatorului. |
| --- | --- |

—

investițiile UE ar trebui să fie protejate, dar noi, la rândul nostru, trebuie să apărăm legislația în materie de muncă, mediu și protecția consumatorului.

| 3.2.4. | Parteneriatul nostru pentru dezvoltare trebuie să susțină cu mai multă fermitate crearea de sisteme de învățământ publice locale, de ciclul de învățământ preșcolar până la cel universitar. Ar trebui să se acorde o atenție deosebită învățământului profesional, inclusiv sistemelor de ucenicie și de învățare pe tot parcursul vieții. Experiența Europei poate fi utilă în dezvoltarea sistemelor de învățământ în Africa. |
| --- | --- |

3.2.4.

| 3.2.5. | Costul asociat schimburilor comerciale în Africa este deseori foarte ridicat și multe țări nu respectă încă standardele internaționale de calitate, de siguranță și cele ecologice. Ar trebui creată o infrastructură de asigurare a calității care să garanteze că bunurile produse în Africa respectă standardele piețelor lor țintă, inclusiv în Africa. În mod specific, sprijinul pentru țările africane ar trebui să fie direcționat spre structurile de asigurare a condițiilor și a protecției mediului, sănătății și muncii. |
| --- | --- |

3.2.5.

| 3.2.6. | Sistemele europene specifice statului social s-au dezvoltat cu succes datorită solidarității și faptului că aceste sisteme au fost întemeiate pe valori fundamentale comune tuturor mișcărilor politice majore. Sistemele de asigurări sociale, modelele cooperative și serviciile publice au permis oamenilor să prospere și să canalizeze forțele pieței nu doar pentru a reduce sărăcia și a stimula creșterea economică, ci și pentru a promova democrațiile participative. |
| --- | --- |

3.2.6.

| 3.2.7. | Acest lucru este și mai important, având în vedere provocările legate de criza generată de COVID-19, de pe urma căreia Africa va suferi foarte mult. Conform datelor ONU, Africa poartă 24 % din povara globală cauzată de boli, malaria punând probleme deosebit de mari, însă dispune de doar 3 % din personalul medico-sanitar existent la nivel mondial. Este bine cunoscut faptul că țările care formează personal medico-sanitar suferă pierderi financiare atunci când acești profesioniști emigrează în țări industrializate (12). |
| --- | --- |

3.2.7.

| 3.2.8. | Doar dezvoltarea economică, ecologică și socială va contracara cauzele migrației involuntare. Trebuie să includem DUO în politicile noastre pentru a promova dezvoltarea în Africa a acelor feluri de societăți pe care mulți emigranți africani le caută în UE din cauza lipsei de perspective pe plan local. |
| --- | --- |

3.2.8.

| 3.2.9. | Inversarea sensului migrației reprezintă o problemă critică. De exemplu, CESE ar dori să sublinieze mărturii (13) privind migrația creierelor din Tunisia, unde responsabilii de elaborarea politicilor trebuie să se confrunte cu situația în care aproximativ o treime din specialiștii IT care au fost formați cu ajutorul fondurilor UE, emigrează în UE pentru a munci. |
| --- | --- |

3.2.9.

3.3.   Aspecte privind sustenabilitatea

| 3.3.1. | Economia africană a înregistrat o creștere substanțială în ultima decadă, iar condițiile de viață s-au îmbunătățit semnificativ; totuși rata sărăciei a rămas în continuare ridicată. În condițiile în care diversificarea sa economică este limitată, persistă inegalitățile, rata șomajului este ridicată și mediul este supus degradării, continentul trebuie totuși să urmeze calea dezvoltării durabile, care poate garanta o viață decentă pentru toți. |
| --- | --- |

3.3.1.

| 3.3.2. | În Africa, cererea preconizată de energie se va dubla până în anul 2050. Aceste nevoi sporite ar trebui să fie satisfăcute prin extinderea utilizării energiilor din surse regenerabile. Realizarea tranziției energetice de la combustibili fosili la surse regenerabile de energie este esențială pentru atenuarea schimbărilor climatice. Țările africane pot juca un rol marcant în conversia energiei solare în energie electrică folosind tehnologia fotovoltaică (FV) solară. Pe lângă furnizarea de energie electrică pe plan local, marile parcuri fotovoltaice pot, de asemenea, deschide posibilitatea producerii de combustibili ecologici (14). Populația locală ar trebui să poată beneficia, la rândul ei, de aceste câștiguri. Metanolul și alți combustibili sintetici par să fie alternative viabile la combustibilii fosili folosiți în aviație, însă aceștia pot, de asemenea, să prelungească perioada de utilizare a motoarelor cu ardere internă la vehiculele destinate transportului rutier. |
| --- | --- |

3.3.2.

4.   Recomandări politice

4.1.   Aspecte generale

| 4.1.1. | O relație echitabilă și corectă cu statele africane în domeniul dezvoltării ar trebui să promoveze munca în condiții decente și să susțină serviciile publice. Politica comercială trebuie să garanteze, mai ales respectarea deplină a DUO, a mediului și a dreptului la o viață decentă. Ea trebuie să reprezinte, în aceeași măsură, nevoile țărilor mai puțin dezvoltate. Un acord pentru era post-Cotonou va constitui o mare oportunitate doar dacă generează locuri de muncă de calitate, stimulează creșterea durabilă și asigură participarea societății civile organizate. Experți reputați în politica de dezvoltare afirmă că regionalismul democratic ar trebui să îndrume politica de dezvoltare a UE, fiind deosebit de relevant pentru Africa și societățile sale datorită împrejurărilor locale specifice (15). |
| --- | --- |

4.1.1.

| 4.1.2. | Parteneriatele contemporane progresive ar trebui să reflecte cererea pentru o nouă formă de cooperare între țările industrializate și cele în curs de dezvoltare. În mod specific, constituirea acestor parteneriate de reformare va necesita un climat general mai propice pentru activitățile din sectorul privat și pentru crearea unor locuri de muncă de calitate, cu un venit adecvat pentru a permite populației tinere din Africa să aibă o viață decentă. Acest lucru este esențial pentru a limita dorința tinerilor de a emigra de pe continentul african în căutarea unui viitor mai bun (16). În acest sens, CESE menționează contactele sale cu Tunisia și sprijinul pe care îl acordă pentru democratizarea Tunisiei. Acordul de liber schimb aprofundat și cuprinzător, în curs de negociere, trebuie să aibă în vedere păstrarea a ceea ce s-a realizat, cu asigurarea că economia tunisiană va putea să le ofere oamenilor săi oportunități și perspective. |
| --- | --- |

4.1.2.

| 4.1.3. | Pentru a consolida și a susține reformele necesare în Africa, ar putea fi constituit un grup de reflecție axat pe implicarea societății civile, reforme economice și structurale țintite și ODD. Acesta ar putea stimula dezvoltarea cunoștințelor și a competențelor în Africa și ar putea facilita schimburile dintre societatea civilă din Africa și cea din Europa. |
| --- | --- |

4.1.3.

4.2.   Dezvoltarea economică

| 4.2.1. | În ceea ce privește Pactul ecologic european, inovația și transformarea socioecologică ar trebui să fie factorii determinanți ai dezvoltării economice. Trebuie pus accentul pe distribuirea echitabilă a bunăstării și pe crearea de structuri specifice statului social. Prioritățile nu ar trebui să fie doar schimburile comerciale și investițiile, ci și cooperarea internațională în alte domenii, de exemplu, politica fiscală, migrație, dezvoltare, mediu, educație, muncă și condiții de viață și de sănătate (în special după COVID-19). Implicarea societății civile organizate va fi decisivă în acest sens. |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | Sunt necesare investiții pe termen lung în infrastructura din interiorul Africii (spre deosebire de infrastructura care facilitează exporturile în teritorii de peste mări) pentru a promova lanțurile valorice regionale și o economie locală durabilă. Acest lucru este logic din punct de vedere economic și durabil ecologic și generează capacități de producție care cuprind locuri de muncă de calitate la nivel local. Paradigma axată pe exporturi în teritorii de peste mări este încă semnificativă în Africa, deoarece materia primă prezintă o importanță strategică pentru economiile mari (inclusiv a UE și ale statelor membre). Investițiile UE trebuie să urmeze altă abordare, bazată pe un parteneriat cu adevărat echitabil, pentru a asigura beneficii pentru toți și, în special, pentru a stimula dezvoltarea durabilă în Africa. |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.2.3. | O corporație financiară internațională a diasporei africane ar putea coordona utilizarea resurselor diasporei africane pentru o dezvoltare favorabilă incluziunii și investiții în asociații și sisteme din Africa responsabile din punct de vedere social (17). Aceasta ar putea fi o platformă ideală pentru canalizarea investițiilor, care să fie administrată de către organismele africane și utilizată pentru probleme africane și care să constituie o opțiune pentru investitorii din UE. Investiția necesară pentru îndeplinirea ODD în Africa depășește semnificativ economiile anuale estimate ale emigranților africani. Prin urmare, ar trebui să fie stabilite mai multe modalități de cooperare (comercială) cu ajutorul organizațiilor diasporei. |
| --- | --- |

4.2.3.

| 4.2.4. | În plus față de exportul de materii prime destinate prelucrării în altă parte, țările africane ar trebui să fie încurajate și ajutate să înființeze industrii indigene durabile pentru ca profiturile generate ca urmare a prelucrării materiilor prime să rămână în țară. Veniturile din sectorul extractiv ar trebui să fie investite în infrastructură și servicii sociale, generând astfel beneficii reale pentru populație. |
| --- | --- |

4.2.4.

| 4.2.5. | Consolidarea securității publice, în vederea combaterii terorismului, trebuie să rămână o prioritate. Securitatea frontierelor și furnizarea de arme trebuie să fie însă abordate cu foarte multă atenție. Trebuie să se pună accent pe dezvoltare, în loc să se mobilizeze fonduri de dezvoltare pentru a opri migrația involuntară și să se înarmeze forțele de securitate: aspectul „securizării” în politica de dezvoltare, care capătă o importanță tot mai mare, ar putea exacerba cauzele primare ale migrației. |
| --- | --- |

4.2.5.

| 4.2.6. | CESE solicită reguli UE care să prevadă obligații de diligență privind drepturile omului (18). În trecut, Comitetul a solicitat Uniunii Europene să pună în aplicare obligațiile de diligență privind drepturile omului, în special în lanțurile valorice internaționale create de UE (19). Pe baza măsurilor existente și a conceptelor propuse de CESE (de exemplu, o agenție de rating), un sistem cu caracter obligatoriu pentru aplicarea principiului diligenței ar fi foarte util pentru dezvoltarea durabilă, în special în Africa, și ar consolida eforturile UE de a stabili un parteneriat echitabil pentru dezvoltare. |
| --- | --- |

4.2.6.

| 4.2.7. | Nu pot fi subliniate îndeajuns de mult meritele dezvoltării IMM-urilor și ale cooperării dintre IMM-urile africane și cele din UE. Companiile multinaționale pot gestiona, în mare parte, riscurile aferente asociațiilor comerciale din Africa. Pentru a putea valorifica potențialul IMM-urilor în cadrul unui parteneriat echitabil pentru dezvoltare, acestea au nevoie de structuri fiabile și de sprijin instituțional. Majoritatea locurilor de muncă din Africa sunt oferite de IMM-uri. Vor trebui îmbunătățite serviciile financiare, în special cele furnizate pe baza unei cooperări, iar acolo unde acestea nu există, să fie dezvoltate pentru a satisface nevoile IMM-urilor, de exemplu, acordarea de împrumuturi, inclusiv în moneda locală, și gestionarea riscurilor. |
| --- | --- |

4.2.7.

| 4.2.8. | Lipsa personalului calificat constituie un obstacol major pentru companiile din țările africane. Astfel, cea mai mare prioritate o reprezintă promovarea formării profesionale. |
| --- | --- |

4.2.8.

| 4.2.9. | „Dat fiind că chestiunile fiscale sunt legate de obiectivele de dezvoltare durabilă, întreprinderile ar trebui să plătească impozite acolo unde sunt generate profituri prin crearea de valoare adăugată, de exemplu, prin procese de producție sau prin extracția de materii prime” (20). Acest principiu prezintă o importanță fundamentală pentru parteneriatul echitabil pentru dezvoltare. CESE a pledat, de asemenea, pentru evaluări ale impactului privind convențiile bilaterale de evitare a dublei impuneri, pe care UE să le desfășoare în cazul în care ar exista riscul unor acțiuni contrare politicilor de dezvoltare ale UE (21).
  În plus față de investițiile private, veniturile din impozitul pe profit joacă, de asemenea, un rol important în finanțarea dezvoltării durabile. Țările africane au un deficit de venituri din impozitul pe profit de două ori mai mare decât valoarea totală anuală a fondurilor de dezvoltare. Este esențial să se adopte măsuri împotriva evitării obligațiilor fiscale, de eliminare a corupției și să se lanseze campanii pentru generarea de mai multe venituri pe plan local în țările africane, concomitent cu formarea funcționarilor autorităților fiscale, ai instanțelor de audit și ai ministerelor de finanțe. Paradisurile fiscale, care sunt stabilite fie în țările africane, fie în UE, împiedică dezvoltarea durabilă. |
| --- | --- |

4.2.9.

În plus față de investițiile private, veniturile din impozitul pe profit joacă, de asemenea, un rol important în finanțarea dezvoltării durabile. Țările africane au un deficit de venituri din impozitul pe profit de două ori mai mare decât valoarea totală anuală a fondurilor de dezvoltare. Este esențial să se adopte măsuri împotriva evitării obligațiilor fiscale, de eliminare a corupției și să se lanseze campanii pentru generarea de mai multe venituri pe plan local în țările africane, concomitent cu formarea funcționarilor autorităților fiscale, ai instanțelor de audit și ai ministerelor de finanțe. Paradisurile fiscale, care sunt stabilite fie în țările africane, fie în UE, împiedică dezvoltarea durabilă.

| 4.2.10. | Este nevoie de o infrastructură pentru a ajuta întreprinderile să identifice mecanisme de finanțare și de sprijin și să stabilească contacte pe plan local. De asemenea, acestea trebuie să beneficieze de consiliere în etapele de planificare a proiectelor. |
| --- | --- |

4.2.10.

| 4.2.11. | Sectorul agricol și cel alimentar din țările africane ar trebui să fie susținute în scopul elaborării de proceduri de ameliorare a culturilor, de reducere a pierderilor de recoltă, de încetare a defrișărilor și de îmbunătățire a standardelor de calitate. În plus, sectorul agroalimentar ar trebui să dezvolte noi metode de comercializare și metode moderne agricole sau de prelucrare, să promoveze organizarea autonomă în rândul fermierilor, în special în cadrul cooperativelor și să intensifice schimburile comerciale de-a lungul întregului lanț valoric. |
| --- | --- |

4.2.11.

4.3.   Politica socială

| 4.3.1. | Includerea societății civile în organizarea instituțională a statelor europene, sub forma parteneriatelor sociale la nivel comercial și sectorial, a conferit Uniunii Europene un avantaj. Societatea civilă organizată ar trebui să se implice intens în parteneriatul echitabil pentru dezvoltare, întrucât aceasta va determina crearea unor structuri stabile pentru toate activitățile din UE, în special pentru activitățile comerciale. Astfel, eforturile noastre s-ar concentra nu doar asupra profiturilor, ci și asupra dezvoltării durabile în Africa, pentru a stabili parteneriate pe termen lung bazate pe încredere și echitate. |
| --- | --- |

4.3.1.

| 4.3.2. | Aplicabilitatea Erasmus+ ar trebui extinsă pentru a consolida cooperarea dintre UE și țările africane. Competențele și cunoștințele profesionale ale absolvenților africani trebuie să sprijine dezvoltarea durabilă în țara lor de origine. Ar trebui să se evite migrația creierelor din Africa spre UE. Educația reprezintă un pas important către îmbunătățirea situației femeilor și a grupurilor vulnerabile, iar sprijinul nostru ar trebui să fie orientat în acest sens. |
| --- | --- |

4.3.2.

| 4.3.3. | COVID-19 agravează provocările și mai mult. Multe sisteme de sănătate sunt în prezent suprasolicitate. Va trebui să acordăm și mai mult sprijin țărilor africane pentru ca ele să poată pune în aplicare sisteme de sănătate solide, care sunt pregătite să facă față unor provocări precum COVID-19, prin intermediul biomedicinei și al medicinei sociale. Furnizarea de servicii de sănătate bune nu trebuie să fie îngreunată de economia precară, lipsa de guvernanță, accesibilitatea redusă sau lipsa de personal calificat. Statele sociale bine construite din Europa și-au dovedit, în mare parte, capacitatea de a face față actualei provocări și ar putea fi folosite drept model de urmat în vederea îmbunătățirii sistemelor de sănătate din Africa, în special. |
| --- | --- |

4.3.3.

| 4.3.4. | Organizațiile diasporei africane din UE trebuie să se implice în stabilirea unui parteneriat echitabil între UE și țările africane. Ele pot oferi finanțare și know-how și pot transmite mesajul clar că o abordare bazată pe DUO va consolida structurile din Africa necesare pentru o activitate comercială stabilă, pentru implicare socială și un mediu sănătos. Acestea au cunoștințe despre punerea în aplicare a DUO în UE și funcționarea lor în cadre europene, și ar putea constitui legătura pentru activitățile UE în țara lor de origine. |
| --- | --- |

4.3.4.

4.4.   Dezvoltarea durabilă

| 4.4.1. | Dezvoltarea durabilă poate fi realizată doar dacă ea ia naștere în țara respectivă și este stimulată din interiorul acelei țări. Capacitățile de dezvoltare proprii ale Africii trebuie să fie sprijinite în scopul lansării de reforme, garantării unor perspective decente pentru toți și al profitabilității investițiilor private și publice de pe continent. |
| --- | --- |

4.4.1.

| 4.4.2. | Africa are nevoie de o nouă abordare în politica industrială, organizată pe sectoare și coordonată la nivel internațional, pentru a dezvolta piețe mai mari și stimulente mai interesante pentru sectoarele durabile, în special cele care nu se bazează pe combustibili fosili (22). |
| --- | --- |

4.4.2.

| 4.4.3. | În ceea ce privește producția de combustibili ecologici folosind tehnologia fotovoltaică, localizarea geografică are un impact asupra eficienței economice (23) și se pare că regiunea însorită a ecuatorului este locul ideal pentru această tehnologie (24). Acest sector ar putea avea, și el, un impact favorabil asupra dezvoltării economice pentru țările africane și eventual le-ar putea permite să participe la proiecte internaționale în domeniul energiei. Orice ajutor pentru dezvoltare în acest sector ar putea avea un impact pozitiv, nu doar asupra țărilor care îl primesc, ci și asupra consumatorilor de energie din țările dezvoltate (25). |
| --- | --- |

4.4.3.

| 4.4.4. | ODD oferă o relație între UE și partenerii săi din Africa, care este bazată pe DUO, o relație de cooperare, în contextul Pactului verde, pentru salvarea planetei și garantarea unui trai decent pentru toți. Printr-o implicare instituționalizată a societății civile organizate, am putea să ne folosim cu ușurință de autoanaliză și să evităm greșelile din trecut, prin utilizarea de mijloace noi. |
| --- | --- |

4.4.4.

| 4.4.5. | Toate părțile interesate, inclusiv partenerii sociali și alte organizații ale societății civile, trebuie să promoveze proiecte, activități și politici comerciale care conturează o nouă abordare, socioecologică, a economiei de piață. Pe lângă aspectele economice, aspectele biofizice și sociale fundamentale (precum schimbările climatice) trebuie să fie mai mult în centrul atenției. Prin urmare, în plus față de simplii indicatori economici, trebuie să se aibă în vedere indicatorii care țin cont de aspectele holistice ale bunăstării tuturor în legătură cu dezvoltarea durabilă (26) în cadrul unui parteneriat echitabil pentru dezvoltare. |
| --- | --- |

4.4.5.

| 4.4.6. | Multe investiții agricole au efecte echivoce asupra comunităților. Se raportează în mod regulat încălcări ale drepturilor omului și situații în care investitorii, inclusiv unii investitori europeni, încalcă acorduri privind construirea unei infrastructuri sau crearea de locuri de muncă pentru comunitățile locale. CESE se opune în mod special acaparării terenurilor în Africa. Evaluările impactului efectuate cu implicarea societății civile organizate trebuie să fie mai riguroase și să se soldeze cu consecințe pentru investitorii care nu respectă DUO și ODD. Una dintre opțiuni este să se susțină înființarea de registre funciare și organizarea fermierilor autohtoni pentru a înființa cooperative, care să aibă o forță mai mare pe piețele internaționale. Această abordare va ajuta UE și Africa să își îndeplinească obiectivele comune, întrucât generează structuri care favorizează condiții de concurență echitabile pentru partenerii africani și le asigură acestora o poziție consolidată față de alți actori economici mari. |
| --- | --- |

4.4.6.

4.5.   Cooperarea și consolidarea societății civile în țările africane pe baza DUO și ODD – parcursul de succes al UE către un parteneriat echitabil pentru dezvoltare

| 4.5.1. | Adoptarea unei abordări bazate pe DUO, dezvoltarea de structuri de guvernare democratice, îmbunătățirea guvernanței economice și financiare prin gestionarea transparentă a finanțelor publice și dezvoltarea unui cadru credibil pentru combaterea corupției pe baza unui sistem judiciar independent, toate acestea contribuie la stabilirea unor parteneri stabili, autonomi și puternici în ce privește afacerile și dezvoltarea. Participarea civilă organizată ar garanta, cu certitudine, punerea în aplicare a tuturor acestor măsuri. |
| --- | --- |

4.5.1.

| 4.5.2. | Promisiunile UE trebuie să ducă la rezultate tangibile. Doar asigurând conformitatea cu DUO și îndeplinind ODD vom putea să înlăturăm raporturile de dependență și să devenim parteneri echitabili pentru dezvoltare. |
| --- | --- |

4.5.2.

Bruxelles, 16 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  Astfel cum sunt stipulate în cele nouă pacte și convenții fundamentale ale ONU privind drepturile omului.

1

(2)  JOIN(2020) 4 final.

2

(3)  Studiul PE pe tema „Accesul la căi de atac pentru victimele abuzurilor împotriva drepturilor omului săvârșite în întreprinderi din țări terțe”, Bruxelles (2019).

3

(4)  JOIN(2020) 4 final.

4

(5)  Ministerul Federal pentru Dezvoltare din Germania, Afrika und Europa – Neue Partnerschaft für Entwicklung, Frieden und Zukunft („Africa și Europa – Un nou parteneriat pentru dezvoltare, pace și viitor”) (2017).

5

Afrika und Europa – Neue Partnerschaft für Entwicklung, Frieden und Zukunft

(6)  În raportul Fundației austriece pentru cercetare în domeniul dezvoltării The Economic and social effects of the Economic Partnership Agreements on selected African Countries („Efectele economice și sociale ale acordurilor de parteneriat economic privind țări africane selectate”), publicat în 2018, se constată efectele adverse ale APE asupra ECOWAS; reducerea tarifelor poate să genereze costuri de miliarde pentru țările noastre partenere, iar veniturile publice se pot pierde pentru dezvoltarea durabilă (JO C 97, 24.3.2020, p. 18, punctul 5.5).

6

The Economic and social effects of the Economic Partnership Agreements on selected African Countries

(7)  Conform unui raport oral al membrului CESE Jaroslaw Mulewicz, în urma unei vizite desfășurate în cadrul misiunii CESE la Bole Lemi Industrial Park în Etiopia, unde se află sediul companiilor de produse textile din Asia. Însă Fondul fiduciar de urgență al UE pentru Africa (EUTF pentru Africa) trebuie să promoveze condiții de ocupare a forței de muncă durabile și acceptabile (ceea ce, până acum, a reușit numai parțial).

7

(8)  Agenția pentru Mediu din Germania, Globale Landflächen und Biomasse („Terenurile globale și biomasa”) (2013).

8

Globale Landflächen und Biomasse

(9)  Gebauer, Trojanow, Hilfe? Hilfe! – Wege aus der globalen Krise („Ajutor? Ajutor! – Căi de ieșire din criza globală”) (2018).

9

Hilfe? Hilfe!

Wege aus der globalen Krise

(10)  A se vedea nota de subsol 8.

10

(11)  Rezoluția PE din 17 ianuarie 2019 2018/2151(INI); Document de lucru al serviciilor Comisiei SWD(2019) 333 final.

11

(12)  Kingsley Ighobor în Africa Renewal, decembrie 2016-martie 2017, Diagnosing Africa’s medical brain drain („Un diagnostic al migrației creierelor din sectorul medical african”)

12

Diagnosing Africa’s medical brain drain

(13)  Raportul oral al domnului Kais Sellami, director executiv al Discovery Informatique, prezentat în cadrul Conferinței Euromed de la Barcelona, octombrie 2019.

13

Discovery Informatique

(14)  COM(2018) 773 – O planetă curată pentru toți – O viziune europeană strategică pe termen lung pentru o economie prosperă, modernă, competitivă și neutră din punctul de vedere al impactului asupra climei.

14

(15)  De exemplu, domnul Werner Raza, directorul Fundației austriece pentru cercetare în domeniul dezvoltării, în cadrul Conferinței pe tema A good life for all needs a different Globalisation („O viață decentă pentru toți presupune un alt fel de globalizare”), martie 2020, Viena.

15

A good life for all needs a different Globalisation

(16)  Studiile arată că un anumit nivel al salariului minim reduce presiunea migrației, de exemplu, Clemens: Does Development Reduce Migration? („Dezvoltarea reduce migrația?”) (2014).

16

Does Development Reduce Migration?

(17)  GK Partners. Strategic, Business and Operational Framework for an African Diaspora Finance Corporation („Cadru strategic, de afaceri și operațional pentru finanțarea diasporei africane”) (2019).

17

Strategic, Business and Operational Framework for an African Diaspora Finance Corporation

(18)  JO C 47, 11.2.2020, p. 38, punctul 1.5.3.

18

(19)  JO C 47, 11.2.2020, p 38 și JO C 97, 24.3.2020, p. 9

19

(20)  JO C 81, 2.3.2018, p. 29, punctul 1.9.

20

(21)  Ibid. punctul 1.7.

21

(22)  Victor, Geels, Sharpe, Accelerating the Transitions („Accelerarea tranzițiilor”) (2019).

22

Accelerating the Transitions

(23)  Janina Scheelhaase et al., Transportation Research Procedia 43 (2019) 21-30.

23

Transportation Research Procedia

(24)  Prognos (2018), Importance of liquid energy sources for the energy transition („Importanța surselor de energie lichide pentru tranziția energetică”).

24

Importance of liquid energy sources for the energy transition

(25)  Radermacher F.-J., Die internationale Energie- und Klimakrise überwinden („Depășirea crizei energetice și climatice”) (2019).

25

Die internationale Energie- und Klimakrise überwinden

(26)  Stiglitz, Joseph; Sen, Amartya; Fitoussi, Jean, Report of the Commission on the Measurement of Economic Performance and Social Progress (Raportul Comisiei privind măsurarea performanței economice și a progresului social) (CMEPSP), (2009).

26

Report of the Commission on the Measurement of Economic Performance and Social Progress

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/114 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/114

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Contribuția societății civile la Agenda verde și la dezvoltarea durabilă a Balcanilor de Vest în cadrul procesului de aderare la UE”

(aviz din proprie inițiativă)

(2020/C 429/16)

| Raportor: | doamna Dragica MARTINOVIĆ DŽAMONJA |
| --- | --- |
| Coraportor: | domnul Pierre Jean COULON |

Raportor:

doamna Dragica MARTINOVIĆ DŽAMONJA

Coraportor:

domnul Pierre Jean COULON

| Decizia Adunării Plenare | 20.2.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură |
| | Aviz din proprie inițiativă |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru relații externe (REX) |
| Data adoptării în secțiune | 24.7.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri) | 215/1/3 |

Decizia Adunării Plenare

20.2.2020

Temei juridic

Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură

Aviz din proprie inițiativă

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru relații externe (REX)

Data adoptării în secțiune

24.7.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului

(voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri)

215/1/3

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | Comitetul Economic și Social European (CESE) a susținut și pledează în continuare cu fermitate în favoarea extinderii Uniunii Europene (UE) pentru a cuprinde cele șase țări din Balcanii de Vest (1) cu condiția îndeplinirii de către acestea a criteriilor necesare pentru aderare. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | În acest sens, CESE salută acțiunea Comisiei Europene privind metodologia revizuită care permite lansarea negocierilor de aderare cu Macedonia de Nord și Albania, precum și eforturile acesteia de a conferi procesului mai mult dinamism și mai multă predictibilitate. Însă CESE solicită consolidarea rolului partenerilor sociali și al organizațiilor societății civile (OSC). |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | CESE consideră că redresarea în urma crizei provocate de COVID-19 la nivel mondial ar trebui să promoveze politicile ecologice și că tranziția ecologică trebuie să fie integrată într-un plan de redresare complex și orientat spre viitor în Balcanii de Vest (2). În acest scop, CESE salută anunțul lansat de către Comisia Europeană cu privire la pachetul de asistență pentru redresare destinat Balcanilor de Vest. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | CESE consideră că Balcanii de Vest ar trebui să se alinieze la politicile și inițiativele europene importante și să fie incluși în acestea, în special în cazul noului Pact verde european, ținând cont de poziția lor geografică. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Având în vedere investițiile semnificative și adaptările legislative impuse, CESE are convingerea fermă că partenerii sociali și organizațiile societății civile joacă un rol deosebit de important în procesul de tranziție către o societate mai ecologică și mai durabilă, în special în ceea ce privește anumite contexte politice din Balcanii de Vest. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | CESE reiterează că este important să fie garantate libertatea de asociere și un spațiu civic propice și că este necesar să se consolideze sprijinul menit să asigure consolidarea capacității organizațiilor societății civile în vederea unui dialog civil solid și eficient. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | CESE reamintește că Balcanii de Vest sunt o zonă foarte sensibilă la efectele schimbărilor climatice, care afectează sănătatea și economia în general și necesită măsuri urgente pentru îmbunătățirea calității vieții cetățenilor lor, în special a copiilor și tinerilor, printr-o tranziție justă către un model mai ecologic, ținând cont de principiul „nimeni nu trebuie lăsat în urmă”. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | CESE solicită ca acțiunile viitoare care vizează o regiune a Balcanilor de Vest mai ecologică să fie adaptate la provocările și nevoile specifice regiunii respective, incluzând un cadru de reglementare adecvat, activități transfrontaliere, soluții tehnologice inovatoare, energie produsă și consumată pe plan local și eficiență energetică, un transport urban durabil, rețele rutiere și căi ferate, implicarea publică și privată, TIC și implementarea infrastructurii de acces rapid la internet, măsuri care vizează sectorul agroalimentar etc. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | CESE consideră că provocările legate de decarbonizare, depoluarea aerului, a apei și a solului, conectivitate și schimbările climatice din Balcanii de Vest pot fi transformate în oportunități prin investiții în cercetare și inovare, prin învățarea și adoptarea de metode alternative, a economiei circulare, a gestionării deșeurilor, a unor surse de energie mai ecologice și a soluțiilor de conectivitate, precum și de măsuri active care să protejeze biodiversitatea bogată a regiunii. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | CESE subliniază importanța dezvoltării de competențe ecologice în cadrul sistemelor de învățământ/formare active de la nivel național și regional, acordându-se o atenție specială egalității de gen, și dezvoltării de strategii legate de competențe, în colaborare cu actorii din domeniu și în cadrul unui dialog social eficace. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | CESE subliniază faptul că în Balcanii de Vest se impune implementarea adecvată a bunei guvernanțe și a instituțiilor democratice, a statului de drept, a politicilor eficace anticorupție, a măsurilor de combatere a criminalității organizate, a respectării drepturilor omului și a măsurilor vizând securitatea. Întrucât ecologizarea economiei necesită investiții considerabile, este esențial să se reamintească faptul că statul de drept constituie un factor-cheie în asigurarea unei mediu antreprenorial eficace și atragerea de investiții private și străine directe. |
| --- | --- |

1.11.

2.   Integrarea Balcanilor de Vest în UE

| 2.1. | CESE a susținut ferm extinderea Uniunii Europene (UE) prin cuprinderea celor șase țări din Balcanii de Vest, cu condiția îndeplinirii de către acestea a criteriilor necesare pentru aderare. Comitetul a dezvoltat o rețea foarte solidă cu partenerii sociali și organizațiile societății civile din regiune, asumându-și cu fermitate misiunea de a face auzită vocea acestora. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | CESE salută solidaritatea exprimată față de țările din Balcanii de Vest de către lideri europeni în cadrul summit-ului de la Zagreb din data de 6 mai 2020, însă reamintește contribuția sa (3), subliniind nevoia unei implicări mai mari în ceea ce privește extinderea în viitor, totodată regretând recunoașterea insuficientă a importanței vocii societății civile. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | CESE salută comunicarea privind Consolidarea procesului de aderare – O perspectivă credibilă de aderare la UE pentru Balcanii de Vest (4), propunând o metodologie revizuită pentru țările candidate și vizând un proces mai credibil pentru a impulsiona extinderea, însă ia act cu regret de faptul că rolul partenerilor sociali și al organizațiilor societății civile nu este recunoscut suficient. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | CESE solicită Comisiei Europene să reconsolideze rolul societății civile în monitorizarea acțiunilor guvernelor legate de îndeplinirea criteriilor necesare pentru aderare, în special în ceea ce privește elementele fundamentale și clusterul „Agenda verde și conectivitate durabilă”. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | CESE susține pachetul Comisiei Europene de asistență pentru a sprijini Balcanii de Vest în eforturile lor de a contracara efectele epidemiei generate de COVID-19, astfel cum sunt detaliate în Comunicarea privind răspunsul UE pe plan mondial la COVID-19 (5) și în Comunicarea privind sprijinirea Balcanilor de Vest pentru combaterea COVID-19 și redresarea post-pandemică (6). |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Sporindu-și angajamentele față de regiune în ceea ce privește atât răspunsul la criză, cât și viitorul Plan economic și de investiții pentru Balcanii de Vest, CESE solicită totodată să se insiste mai mult asupra reformelor și asupra faptului că angajamentul UE este condiționat de reforme democratice și de respectarea valorilor europene fundamentale precum statul de drept și drepturile fundamentale. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | CESE își exprimă din nou convingerea că partenerii sociali și alte OSC-uri, atât de la nivel european, cât și național, trebuie să se implice în mod semnificativ în întregul proces al integrării în UE a Balcanilor de Vest. Este necesară consolidarea capacităților lor prin acordarea de sprijin tehnic și economic, prin facilitarea accesului acestora la surse de finanțare europene și prin implicarea lor totală în procesul de negociere în vederea aderării (7). |
| --- | --- |

2.7.

3.   Pactul verde, un aspect important al integrării Balcanilor de Vest în UE

| 3.1. | CESE consideră că Balcanii de Vest ar trebui să asigure în continuare alinierea la orientările, obiectivele și valorile UE, iar UE ar trebui să depună eforturi pentru a include Balcanii de Vest în inițiativele sale. Acest lucru este valabil în special pentru Pactul verde european, care trebuie să includă Balcanii de Vest tocmai datorită poziției lor geografice, mai exact situarea în centrul continentului european, fiind înconjurați de UE din toate părțile. Prin urmare, nu este surprinzător faptul că în Comunicarea privind Pactul verde din 11 decembrie 2019 se specifică faptul că „Agenda verde pentru Balcanii de Vest” (8) va fi prezentată, în cadrul Planului economic și de investiții pentru Balcanii de Vest, până la sfârșitul anului 2020. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | ESE solicită ca Agenda verde pentru Balcanii de Vest să consolideze și să încurajeze în mod eficient cooperarea regională, în special în sectorul energetic și în cel al transporturilor. Participarea activă și implicarea partenerilor sociali și a organizațiilor societății civile în comunitățile de cooperare regională existente, în tratate și inițiative este esențială pentru a aduce beneficii care să asigure bunăstarea și sănătatea cetățenilor din regiune, totodată favorizând valorificarea potențialului economiei ecologice, circulare și cu emisii scăzute de carbon din Balcanii de Vest. Agenda verde pentru Balcanii de Vest ar trebui să abordeze aceste probleme prin prisma a cinci piloni tematici: 1. decarbonizare; 2. economie circulară; 3. biodiversitate; 4. poluare; și 5. măsuri agroalimentare. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | CESE împărtășește convingerea că impactul crizei generate de COVID-19 asupra cetățenilor și întreprinderilor este semnificativ, impunându-se o reanalizare a obiectivelor de politică. Cu toate acestea, CESE consideră că tranziția ecologică trebuie să fie integrată într-un plan complex de redresare, care ar trebui să fie anticipativ și să includă investiții publice și private ample în legături de transport și de energie, economii de energie pe partea cererii și tehnologii mai ecologice precum sistemele de energie solară și eoliană, de hidrogen curat, cu baterii și de captare a carbonului, prin care să se evite sau să se reducă la minim efectele asupra mediului natural și a oamenilor. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | CESE ia act cu regret de unele analize și tendințe îngrijorătoare din regiune, care necesită luarea de măsuri urgente. Economiile din Balcanii de Vest depind încă foarte mult de combustibili fosili solizi și sunt caracterizate de un consum energetic mare. Regiunea este grav afectată de schimbările climatice (secete, inundații) și se preconizează că, până la sfârșitul secolului, temperatura în regiune va crește cu până la 4 oC (9). Transportul rutier este dominat de vehicule mai vechi și mai puțin eficiente din punctul de vedere al consumului de combustibil. Unele dintre orașele mari ale regiunii se află pe primele locuri în clasamentele europene privind poluarea cu PM2,5 și PM10,0 (Sarajevo, Pristina, Skopje, Belgrad). |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Însă CESE reamintește că regiunea are un potențial semnificativ de surse regenerabile de energie (hidroenergia, energia eoliană și energia solară), precum și un potențial semnificativ de resurse naturale și o biodiversitate extraordinară. Provocările cu care se confruntă regiunea, care sunt legate de decarbonizare, depoluarea aerului, a apei și a solului, conectivitate și schimbările climatice, pot fi transformate în oportunități prin cercetare și inovare, adoptând metode alternative, soluții privind economia circulară, gestionarea deșeurilor, energia din surse mai ecologice, eficiența energetică și conectivitatea. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | CESE reamintește că, în cadrul Summit-ului de la Poznań privind Balcanii de Vest (10), UE și-a confirmat angajamentul privind mediul și clima, aprobând declarația comună privind „O tranziție energetică curată în Balcanii de Vest”, de la 21 februarie 2019. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Tranziția de la economii bazate pe combustibili fosili la economii ecologice include, de asemenea, interconectivitatea, cuprinzând atât infrastructura de producție, transport și distribuție de energie, cât și agenda digitală. În vederea realizării tranziției către o economie ecologică, sectorul antreprenorial trebuie să fie considerat ca fiind o parte a soluției. Cu asigurarea cadrului și a sprijinului corespunzător, tranziția neutră din punctul de vedere al emisiilor de carbon va moderniza industria și va determina apariția de noi locuri de muncă de calitate și a mai multor oportunități de angajare. Este esențială implicarea partenerilor sociali, a întreprinderilor și a altor asociații din cadrul societății civile din Balcanii de Vest în conturarea și punerea în aplicare a măsurilor de promovare a economiei inteligente, circulare și cu emisii scăzute de carbon. În cadrul procesului, politicile sociale și dialogul social constituie o garanție esențială a unei societăți bazate pe coeziune care urmărește asigurarea de locuri de muncă pentru toată lumea și reduce inegalitățile și excluziunea. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | CESE subliniază faptul că partenerii sociali și organizațiile societății civile trebuie să fie pe deplin implicați în definirea dezvoltării durabile ca obiectiv politic prioritar, promovând „investițiile ecologice” în regiune. Mediul academic, angajatorii și angajații, catalizatorii sociali, de exemplu, antreprenorii, mass-media și liderii religioși sau alți lideri supranaționali constituie vectori importanți pentru o dezvoltare durabilă și favorabilă incluziunii. Comunitățile științifice, grupurile culturale, clusterele industriale și asociațiile de consumatori, printre altele, dispun de o expertiză semnificativă pentru sprijinirea acestei alegeri importante pentru regiune, ceea ce înseamnă că este alegerea potrivită pentru economie și societate. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Este necesar să se dezvolte competențe ecologice în cadrul sistemelor de învățământ/formare active de la nivel național și regional, precum și strategii în domeniul competențelor în colaborare cu actorii relevanți și în cadrul unui dialog social eficace, inclusiv cu elevi/studenți, cadre didactice și părinți pentru o economie cu emisii scăzute de carbon, eficientă din punctul de vedere al resurselor și tot mai ecologică. Privind tranziția către o economie circulară drept un obiectiv strategic pentru Balcanii de Vest, acțiunea de promovare a competențelor ecologice ar trebui să fie corelată cu strategiile naționale de dezvoltare pentru a garanta că inițiativele în materie de educație și formare îndeplinesc obiectivele strategice și sunt sprijinite prin fonduri suficiente. CESE solicită să se acorde o atenție deosebită participării femeilor la elaborarea de noi politici în materie de educație și de formare (perfecționare și recalificare) și la punerea lor în aplicare, pentru a asigura o mai bună egalitate de gen și o tranziție mai justă către o economie mai ecologică. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Pentru a aborda problema șomajului și nepotrivirea de competențe, ar trebui să se introducă măsuri pentru o mai bună anticipare în materie de competențe, cu scopul de a asigura concordanța dintre competențele studenților și lucrătorilor și competențele cerute pe piața forței de muncă, precum și consolidarea educației și formării profesionale (EFP) și, în special, a sistemelor de învățare la locul de muncă și de învățământ dual care au ajutat la abordarea cu succes a problemei șomajului în rândul tinerilor în anumite state membre ale UE. Pentru a îndeplini aceste obiective, ar trebui să se urmărească și să se promoveze implicarea activă a întreprinderilor și a asociațiilor de întreprinderi, precum Camerele de Comerț. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | În tranziția spre o economie cu emisii scăzute de carbon, CESE susține principiul „nimeni nu trebuie lăsat în urmă”. Ar trebui să se acorde o atenție deosebită cetățenilor și, în special, grupurilor vulnerabile, prin garantarea accesului la energie la prețuri abordabile și prin asigurarea de sprijin pentru măsuri de eficiență energetică. Regiunile dependente de cărbune trebuie să fie sprijinite în tranziția lor justă, astfel încât să poată elabora planuri de redezvoltare participative de jos în sus pentru a atenua pierderea de locuri de muncă. Consumatorii trebuie să fie informați, îndrumați și implicați pentru a accepta și adopta atitudini responsabile care vor contribui la atenuarea efectelor schimbărilor climatice. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | CESE recunoaște importanța geopolitică și geo-economică a acestei regiuni pentru EU și face apel la vigilență în privința investițiilor din partea țărilor terțe, care deseori țin mai puțin seama de obiectivele de durabilitate. CESE solicită autorităților și societății civile din regiune să promoveze și să sporească gradul de conștientizare cu privire la implicarea pozitivă și sprijinul financiar din partea UE în ceea ce privește implementarea unor tehnologii mai ecologice. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | CESE solicită realizarea unei evaluări ex ante cu privire la finanțarea activităților de dezvoltare durabilă din Balcanii de Vest și aplicarea principiului condiționalității pentru durabilitatea proiectelor. |
| --- | --- |

3.13.

4.   Schimbările climatice și Balcanii de Vest

| 4.1. | CESE reamintește că Balcanii de Vest sunt foarte sensibili la efectele schimbărilor climatice, suferind de pe urma unor inundații și secete extrem de devastatoare în cursul anilor precedenți. Studiul CCR (11) privind schimbările climatice a arătat o creștere observată a temperaturii de 1,2 oC, și o creștere suplimentară de 1,7-4,0 oC până la sfârșitul secolului. În plus, au fost bine documentate problemele legate de poluarea aerului, care duc la deteriorarea sănătății și a economiei în general.
  Având în vedere că schimbările climatice afectează nevoile de bază ale vieții (adăpost, hrană și apă), copiii și tinerii sunt printre cei mai vulnerabili în ceea ce privește efectele directe și indirecte ale schimbărilor climatice, care au fost accentuate de pandemia de COVID-19 (12). |
| --- | --- |

4.1.

Având în vedere că schimbările climatice afectează nevoile de bază ale vieții (adăpost, hrană și apă), copiii și tinerii sunt printre cei mai vulnerabili în ceea ce privește efectele directe și indirecte ale schimbărilor climatice, care au fost accentuate de pandemia de COVID-19 (12).

| 4.2. | CESE recunoaște importanța țărilor din Balcanii de Vest, conform Acordului de la Paris privind schimbările climatice din 2015 (13), pentru reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră și pentru creșterea nivelului de ambiție a contribuțiilor lor stabilite la nivel național în decursul timpului, în concordanță cu cele mai recente evoluții științifice. Pe lângă guverne, alte părți interesate, precum întreprinderile, orașele și ONG-urile, au un rol esențial în punerea în aplicare a Acordului de la Paris. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | CESE recunoaște în egală măsură angajamentele țărilor în contextul obiectivelor de dezvoltare durabilă ale ONU pentru 2030, un model de abordare a problemelor legate de dezvoltarea durabilă, inclusiv a sărăciei, schimbărilor climatice, degradării mediului, păcii și justiției. De asemenea, este deosebit de important ca noul model de dezvoltare să se bucure de susținerea cetățenilor, a întreprinderilor și a sectorului financiar din fiecare țară, dar și la nivel internațional. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | CESE cunoaște faptul că negocierile privind mediul și schimbările climatice reprezintă unul dintre cele mai problematice capitole de negociere, în special pentru directivele care prevăd investiții masive, precum cea privind apa, deșeurile și emisiile industriale, și directivele privind comercializarea certificatelor de emisii. Are convingerea însă că schimbările climatice impun luarea unor măsuri radicale și transformatoare care necesită nu doar alinierea politică și legislativă, ci și o schimbare a paradigmei economice și tranziția către o societate neutră din punctul de vedere al emisiilor de carbon, rezilientă la schimbările climatice și eficientă din punctul de vedere al resurselor. Astfel, strategiile privind clima sau decarbonizarea la nivel local și național sunt, de fapt, noi strategii de creștere. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Cunoscând faptul că procesul de dezvoltare a unei strategii în domeniul climei presupune reformarea și transformarea profundă a tuturor sectoarelor, CESE solicită țărilor din Balcanii de Vest să dezvolte și să își pună în aplicare strategiile în concordanță cu acquis-ul UE, precum și să își coordoneze activitatea pentru a elabora strategii de dezvoltare pe termen lung, care să asigure reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră până în anul 2050, fiind părți participante la CCONUSC, cu participarea activă și implicarea consolidată a tuturor părților interesate, inclusiv a OSC-urilor. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Toate țările, cu excepția Bosniei și Herțegovinei, au înființat organisme de coordonare la nivel înalt în domeniul schimbărilor climatice pentru a integra politicile climatice în alte politici sectoriale, în special dezvoltarea economică, energie, transporturi și agricultură, cu obiectivul de a lua în considerare preocupările și observațiile tuturor părților interesate relevante în elaborarea documentelor strategice și de politică și a legislației. CESE recomandă ca toate aceste organisme să includă participarea reprezentanților OSC-urilor și partenerilor sociali încă de la începutul consultărilor în vederea măsurilor de reglementare și/sau legislative. CESE recomandă dezvoltarea unui mecanism care să permită abordarea tuturor preocupărilor cu promptitudine, în mod transparent și într-o manieră participativă. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Întrucât majoritatea costurilor asociate alinierii la Directiva EU ETS vor trebui să fie suportate de către industrie, CESE recomandă societății civile, industriei și asociațiilor antreprenoriale să se implice în mod deosebit în activități de sensibilizare și consolidare a capacităților cu privire la Directiva EU ETS. Aceasta prezintă o cerință de investiții masive pentru Balcanii de Vest, în special cele pentru sectoarele industriale, întrucât acestea nu dețin o capacitate suficientă pentru a aborda implicațiile Directivei, care nu sunt legate doar de investiții, acestea impunând totodată schimbări legate de mediul de reglementare, gestionarea, monitorizarea și raportarea, precum și verificarea și acreditarea emisiilor. |
| --- | --- |

4.7.

5.   Energia în regiunea Balcanilor de Vest

| 5.1. | CESE susține Uniunea Energetică și politicile-cadru în domeniul climei și al energiei pentru 2030, care vizează îndeplinirea obiectivelor din cadrul Acordului de la Paris. Țările din Balcanii de Vest au obligația de a se alinia cu aceste politici, însă ar trebui să participe mai activ și să se implice în Uniunea Energetică încă din faza incipientă a discuțiilor. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | CESE susține declarația comună din 2019 privind „O tranziție energetică curată în Balcanii de Vest”, adoptată de miniștrii pentru energie și mediu din Balcanii de Vest, cu privire la principiile de dezvoltare durabilă a hidroenergiei în această regiune (14), și reamintește faptul că aportul și implicarea strânsă a OSC-urilor au fost esențiale în adoptarea acestora. CESE consideră că, deși s-au făcut primii pași în direcția bună, se impun mai multe eforturi. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | În acest sens, CESE recomandă capacitarea partenerilor sociali și a OSC-urilor din Balcanii de Vest în sensul unui rol activ și concret, inclusiv prin propuneri, în activitatea Observatorului sărăciei energetice al UE. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | CESE are convingerea că eforturile de a îndeplini obiectivele de la Paris, precum și creșterea durabilă în general, trebuie să fie bazate pe acțiuni corespunzătoare moderne și adecvate scopului lor. Acestea includ dezvoltarea unei infrastructuri moderne și „anticipative”, stabilirea unui cadru legislativ și de reglementare adecvat și adoptarea de noi tehnologii și a modelelor economice aferente pentru o dezvoltare „ecologică și favorabilă incluziunii” a economiilor din regiune. Concret, aceasta va însemna construirea de rețele „inteligente” de transport și distribuție a energiei pentru a acoperi ponderea mereu în creștere a surselor regenerabile de energie intermitente în mixul de producție energetică. De asemenea, dezvoltarea piețelor intrazilnice, de echilibrare și de stocare favorizează crearea de soluții orientate spre piață pentru alocarea adecvată a resurselor în mixul energetic deja în schimbare de la combustibili fosili la o energie mai curată. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | CESE consideră că un cadru legislativ și de reglementare robust, modern și transparent este esențial pentru dezvoltarea pieței energiei și atragerea de noi investiții necesare pentru finanțarea noii infrastructuri și capacități. Rolul Comunității Energiei (15), precum și transpunerea și punerea în aplicare a acquis-ului comunitar constituie o condiție indispensabilă. În egală măsură, activitățile transfrontaliere precum comercializarea energiei pot conduce la eficientizare și la economii semnificative în ceea ce privește energia și costurile, atât timp cât toți participanții la piață respectă reguli similare de conformitate cu cerințele de mediu și de stabilire a prețului carbonului. Prin urmare, rolul Consiliului de Reglementare al Comunității Energiei (ECRB) este esențial și va trebui să fie consolidat, ținând cont de faptul că alegerile durabile presupun buna funcționare a piețelor transfrontaliere. UE ar trebui să sprijine Secretariatul Comunității Energiei în asistarea guvernelor regionale la elaborarea de planuri naționale integrate privind energia și clima (NIEC) robuste și determinate de obiectivele regiunii pentru anul 2030. NIEC ar trebui să reflecte ambiția necesară pentru decarbonizarea economiei ținând cont de garanțiile de mediu. Ele ar trebui să cuprindă politici și măsuri legate de reducerea emisiilor GES în toate sectoarele-cheie care cuprind surse de emisii, pentru a îndeplini obiectivele pentru 2030 și a realiza contribuțiile acestora prevăzute în Acordul de la Paris, precum și perspectivele de dezvoltare a economiei neutre din punctul de vedere al emisiilor de carbon până în 2050. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | CESE solicită să se prevadă un procent adecvat de dispoziții bugetare privind tranziția ecologică în cadrul Instrumentului de asistență pentru preaderare (IPA). Comitetul regretă numărul limitat de proiecte în materie de cercetare și dezvoltare din Balcanii de Vest și invită țările din această regiune să participe într-o măsură mai mare la programele UE disponibile, printre care Orizont Europa, întrucât astfel de investiții sunt esențiale în dezvoltarea de noi tehnologii pentru o tranziție ecologică eficace. |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | Întrucât inovarea joacă un rol esențial în sectorul energetic în continuă schimbare, CESE recomandă ca energia distribuită, și anume energia produsă și consumată local, să fie luată serios în considerare pentru Balcanii de Vest. Întrucât regiunea are lanțuri muntoase întinse, nu este ușor de acordat sprijin pentru instalarea de rețele electrice de înaltă și medie tensiune sau nu este eficient din punctul de vedere al costurilor. Soluțiile tehnologice actuale sunt mult mai mature și mai economice pentru a susține energia distribuită. Această nouă abordare se poate baza pe actualele experiențe ale UE și cadrul legislativ și de reglementare al UE pentru sprijin pentru prosumatori și comunitățile energetice. Astfel de modele economice pot conduce la soluții mai adecvate pentru satisfacerea nevoilor și caracteristicilor locale, în cadrul cărora actorii de pe plan local pot să fie direct implicați în soluții durabile și astfel să preia controlul tranziției către o dezvoltare durabilă. |
| --- | --- |

5.7.

| 5.8. | În plus, CESE are convingerea că în Balcanii de Vest există un potențial considerabil de eficiență energetică. Reabilitarea stocului de locuințe, care include clădiri publice și private, precum și activitățile industriale și de altă natură vor genera economii semnificative de energie și costuri, oferind totodată soluții pentru problema sărăciei energetice. Economisirea energiei constituie, de asemenea, o parte importantă din modelul economic și social bazat pe „energia locală”, întrucât recuperarea de căldură în scopuri industriale și/sau rezidențiale își are utilitatea la nivel local sau regional. Pierderile din sistemul de distribuție sunt, de asemenea, mari în majoritatea țărilor din regiune și se impun investiții semnificative. Așadar, acesta este un alt domeniu în care fondurile UE și cele internaționale ar putea fi esențiale pentru dezvoltarea unui sistem local de producție și consum de energie eficient și cu impact scăzut. Având în vedere mijloacele limitate ale țărilor din regiune, astfel de fonduri vor fi necesare date fiind intensitatea capitalului inițial pentru investiții și perioada de amortizare relativ lungă. Tehnologiile europene sunt mature din punct de vedere tehnic și economic și, prin urmare, sunt adecvate pentru regiune. CESE solicită UE și organismelor de finanțare relevante să își consolideze angajamentul pentru elaborarea de proiecte de eficiență energetică la nivel local și regional. |
| --- | --- |

5.8.

| 5.9. | CESE solicită Comunității Energiei, care intenționează să extindă acquis-ul UE în domeniul energiei, al climei și al mediului la țările implicate în procesul de aderare și la țările învecinate pentru a continua și a asigura integrarea strânsă în proiectul uniunii energetice, în special în ceea ce privește acțiunile prioritare identificate anterior. OSC-urile ar trebui să fie implicate și integrate în mod sistematic în reuniunile Comunității Energiei. |
| --- | --- |

5.9.

6.   Conectivitatea Balcanilor de Vest

Transporturi

| 6.1. | CESE susține pe deplin dezvoltarea de rețele de transport moderne și adaptate exigențelor viitorului în regiune pentru intensificarea comerțului transfrontalier și a mobilității. Dată fiind nevoia de a îmbunătăți radical rețelele urbane, rutiere și feroviare deosebit de perimate din Balcanii de Vest, orice construcție nouă ar trebui să fie de așa natură încât să susțină de la început electromobilitatea sau hidrogenul curat și, dacă este cazul, vehiculele alimentate cu gaz. Aceasta ar conferi infrastructurii valabilitate și relevanță pentru mai multe decenii, totodată fiind îmbunătățită calitatea aerului și reduse importurile de combustibili. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Pentru oricare dintre soluțiile durabile posibile (de exemplu, electromobilitate, biocombustibili, hidrogen curat), companiile și expertiza din UE și din Europa pot ajuta la introducerea lor progresivă în regiune. CESE invită Balcanii de Vest să colaboreze în mod activ cu actorii din sectorul public și privat din UE și să ia măsuri îndrăznețe în dezvoltarea rețelelor lor de transport. De asemenea, CESE recomandă să se adopte exemple de cele mai bune practici din UE, precum planurile de mobilitate urbană durabilă (PMUD). Aceste inițiative ar putea fi puse în aplicare prin intermediul Comunității transporturilor, organizație care nu este încă foarte activă. |
| --- | --- |

6.2.

TIC

| 6.3. | Rețelele de date și TIC devin elementele de bază ale activității economice, industriale și sociale. În plus, există o legătură-cheie directă între TIC și rețelele de acces rapid la internet și dezvoltarea durabilă datorită eficienței opțiunilor facilitate de automatizarea pe care rețelele inteligente o pot susține, de exemplu, internetul obiectelor, orașele și satele inteligente, contoarele inteligente, vehiculele conectate etc. Se impune cuantificarea pentru finanțarea unor astfel de rețele și tehnologii care sunt în prezent costisitoare, însă cu potențial de transformare a economiilor din regiune. Prin urmare, CESE solicită direcționarea de fonduri UE în acest sens și, în același timp, invită Balcanii de Vest să conlucreze pentru a dezvolta un plan general regional în vederea instalării infrastructurii de acces rapid la internet, ceea ce le-ar oferi posibilitatea de a negocia contracte comune și de a obține termeni mai buni prin intermediul negocierii colective și al cuantificării. |
| --- | --- |

6.3.

7.   Resursele naturale, biodiversitatea și măsurile agroalimentare din Balcanii de Vest, oportunități pentru creștere

| 7.1. | Balcanii de Vest dispun de o bogată biodiversitate și de habitate intacte, cu un grad ridicat de împădurire, care s-au confruntat cu o serie de amenințări, inclusiv cu o extindere necontrolată a spațiilor construite în zonele urbane și de coastă, activități de minerit, dezvoltarea reglementată deficitar a microhidrocentralelor, construite fără o analiză cuprinzătoare a impactului acestora asupra biodiversității, precum și braconajul și exploatarea forestieră nereglementată. Guvernele au luat o serie de măsuri pentru a proteja speciile și habitatele și au crescut cota de arie protejată. |
| --- | --- |

7.1.

| 7.2. | CESE recomandă ca economiile fragile din Balcanii de Vest să exploreze posibilități de a deveni eficiente din punctul de vedere al resurselor și de a se îndrepta spre economia circulară, de a dezvolta și a implementa mecanisme pentru protecția durabilă a peisajelor și habitatelor (inclusiv râuri) amenințate cu valoare de conservare și socială mare, și de a se îndrepta spre noile tehnologii ecologice. Biodiversitatea bogată a regiunii și habitatele intacte prezintă un potențial economic semnificativ pentru ecoturism și agroturism, însă este necesară îmbunătățirea capacităților și a gradului de conformitate. În medie, eficiența resurselor este foarte scăzută, iar productivitatea resurselor este de cinci ori mai scăzută decât media UE, utilizarea la scară redusă a practicilor de reciclare și de gestionare a deșeurilor. Pentru a îmbunătăți situația se impune o trecere la economia circulară, precum și dezvoltarea și utilizarea de noi tehnologii ecologice în regiune. |
| --- | --- |

7.2.

| 7.3. | CESE recomandă țărilor să adopte pe deplin principiile din cadrul Strategiei UE în domeniul biodiversității (16) propuse recent, acordând o atenție sporită extinderii domeniului de acoperire a zonelor protejate, inclusiv protejarea strictă și restaurarea habitatelor deteriorate. În consecință, este ferm încurajată revizuirea cu celeritate a strategiilor și planurilor de acțiune naționale în domeniul biodiversității și/sau, ca cerință minimă, prezentarea angajamentelor naționale pentru cele mai importante obiective. |
| --- | --- |

7.3.

| 7.4. | Schimbările climatice afectează totodată producția alimentară și lanțurile valorice și provoacă daune semnificative și pierderi în producție în sectorul culturilor agricole, al creșterii animalelor, al pescuitului și cel forestier. Strategia UE „De la fermă la consumator” (17) propusă recent ar trebui să stabilească principiile directoare pentru dezvoltarea strategiei agricole regionale și naționale, inclusiv reducerea pesticidelor, a îngrășămintelor și a antibioticelor, pentru a produse alimente durabile și a asigura venituri decente pentru fermieri cu prețuri decente, totodată eliminând în mod simultan subvențiile dăunătoare pentru mediu. |
| --- | --- |

7.4.

8.   Condiții orizontale pentru o tranziție durabilă reușită în Balcanii de Vest

| 8.1. | CESE reamintește faptul că o tranziție reușită către o regiune mai verde a Balcanilor de Vest nu poate avea loc fără existența unor condiții favorizante elementare, în principal în ceea ce privește instituirea unor cadre de politică stabile și transparente la nivel național, precum și voința politică. Statul de drept menționat în capitolele consacrate chestiunilor fundamentale, astfel cum a fost definit în metodologia de aderare revizuită, constituie o valoare fundamentală care stă la baza UE și care stabilește în mod corect ritmul procesului de extindere. Absența statului de drept determină dezvoltarea unui mediu defavorabil schimbărilor, investițiilor și tranziției atât de necesare către societăți mai durabile. |
| --- | --- |

8.1.

| 8.2. | Prin urmare, CESE face apel la autoritățile naționale din regiune să ia măsuri urgente, radicale și semnificative pentru asigurarea funcționării eficiente și transparente a administrațiilor publice, combaterea și eradicarea corupției, asigurarea independenței totale a sistemelor judiciare, crearea unui mediu de afaceri previzibil și atractiv și a unor condiții de concurență echitabile (mai exact asigurarea transparenței pieței, a clarității în materie de reglementare și a consultării deschise a tuturor părților interesate), favorizarea inovării și a competitivității, precum și pentru a consolida implicarea partenerilor sociali și a organizațiilor societății civile, întrucât acesta este singurul mod prin care se pot obține rezultate tangibile și pe termen lung. |
| --- | --- |

8.2.

| 8.3. | Societatea civilă organizată, în toate componentele sale, partenerii sociali și alte organizații joacă un rol central și activ în eforturile de dezvoltare durabilă din Balcanii de Vest. Legătura or cu societatea poate să atragă o susținere publică puternică și să ateste legitimitatea acestui obiectiv de politică. Societatea civilă organizată va fi esențială pentru promovarea dezvoltării durabile ca „opțiune activă a societății”, așadar o opțiune adoptată și susținută la toate nivelurile, dincolo de diviziunile politice și sociale. |
| --- | --- |

8.3.

| 8.4. | CESE reamintește autorităților din Balcanii de Vest importanța garantării libertății de asociere și a asigurării unui spațiu civic care să permită un dialog civil solid și eficient. El invită toate guvernele din Balcanii de Vest să adopte strategii naționale care să contribuie la instaurarea unui mediu favorabil și la consolidarea capacităților partenerilor sociali și organizațiilor societății civile, precum și planuri de acțiune care să însoțească aceste strategii. |
| --- | --- |

8.4.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  Albania, Bosnia și Herțegovina, Kosovo (această denumire nu aduce atingere pozițiilor privind statutul Kosovo și este conformă cu RCSONU 1244/99, precum și cu Avizul CIJ privind Declarația de independență a Kosovoului), Muntenegru, Macedonia de Nord, Serbia.

1

(2)  COM(2020) 315 final din 29 aprilie 2020, Comunicarea privind sprijinirea Balcanilor de Vest pentru combaterea COVID-19 și redresarea post-pandemică.

2

(3)  Contribuția CESE la Summit-ul UE-Balcanii de Vest din data de 6 mai 2020 (publicat la 28 aprilie 2020).

3

https://www.eesc.europa.eu/en/news-media/presentations/eesc-contribution-eu-western-balkans-summit-6-may-2020

(4)  COM(2020) 57 final din 5 februarie 2020), Consolidarea procesului de aderare – O perspectivă credibilă de aderare la UE pentru Balcanii de Vest.

4

(5)  JOIN(2020) 11 din 8 aprilie 2020, Comunicarea privind răspunsul UE pe plan mondial la COVID-19.

5

(6)  COM(2020) 315 final din 29 aprilie 2020, Comunicarea privind sprijinirea Balcanilor de Vest pentru combaterea COVID-19 și redresarea post-pandemică.

6

(7)  JO C 262, 25.7.2018, p. 15.

7

(8)  COM(2019) 640 final din 11 decembrie 2019, Anexă la Comunicarea privind Pactul ecologic european.

8

(9)  https://www.rcc.int/pubs/62

9

(10)  O parte din Inițiativa celor șase țări din Balcanii de Vest (cunoscută, de asemenea, drept Procesul de la Berlin), care a fost lansată în 2014, vizează sprijinirea celor șase părți contractante din Comunitatea Energetică din Europa de sud-est: Albania, Bosnia și Herțegovina, Kosovo*, Macedonia de Nord, Muntenegru și Serbia în consolidarea cooperării regionale și stimularea creșterii durabile și a locurilor de muncă.

10

(11)  https://www.rcc.int/pubs/62

11

(12)  Organizația Mondială a Sănătății estimează că peste 80 % din bolile, leziunile și decesele cauzate de schimbările climatice vor face victime în rândul copiilor.

12

(13)  Kosovo nu face parte din Convenția-cadru a Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice (CCONUSC) și, ca atare, nu are stabilită o contribuție la nivel național (CSN), însă a adoptat Strategia privind schimbările climatice.

13

(14)  Hidroenergia, printre alte surse regenerabile de energie; reabilitarea structurilor existente cu prioritate, un număr limitat de surse suplimentare de hidroenergie de capacitate mare; integrarea surselor regenerabile de energie în rețele și pe piața regională a energiei electrice; gestionarea integrată a resurselor de apă; luarea în considerare a efectelor generate de schimbări; luarea în considerare a impactului dezvoltării hidroenergiei asupra mediului; precum și considerații transfrontaliere și principii de durabilitate în planificarea hidroenergiei.

14

(15)  Comunitatea Energiei, în vigoare din 2006 (mandat prelungit în 2016), urmărește să generalizeze normele și principiile UE privind piața internă a energiei în rândul membrilor săi: Uniunea Europeană, Albania, Bosnia și Herțegovina, Macedonia de Nord, Kosovo, Muntenegru, Serbia, Moldova, Ucraina, la care s-au asociat Armenia, Georgia, Norvegia și Turcia. Sediul său se află la Viena. www.energy-community.org

15

(16)  Strategia UE în domeniul biodiversității pentru 2030 [COM(2020) 380 final din 20 mai 2020].

16

(17)  Strategia „De la fermă la consumator” [COM(2020) 381 final].

17

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/122 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/122

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Piețele carbonului: apariție, structurare și provocări pentru industria europeană”

(aviz din proprie inițiativă)

(2020/C 429/17)

| Raportor: | doamna Emmanuelle BUTAUD-STUBBS |
| --- | --- |

Raportor:

doamna Emmanuelle BUTAUD-STUBBS

| Decizia Adunării Plenare | 20.2.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură |
| | Aviz din proprie inițiativă |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru relații externe |
| Data adoptării în secțiune | 24.7.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri) | 220/0/1 |

Decizia Adunării Plenare

20.2.2020

Temei juridic

articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură

Aviz din proprie inițiativă

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru relații externe

Data adoptării în secțiune

24.7.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului

(voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri)

220/0/1

1.   Concluzii și recomandări

1.1.   Noul pact privind piețele carbonului

| 1.1.1. | La nivel mondial funcționează numeroase piețe de carbon, iar sistemul UE de comercializare a certificatelor de emisii (EU ETS) nu funcționează în mod izolat. Aceste piețe ale carbonului au dimensiuni diferite și respectă norme diferite, însă prezintă caracteristici comune, odată cu instituirea unor mecanisme de piață care măsoară dioxidul de carbon și alte emisii de gaze cu efect de seră și care stabilesc prețurile pe tonă. |
| --- | --- |

1.1.1.

| 1.1.2. | Aceste piețe locale ale carbonului ar trebui monitorizate de Comisia Europeană, cu scopul de a identifica cele mai bune practici care ar putea fi utile pentru revizuirea EU ETS și a directivei privind energia. Această cunoaștere și înțelegere a altor piețe ale carbonului este esențială și pentru calibrarea mecanismului de ajustare la frontieră a emisiilor de dioxid de carbon, care ar trebui să se aplice în mod diferit țărilor cu piețe ale carbonului față de țările care nu au astfel de piețe. |
| --- | --- |

1.1.2.

| 1.1.3. | Actuala pandemie de COVID-19 nu poate încetini acțiunile de combatere a schimbărilor climatice, nici la nivel european, nici la nivel internațional. Aceasta înseamnă că Pactul verde european ar trebui să fie pus în aplicare conform calendarului planificat. O întârziere cât de mică ne-ar îndepărta de la obiectivul neutralității emisiilor de dioxid de carbon, stabilit a fi atins până în 2050. Mai important, pachetele destinate redresării trebuie aliniate la obiectivul UE în domeniul climei și trebuie armonizate cu obiectivul Pactului verde european. |
| --- | --- |

1.1.3.

| 1.1.4. | CESE consideră că adoptarea articolului 6 din Acordul de la Paris reprezintă o ocazie importantă pentru consolidarea acțiunilor în domeniul climei după 2020. Prin urmare, CESE solicită Comisiei Europene să obțină un mandat clar din partea statelor membre pentru a ajunge la compromisul necesar pentru adoptarea orientărilor de la articolul 6 în cadrul COP26 din 2021. |
| --- | --- |

1.1.4.

1.2.   Reglementarea comerțului între piețele carbonului

| 1.2.1. | Diferitele piețe ale carbonului din diferite jurisdicții generează niveluri diferite ale prețului carbonului, în prezent de la 1 USD la peste 30 USD/tona de CO2 echivalent, ceea ce înseamnă că fluxurile comerciale bilaterale dintre aceste piețe ale carbonului în parte ar trebui să țină seama de aceste diferențe prin intermediul unor mecanisme specifice (compensare, ajustare etc.) pentru sectoarele cele mai mari consumatoare de energie și cele mai expuse comerțului (siderurgia, industria cimentului și alte sectoare). |
| --- | --- |

1.2.1.

| 1.2.2. | Pentru UE, această problemă a nivelurilor asimetrice ale prețului carbonului ar trebui să fie o prioritate. Pentru atenuarea acestei asimetrii și pentru protejarea competitivității industriei europene, sunt disponibile diferite opțiuni, inclusiv alocarea cu titlu gratuit a certificatelor de emisii, interconectarea ETS și ajustările la frontieră a emisiilor de dioxid de carbon. |
| --- | --- |

1.2.2.

| 1.2.3. | CESE sprijină politica legată de Pactul verde și cere Comisiei Europene să prezinte diferitele propuneri planificate în următoarele luni, inclusiv cea privind mecanismul de ajustare la frontieră a emisiilor de dioxid de carbon. În timp ce un astfel de mecanism ar putea asigura condiții de concurență echitabile pentru majoritatea sectoarelor cu intensitate ridicată de CO2 din UE în comparație cu concurenții de pe piețele terțe din țări care nu duc o politică ambițioasă în domeniul climei, eficacitatea acestuia va fi determinată în mare parte de detaliile de punere în aplicare propuse, pe care CESE așteaptă cu nerăbdare să le ia la cunoștință. |
| --- | --- |

1.2.3.

| 1.2.4. | Având în vedere că mecanismul de ajustare la frontieră a emisiilor de dioxid de carbon este o prioritate legislativă a mandatului actual al Comisiei Europene, iar CESE contribuie deja la reflecțiile privind conceperea unui instrument compatibil cu normele OMC, care să fie eficace în lupta împotriva schimbărilor climatice și util pentru competitivitatea industriei europene (1). Obiectivul constă și în prevenirea măsurilor compensatorii din țările terțe, grație unui proces de consultare care va include un dialog privind metodologia de măsurare și comparare a emisiilor de carbon și a celor mai bune tehnologii disponibile. |
| --- | --- |

1.2.4.

| 1.2.5. | În toate cazurile, aceste măsuri de politică privind clima ar trebui să facă parte dintr-o politică globală cuprinzătoare, care să includă măsuri industriale, acces la finanțare și investiții, eforturi în materie de standardizare, programe de cercetare și dezvoltare și politici de formare, pentru a facilita tranziția spre tehnologii curate în UE. |
| --- | --- |

1.2.5.

| 1.2.6. | Eliminarea treptată a celor mai perturbatoare subvenții pentru combustibili fosili în UE ar trebui organizată în mod corespunzător la nivelul statelor membre. Aceasta ar trebui să țină seama de necesitatea de a utiliza o parte din veniturile provenite din vânzarea de certificate ETS pentru asigura o tranziție echitabilă pentru regiunile dependente de cărbune. Această politică va ajuta UE să se angajeze mai ferm în cadrul negocierilor plurilaterale din cadrul OMC cu privire la reducerea subvențiilor pentru combustibilii fosili. |
| --- | --- |

1.2.6.

2.   Apariția unui număr mare de piețe ale carbonului în lume și caracteristicile acestora

2.1.   Definiții

| 2.1.1. | Tarifarea carbonului reprezintă unul dintre instrumentele-cheie de reducere a emisiilor de GES. Conform definiției date de Banca Mondială: „Tarifarea carbonului este un instrument care înglobează costurile externe ale emisiilor de gaze cu efect de seră – costurile emisiilor pe care le plătește publicul, cum ar fi daunele aduse culturilor, costurile medicale generate de valurile de căldură și de secete, precum și pierderile materiale provocate de inundații și creșterea nivelului mării – și le corelează cu sursele lor prin stabilirea unui preț, de obicei sub forma unui preț la dioxidul de carbon emis.” |
| --- | --- |

2.1.1.

| 2.1.2. | Conceptul de tarifare a carbonului poate lua diverse forme atunci când este transpus într-o politică: taxa pe carbon sau piața carbonului. Una dintre cele mai obișnuite forme este sistemul de comercializare a certificatelor de emisii. După cum a explicat OCDE: „Sistemele de comercializare a certificatelor de emisii contribuie la eficiența economică, facilitând reduceri ale emisiilor atunci când aceste reduceri pot fi realizate în cel mai rentabil mod. Poluatorii care ar considera că ar fi costisitor să își reducă emisiile au posibilitatea să achiziționeze certificate de emisii de la poluatori care pot reduce emisiile la costuri mai mici. Pe o piață de lucru «perfect» funcțională, costurile aferente reducerii unei unități suplimentare de emisii ar fi egalizate, iar costurile totale pentru atingerea unei ținte de mediu date ar fi reduse la minimum.” |
| --- | --- |

2.1.2.

| 2.1.3. | Există două tipuri principale de sisteme de comercializare: sistemul de limitare și tranzacționare, în care este stabilită o limită superioară a emisiilor, iar emisiile fie sunt scoase la licitație, fie sunt distribuite gratuit conform unor criterii specifice; și sistemul bazat pe niveluri de referință și credite în care nu există o limită fixă asupra emisiilor, însă poluatorii care își reduc emisiile mai mult decât o fac atunci când sunt obligați prin alte mijloace câștigă „credite” pe care le vând altora. |
| --- | --- |

2.1.3.

2.2.   Imagine de ansamblu

| 2.2.1. | În prezent există 21 de sisteme de comercializare a certificatelor de emisii operaționale pe patru continente și care acoperă 29 de jurisdicții. Aceste sisteme funcționează la nivel supranațional, național și subnațional (stat, provincie și oraș). Sistemul de comercializare a certificatelor de emisii este utilizat de jurisdicții care constituie 42 % din PIB-ul global. Sistemul de comercializare a certificatelor de emisii (ETS) acoperă 9 % din emisiile globale de GES, iar aproape o șesime din populația globală este vizată de un ETS în vigoare. Alte 24 de sisteme sunt în prezent în curs de dezvoltare sau în discuție (2). |
| --- | --- |

2.2.1.

| 2.2.2. | Sistemele ETS existente sunt:






  — | la nivel supranațional: EU ETS, care include statele membre ale UE, plus Islanda, Liechtenstein și Norvegia; |
| --- | --- | --- |

2.2.2.

—

la nivel supranațional: EU ETS, care include statele membre ale UE, plus Islanda, Liechtenstein și Norvegia;

| — | la nivel național: Kazahstan, Mexic, Noua Zeelandă, Republica Coreea, Elveția; |
| --- | --- |

—

la nivel național: Kazahstan, Mexic, Noua Zeelandă, Republica Coreea, Elveția;

| — | la nivel de provincie și de stat: California, Connecticut, Delaware, Fujian, Guangdong, Hubei, Maine, Maryland, Massachusetts, New Hampshire, New Jersey, New York, Nova Scotia, Quebec, Rhode Island, Vermont; |
| --- | --- |

—

la nivel de provincie și de stat: California, Connecticut, Delaware, Fujian, Guangdong, Hubei, Maine, Maryland, Massachusetts, New Hampshire, New Jersey, New York, Nova Scotia, Quebec, Rhode Island, Vermont;

| — | la nivel de oraș: Beijing, Chongqing, Saitama, Shanghai, Shenzhen, Tianjin, Tokyo. |
| --- | --- |

—

la nivel de oraș: Beijing, Chongqing, Saitama, Shanghai, Shenzhen, Tianjin, Tokyo.

| 2.2.3. | EU ETS este cel mai mare și mai vechi ETS. Acesta răspunde de aproximativ 45 % din emisiile UE și a fost lansat în 2005. Este urmat, atât în ceea ce privește dimensiunea, cât și în ceea ce privește data lansării, de sistemele din California și Coreea. |
| --- | --- |

2.2.3.

2.3.   Caracteristici comune și specifice ale piețelor carbonului

2.3.1.   Caracteristici comune

| 2.3.1.1. | Deși nu există două ETS-uri identice, unele funcții și opțiuni în materie de proiectare sunt comune la nivelul diferitelor sisteme, sau cel puțin sunt recurente în majoritatea cazurilor:






  — | acoperire sectorială: majoritatea ETS acoperă sectorul energiei electrice și sectorul industrial, care în majoritatea țărilor reprezintă o pondere semnificativă din emisiile de GES la nivel național; |
| --- | --- | --- |

2.3.1.1.

—

acoperire sectorială: majoritatea ETS acoperă sectorul energiei electrice și sectorul industrial, care în majoritatea țărilor reprezintă o pondere semnificativă din emisiile de GES la nivel național;

| — | norme de alocare: majoritatea sistemelor împart alocarea certificatelor de emisii între alocare gratuită și alocare prin licitație; |
| --- | --- |

—

norme de alocare: majoritatea sistemelor împart alocarea certificatelor de emisii între alocare gratuită și alocare prin licitație;

| — | norme privind relocarea emisiilor de dioxid de carbon și competitivitatea: cele mai multe sisteme alocă în mod gratuit certificate entităților responsabile cu asigurarea conformității din sectoarele considerate cu risc de relocare a emisiilor de dioxid de carbon, ca o modalitate de a-și păstra competitivitatea. |
| --- | --- |

—

norme privind relocarea emisiilor de dioxid de carbon și competitivitatea: cele mai multe sisteme alocă în mod gratuit certificate entităților responsabile cu asigurarea conformității din sectoarele considerate cu risc de relocare a emisiilor de dioxid de carbon, ca o modalitate de a-și păstra competitivitatea.

2.3.2.   Caracteristici specifice

| 2.3.2.1. | În schimb, există o tendință de diferențiere a ETS-urilor mai ales sub aspectul caracteristicilor specifice proiectării:






  — | acoperire sectorială: acoperirea sectorială exactă diferă la nivelul ETS-urilor. Unele ETS-uri, de exemplu, acoperă doar sectorul energiei electrice, în vreme ce altele se extind dincolo de energie electrică și industrie pentru a acoperi și alte sectoare precum gestionarea deșeurilor, transporturile, aviația internă, clădirile și silvicultura; |
| --- | --- | --- |

2.3.2.1.

—

acoperire sectorială: acoperirea sectorială exactă diferă la nivelul ETS-urilor. Unele ETS-uri, de exemplu, acoperă doar sectorul energiei electrice, în vreme ce altele se extind dincolo de energie electrică și industrie pentru a acoperi și alte sectoare precum gestionarea deșeurilor, transporturile, aviația internă, clădirile și silvicultura;

| — | dispoziții privind stabilitatea pieței: mai multe ETS-uri conțin dispoziții privind stabilitatea pieței care pot lua forma unor praguri și plafoane de preț, precum și a unor rezerve de certificate; |
| --- | --- |

—

dispoziții privind stabilitatea pieței: mai multe ETS-uri conțin dispoziții privind stabilitatea pieței care pot lua forma unor praguri și plafoane de preț, precum și a unor rezerve de certificate;

| — | dispoziții privind flexibilitatea: disponibilitatea și normele aplicabile dispozițiilor privind flexibilitatea, cum ar fi serviciile bancare, împrumuturile și utilizarea de credite internaționale, diferă la nivelul ETS-urilor; |
| --- | --- |

—

dispoziții privind flexibilitatea: disponibilitatea și normele aplicabile dispozițiilor privind flexibilitatea, cum ar fi serviciile bancare, împrumuturile și utilizarea de credite internaționale, diferă la nivelul ETS-urilor;

| — | prețul carbonului: în cadrul unui ETS, prețul carbonului nu este stabilit (cu excepția reglementărilor specifice privind prețurile, cum ar fi impunerea de praguri și plafoane), ci este determinat de echilibrul și dinamica pieței. Prin urmare, prețurile în cadrul diferitelor ETS variază de la câțiva euro la peste 30 euro/tonă; |
| --- | --- |

—

prețul carbonului: în cadrul unui ETS, prețul carbonului nu este stabilit (cu excepția reglementărilor specifice privind prețurile, cum ar fi impunerea de praguri și plafoane), ci este determinat de echilibrul și dinamica pieței. Prin urmare, prețurile în cadrul diferitelor ETS variază de la câțiva euro la peste 30 euro/tonă;

| — | scăderea plafonului: rata de scădere a plafonului de la an la an diferă de la un sistem la altul și reflectă nivelul de ambiție al obiectivului de reducere a emisiilor pe termen lung al țării; |
| --- | --- |

—

scăderea plafonului: rata de scădere a plafonului de la an la an diferă de la un sistem la altul și reflectă nivelul de ambiție al obiectivului de reducere a emisiilor pe termen lung al țării;

| — | norme privind relocarea emisiilor de dioxid de carbon și competitivitatea: normele specifice privind relocarea emisiilor de dioxid de carbon și sectoarele care intră sub incidența acestor norme diferă printre ETS-uri; |
| --- | --- |

—

norme privind relocarea emisiilor de dioxid de carbon și competitivitatea: normele specifice privind relocarea emisiilor de dioxid de carbon și sectoarele care intră sub incidența acestor norme diferă printre ETS-uri;

| — | utilizarea veniturilor: veniturile provenite din licitarea certificatelor pot fi utilizate în diferite moduri. În unele sisteme, acestea sunt utilizate în scopuri specifice, cum ar fi sprijinirea cercetării și dezvoltării, compensarea entităților acoperite etc., în timp ce în alte sisteme ele se varsă în bugetul general public. În UE, statele membre ar trebui să utilizeze cel puțin 50 % din veniturile din licitare în scopuri legate de climă și energie. |
| --- | --- |

—

utilizarea veniturilor: veniturile provenite din licitarea certificatelor pot fi utilizate în diferite moduri. În unele sisteme, acestea sunt utilizate în scopuri specifice, cum ar fi sprijinirea cercetării și dezvoltării, compensarea entităților acoperite etc., în timp ce în alte sisteme ele se varsă în bugetul general public. În UE, statele membre ar trebui să utilizeze cel puțin 50 % din veniturile din licitare în scopuri legate de climă și energie.

2.4.   Scurtă prezentare generală a EU ETS, prima și cea mai mare piață a carbonului

| 2.4.1. | Sistemul Uniunii Europene de comercializare a certificatelor de emisii (EU ETS) este primul și cel mai mare sistem de limitare și tranzacționare pentru reducerea emisiilor de GES (3). EU ETS a fost instituit și extins de-a lungul a trei faze succesive: faza I (2005-2007), faza a II-a (2008-2012, aliniată cu prima perioadă de angajament în cadrul Protocolului de la Kyoto), faza a III-a (2013-2020, aliniată cu a doua perioadă de angajament în cadrul Protocolului de la Kyoto) (4). |
| --- | --- |

2.4.1.

| 2.4.2. | Următoarea fază, a IV-a, va începe în 2021 și se va derula până în 2030. EU ETS acoperă aproximativ 11 000 de centrale electrice, instalații de producție și alte instalații staționare, precum și activități de aviație, în 30 de țări: cele 27 de state membre ale Uniunii Europene și Islanda, Liechtenstein și Norvegia. În total, aproximativ 45 % din emisiile totale de GES ale UE sunt acoperite de EU ETS (5). |
| --- | --- |

2.4.2.

| 2.4.3. | Cadrul UE de politici privind clima și energia pentru 2030, adoptat în octombrie 2014, reafirmă strategia Europei către decarbonizare și extinde obiectivele de decarbonizare ale Uniunii după 2020, inclusiv obiectivul de a reduce emisiile de GES cu cel puțin 40 % (față de nivelurile din 1990) până în 2030. |
| --- | --- |

2.4.3.

| 2.4.4. | Contribuția EU ETS la realizarea reducerilor de GES menționate mai sus până în 2030 este reprezentată de reducerea emisiilor cu 43 % (față de 2005) în sectoarele vizate de EU ETS (6). Faza a IV-a a EU ETS se va derula între 2021 și 2030. Obiectivul fazei a IV-a este de a crește ritmul reducerii emisiilor, de a stabili norme mai bine orientate privind relocarea emisiilor de dioxid de carbon și de a finanța inovarea cu emisii reduse de carbon și modernizarea sectorului energetic (7). Comisia Europeană a introdus norme noi pentru a reforma EU ETS înainte defaza a IV-a și, cel mai important, de a alinia traiectoria de reducere a plafonului la obiectivul de reducere a emisiilor stabilit pentru 2030. |
| --- | --- |

2.4.4.

2.5.   Măsuri complementare în cadrul unei politici globale a UE privind clima

| 2.5.1. | La nivelul Uniunii, EU ETS nu este singura politică la scara întregii UE care a fost pusă în aplicare pentru a îndeplini obiectivul Uniunii privind clima și energia pentru 2020. Pachetul de măsuri privind energia și schimbările climatice al UE pentru 2020 a stabilit trei obiective diferite, care trebuie îndeplinite până în 2020:






  — | o reducere cu 20 % a emisiilor de GES, sub nivelurile din 1990; |
| --- | --- | --- |

2.5.1.

—

o reducere cu 20 % a emisiilor de GES, sub nivelurile din 1990;

| — | o pondere de 20 % a energiei din surse regenerabile în mixul energetic al Uniunii; |
| --- | --- |

—

o pondere de 20 % a energiei din surse regenerabile în mixul energetic al Uniunii;

| — | o îmbunătățire cu 20 % a eficienței energetice. |
| --- | --- |

—

o îmbunătățire cu 20 % a eficienței energetice.

| 2.5.2. | Chiar dacă EU ETS a fost conceput ca principalul instrument de politică în direcția decarbonizării economiei europene și a îndeplinirii primului obiectiv, Directiva privind energia din surse regenerabile (RED) și Directiva privind eficiența energetică (EED) au fost puse în aplicare pentru a atinge al doilea și al treilea obiectiv. |
| --- | --- |

2.5.2.

| 2.5.3. | Mai mult, o serie de state membre au pus în aplicare la nivel național politici complementare și care se suprapun, în principal sub formă de praguri tarifare și eliminări progresive a cărbunelui. Pentru a asigura o reglementare eficientă, este important să se evite impactul negativ al politicilor complementare și care se suprapun. |
| --- | --- |

2.5.3.

| 2.5.4. | Punerea în aplicare a unor politici complementare și care se suprapun ar putea afecta în mod semnificativ funcționarea pieței UE a carbonului. O scădere bruscă a emisiilor în urma acestor politici ar conduce la o cerere scăzută de certificate de emisii și, în consecință, ar denatura echilibrul pieței. |
| --- | --- |

2.5.4.

| 2.5.5. | Acest impact poate fi atenuat într-o oarecare măsură prin rezerva de stabilitate a pieței (MSR), care a început să funcționeze în ianuarie 2019 și își propune să absoarbă excedentul de certificate care se acumulează pe piață. În perioada 2019-2023, MSR va reține 24 % din excedent. Acest număr va scădea la 12 % după 2024, iar începând cu 2023, certificatele reținute în MSR peste numărul total de certificate licitate în cursul anului precedent nu vor mai fi valabile. Cu toate acestea, este esențial să se asigure o mai mare transparență și comparabilitate cu EU ETS a acestor politici care se suprapun, iar dacă efectele sunt semnificative, să se reducă la minimum efectele negative. |
| --- | --- |

2.5.5.

| 2.5.6. | Problema subvențiilor pentru combustibilii fosili acordate la nivel național și regional ar trebui să ocupe un loc mai important pe agenda UE, având în vedere amploarea lor: până la 300 de miliarde de euro pe an, ceea ce reprezintă o treime din totalul investițiilor pentru Acordul Verde și creează premisele unui angajament mai proactiv al UE în negocierile incipiente purtate în cadrul OMC privind eliminarea treptată a subvențiilor pentru combustibilii fosili la nivel mondial. |
| --- | --- |

2.5.6.

| 2.5.7. | De asemenea, CESE a identificat energiile regenerabile ca instrument excelent pentru dezvoltarea regională (biomasă, energie eoliană și solară etc.). Problema principală a fost modul de combinare a celor două politici, eliminarea treptată a subvențiilor acordate pentru sursele de energie bazate pe combustibili fosili (cărbune, petrol) și eliminarea treptată a stimulentelor pentru energia din surse regenerabile. |
| --- | --- |

2.5.7.

3.   Provocări și oportunități pentru viitorul piețelor carbonului

| 3.1. | COVID-19 și impactul său asupra politicii privind clima |
| --- | --- |

3.1.

| 3.1.1. | În UE, măsurile de izolare au dus la o scădere a emisiilor de dioxid de carbon (CO2) de 58 %/zi (8). Dacă aceste măsuri ar dura 45 de zile în majoritatea statelor membre, în 2020 s-ar putea evita 45 de megatone de CO2, ceea ce reprezintă 5 % din emisiile anuale ale UE. În transportul rutier și aerian, emisiile zilnice sunt de 10 ori mai mici decât în mod normal, iar în ceea ce privește energia, consumul a scăzut cu 40 %. |
| --- | --- |

3.1.1.

| 3.1.2. | Se preconizează că scăderea actuală a emisiilor este temporară și că UE se va confrunta în curând cu aceleași provocări în materie de decarbonizare (9). Aceasta înseamnă că Pactul verde european ar trebui să fie pus în aplicare conform calendarului planificat. O întârziere cât de mică ne-ar îndepărta de la obiectivul neutralității emisiilor de dioxid de carbon, stabilit a fi atins până în 2050. |
| --- | --- |

3.1.2.

| 3.1.3. | Instrumentele de piață pentru reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră (GES) prezintă o bună rezistență la efectele pandemiei de COVID-19. Prețurile pentru cotele de emisii au scăzut, ceea ce reflectă o cerere preconizată mai scăzută și oferă o relaxare pe termen scurt întreprinderilor afectate. Măsurile de stabilizare a pieței care sunt încorporate în majoritatea sistemelor existente de comercializare a certificatelor de emisii asigură că scăderea prețului carbonului nu coboară sub un anumit nivel și că această situație nu se va prelungi pe termen mediu sau lung. Este important să se asigure că aceste măsuri sunt adecvate pentru a rezista la impactul pandemiei de COVID-19. Acest lucru este esențial pentru a se asigura o certitudine pe termen lung în ceea ce privește prețul carbonului. Autoritățile de reglementare au reușit, de asemenea, să asigure flexibilitatea în raport cu termenele de conformitate și reglementare, într-un moment marcat de circumstanțe extrem de perturbatoare. |
| --- | --- |

3.1.3.

| 3.2. | Adoptarea de norme comune pentru a valorifica potențialul piețelor carbonului (articolul 6 din Acordul de la Paris) |
| --- | --- |

3.2.

| 3.2.1. | Acordul de la Paris, adoptat în decembrie 2015, a pregătit terenul pentru acțiuni în domeniul schimbărilor climatice în a doua jumătate a secolului, dacă nu și mai departe. În temeiul Acordului de la Paris, țările participante trebuie să prezinte contribuții stabilite la nivel național (CSN), în care să își prezinte contribuția la obiectivul general al acordului. CSN-urile tind să fie destul de diverse, dar includ de obicei o țintă de reducere a emisiilor pentru următorii 10 ani. |
| --- | --- |

3.2.1.

| 3.2.2. | Articolul 6 din Acordul de la Paris are ca scop instituirea unui cadru prin care țările să coopereze la implementarea CSN-urilor, inclusiv prin abordări bazate pe piață. Prin urmare, are potențialul de a stabili un cadru pentru crearea unei piețe internaționale a carbonului în cadrul Acordului de la Paris. Mai important, poate fi un factor esențial pentru adoptarea și extinderea politicilor de tarifare a carbonului și a sistemelor de comercializare a certificatelor de emisii. Prin articolul 6, țările care operează un ETS vor putea să își conecteze sistemul la un alt ETS și să folosească legătura ca o modalitate de realizare a CSN-urilor. Țările vor putea, de asemenea, să obțină credite internaționale care să fie utilizate pentru respectarea politicilor lor naționale prin intermediul unui cadru de piață internațional. Negocierile în cadrul CCONUSC nu au reușit să adopte îndrumări pentru operaționalizarea articolului 6 cu ocazia COP24 din 2018 și a COP25 din 2019, din cauza unor divergențe substanțiale între unele părți. Adoptarea orientărilor menționate la articolul 6 se află în prezent pe masa COP26 și este esențial să încheiem acest proces fără întârzieri suplimentare. |
| --- | --- |

3.2.2.

| 3.3. | Negocierea unui acord bilateral ambițios și echilibrat între piețele carbonului din UE-27 și cele din Regatul Unit |
| --- | --- |

3.3.

| 3.3.1. | Există un consens în Comisia Europeană potrivit căruia Regatul Unit ar fi un partener formidabil în problemele privind schimbările climatice dar, în același timp există sentimentul că, pentru a trece testul timpului, în acord trebuie să fie incluse dispoziții clare privind clima, pentru a dejuca manevrele Regatului Unit de a se abate de la normele UE. |
| --- | --- |

3.3.1.

| 3.3.2. | Abordarea UE se bazează pe patru elemente:






  — | Acordul de la Paris ar trebui să fie un element esențial al ALS. Aceasta înseamnă că una dintre părți ar putea suspenda dispozițiile tratatului dacă cealaltă parte ar încălca o astfel de dispoziție. |
| --- | --- | --- |

3.3.2.

—

Acordul de la Paris ar trebui să fie un element esențial al ALS. Aceasta înseamnă că una dintre părți ar putea suspenda dispozițiile tratatului dacă cealaltă parte ar încălca o astfel de dispoziție.

| — | Ambele părți ar trebui să își reafirme angajamentele față de neutralitatea climatică până în 2050: Regatul Unit a legiferat deja pe plan intern, dar credem că anumite prevederi în viitorul acord între UE și Regatul Unit vor consolida acest angajament. |
| --- | --- |

—

Ambele părți ar trebui să își reafirme angajamentele față de neutralitatea climatică până în 2050: Regatul Unit a legiferat deja pe plan intern, dar credem că anumite prevederi în viitorul acord între UE și Regatul Unit vor consolida acest angajament.

| — | Asigurarea de condiții echitabile și clauza de menținere a nivelului de protecție: acestea sunt elemente esențiale pentru UE. Dacă dorim ca acest parteneriat să treacă de testul timpului, trebuie să ne asigurăm că viitoarele administrații din Regatul Unit nu reduc standardele ridicate actuale de care dispunem în lupta împotriva schimbărilor climatice. |
| --- | --- |

—

Asigurarea de condiții echitabile și clauza de menținere a nivelului de protecție: acestea sunt elemente esențiale pentru UE. Dacă dorim ca acest parteneriat să treacă de testul timpului, trebuie să ne asigurăm că viitoarele administrații din Regatul Unit nu reduc standardele ridicate actuale de care dispunem în lupta împotriva schimbărilor climatice.

| — | Crearea unui sistem britanic de stabilire a prețului carbonului: Regatul Unit a decis să părăsească EU ETS. În 2019, Regatul Unit a reprezentat 7 % dintre certificatele ETS totale, iar în anumite sectoare, precum aviația, ponderea acestora a ajuns la 19 %. Prin urmare, este esențial ca Regatul Unit să își construiască propria piață ținând seama de compatibilitatea cu sistemul UE. Regatul Unit a prezentat, la 1 iunie, o propunere privind crearea unui sistem ETS intern. UE este deschisă posibilității de a crea un acord de legătură între viitoarea schemă UK ETS și EU ETS, în cazul în care o astfel de legătură nu afectează integritatea EU ETS. |
| --- | --- |

—

Crearea unui sistem britanic de stabilire a prețului carbonului: Regatul Unit a decis să părăsească EU ETS. În 2019, Regatul Unit a reprezentat 7 % dintre certificatele ETS totale, iar în anumite sectoare, precum aviația, ponderea acestora a ajuns la 19 %. Prin urmare, este esențial ca Regatul Unit să își construiască propria piață ținând seama de compatibilitatea cu sistemul UE. Regatul Unit a prezentat, la 1 iunie, o propunere privind crearea unui sistem ETS intern. UE este deschisă posibilității de a crea un acord de legătură între viitoarea schemă UK ETS și EU ETS, în cazul în care o astfel de legătură nu afectează integritatea EU ETS.

| 3.4. | Lecții învățate din Acordul economic și comercial cuprinzător (CETA) și oportunități de cooperare bilaterală în domeniul climei |
| --- | --- |

3.4.

| 3.4.1. | O prevedere care corelează comerțul și mediul se regăsește la articolul 24.4 din CETA, în care Canada și UE își reafirmă angajamentele față de punerea în aplicare a acordurilor multilaterale la care sunt parte semnatară. Această prevedere ar putea fi o punte de legătură pentru discuții între Canada și UE cu privire la implementarea de acorduri multilaterale de mediu (AMM) în care sunt împărtășite preocupări comune, care să includă fundamente pe care Canada și UE să dezvolte sau să conducă noi inițiative de cooperare în domeniul climei în temeiul Acordului de la Paris. |
| --- | --- |

3.4.1.

| 3.4.2. | Articolul 22.3 din CETA prevede necesitatea cooperării și a promovării schimburilor comerciale Canada-UE care contribuie la dezvoltarea durabilă. Planul de lucru prevăzut la articolul 24 include activități de cooperare privind impactul schimburilor comerciale și al investițiilor asupra politicii de mediu și considerarea aspectelor legate de comerț ale regimului climatic, cum ar fi piețele carbonului și transferul și dezvoltarea de tehnologii curate. Articolul 24.12 conține o listă cu 10 domenii care ilustrează o potențială cooperare în materie de mediu între părți, în condițiile în care unele dintre acestea ar considera că CETA servește ca platformă de „multilateralizare” a dezvoltării politicilor naționale. |
| --- | --- |

3.4.2.

| 3.4.3. | Activitățile comune UE-Canada în domeniul ajustării la frontieră a emisiilor de dioxid de carbon (BCA) reprezintă unul dintre domeniile de cooperare potențiale privind „aspectele legate de comerț ale actualului și viitorului regim internațional privind schimbările climatice”. Această cooperare ar putea avea loc în domeniul schimbului de informații și al punerii de acord asupra bunelor practici, de exemplu, în domeniul calculării carbonului încorporat în mărfurile comercializate sau alinierea metodologiilor pentru a aborda competitivitatea și relocarea emisiilor în sectoarele mari emițătoare de emisii și expuse practicilor comerciale (EITE), sectoare care în prezent sunt reglementate de sisteme naționale de conformitate pentru comercializarea certificatelor de emisii, atât în Canada, cât și în UE. |
| --- | --- |

3.4.3.

| 3.4.4. | Cu sprijinul sectoarelor afectate, cum ar fi industria cimentului sau a aluminiului, ar putea apărea, de asemenea, oportunități viabile de programe-pilot comune de cooperare sectorială UE-Canada privind proiectarea ETS, precum și abordări pentru păstrarea competitivității și evitarea relocării emisiilor (de exemplu, criterii de referință și metodologii de calcul comune pentru calcularea alocărilor cu titlu gratuit, BCA-uri comune etc.). |
| --- | --- |

3.4.4.

| 3.5. | Lecții învățate din extinderea domeniului de activitate sectorial: transporturi și combustibili |
| --- | --- |

3.5.

| 3.5.1. | Pe măsură ce UE explorează posibilitatea unor modificări viitoare ale EU ETS, o atenție deosebită ar trebui acordată procesului de proiectare a pieței și experiențelor în materie de operaționalizare în cadrul regimurilor subnaționale din America de Nord de comercializare a emisiilor. Un domeniu specific cu lecții valoroase pentru UE se referă la modul în care California și Quebec au extins acoperirea ETS pentru a include sectoarele de transport și combustibil. Începând cu 2015, distribuitorii din California și Quebec de combustibili pentru transport, gaze naturale și alți combustibili și-au asumat obligații de conformitate în cadrul programului comun de limitare și tranzacționare al Western Climate Initiative (WCI). Entitățile vizate din acest sector nu primesc alocări de certificate cu titlu gratuit, însă au obligația să le achiziționeze prin licitații trimestriale administrate de stat sau de pe piața secundară privată. |
| --- | --- |

3.5.1.

| 3.5.2. | O altă evoluție în Statele Unite care merită urmărită este Transportation Climate Initiative (10) (TCI), o colaborare regională între 12 state americane din regiunile nord-estică și central-atlantică și Districtul Columbia, care urmărește îmbunătățirea transportului, dezvoltarea economiei de energie curată și reducerea emisiilor de carbon din sectorul transporturilor. Inițiativa se bazează pe rolul de lider al regiunii în ceea ce privește reducerea emisiilor de GES din sectorul energiei electrice printr-un program regional de limitare și tranzacționare pentru asigurarea conformității, Inițiativa regională privind gazele cu efect de seră (Regional Greenhouse Gas Initiative – RGGI), introdusă în 2009. În condițiile în care o treime din totalul emisiilor de GES din jurisdicțiile TCI provine din sectorul transporturilor, statele participante lucrează până în 2020 la dezvoltarea unei abordări bazate pe colaborare pentru „norme standard”, cu recomandările în materie de proiectare ale programului ETS pentru a găsi soluții în privința acestor emisii sectoriale în prezent neacoperite, dar din ce în ce mai prezente. Intenția este ca programele ETS noi sau extinse să lanseze perioade inițiale de conformitate încă din 2022. |
| --- | --- |

3.5.2.

| 3.5.3. | Beneficiile climatice și economice ale unei extinderi sectoriale mai largi a ETS sunt clare: cu cât piața este mai mare și mai vastă, cu atât este mai largă gama de participanți pe piață, oportunitățile de reducere a emisiilor se extind, inovațiile tehnologice se dezvoltă și eficiența se îmbunătățește, ceea ce duce la reducerea costurilor de reducere a emisiilor la nivel de program și pe tonă și la extinderea portofoliului de proiecte de reducere a emisiilor, de finanțare curată și de investiții. |
| --- | --- |

3.5.3.

4.   Provocări pentru politicile industriale și climatice ale UE

4.1.   O restructurare reușită a sistemului ETS

| 4.1.1. | Cadrul UE de politici privind clima și energia pentru 2030, adoptat în octombrie 2014, a stabilit următoarele obiective:






  — | reducerea emisiilor de GES cu cel puțin 40 % (față de nivelurile din 1990); |
| --- | --- | --- |

4.1.1.

—

reducerea emisiilor de GES cu cel puțin 40 % (față de nivelurile din 1990);

| — | atingerea unei ponderi de 27 % pentru energia din surse regenerabile; |
| --- | --- |

—

atingerea unei ponderi de 27 % pentru energia din surse regenerabile;

| — | îmbunătățirea eficienței energetice cu cel puțin 27 %. |
| --- | --- |

—

îmbunătățirea eficienței energetice cu cel puțin 27 %.

| 4.1.2. | În cadrul Pactului verde european, prezentat în decembrie 2019, Comisia Europeană intenționează să crească obiectivul UE pentru 2030, inclusiv pentru EU ETS. Scopul propus este de a crește ținta globală de reducere cu 40 % la 50 % sau 55 %, pentru a pune emisiile UE pe calea atingerii neutralității carbonului până în 2050. Planul cuprinzător și detaliat de a crește nivelul țintelor pentru 2030 ar trebui să fie prezentat în octombrie 2020, iar propunerile specifice de revizuire a măsurilor legislative relevante vor fi prezentate în iunie 2021. Aceste propuneri vor include o revizuire a Directivei privind EU ETS, eventual combinată cu revizuirea rezervei de stabilitate a pieței (MSR). |
| --- | --- |

4.1.2.

| 4.1.3. | Aceasta înseamnă că ținta EU ETS pentru 2030 și normele sistemului vor fi supuse unei revizuiri amănunțite în următorii ani. Pe măsură ce această revizuire va avansa, va fi crucial să se acorde o atenție deosebită caracteristicilor esențiale ale EU ETS și impactului acestora asupra industriei europene. |
| --- | --- |

4.1.3.

4.2.   Proiectarea și punerea în aplicare a unui mecanism al UE de ajustare la frontieră a emisiilor de dioxid de carbon

| 4.2.1. | Ideea unei taxe pe carbon la frontierele UE era deja prezentă pe agenda dnei Ursula von der Leyen, pe când aceasta candida la conducerea Comisiei Europene. De la numirea sa în funcția de președintă a Comisiei Europene, această reflecție asupra mecanismelor UE de ajustare la frontieră a emisiilor de dioxid de carbon, care ar putea lua mai multe forme – taxe, sisteme ETS-oglindă sau standarde – este o prioritate pentru Comisia Europeană. |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | DG TAXUD a lansat o consultare online în martie 2020 pentru a culege opiniile tuturor părților interesate. Rezultatele acestei consultări, precum și dezbaterile cu experți din statele membre vor fi utile pentru elaborarea unei propuneri legislative în primăvara anului 2021. Viitoarele măsuri în domeniul emisiilor de carbon ar trebui să fie conforme cu normele OMC și cu alte obligații internaționale asumate de UE. În esență, acestea trebuie să fie nediscriminatorii și proporționale, conform jurisprudenței. |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.3. | CESE recomandă Comisiei să își aprofundeze reflecția asupra diferitelor opțiuni de politică, cum ar fi reformarea ETS, mecanismul de ajustare la frontieră a emisiilor de dioxid de carbon, o cotă a TVA adaptată la intensitatea carbonului, și să le compare din punctul de vedere al:






  — | impactului asupra relocării emisiilor de dioxid de carbon și a investițiilor, într-un viitor context caracterizat de creșterea prețurilor și reducerea disponibilității certificatelor ETS în UE; |
| --- | --- | --- |

4.3.

—

impactului asupra relocării emisiilor de dioxid de carbon și a investițiilor, într-un viitor context caracterizat de creșterea prețurilor și reducerea disponibilității certificatelor ETS în UE;

| — | securității juridice privind conformitatea cu normele OMC; |
| --- | --- |

—

securității juridice privind conformitatea cu normele OMC;

| — | acceptabilității de către partenerii comerciali; |
| --- | --- |

—

acceptabilității de către partenerii comerciali;

| — | fezabilității tehnice, în special în ceea ce privește existența standardelor acceptate la nivel mondial în domeniul contabilității și al măsurătorilor, precum și existența unor baze de date fiabile și recunoscute (11). |
| --- | --- |

—

fezabilității tehnice, în special în ceea ce privește existența standardelor acceptate la nivel mondial în domeniul contabilității și al măsurătorilor, precum și existența unor baze de date fiabile și recunoscute (11).

4.4.   Avantajele unui mecanism al UE de ajustare la frontieră a emisiilor de dioxid de carbon

| 4.4.1. | Un astfel de mecanism va proteja companiile UE mari consumatoare de energie (producătoare de oțel și ciment, de exemplu) de importurile mai ieftine provenite din țări terțe care aplică o politică mai laxă privind clima sau nu au o astfel de politică (lipsa unei piețe a carbonului, lipsa tarifării carbonului). Această ajustare ar restabili condiții de concurență echitabile între companiile din UE și cele din țări terțe, care ar putea, de exemplu, să ia forma unei taxe pe mărfurile importate, pe baza prețurilor medii aplicate în cadrul EU ETS. Astfel de mecanisme vor contribui la prevenirea relocării emisiilor de dioxid de carbon și la evitarea uniformizării la un nivel inferior pentru sectoarele mari consumatoare de energie, protejând în același timp competitivitatea sectoarelor UE și reducând competitivitatea importurilor ieftine cu emisii ridicate de carbon. |
| --- | --- |

4.4.1.

| 4.4.2. | În condițiile în care UE reprezintă 10 % din emisiile de GES globale, un astfel de mecanism ar putea transmite totodată un semnal pozitiv țărilor dispuse să urmeze exemplul care efectuează tranzacții cu UE (Canada, Regatul Unit, Elveția), care vor beneficia de un fel de recunoaștere reciprocă a propriilor sisteme ETS și își vor putea scuti întreprinderile interne de la plata oricărei taxe la exporturile către UE-27. |
| --- | --- |

4.4.2.

| 4.4.3. | Astfel, UE va asigura coerența între angajamentele sale interne și cele externe și va îmbunătăți politica privind clima odată cu revizuirea Directivei privind energia, pentru a face față provocărilor de a reduce GES cu 50-55 % față de nivelurile din 1990 până în 2030 și de a atinge neutralitatea carbonului până în 2050. |
| --- | --- |

4.4.3.

| 4.4.4. | Aceste măsuri potențiale de reglementare a emisiilor de carbon la frontieră ar putea fi o alternativă la măsurile actuale care abordează riscul relocării emisiilor de dioxid de carbon în cadrul sistemului UE de comercializare a certificatelor de emisii (alocare cu titlu gratuit de cote de CO2 acordate după o analiză aprofundată a profilului de emisii, a celor mai bune tehnologii disponibile etc.). Există o dezbatere în derulare pentru a se stabili dacă o măsură de reglementare a emisiilor de carbon la frontieră ar putea înlocui sau funcționa în paralel cu măsurile existente legate de competitivitate aplicate în diferite sectoare și/sau în același sector. De asemenea, este important să se înțeleagă implicațiile pe care le-ar putea avea asupra importurilor și exporturilor de energie electrică în rețelele interconectate. |
| --- | --- |

4.4.4.

4.5.   Dezavantajele unui mecanism al UE de ajustare la frontieră a emisiilor de dioxid de carbon

| 4.5.1. | Utilizarea unor măsuri de reglementare a emisiilor de carbon la frontieră ar putea suscita măsuri de retorsiune din partea unor țări terțe care furnizează materie primă Uniunii Europene, cum ar fi Statele Unite, China sau India, ceea ce va crea noi bariere în calea comerțului, într-un context în care contracția comerțului mondial provocată de pandemia de COVID-19 va fi una enormă – între 18 % și 32 %, potrivit unei publicații recente a OMC. |
| --- | --- |

4.5.1.

| 4.5.2. | De asemenea, utilizarea unei ajustări la frontieră a emisiilor de dioxid de carbon la frontieră ar putea submina abordarea multilaterală a CCONUSC și ar putea fi considerată o respingere a cooperării internaționale în favoarea unor abordări unilaterale. |
| --- | --- |

4.5.2.

| 4.5.3. | Costul unor materii prime importate provenite din țări terțe care aplică politici climatice precare va fi mai mare pentru cumpărătorii din UE. Aceasta înseamnă că competitivitatea prețurilor unor mari întreprinderi de producție europene (în industria auto și a construcțiilor) care prelucrează aceste materii prime ar putea să scadă, în vreme ce exporturile UE de produse finite ar putea să sufere modificări. |
| --- | --- |

4.5.3.

| 4.5.4. | Acoperirea sectorială a ajustării la frontieră a emisiilor de dioxid de carbon ar putea diferi de acoperirea măsurilor existente pentru protejarea competitivității: acoperirea posibilă a măsurilor de ajustare la frontieră a emisiilor de dioxid de carbon ar putea fi limitată la sectoare precum siderurgia și industria cimentului, unde riscul de relocare a emisiilor de dioxid de carbon este cel mai ridicat, în vreme ce acoperirea sectorială a măsurilor privind relocarea emisiilor de dioxid de carbon prezintă o sferă de aplicare mai largă (de exemplu, substanțe chimice, vopsirea textilelor și activități de finisare). |
| --- | --- |

4.5.4.

4.6.   Abordarea sectorială

| 4.6.1. | Sectorul siderurgic din UE se află sub presiunea unei concurențe mondiale acerbe cu producătorii de oțel din China, Turcia, Algeria sau Iran, care nu au un sistem ETS care să acopere acest sector și care exportă deja 30 de milioane de tone de oțel către UE. Asociația Europeană a Oțelului (Eurofer) susține introducerea unui mecanism de ajustare la frontieră a emisiilor de dioxid de carbon din motive ecologice, economice și juridice, considerând că reprezintă o condiție esențială pentru a evita riscul relocării emisiilor de dioxid de carbon. Acest mecanism ar trebui să acopere produsele finite și semifabricate din oțel și să se bazeze pe un sistem de contabilitate adecvat pentru a măsura amprenta de CO2 a produselor, prin intermediul unor „acorduri de echivalență” cu țările terțe, și să coexiste pe o perioadă de tranziție cu alocarea cu titlu gratuit a cotelor în cadrul EU ETS. |
| --- | --- |

4.6.1.

| 4.6.2. | Sectorul european al cimentului (CEMbureau) salută ideea unui mecanism CBA, având în vedere riscul crescut de relocare a emisiilor într-o industrie a UE cu marje mici. Acest sector, care este angajat într-un ciclu de investiții pe termen lung pentru a atinge obiectivul neutralității climatice până în 2050, stabilește mai multe condiții, cum ar fi o metodologie transparentă, respectarea normelor OMC, o acoperire sectorială largă cu toate sectoarele vizate de ETS și coexistența cu alocarea gratuită a cotelor până în 2030. |
| --- | --- |

4.6.2.

4.7.   Dialogul cu țările terțe

| 4.7.1. | CESE susține deschiderea dialogului cu țările terțe pentru a discuta conținutul și impactul măsurilor de ajustare la frontieră a emisiilor de dioxid de carbon asupra exporturilor acestora către UE. Acest dialog ar trebui să aibă o formă diferită în cazul țărilor care au politici ambițioase privind clima (precum Canada) comparativ cu alte țări care nu au politici privind clima atât de ambițioase (Statele Unite, China, Rusia). |
| --- | --- |

4.7.1.

| 4.7.2. | Știm, de exemplu, că administrația Statelor Unite urmărește îndeaproape evoluția reflecțiilor asupra măsurilor UE de ajustare la frontieră a emisiilor de dioxid de carbon. În cadrul OMC, pe parcursul procesului de evaluare a politicii comerciale a UE, anumiți oficiali americani și-au exprimat deja îngrijorarea cu privire la orice măsură a UE de ajustare la frontieră a emisiilor de dioxid de carbon. |
| --- | --- |

4.7.2.

4.8.   Scopul final al tarifării carbonului la nivel mondial

| 4.8.1. | CESE insistă asupra necesității de a combina și a armoniza diferitele instrumente disponibile pentru a combate criza climatică. Întrucât organizațiile și întreprinderile internaționale relevante consideră că semnalul tarifării carbonului este esențial pentru realizarea unor progrese reale în combaterea schimbărilor climatice și în crearea unui mediu atractiv pentru investiții pe termen lung, în vederea accelerării tranziției ecologice pentru actorii publici și privați (industrie, transporturi, locuințe, agricultură etc.), CESE pledează în favoarea armonizării abordărilor din diferite jurisdicții, ceea ce duce la crearea unui semnal de prețuri comparabile în diferitele jurisdicții. |
| --- | --- |

4.8.1.

| 4.8.2. | În perioada de tranziție anterioară adoptării unui semnal de prețuri comparabile, precum și a unei metodologii comune convenite pentru măsurarea amprentelor de carbon, tarifarea regională a carbonului între țările cu orientări similare (UE-27, Regatul Unit, Elveția, America Latină, regiunea centru-vest a Statelor Unite, Asia de Sud-Est și altele) ar trebui armonizată treptat. Crearea unor astfel de piețe regionale ale carbonului va presupune infrastructuri comune ale piețelor carbonului (un fel de piață unică a carbonului), în vreme ce unele mecanisme specifice carbonului ar putea fi puse în aplicare față de țările terțe. |
| --- | --- |

4.8.2.

| 4.8.3. | Cu toate acestea, pentru a se evita apariția unui război comercial în domeniul carbonului între unele țări și uniunile vamale regionale, trebuie introdusă o derogare de la normele OMC care să stabilească regulile conform cărora aceste mecanisme de ajustare la frontieră a emisiilor de dioxid de carbon (taxă pe carbon, sistem ETS în oglindă, standarde) trebuie să fie instituite și să funcționeze în conformitate cu două principii esențiale ale OMC: proporționalitatea și nediscriminarea. |
| --- | --- |

4.8.3.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  JO C 353, 18.10.2019, p. 59.

1

(2)  https://icapcarbonaction.com/en/?option=com_attach&task=download&id=677

2

(3)  IETA: 10 years of Emissions Trading in Europe: towards a new beginning? (IETA: 10 ani de tranzacționare a emisiilor în Europa: către un nou început?), mai 2015, http://www.ieta.org/resources/EU/EUETS%20Paper%20May_FINAL.pdf

3

10 years of Emissions Trading in Europe: towards a new beginning?

(4)  A se vedea nota de subsol 3.

4

(5)  A se vedea nota de subsol 3.

5

(6)  A se vedea nota de subsol 3.

6

(7)  Comisia Europeană (Politici climatice): revizuirea fazei a IV-a (2021-2030), accesat ultima dată în martie 2018: https://ec.europa.eu/clima/policies/ets/revision_en

7

(8)  Sia Partners: Emisiile de CO2 în UE, 1 aprilie 2020.

8

2

(9)  Carbon Brief: https://www.carbonbrief.org/analysis-what-impact-will-the-coronavirus-pandemic-have-on-atmospheric-co2, 7 mai 2020.

9

(10)  https://www.transportationandclimate.org/content/about-us

10

(11)  A se vedea nota de subsol 1.

11

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/131 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/131

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Consolidarea întreprinderilor sociale fără scop lucrativ ca pilon fundamental al unei Europe sociale”

(aviz exploratoriu)

(2020/C 429/18)

| Raportor: | Krzysztof BALON |
| --- | --- |

Raportor:

Krzysztof BALON

| Sesizare | Președinția germană a Consiliului, 18.2.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru piața unică, producție și consum |
| Data adoptării în secțiune | 4.9.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri) | 211/3/5 |

Sesizare

Președinția germană a Consiliului, 18.2.2020

Temei juridic

Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru piața unică, producție și consum

Data adoptării în secțiune

4.9.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului

(voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri)

211/3/5

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | Având în vedere rolul întreprinderilor sociale fără scop lucrativ în realizarea dimensiunii sociale a Uniunii Europene (UE) și în punerea în aplicare a Pilonului european al drepturilor sociale, inclusiv și mai ales în situații de criză, Comitetul Economic și Social European (CESE) pledează pentru consolidarea și sprijinirea specifică îndeosebi a acelor întreprinderi sociale și a altor organizații din economia socială care reinvestesc în întregime orice profit obținut în beneficiul binelui comun, respectiv în scopuri statutare de interes general. În plus, ar trebui să se consolideze vizibilitatea acestora în întreaga Europă. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Sistemele juridice ale multor state membre cuprind deja dispoziții care reglementează statutul entităților nonprofit, care poate fi aplicat și întreprinderilor sociale. CESE încurajează, așadar, toate celelalte state membre să prevadă dispoziții corespunzătoare în legislațiile lor naționale. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Mai mult decât atât, la TFUE ar trebui anexat un protocol privind diversele forme de întreprinderi, după modelul Protocolului nr. 26 privind serviciile de interes general, care să includă o definiție distinctă a întreprinderilor sociale fără scop lucrativ. De asemenea, CESE solicită statelor membre să ia în considerare această modificare la revizuirea tratatului în viitor. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Întreprinderile sociale fără scop lucrativ și organizațiile similare de interes general ar trebui consolidate prin introducerea în legislația în materie de achiziții publice a unui statut prioritar al acestora față de furnizorii de stat sau față de operatorii comerciali pentru furnizarea de servicii sociale de interes general. Licitațiile publice ar trebui să ia în considerare, în principal, domeniile specifice de activitate ale întreprinderilor sociale fără scop lucrativ în furnizarea de servicii sociale, cum ar fi în domeniul îngrijirii și al asistenței medicale. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | În plus, CESE se pronunță în favoarea unui posibil sprijin acordat exclusiv organizațiilor fără scop lucrativ, fără a aduce atingere normelor UE în materie de ajutor de stat. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Ar trebui să se realizeze o creștere substanțială a pragului actual prevăzut în Regulamentul privind ajutoarele de minimis pentru serviciile de interes economic general (SIEG), de la 500 000 EUR pentru o perioadă de trei ani fiscali la aproximativ 800 000 EUR pe an fiscal. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | CESE consideră că ar trebui să se introducă o exceptare generalizată în ceea ce privește utilizarea fondurilor europene cu cofinanțare națională. În acest sens, la fel ca în cazul programelor gestionate exclusiv de UE, cofinanțarea națională nu ar trebui să fie considerată ajutor de stat. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Sprijinirea organizațiilor din economia socială care nu urmăresc interese economice ar trebui să facă, de asemenea, obiectul tabloului de bord social în contextul procesului semestrului european. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Întreprinderile fără scop lucrativ din economia socială nu reprezintă doar un model competitiv și durabil de întreprindere, ci creează și mențin totodată locuri de muncă de calitate, promovează egalitatea de șanse, inclusiv pentru persoanele cu handicap și alte grupuri dezavantajate din punct de vedere social, asigură un nivel ridicat de bunăstare socială și de echitate și promovează tranziția ecologică și digitală. Economia socială se constituie astfel ca aliat strategic în procesul de consolidare a dimensiunii sociale a Europei. Prin urmare, activitățile economiei sociale ar trebui să beneficieze de o finanțare distinctă din fondurile europene și să devină un obiectiv de promovare separat și specific în cadrul FSE+. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | CESE își afirmă disponibilitatea de a-și asuma un rol de stimulare și coordonare în cadrul discuțiilor pe marginea rolului jucat de întreprinderile sociale fără scop lucrativ la punerea în aplicare a fondurilor de reconstrucție după criza provocată de pandemia de COVID-19 și în cadrul Planului de acțiune pentru economia socială 2021, precum și în ceea ce privește revizuirea cadrului de reglementare și a condițiilor-cadru de politică financiară, care se impune în acest sens. |
| --- | --- |

1.10.

2.   Introducere

| 2.1. | În cursul pregătirilor Președinției germane a Consiliului din a doua jumătate a anului 2020, Guvernul Republicii Federale Germania a solicitat CESE, la data de 18 februarie 2020, să emită un aviz intitulat „Consolidarea întreprinderilor sociale fără scop lucrativ ca pilon fundamental al unei Europe sociale”. Guvernul german a subliniat importanța bunăstării generale ca o valoare europeană fundamentală cu caracter coeziv, inclusiv în domeniul activităților economice, precum și capacitatea mare de inovație a întreprinderilor din economia socială care servesc interesului general și a căror activitate se concentrează pe furnizarea de servicii sociale. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Economia socială este reprezentată de o multitudine de întreprinderi și organizații, inclusiv cooperative, societăți mutuale, asociații, fundații și întreprinderi sociale, pe lângă alte forme juridice specifice fiecărui stat membru, care împărtășesc valori și principii comune (1). Economia socială din Europa s-a dovedit a fi deosebit de importantă, având relevanță sistemică chiar și în perioadele de criză economică și socială. Aceasta contribuie la crearea, consolidarea și asigurarea coeziunii sociale în mod durabil. În special modelul furnizării de servicii sociale de interes general, având ca prioritate absolută atingerea obiectivelor sociale, s-a dovedit a fi extrem de flexibil, apropiat de cetățeni, inovator, durabil, legitim din punct de vedere democratic și eficient. Întreprinderile sociale fără scop lucrativ au totodată o contribuție hotărâtoare la crearea de șanse egale pentru toți, indiferent de vârstă, gen și origine. Ele răspund acelor nevoi sociale ale societății care nu sunt deja acoperite de serviciile sociale publice. CESE a subliniat deja într-un aviz anterior faptul că activitatea întreprinderilor din economia socială ar trebui să servească interesului general și nu ar trebui să urmărească maximizarea profitului. Economia socială creează astfel locuri de muncă de calitate în întreprinderile responsabile din punct de vedere social (2), în domenii precum asistența medicală, îngrijirea vârstnicilor, îngrijirea copiilor și alte forme de îngrijire. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Având în vedere diversitatea economiei sociale din Europa, nu există o definiție obligatorie din punct de vedere juridic la nivelul UE a „întreprinderii sociale”. CESE definește întreprinderile sociale în baza unor caracteristici specifice, ca fiind întreprinderi care:






  — | urmăresc în principal obiective sociale și nu de realizare a unor profituri, cu beneficii sociale în favoarea societății în general sau a membrilor întreprinderii; |
| --- | --- | --- |

2.3.

—

urmăresc în principal obiective sociale și nu de realizare a unor profituri, cu beneficii sociale în favoarea societății în general sau a membrilor întreprinderii;

| — | nu sunt orientate preponderent către obținerea de profit, excedentele fiind în primul rând reinvestite, și nu distribuite acționarilor sau proprietarilor privați; |
| --- | --- |

—

nu sunt orientate preponderent către obținerea de profit, excedentele fiind în primul rând reinvestite, și nu distribuite acționarilor sau proprietarilor privați;

| — | sunt organizate sub forme juridice sau modele de afaceri diferite: de exemplu, cooperative, societăți mutuale, asociații de voluntari, fundații, întreprinderi cu scop lucrativ sau nelucrativ, combinând deseori diferite forme juridice și adaptându-le în funcție de necesități; |
| --- | --- |

—

sunt organizate sub forme juridice sau modele de afaceri diferite: de exemplu, cooperative, societăți mutuale, asociații de voluntari, fundații, întreprinderi cu scop lucrativ sau nelucrativ, combinând deseori diferite forme juridice și adaptându-le în funcție de necesități;

| — | sunt operatori economici care produc bunuri și servicii (în multe cazuri de interes general), deseori cu o componentă predominantă de inovare socială; |
| --- | --- |

—

sunt operatori economici care produc bunuri și servicii (în multe cazuri de interes general), deseori cu o componentă predominantă de inovare socială;

| — | funcționează ca entități independente, bazându-se pe participare și codecizie (a angajaților, utilizatorilor, membrilor), precum și pe guvernanță și democrație (fie reprezentativă, fie deschisă); |
| --- | --- |

—

funcționează ca entități independente, bazându-se pe participare și codecizie (a angajaților, utilizatorilor, membrilor), precum și pe guvernanță și democrație (fie reprezentativă, fie deschisă);

| — | deseori provin din sau sunt asociate cu organizații aparținând societății civile (3). |
| --- | --- |

—

deseori provin din sau sunt asociate cu organizații aparținând societății civile (3).

| 2.4. | De asemenea, nu există o definiție obligatorie din punct de vedere juridic la nivelul UE pentru conceptul de „nonprofit”. Mai mult decât atât, așa cum a afirmat CESE într-un aviz anterior, legislația UE nu ține seama de trăsăturile intrinseci ale economiei sociale, nici măcar de poziționarea diferită în raport cu profitul. Articolul 54 din TFUE a fost interpretat până în prezent ca stabilind o opoziție între entitățile care nu urmăresc interese economice (fără scop lucrativ) și societățile care desfășoară activități economice în schimbul unei remunerații. Prin urmare, această a doua categorie include toate societățile care realizează profit, fără a le diferenția și fără a lua în considerare forma lor juridică, indiferent dacă acestea distribuie respectivele profituri sau nu (4). În multe state membre există însă dispoziții care reglementează statutul entităților nonprofit, care s-ar putea aplica și întreprinderilor sociale. Ca atare, trebuie făcută diferența între trei tipuri de actori activi pe plan economic: întreprinderi cu scop pur lucrativ, întreprinderi cu capitalizare limitată orientate spre profit, astfel cum au fost discutate în Avizul CESE INT/871 (5), și întreprinderi sociale fără scop lucrativ. Acestea din urmă reprezintă categoria la care se referă acest aviz. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Având în vedere aceste reglementări naționale, întreprinderile sociale care prezintă caracteristicile menționate la punctul 2.4 și care sunt obligate, în plus, conform legislației naționale, să își reinvestească în întregime orice profit obținut în beneficiul binelui comun, respectiv în scopuri statutare de interes general, pot fi considerate drept întreprinderi sociale fără scop lucrativ. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | CESE a criticat deja într-un aviz anterior faptul că jurisprudența Curții de Justiție a UE (CJUE) și practica decizională a Comisiei Europene (CE) nu manifestă destul interes pentru întreprinderile care sunt denumite „fără scop lucrativ” în legislația națională în vigoare sau care, indiferent de această calificare, îndeplinesc criteriile menționate mai sus. De aceea, CESE consideră că la TFUE ar trebui anexat un protocol privind diversele forme de întreprinderi, după modelul Protocolului nr. 26 privind serviciile de interes general, care să includă o definiție distinctă a întreprinderilor sociale fără scop lucrativ, și solicită statelor membre să înscrie această revizuire pe agenda viitoarelor reforme (6). |
| --- | --- |

2.6.

3.   Întreprinderile sociale fără scop lucrativ ca furnizori de servicii sociale și de sănătate de interes general în cadrul procesului de punere în aplicare a Pilonului european al drepturilor sociale

| 3.1. | CESE a subliniat deja într-un aviz anterior faptul că PEDS nu poate fi implementat în mod eficient fără contribuția întreprinderilor din economia socială și că acestea se concentrează în mod natural pe îndeplinirea obiectivelor din cadrul pilonului, precum promovarea unor locuri de muncă sigure și adaptabile, dialogul social și participarea lucrătorilor, un mediu de lucru sigur, sănătos și adaptat, sau oferirea de răspunsuri inovatoare anumitor nevoi sociale de bază (7). Ar trebui să se consolideze vizibilitatea acestor organizații fără scop lucrativ la nivelul întregii Europe. Trebuie să se promoveze inovațiile și să se faciliteze accesul la sprijinul financiar acordat de UE, astfel încât aceste organizații să își poată desfășura activitățile curente și să poată funcționa și în situații de criză. Ar trebui să existe un schimb de bune practici între statele membre. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | În funcție de modelul social specific din fiecare stat membru al UE, statul național are responsabilitatea de a se asigura că cetățenii beneficiază de servicii sociale și de sănătate de interes general pe întreg teritoriul statului, care să fie eficiente, de înaltă calitate și accesibile la scară largă la prețuri abordabile. CESE a precizat deja că serviciile de interes general constituie componentele esențiale ale unei structuri menite să asigure justiția socială și că persoanele au un drept de acces la servicii esențiale de bună calitate, inclusiv la servicii sociale și de sănătate, așa cum sunt definite în cadrul Pilonul european al drepturilor sociale (8). |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | În unele țări, aceste servicii sunt furnizate de inițiative, instituții și servicii nonprofit, prioritar față de serviciile publice, în condițiile în care statul asigură cadrul de reglementare pentru prestarea serviciilor, beneficiarii selectează furnizorii de servicii, iar furnizorii de servicii sociale le finanțează. Furnizarea serviciilor trebuie să se orienteze în funcție de interesele beneficiarilor și să garanteze participarea lor. Această formă de furnizare de servicii de către întreprinderile sociale fără scop lucrativ, atât orientată spre beneficiar, cât și competitivă, ar putea servi drept o bază de discuție cu privire la un model european, care ar putea fi consolidat în raport cu procedura de achiziție publică în care beneficiarii sunt privați de dreptul la liberă alegere. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | CESE se pronunță în favoarea unui posibil sprijin adresat în mod special sau exclusiv organizațiilor fără scop lucrativ, fără a exista riscul de a aduce atingere normelor UE în materie de ajutor de stat. Acest lucru este cu atât mai important în situații de criză, având în vedere faptul că organizațiile fără scop lucrativ nu dispun de rezerve. Serviciile sociale și de sănătate sunt însă indispensabile tocmai în situații de criză, fiind totodată necesar să se asigure servicii de calitate înaltă. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | În acest sens și, în general, pentru consolidarea economiei sociale nonprofit, în vederea furnizării de servicii sociale și de sănătate de interes general, sunt necesare modificări fundamentale ale cadrului juridic european, în special prin: |
| --- | --- |

3.5.

| 3.5.1. | introducerea unui statut prioritar al furnizorilor fără scop lucrativ față de furnizorii de stat sau din sectorul comercial în legislația în materie de achiziții publice; |
| --- | --- |

3.5.1.

| 3.5.2. | creșterea substanțială a pragului actual prevăzut în Regulamentul privind ajutoarele de minimis pentru SIEG, de la 500 000 EUR pentru o perioadă de trei ani fiscali la aproximativ 800 000 EUR pe an fiscal; o asemenea creștere ar contribui la facilitarea punerii în aplicare și, astfel, la o creștere corespunzătoare a eficacității Regulamentului privind ajutoarele de minimis pentru SIEG, riscul unei denaturări transfrontaliere reale a concurenței rămânând în același timp redus; |
| --- | --- |

3.5.2.

| 3.5.3. | exceptări generalizate pentru utilizarea de fonduri europene cu cofinanțare națională; la fel ca în cazul programelor gestionate exclusiv de UE, cofinanțarea națională nu ar trebui să constituie ajutor de stat. În anumite cazuri, autoritățile statelor membre ar trebui să poată decide în mod obligatoriu din punct de vedere juridic și în baza principiului încrederii legitime față de beneficiarul finanțării acordate de stat că nu este vorba în fapt de un ajutor de stat. Controlul caracterului abuziv ar trebui să revină Comisiei, respectiv CJUE. |
| --- | --- |

3.5.3.

4.   Cadrul fiscal al activităților realizate de întreprinderi sociale fără scop lucrativ

| 4.1. | CESE a solicitat Comisiei Europene în repetate rânduri să stabilească un ecosistem financiar favorabil și sustenabil pentru economia socială, în colaborare cu statele membre (9). Îmbunătățirea cadrului financiar pentru activitățile întreprinderilor sociale fără scop lucrativ se poate realiza, printre altele, prin introducerea de rate de cofinanțare suficiente, prin simplificări administrative, spre exemplu utilizarea de indicatori în funcție de necesități, și prin aplicarea și recunoașterea de tarife forfetare. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Finanțarea din fonduri europene, inclusiv din Fondul social european Plus (FSE+), are o importanță deosebită pentru întreprinderile sociale fără scop lucrativ care oferă servicii sociale și de sănătate. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.2.1. | În avizul său pe marginea propunerii de regulament privind FSE+ (10), CESE a solicitat deja ca sprijinul pentru activitățile din economia socială să devină un obiectiv separat, specific al FSE+, având în vedere rolul tot mai important pe care îl are economia socială în dimensiunea socială a UE (11). |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | CESE a semnalat insuficiența resurselor financiare cu care se confruntă întreprinderile sociale fără scop lucrativ și, în acest context, a solicitat ca, în sistemul de resurse proprii pentru activitățile finanțate din FSE+, contribuțiile în natură și cele financiare să fie tratate în mod egal (12). |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.2.3. | Printre întreprinderile sociale fără scop lucrativ se numără, de asemenea, organizații mai mici, active la nivel local, care s-au format din grupuri de întrajutorare. CESE s-a pronunțat deja în favoarea alocării unei proporții adecvate a resurselor disponibile în cadrul FSE+ pentru proiecte conduse de astfel de organizații (13). De asemenea, ar trebui să fie posibilă acordarea de sprijin specific activităților de voluntariat realizate în vederea furnizării de servicii sociale și de sănătate. |
| --- | --- |

4.2.3.

5.   Planul de acțiune pentru economia socială: întreprinderile sociale fără scop lucrativ ca actori importanți ai planului de reconstrucție după criza provocată de pandemia de COVID-19

| 5.1. | Criza provocată de pandemia de COVID-19 demonstrează că măsurile naționale pot fi eficiente doar în contextul unei abordări coordonate. Astfel cum a fost sugerat de către CESE în documentul său de poziție ECO/515 privind Regulamentul privind Inițiativa pentru investiții în răspunsul la coronavirus, pe lângă sistemele publice de asistență medicală și IMM-uri, ar trebui să se țină seama și să se acorde un sprijin susținut întreprinderilor sociale fără scop lucrativ și organizațiilor societății civile. Întreprinderile sociale fără scop lucrativ și organizațiile societății civile dispun de foarte puține rezerve la care să poată apela în situații de criză. Acestea sunt, însă, esențiale pentru asigurarea continuității unor sisteme (de sănătate) funcționale tocmai în timpul unei crize. Astfel, CESE solicită ca aceste roluri și organizații să beneficieze de mai mult sprijin nu numai pentru abordarea actualei crize urgente, ci și pentru punerea în aplicare a Pilonului european al drepturilor sociale, a politicii sociale și de sănătate comune, a Fondului social european (FSE) și a tabloului de bord social în cursul procesului semestrului european (14). |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | CESE sprijină poziția Comisiei Europene formulată de comisarul pentru ocuparea forței de muncă și drepturi sociale, Nicolas Schmit, în scrisoarea adresată guvernelor statelor membre la 24 aprilie 2020 (15), potrivit căreia economia socială ar trebui sprijinită în aceste vremuri de criză. Potrivit Comisiei, organizațiile din economia socială contribuie deja în diverse moduri la atenuarea efectelor actualei crize: în colaborare cu autoritățile de stat și în completarea măsurilor luate de autorități, acestea pun la dispoziție o gamă largă de servicii sociale, îndeosebi pentru membrii cei mai vulnerabili ai societății. De asemenea, acestea sunt angajatori importanți pentru grupurile vulnerabile și joacă un rol crucial în integrarea lor pe piața muncii și în formarea de competențe. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Organizațiile fără scop lucrativ din economia socială, precum și alte organizații nonprofit, ar trebui să se organizeze mai bine în rețele pentru desfășurarea de activități de comunicare, politice și operaționale. UE și statele membre ar trebui să le acorde sprijin în acest sens, prin promovarea pe termen lung a colaborării transfrontaliere periodice și printr-o mai bună interconectare a protecției civile, a serviciilor de urgență, precum și a serviciilor sociale și de sănătate. Regresul manifestat prin închiderea frontierelor și conceptele pur naționale din timpul crizei provocate de pandemia de COVID-19 sunt contraproductive și nu corespund obiectivelor și valorilor UE. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Organizațiile din economia socială și îndeosebi întreprinderile sociale fără scop lucrativ din Europa contribuie în special la asigurarea de asistență pentru migranți, dat fiind caracterul lor inclusiv și obiectivul urmărit, acela de sprijinire a celor mai defavorizate persoane. Astfel cum CESE a solicitat în avizul său INT/785, întreprinderile din economia socială ar trebui să beneficieze de o recunoaștere sporită în acest context (16). |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | CESE face trimitere la avizul său privind dimensiunea externă a economiei sociale (17) și reiterează ideea potrivit căreia Comisia nu a ținut cont de economia socială în propunerea sa pentru un nou consens privind politica de dezvoltare. Economia socială nonprofit, în special, are un potențial deosebit de a găsi soluții durabile la problemele sociale și ecologice, într-o abordare de jos în sus, pornind de la întrajutorare și o societate civilă organizată. O economie socială nonprofit puternică în Europa poate servi ca un exemplu de bune practici datorită experienței dobândite. Orientarea spre activități de interes general, manifestată sub forma reinvestirii în întregime a profiturilor în scopurile sociale declarate ale întreprinderii, poate împiedica privatizarea fondurilor publice și maximizarea excesivă a profiturilor chiar și în afara Europei, atât timp cât există mecanisme corespunzătoare și legitime de control public. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Este nevoie de un larg consens social între angajatori, lucrători și alte organizații ale societății civile cu privire la rolul întreprinderilor sociale fără scop lucrativ și al organizațiilor societății civile care le susțin, în vederea punerii în aplicare a fondurilor de redresare după criza provocată de pandemia de COVID-19 și în contextul Planului de acțiune pentru economia socială 2021, precum și al revizuirii cadrului de reglementare și a condițiilor de politică financiară, care se dovedește a fi necesară în acest context. CESE își afirmă disponibilitatea de a-și asuma un rol de stimulare și coordonare în acest sens. |
| --- | --- |

5.6.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  JO C 282, 20.8.2019, p. 1

1

(2)  JO C 240, 16.7.2019, p. 20

2

(3)  JO C 24, 28.1.2012, p. 1

3

(4)  A se vedea nota de subsol 1.

4

(5)  A se vedea nota de subsol 1.

5

(6)  A se vedea nota de subsol 1.

6

(7)  A se vedea nota de subsol 1.

7

(8)  JO C 282, 20.8.2019, p. 7

8

(9)  JO C 13, 15.1.2016, p. 152; JO C 62, 15.2.2019, p. 165

9

(10)  COM(2018) 382 final.

10

(11)  JO C 62, 15.2.2019, p. 165

11

(12)  A se vedea nota de subsol 11.

12

(13)  A se vedea nota de subsol 11.

13

(14)  Documentul de poziție al CESE ECO/515, punctul 1.11.

14

(15)  https://twitter.com/NicolasSchmitEU/status/1254685369070530560

15

(16)  JO C 283, 10.8.2018, p. 1

16

(17)  JO C 345, 13.10.2017, p. 58

17

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/136 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/136

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Obligația de diligență”

(aviz exploratoriu)

(2020/C 429/19)

| Raportor: | domnul Thomas WAGNSONNER |
| --- | --- |
| Coraportor: | doamna Emmanuelle BUTAUD-STUBBS |

Raportor:

domnul Thomas WAGNSONNER

Coraportor:

doamna Emmanuelle BUTAUD-STUBBS

| Sesizare | Scrisoarea PE, 15.9.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru piața unică, producție și consum |
| Data adoptării în secțiune | 4.9.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri) | 215/1/3 |

Sesizare

Scrisoarea PE, 15.9.2020

Temei juridic

Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru piața unică, producție și consum

Data adoptării în secțiune

4.9.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului

(voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri)

215/1/3

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | Comitetul Economic și Social European (CESE) afirmă că a sosit momentul ca membrii Comisiei Europene (CE) să acționeze și să propună statelor membre și Parlamentului European (PE) o legislație privind obligația de diligență care să recunoască responsabilitatea pe baza unor standarde actuale și să ofere un cadru juridic clar și sigur întreprinderilor europene. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Obligația de diligență privind drepturile omului a devenit o problemă pentru piața internă; având în vedere faptul că statele membre aplică sancțiuni juridice diferite pentru conduita întreprinderilor, o inițiativă legislativă (IL) fragmentată și parțial sectorială la nivelul UE nu este suficientă. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Domeniul de aplicare material al inițiativei legislative, fie o directivă, fie un regulament cu avantajele și dezavantajele aferente, ar trebui să garanteze o acoperire amplă a definiției drepturilor omului și a drepturilor de mediu, printre care drepturile lucrătorilor și ale organizațiilor sindicale ale lucrătorilor și să asigure incluziunea noilor evoluții din domeniul drepturilor omului. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Obligațiile de diligență, în special în ceea ce privește lanțurile valorice globale, trebuie să orienteze deciziile de gestionare către întreprinderi durabile din punct de vedere economic, ecologic și social. În orice caz, impactul asupra mediului ar trebui să fie considerat ca având o importanță deosebită pentru un comportament în afaceri durabil și ar trebui să constituie o prioritate ridicată în lanțurile valorice globale. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Inițiativa legislativă ar trebui să asigure acoperirea intersectorială a tuturor întreprinderilor, cu cerințe proporționale pentru IMM-urile care au sediul sau sunt active în UE, pentru a evita concurența neloială și condițiile de concurență inechitabile, precum și pentru sectorul public. Aceasta ar trebui să impună întreprinderilor să respecte standarde ridicate de conduită responsabilă în afaceri, dar în același timp ar trebui să prevadă măsuri adecvate în funcție de riscul respectiv de încălcare a drepturilor omului. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Obligația de diligență privind drepturile omului ar trebui să includă următoarele aspecte:






  — | un cadru de diligență coerent bazat pe instrumentele actuale care se aplică întreprinderilor active pe piața internă, inclusiv întreprinderilor din țări terțe care vând un volum semnificativ de bunuri și de servicii; |
| --- | --- | --- |

1.6.

—

un cadru de diligență coerent bazat pe instrumentele actuale care se aplică întreprinderilor active pe piața internă, inclusiv întreprinderilor din țări terțe care vând un volum semnificativ de bunuri și de servicii;

| — | o răspundere care să genereze măsuri reparatorii eficace pentru persoanele afectate de abuzul în serviciu; trebuie introdus un cadru privind răspunderea specific, inclusiv privind răspunderea penală, pentru cazurile în care se înregistrează încălcări ale standardelor sociale, de mediu și în materie de drepturi ale omului sau un impact negativ al operațiunilor întreprinderilor, inclusiv la nivelul lanțurilor de aprovizionare sau de subcontractare ale acestora. |
| --- | --- |

—

o răspundere care să genereze măsuri reparatorii eficace pentru persoanele afectate de abuzul în serviciu; trebuie introdus un cadru privind răspunderea specific, inclusiv privind răspunderea penală, pentru cazurile în care se înregistrează încălcări ale standardelor sociale, de mediu și în materie de drepturi ale omului sau un impact negativ al operațiunilor întreprinderilor, inclusiv la nivelul lanțurilor de aprovizionare sau de subcontractare ale acestora.

| 1.7. | Pentru a evita orice insecuritate juridică, inițiativa legislativă trebuie să prescrie într-un mod foarte clar măsurile individuale pe care întreprinderile trebuie să le adopte pe durata întregului proces de diligență necesară pentru a evalua riscul legat de drepturile omului în acord cu altă legislație a UE cu caracter obligatoriu, inclusiv cu eventuala revizuire în sensul adaptării a Directivei privind prezentarea de informații nefinanciare:






  — | o analiză a riscurilor clar definită [identificarea și evaluarea impactului negativ (potențial) al activităților corporative asupra drepturilor omului și a mediului, transpusă într-un document formalizat, detaliat, accesibil, transparent și onest, care să vizeze cartografierea riscurilor pe baza unei metodologii de evaluare și ierarhizare a riscurilor clară și transparentă], inclusiv un mecanism negociat de modalități de alertă timpurie și protecția avertizorilor de integritate; |
| --- | --- | --- |

1.7.

—

o analiză a riscurilor clar definită [identificarea și evaluarea impactului negativ (potențial) al activităților corporative asupra drepturilor omului și a mediului, transpusă într-un document formalizat, detaliat, accesibil, transparent și onest, care să vizeze cartografierea riscurilor pe baza unei metodologii de evaluare și ierarhizare a riscurilor clară și transparentă], inclusiv un mecanism negociat de modalități de alertă timpurie și protecția avertizorilor de integritate;

| — | măsuri de monitorizare (definirea responsabilităților corporative interne, stoparea și prevenirea efectelor adverse); |
| --- | --- |

—

măsuri de monitorizare (definirea responsabilităților corporative interne, stoparea și prevenirea efectelor adverse);

| — | urmărirea eficacității măsurilor adoptate pe baza Liniilor directoare ale OCDE pentru societățile multinaționale și a UNGP; |
| --- | --- |

—

urmărirea eficacității măsurilor adoptate pe baza Liniilor directoare ale OCDE pentru societățile multinaționale și a UNGP;

| — | comunicarea [raportarea adecvată privind gestionarea impactului negativ (potențial) al activităților corporative], respectându-se secretul de afaceri legitim și asigurându-se transparența; |
| --- | --- |

—

comunicarea [raportarea adecvată privind gestionarea impactului negativ (potențial) al activităților corporative], respectându-se secretul de afaceri legitim și asigurându-se transparența;

| — | implicarea organizațiilor sindicale ale lucrătorilor reprezentate în cadrul întreprinderilor, în conformitate cu cadrul național aplicabil dialogului social. |
| --- | --- |

—

implicarea organizațiilor sindicale ale lucrătorilor reprezentate în cadrul întreprinderilor, în conformitate cu cadrul național aplicabil dialogului social.

| 1.8. | Victimele ale căror drepturi sunt încălcate și reprezentanții acestora, precum organizațiile sindicale ale lucrătorilor și apărătorii drepturilor omului, trebuie să aibă acces la măsuri reparatorii eficace împotriva impactului negativ suferit. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Trebuie să se asigure faptul că victimele încălcărilor drepturilor omului în mediul de afaceri și reprezentanții lor, inclusiv organizațiile sindicale ale lucrătorilor și apărătorii drepturilor omului au, din punctul de vedere al drepturilor omului, acces garantat la proceduri, instanțe și autorități echitabile. Atunci când nu este clar dacă răspunderea potențială revine societății-mamă, uneia dintre filialele sale sau unui furnizor cu care există o relație de afaceri stabilă, competența judiciară ar trebui să revină unei singure instanțe, care să aplice proceduri echitabile. În consecință, Regulamentul Bruxelles I ar trebui modificat pentru a permite o procedură în Europa, atunci când sunt implicate încălcări ale drepturilor omului. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Un cadru obligatoriu privind obligația de diligență s-ar realiza printr-un standard agreat a cărui punere în aplicare să fie însoțită de sancțiuni proporționale, eficiente și disuasive, în timp ce răspunderea ar trebui să se bazeze pe încălcarea unui set clar definit de drepturi ale omului. La fel ca în toate regimurile de răspundere, trebuie stabilită o legătură de cauzalitate incontestabilă între culpă sau faptul de a nu preveni și un anumit prejudiciu. În cazurile de cauzalitate relativ atipice, nu există în consecință nicio legătură cu riscul. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Pe baza lecțiilor învățate din legislația franceză privind obligația de diligență, pentru ca întreprinderile europene să poată îndeplini acest rol, trebuie asigurate, prin intermediul unei inițiative legislative cu caracter obligatoriu, următoarele standarde de calitate:






  — | definiții clare și un limbaj inteligibil; |
| --- | --- | --- |

1.11.

—

definiții clare și un limbaj inteligibil;

| — | asigurarea securității și practicabilității juridice în special în ceea ce privește legea aplicabilă, a unor cerințe proporționale în materie de raportare, respectându-se secretul de afaceri legitim. |
| --- | --- |

—

asigurarea securității și practicabilității juridice în special în ceea ce privește legea aplicabilă, a unor cerințe proporționale în materie de raportare, respectându-se secretul de afaceri legitim.

| 1.12. | Ar trebui să fie încurajată dezvoltarea tehnologiilor informației inovatoare (de exemplu, „blockchain”), care permit urmărirea tuturor datelor, pentru gestionarea lanțurilor de aprovizionare globale (LAG), cu scopul de a reduce la minimum sarcinile și costurile administrative și a evita suprapunerile. Acestea oferă securitate și asigură trasabilitatea. |
| --- | --- |

1.12.

2.   Elemente principale și context

| 2.1. | PE a solicitat CESE să elaboreze un aviz privind inițiativa legislativă anunțată la nivelul UE pe tema „Obligația de diligență și răspunderea întreprinderilor”. Prin urmare, CESE va trata propunerile privind conținutul și definițiile posibile ale acestui act legislativ pe baza lucrărilor sale pe tema „obligația de diligență” și pe tema „întreprinderile și drepturile omului”, precum și pe baza cunoștințelor și a experienței membrilor săi, în special din acele țări cu o legislație ambițioasă. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | CESE a fost activ în tratarea chestiunilor legate de obligația de diligență la nivelul lanțurilor valorice globale (LVG) (1). La nivelul LVG, au loc în continuare abuzuri și încălcări ale drepturilor omului (2), inclusiv ale drepturilor lucrătorilor (3) și ale drepturilor privind mediul, chiar dacă în multe cazuri un astfel de impact ar putea fi prevenit prin obligația de diligență și prin respectarea de către statele și de către administrațiile acestora a angajamentelor internaționale, în special în domeniul drepturilor lucrătorilor și al drepturilor omului. Deseori, victimele acestor încălcări nu au acces la nicio cale de atac pentru a-și apăra cauza. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Au fost dezvoltate mai multe cadre voluntare pentru a permite întreprinderilor să pună în aplicare în activitățile lor comerciale obligația de diligență privind drepturile omului. Acest lucru ia, de obicei, forma unor strategii privind responsabilitatea socială a întreprinderilor (RSI). |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Dintre aceste instrumente, un rol hotărâtor îl au Principiile directoare ale ONU privind afacerile și drepturile omului (UNGP), Pactul mondial al ONU, ISO 26000 privind responsabilitatea socială și liniile directoare elaborate de OCDE (Liniile directoare ale OCDE pentru societățile multinaționale). Acestea sugerează, printre altele, că respectivele contracte cu partenerii de afaceri de la nivelul LVG ar trebui concepute într-un mod care să structureze relația de afaceri astfel încât să se asigure protecția drepturilor omului. Aceste instrumente voluntare arată că gestionarea riscurilor și punerea în aplicare de standarde privind încălcarea drepturilor omului la nivelul LVG sunt posibile. Pornind de la aceste instrumente, pot fi dezvoltate în continuare măsuri, eventual cu caracter obligatoriu. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Măsurile voluntare nu au putut să prevină întotdeauna încălcările grave ale drepturilor fundamentale și nu oferă întreprinderilor securitate juridică atunci când se implică în relații de afaceri în străinătate. Aceasta duce la un mozaic de măsuri care nu asigură securitatea și predictibilitatea juridică. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Pentru a remedia această problemă, anumite state membre ale UE au adoptat o legislație care stimulează responsabilitatea întreprinderilor și stabilește cadre mai ferme pentru obligația de diligență privind drepturile omului, ceea ce poate oferi experiențe valoroase. În prezent, mai multe state europene au în vedere o legislație similară. Regatul Unit a adoptat clauza privind transparența în cadrul lanțurilor de aprovizionare în Legea britanică privind sclavia modernă. Țările de Jos au adoptat Legea privind obligația de diligență în legătură cu munca copiilor, pentru a combate munca copiilor în cadrul întreprinderilor cu sediul în Țările de Jos și care furnizează bunuri și servicii pe piața neerlandeză. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | La nivelul UE, există o legislație referitoare la obligația de diligență privind drepturile omului. Regulamentul UE privind minereurile provenind din zone de conflict, Directiva privind prezentarea de informații nefinanciare și Regulamentul privind lemnul sunt exemple de documente în care a fost consolidată obligația de diligență privind drepturile omului. Încălcările drepturilor omului la nivelul LVG sunt gestionate indirect prin dreptul administrativ, civil sau penal. Acestea ridică probleme de drept internațional privat, drept internațional procedural și drept penal internațional (al întreprinderilor) care au fost armonizate în UE într-o anumită măsură (de exemplu, Regulamentele Bruxelles I și Roma II). |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Există eforturi la nivel internațional. Un grup de lucru din cadrul Consiliului pentru Drepturile Omului (CDO) din Geneva a negociat un instrument cu caracter juridic obligatoriu privind întreprinderile și drepturilor omului (Tratatul ONU), care a făcut obiectul unui aviz al CESE (4), în care a convenit cu PE (5) asupra conținutului necesar al unui astfel de tratat, și anume:






  — | dezvoltarea cadrului Principiilor directoare ale ONU; |
| --- | --- | --- |

2.8.

—

dezvoltarea cadrului Principiilor directoare ale ONU;

| — | definirea unor obligații de diligență ferme pentru corporațiile transnaționale și alte întreprinderi, inclusiv pentru filialele lor; |
| --- | --- |

—

definirea unor obligații de diligență ferme pentru corporațiile transnaționale și alte întreprinderi, inclusiv pentru filialele lor;

| — | recunoașterea obligațiilor extrateritoriale ale statelor în materie de drepturi ale omului și adoptarea măsurilor de reglementare în această privință; |
| --- | --- |

—

recunoașterea obligațiilor extrateritoriale ale statelor în materie de drepturi ale omului și adoptarea măsurilor de reglementare în această privință;

| — | recunoașterea răspunderii penale a întreprinderilor; |
| --- | --- |

—

recunoașterea răspunderii penale a întreprinderilor;

| — | mecanisme de coordonare și cooperare între state în materie de anchetare, urmărire penală și executare în cazurile transfrontaliere; și |
| --- | --- |

—

mecanisme de coordonare și cooperare între state în materie de anchetare, urmărire penală și executare în cazurile transfrontaliere; și

| — | instituirea unor mecanisme internaționale judiciare și extrajudiciare de supraveghere și de asigurare a aplicării legii. |
| --- | --- |

—

instituirea unor mecanisme internaționale judiciare și extrajudiciare de supraveghere și de asigurare a aplicării legii.

| 2.9. | Unele aspecte ale obligației de diligență privind drepturile omului au făcut obiectul unei serii de studii efectuate de instituții și agenții europene, inclusiv de Agenția pentru Drepturi Fundamentale (FRA) (6) și de PE. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Recent, un studiu comandat de DG Justiție (7) a propus o analiză a cerințelor privind obligația de diligență la nivelul lanțurilor de aprovizionare. În cadrul acestuia, a fost realizat un sondaj în rândul părților interesate, a fost ilustrat cadrul de reglementare, au fost evaluate diverse opțiuni politice și a fost demonstrată necesitatea elaborării de măsuri cuprinzătoare, cu caracter obligatoriu, în ceea ce privește obligația de diligență privind drepturile omului. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | Cei mai mulți din cei peste 600 de respondenți ai sondajului au indicat că „o obligație de diligență fermă ca standard juridic de responsabilitate civilă poate asigura posibile beneficii întreprinderilor în ceea ce privește armonizarea, securitatea juridică, condițiile de concurență echitabile, o creștere a efectului de levier de-a lungul întregului lanț de aprovizionare printr-un standard nenegociabil.” S-a exprimat preferința pentru o reglementare intersectorială generală deoarece multe întreprinderi desfășoară activități în mai multe sectoare, eventual acoperind toate întreprinderile, pe baza UNGP, și pentru un standard de responsabilitate civilă, mai curând decât pentru o cerință procedurală. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | Studiul evidențiază, de asemenea, că „în prezent doar puțin peste o treime dintre întreprinderile care au răspuns au indicat faptul că respectă obligația de diligență care ține seama de impactul asupra drepturilor omului și asupra mediului în ansamblul lor”. În plus, „cea mai mare parte a întreprinderilor care au răspuns și care respectă obligația de diligență includ doar furnizori primari” (8). Prezentând rezultatele studiului, comisarul pentru justiție domnul Reynders a afirmat că acest lucru arată faptul că „măsura voluntară menită să abordeze încălcările drepturilor omului, climatul corporativ și daunele produse mediului, deși încurajată prin raportare, nu a stimulat modificarea necesară a conduitei” (9). |
| --- | --- |

2.12.

3.   Observații generale

| 3.1. | Măsurile voluntare nu pot preveni toate cazurile de încălcare a drepturilor. Măsurile cu caracter obligatoriu, însoțite de sancțiuni adecvate, pot servi la garantarea adeziunii la un standard juridic minim, inclusiv în cazul întreprinderilor care nu își iau în serios responsabilitățile morale în aceeași măsură ca cele care pun în aplicare standarde înalte în materie de drepturi ale omului. Normele obligatorii ar trebui concepute în acord cu sistemele de diligență necesară existente, cum ar fi UNGP, pentru a facilita punerea lor în aplicare și a evita suprapunerile. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Impactul negativ sau încălcările standardelor sociale, de mediu și în materie de drepturi ale omului poate fi rezultatul activităților proprii ale întreprinderilor, al activităților filialelor întreprinderilor sau ale întreprinderilor controlate, precum și al relațiilor de afaceri ale întreprinderilor, de exemplu, de la nivelul lanțului lor de aprovizionare și subcontractare. În consecință, UNGP, Liniile directoare ale ODCE și Declarația tripartită de principii a OIM recunosc faptul că obligația de diligență ar trebui să acopere și relațiile de afaceri ale întreprinderilor, inclusiv lanțurile de aprovizionare și subcontractare. Așadar, pe baza acestor cadre, cerințele privind obligația de diligență ar trebui, în mod ideal, să acopere toate operațiunile întreprinderilor, indiferent de dimensiunea lor, inclusiv activitățile proprii, operațiunile filialelor și întreprinderilor controlate ale acestora, precum și relațiile de afaceri, inclusiv ansamblul lanțurilor lor de aprovizionare și subcontractare, gestionarea francizelor și a contractelor. Acestea ar trebui să acopere operațiunile, impactul real și potențial și încălcările care au loc atât în interiorul, cât și în afara UE. Totuși, în practică, definirea domeniului pentru aplicarea obligației de diligență este dificilă: unul dintre criterii, de exemplu, ales în Legea nr. 399/2017 din 27 martie 2017 din Franța, este existența unei relații de afaceri stabile cu o entitate din lanțul de aprovizionare care implică un anumit grad de control. Curtea Constituțională a Franței a definit într-o altă hotărâre ce anume înseamnă o „relație de afaceri stabilă”: o relație regulată, stabilă și continuă, stabilită, în general, cu furnizori și subcontractanți primari. Desigur, un proiect mai ambițios ar fi acoperirea tuturor entităților fără excepție, însă trebuie să ținem seama de complexitatea generată de numărul mare de furnizori (până la 100 000 pentru o întreprindere multinațională) și în același timp, trebuie să încurajăm întreprinderile să pună în aplicare obligația de diligență pentru întregul lanț valoric/de aprovizionare. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Ar trebui încurajată dezvoltarea tehnologiilor informației inovatoare (de exemplu, „blockchain”), care permit urmărirea tuturor datelor, pentru a le utiliza în gestionarea lanțurilor de aprovizionare globale cu scopul de a reduce la minimum sarcinile și costurile administrative și a evita suprapunerile. Acestea oferă securitate și asigură trasabilitatea. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | CESE reafirmă următoarele (10): „Dacă fiecare stat membu al UE va pune la punct cadre obligatorii mai stricte privind obligația de diligență, va apărea o nepotrivire între astfel de standarde la nivelul UE. Întreprinderile cu sediul în statele membre care aplică cerințe mai stricte privind obligația de diligență nu trebuie să fie dezavantajate în raport cu cele care nu fac acest lucru. CESE observă că întreprinderile trebuie să dispună de condiții de concurență echitabile și de securitate juridică, cu responsabilități clar definite”. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Adoptarea dezechilibrată și fragmentară a sistemelor voluntare creează o concurență neloială la nivel european deoarece nu există un regim unic, ci un mozaic de legi naționale care sunt diferite între ele, deși urmăresc același obiectiv global. În afara UE, există o legislație foarte precară în ceea ce privește obligația de diligență, ceea ce este regretabil pentru unii parteneri comerciali esențiali precum SUA și China. Atunci când o inițiativă obligatorie a UE este pusă în aplicare, întreprinderile de pe celelalte piețe vor trebui să adere la standarde pentru a putea fi active pe piața noastră internă, când inițiativa legislativă a UE acoperă întreprinderi din țări terțe care furnizează bunuri și servicii în UE. Din motive legate de concurența loială, Tratatul ONU devine, de asemenea, foarte important pentru a institui condiții de concurență echitabile în afara jurisdicției UE. Actualul cadru al UE lasă loc unor practici și standarde diferite, inegale din punctul de vedere al standardelor sociale, de mediu și în materie de drepturi ale omului. O inițiativă legislativă a UE ar trebui să fie atât ambițioasă, cât și pragmatică și pregătită să pună în aplicare standardul internațional convenit în cadrul ONU (11) pentru a institui condiții de concurență echitabile la nivel internațional. Dat fiind rolul UE în apărarea drepturilor omului, un istoric al apicării corecte a obligației de diligență privind drepturile omului de către multe întreprinderi europene, în special cele de mari dimensiuni, le-ar putea promova ca pionieri în domeniul responsabilității de a proteja drepturile omului la nivelul LVG. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Pentru ca întreprinderile europene să poată îndeplini acest rol, trebuie asigurate, prin intermediul unui act legislativ cu caracter obligatoriu al UE, următoarele standarde de calitate:






  — | definiții clare și un limbaj inteligibil; |
| --- | --- | --- |

3.6.

—

definiții clare și un limbaj inteligibil;

| — | asigurarea securității și practicabilității juridice. |
| --- | --- |

—

asigurarea securității și practicabilității juridice.

| 3.7. | Prin influența pieței interne europene asupra comerțului mondial, o inițiativă legislativă europeană ar permite și mai mult instituirea unor condiții de concurență echitabile solicitând nu doar întreprinderilor europene să adere la obligația de diligență privind drepturile omului, ci și întreprinderilor din țări terțe care furnizează bunuri și servicii pe piața internă. Această cerință privind condițiile de concurență echitabile între întreprinderile din UE cu sediul în UE și întreprinderile din țări terțe care vând bunuri și servicii și investesc în piața internă trebuie să se afle în centrul oricărei noi inițiative legislative a UE, altfel întreprinderile UE se vor afla într-o situație de dezavantaj concurențial. În lumina exemplelor practice din regulamentele menționate anterior privind lemnul și minereurile provenind din zone de conflict, observăm că este posibilă promovarea pieței interne și pentru furnizorii internaționali. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Obligația de diligență privind drepturile omului a devenit o problemă pentru piața internă; având în vedere faptul că diferite state membre aplică diferite sancțiuni juridice pentru conduita întreprinderilor, o legislație fragmentată și parțial sectorială la nivelul UE nu este suficientă. Obligația de diligență poate avea diferite ramificații juridice în funcție de contextul național și juridic specific. În contextul prezentului aviz, obligația de diligență implică o serie de obligații pe care trebuie să le îndeplinească o întreprindere pentru a preveni, a atenua și a respecta drepturile omului (inclusiv convențiile centrale ale OIM) și impactul asupra mediului la nivelul operațiunilor sale și al lanțurilor de aprovizionare globale. În plus, trebuie garantat faptul că există condiții de concurență echitabile pentru toate întreprinderile implicate. La nivel internațional, în special în ceea ce privește Tratatul ONU privind întreprinderile și drepturile omului cu caracter obligatoriu, CESE regretă absența unei legislații dinamice privind obligația de diligență și consideră că incluziunea întreprinderilor din țări terțe care investesc și vând în UE în domeniul de aplicare a unei viitoare inițiative legislative a UE reprezintă un bun punct de plecare pentru a ridica standardele. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | CESE afirmă că este momentul ca CE să acționeze și să propună statelor membre și PE o inițiativă legislativă privind obligația de diligență care să recunoască responsabilitatea bazată pe actualele standarde și să ofere un cadru juridic clar întreprinderilor europene. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | O astfel de inițiativă legislativă ar trebui să pornească de la o înțelegere cuprinzătoare, dar în egală măsură solidă din punct de vedere juridic și neechivocă a părților interesante din cadrul unei întreprinderi (12). Părțile interesate se află în centrul unui grup de părți interesate, suferind deseori pierderi financiare atunci când întreprinderile sunt asociate cu încălcări ale drepturilor omului și cu prejudiciile de imagine aferente. Însă nu doar părțile interesate au o miză în gestionarea responsabilă a activităților comerciale cu obligația de diligență în ceea ce privește drepturile omului, ci și angajații, reprezentații lor la nivelul magazinului sau al sectorului și persoanele afectate de actele comise în cadrul unei întreprinderi, fie pentru că locuiesc în apropiere, fie pentru că sunt expuse impactului acestora și sunt deseori organizate în organizații ale societății civile. Toate grupurile de părți interesate ar trebui să fie luate în considerare în mod corespunzător în cadrul unei inițiative legislative a UE, în funcție de interesele respective. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Ca urmare, victimele ale căror drepturi sunt încălcate și reprezentanții acestora, cum ar fi organizațiile sindicale ale lucrătorilor și apărătorii drepturilor omului, trebuie să aibă acces la măsuri reparatorii eficace împotriva impactului negativ suferit. Măsuri reparatorii eficace înseamnă că persoanele în cauză trebuie să poată beneficia de compensații integrale pentru prejudiciile suferite. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | De asemenea, ar trebui subliniat că negocierile pentru un Tratat al ONU au creat premisele unor eventuale dispoziții privind răspunderea penală pentru cele mai grave acte, cum ar fi crimele de război sau execuțiile ilegale. Prin urmare, o inițiativă legislativă a UE trebuie să poată integra aceste chestiuni de drept penal în cadrele sale. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | Există, așadar, aspecte care trebuie incluse în analiza obligației de diligență privind drepturile omului:






  — | un cadru coerent privind drepturile omului bazat pe instrumente actuale care să se aplice întreprinderilor active pe piața internă; |
| --- | --- | --- |

3.13.

—

un cadru coerent privind drepturile omului bazat pe instrumente actuale care să se aplice întreprinderilor active pe piața internă;

| — | o răspundere care să genereze măsuri reparatorii eficace pentru persoanele afectate de abuzul în serviciu; și |
| --- | --- |

—

o răspundere care să genereze măsuri reparatorii eficace pentru persoanele afectate de abuzul în serviciu; și

| — | un cadru privind răspunderea specific, inclusiv – acolo unde este cazul în funcție de sistemul juridic și de abuz – privind răspunderea penală. |
| --- | --- |

—

un cadru privind răspunderea specific, inclusiv – acolo unde este cazul în funcție de sistemul juridic și de abuz – privind răspunderea penală.

| 3.14. | Interdependența dintre cadrul privind obligația de diligență și chestiunile legate de răspunderea civilă (și eventual penală) este evidentă. Existența unor proceduri și informații riguroase privind obligația de diligență permite întreprinderilor să demonstreze că nu sunt responsabile pentru o anumită încălcare a drepturilor omului. Întreprinderile care aplică obligația de diligență trebuie să aibă un beneficiu în urma eforturilor lor. Acest principiu nu poate fi interpretat ca o exonerare generală de răspundere. UNGP abordează acest aspect în observația sa la principiul 17 afirmând că: „instituirea unei obligații de diligență privind drepturile omului ar trebui să ajute întreprinderile să abordeze riscurile privind revendicările juridice împotriva lor arătând că au luat toate măsurile rezonabile pentru a evita implicarea într-un presupus abuz în ceea ce privește drepturile omului. Cu toate acestea, întreprinderile care au instituit obligația de diligență nu ar trebui să presupună că, prin ea însăși, aceasta le va exonera automat și pe deplin de răspunderea de a fi cauzat sau a fi contribuit la abuzuri în ceea ce privește drepturile omului”. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | O inițiativă legislativă trebuie să acopere obligația de diligență, dar trebuie să se asigure în egală măsură că aceasta ține seama în mod adecvat și coerent de chestiuni legate de răspundere în cadrul unui domeniu de aplicare bazat pe UNGP care va integra în special entitățile cu care o întreprindere are o legătură directă în ceea ce privește operațiunile, produsele sau serviciile sale prin relații de afaceri stabile. |
| --- | --- |

3.15.

| 3.16. | Aceasta ar putea fi, de asemenea, o abordare ideală pentru a include răspunderea proporționată, fără a stabili în mod arbitrar praguri pentru „IMM-uri”. Cadrele existente privind obligația de diligență, cum ar fi UNGP și Liniile directoare ale OCDE pentru societățile multinaționale, se aplică tuturor întreprinderilor dintr-un bun motiv: drepturile omului sunt universale și indivizibile; dimensiunea, veniturile și specificitatea sectoarelor pot varia foarte mult în ceea ce privește expunerea la riscuri din punctul de vedere al drepturilor omului la nivelul lanțurilor valorice; limitarea răspunderii la anumite dimensiuni, filiale și furnizori poate crea probleme deoarece LVG s-ar ajusta în funcție de pragurile de conformitate. Este adevărat că aceste întreprinderi, deja profund afectate de criza generată de COVID-19, au resurse mai puțin adecvate pentru a îndeplini sarcinile necesare. O obligație de diligență rezonabilă va asigura respectarea drepturilor omului și compensarea persoanelor direct afectate, dar va evita împovărarea IMM-urilor cu sarcini logistice, financiare și umane, în contextul celei mai grave crize economice. O clarificare referitoare la modul în care cerințele privind obligația de diligență interacționează cu o eventuală răspundere ar putea constitui o abordare practică pentru a ține seama de particularitățile IMM-urilor în Europa. |
| --- | --- |

3.16.

| 3.17. | Inițiativa legislativă ar trebui să acopere toate întreprinderile de la nivel intersectorial, astfel cum se stipulează în UNGP, care au sediul sau sunt active în UE, pentru a evita concurența neloială și condițiile de concurență inechitabile, precum și sectorul public. Aceasta ar trebui să impună întreprinderilor să respecte standarde înalte privind conduita responsabilă în afaceri, dar, în același timp, ar trebui să propună măsuri adecvate în acord cu respectivele riscuri de încălcare a drepturilor omului. Întreprinderile trebuie să instituie mecanisme de diligență eficiente pentru a identifica, a preveni și a atenua încălcările drepturilor omului și impactul social și de mediu negativ, acoperind activitățile și relațiile de afaceri ale întreprinderilor, inclusiv lanțurile lor de aprovizionare și subcontractare conectate în mod clar la o relație de afaceri în cadrul unor lanțuri valorice globale bine definite. |
| --- | --- |

3.17.

| 3.18. | Domeniul de aplicare material al inițiativei legislative ar trebui să garanteze o acoperire amplă a definiției drepturilor omului și privind mediul inclusiv a drepturilor lucrătorilor și ale organizațiilor sindicale ale lucrătorilor și să asigure incluziunea noilor evoluții din domeniul drepturilor omului (de exemplu, principiul nediscriminării). Acesta ar trebui să se bazeze pe instrumente cum ar fi Carta internațională a drepturilor omului și Convențiile OIM, precum și Convenția europeană privind drepturile omului și Carta socială europeană. Declarația tripartită de principii a OIM privind întreprinderile multinaționale și politica socială include însă și o listă cuprinzătoare de drepturi legate de întreprinderile multinaționale și de muncă, ce menționează, în mod specific, și convenții și recomandări privind securitatea și sănătatea în muncă de care ar trebui să se țină seama. În ceea ce privește drepturile privind mediul, trebuie avut în vedere Acordul de la Paris, cu limitarea că acest tratat internațional a fost semnat de guverne și nu de întreprinderi, ceea ce înseamnă că primele trebuie să își respecte angajamentele, iar cele din urmă trebuie să contribuie la realizarea lor. Ar trebui luate în considerare și tratatele UE și Carta drepturilor fundamentale a UE, precum și instrumentele naționale din domeniul drepturilor omului. În orice caz, nivelul de protecție a drepturilor omului nu ar trebui, sub nici o formă, să fie inferior celui prevăzut în actuala legislație de la nivel internațional, european sau național. |
| --- | --- |

3.18.

| 3.19. | Obligațiile de diligență ar trebui să acopere și impactul real și potențial. Ele ar trebui să acopere, de asemenea, impactul social și asupra mediului pe baza obiectivelor de dezvoltare durabilă, precum și combaterea corupției, guvernanța corporativă și echitatea fiscală. Impactul asupra mediului ar trebui considerat deosebit de important pentru conduita profesională durabilă. Potrivit definițiilor din UNGP, Liniile directoare ale OCDE și Declarația tripartită de principii a OIM, întreprinderile ar trebui să instituie obligația de diligență pentru „a identifica, a preveni, a atenua și a respecta modul în care abordează impactul real sau potențial. Pe baza acestor instrumente, obligația de diligență ar trebui să includă, protejând totodată interesele legitime ale secretului de afaceri, evaluarea și identificarea impactului negativ real și potențial, acțiunea bazată pe constatări pentru a elimina și a preveni impactul negativ, monitorizarea punerii în aplicare și a rezultatelor și comunicarea modului în care a fost abordat impactul”. Inițiativa legislativă ar trebui concepută ținând seama de sistemele de diligență necesară existente, cum ar fi UNGP, pentru a facilita punerea lor în aplicare și a evita suprapunerile. |
| --- | --- |

3.19.

| 3.20. | Inițiativa legislativă trebuie să descrie în mod clar măsurile individuale care trebuie adoptate de întreprinderi pe parcursul întregului proces de diligență necesară pentru a evalua riscul legat de drepturile omului în acord cu altă legislație a UE cu caracter obligatoriu, cum ar fi revizuirea Directivei privind prezentarea de informații nefinanciare (13), care ar putea necesita în viitor o ajustare în consecință. Aceasta ar trebui să cuprindă următoarele măsuri:






  — | o analiză a riscurilor clar definită [identificarea și evaluarea impactului negativ (potențial) al activităților corporative asupra drepturilor omului și a mediului], inclusiv un mecanism de alertă timpurie; |
| --- | --- | --- |

3.20.

—

o analiză a riscurilor clar definită [identificarea și evaluarea impactului negativ (potențial) al activităților corporative asupra drepturilor omului și a mediului], inclusiv un mecanism de alertă timpurie;

| — | măsuri de monitorizare (definirea responsabilităților corporative interne, stoparea și prevenirea efectelor adverse); |
| --- | --- |

—

măsuri de monitorizare (definirea responsabilităților corporative interne, stoparea și prevenirea efectelor adverse);

| — | urmărirea eficienței măsurilor adoptate pe baza Liniilor directoare ale OCDE pentru societățile multinaționale și a UNGP; |
| --- | --- |

—

urmărirea eficienței măsurilor adoptate pe baza Liniilor directoare ale OCDE pentru societățile multinaționale și a UNGP;

| — | comunicarea [raportarea privind gestionarea impactului negativ (potențial) al activităților corporative] respectând secretul de afaceri legitim; |
| --- | --- |

—

comunicarea [raportarea privind gestionarea impactului negativ (potențial) al activităților corporative] respectând secretul de afaceri legitim;

| — | Organizațiile sindicale ale lucrătorilor reprezentate în cadrul întreprinderii ar trebui să fie implicate în conformitate cu cadrul aplicabil dialogului social. |
| --- | --- |

—

Organizațiile sindicale ale lucrătorilor reprezentate în cadrul întreprinderii ar trebui să fie implicate în conformitate cu cadrul aplicabil dialogului social.

| 3.21. | Statele membre ar trebui să se asigure că una sau mai multe autorități publice naționale (de exemplu, inspectoratele de muncă sau cele de sănătate și siguranță) au responsabilitatea de a monitoriza respectarea obligațiilor întreprinderilor. Autoritatea ar trebui să aibă resursele și expertiza necesare pentru a efectua controale, inclusiv ex officio și verificări pe baza evaluării riscurilor, a informațiilor primite de la avertizorii de integritate și a plângerilor. Aceasta ar trebui să lucreze în strânsă cooperare cu partenerii sociali și să asigure implicarea activă a acestora. Punctele de contract ale OECD echipate corespunzător ar trebui să joace, de asemenea, un rol în acest sens. |
| --- | --- |

3.21.

| 3.22. | Instrumentele internaționale recunosc rolul necesar pe care consultările semnificative cu reprezentanții societății civile, precum și cu organizațiile sindicale ale lucrătorilor și cu reprezentanții legitimi ai acestora la nivelurile respective de dialog social (la nivelul magazinului, la nivel sectorial, național, european, internațional), ar trebui să îl aibă în definirea și punerea în aplicare a inițiativelor privind obligația de diligență ale întreprinderilor. Prin urmare, o inițiativă legislativă ar trebui să garanteze o astfel de participare în ceea ce privește respectivele dispoziții privind obligația de diligență. |
| --- | --- |

3.22.

| 3.23. | În sistemele existente pe care se poate baza o inițiativă legislativă obligatorie, punerea în aplicare și utilizarea unui sistem de diligență necesară nu exclud în sine răspunderea, deoarece prejudiciile rezultă din încălcarea drepturilor omului, nu din neglijarea diligenței necesare. Atunci când nu se poate asigura prevenirea, victimele încălcării drepturilor omului au nevoie cel puțin de măsuri reparatorii eficiente care să garanteze compensarea integrală pentru prejudiciile suferite. Un sistem de diligență necesară va servi pentru a ilustra eforturile depuse pentru a preveni prejudiciile. |
| --- | --- |

3.23.

4.   Observații specifice

| 4.1. | Întreprinderile care își desfășoară activitatea la nivel transfrontalier, în interiorul UE și în afara ei trebuie gestionate într-un mod durabil din punct de vedere economic, social, ecologic, cu perspective de amplasament, producție de bunuri și servicii în Europa. Inițiativa legislativă ar trebui să impună, de asemenea, întreprinderilor să integreze principii și considerente de conduită responsabilă și durabilă în relațiile lor de afaceri în cadrul lanțurilor valorice globale. Inițiativa legislativă ar trebui să se orienteze spre instaurarea unui cadru care va include un dialog eficient și obligatoriu cu toate părțile interesate ale unei întreprinderi, de preferință la nivelul consiliilor de supraveghere și consultative ale acestora. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Ținând seama de provocările și de obstacolele cu care se confruntă de obicei victimele în ceea ce privește accesul la justiție în țări terțe în care își desfășoară activitatea întreprinderi europene, ar trebui garantată posibilitatea de acces la justiție în statele membre unde își are sediul întreprinderea (sau unde aceasta își desfășoară activitățile comerciale). Prin urmare, ar trebui să existe posibilitatea de a formula plângeri împotriva întreprinderilor care au sediul sau care își desfășoară activitățile într-un stat membru sau au în alt mod o legătură cu un astfel de stat în jurisdicția statului membru respectiv. Această posibilitate este deja prevăzută în Legea privind datoria de diligență a întreprinderilor din 27 martie 2017 din Franța, însă cauzele pendinte arată faptul că nu este dobândită încă o competență judiciară a instanțelor naționale pentru plângeri privind o filială din străinătate. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Competența judiciară a instanțelor europene se limitează, de obicei, la persoanele din Europa care sunt chemate în judecată. Aceasta înseamnă că o întreprindere cu sediul în Europa poate fi chemată în judecată într-un tribunal european, însă, în general, nu și filialele sale care au sediul în țara în care a avut loc prejudiciul. Furnizorii și intermediarii din lanțul de aprovizionare sunt și mai îndepărtați de întreprinderea europeană respectivă. Trebuie să se asigure faptul că victimele încălcărilor drepturilor omului în mediul de afaceri și reprezentanții lor, inclusiv organizațiile sindicale ale lucrătorilor și apărătorii drepturilor omului, au, în ceea ce privește drepturile omului, acces la proceduri, instanțe și autorități echitabile. Atunci când nu este clar dacă răspunderea potențială revine societății-mamă, uneia dintre filialele sale sau unui furnizor, competența judiciară ar trebui să aparțină unei singure instanțe, care să aplice proceduri echitabile. În consecință, Regulamentul Bruxelles I ar trebui să fie modificat pentru a permite o procedură în Europa, atunci când sunt implicate încălcări ale drepturilor omului. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Un alt aspect care a fost discutat la nivelul ONU este legea aplicabilă. În conformitate cu articolul 7 din Regulamentul Roma II, există o culegere de legi în cazuri de daune aduse mediului. Drepturile omului vor beneficia oare de același tratament pentru a se garanta că violarea acestor drepturi se situează pe același plan cu daunele aduse mediului? Această chestiune este în prezent o temă de dezbatere între avocați și CESE va pleda pentru o astfel de aliniere în principiu fără a aduce atingere tuturor consecințelor juridice. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Un cadru privind răspunderea specific, inclusiv – acolo unde este cazul în funcție de sistemul juridic și de abuz – privind răspunderea penală, trebuie introdus pentru cazurile în care au loc încălcări ale standardelor sociale, de mediu și în materie de drepturi ale omului sau un impact negativ al operațiunilor întreprinderilor, inclusiv la nivelul lanțurilor de aprovizionare sau de subcontractare ale acestora. Răspunderea penală pentru cele mai odioase crime a fost inclusă în proiectul de Tratat al ONU. În avizul său privind Tratatul ONU, CESE a menționat deja că această răspundere ar trebui extinsă și la cazurile de neglijență gravă (14). |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | De asemenea, CESE și-a exprima opiniile privind chestiunea sarcinii probei și respectivul standard al probei. În avizul său CESE (15) formulează următoarea propunere: „(...) Aceasta va însemna cel puțin că persoanelor care reclamă încălcări ale drepturilor omului li se va cere doar să dovedească existența unei conexiuni clare între autorul încălcării (furnizorul sau filiala, de exemplu) și societatea beneficiară sau societatea-mamă, căreia însă trebuie să i se ceară să dovedească în mod plauzibil că încălcările nu s-au aflat sub controlul său”. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Întreprinderile nu ar trebui să fie expuse exercitării abuzive a drepturilor procesuale sau unei răspunderi absolute, atunci când pot face trimitere la procesele lor de diligență necesară pentru a-și ilustra implicarea și acțiunile menite să atenueze și să prevină impactul prejudiciabil. Atunci când o întreprindere nici nu a cauzat, nici nu a contribuit la un prejudiciu și nici nu ar fi putut să aibă cunoștință de acesta, chiar dacă a instituit un proces de diligență semnificativ, nu poate fi invocată nicio răspundere. Un proces de diligență necesară ar trebui să abordeze problema „vălului corporativ” deseori citată, conform căreia, de multe ori, victimele nu au resursele sau posibilitatea de a ilustra lanțul specific de responsabilitate în cadrul unui LVG. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Măsurile necesare pentru a facilita accesul victimelor la justiție ar trebui să includă sisteme de sprijin adecvate. Procedura măsurilor provizorii ar trebui să permită stoparea operațiunilor care încalcă standardele sociale, de mediu și în materie de drepturi ale omului. CESE a semnalat deja importanța martorilor și rolul avertizorilor de integritate, precum și necesitatea de a sprijini ONG-urile care sunt active în acest domeniu în măsura în care ele au un interes legitim, pe baza unor principii stabilite, juridice, în adoptarea de acțiuni și colectarea de probe. În Franța, o serie de avize formale privind inițiative ale ONG-urilor împotriva întreprinderilor pe baza obligației de diligență din această țară au demonstrat dificultățile în punerea în aplicare a legii (legea aplicabilă, de exemplu). |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Un cadru obligatoriu privind obligația de diligență ar trebui realizat pe baza unui standard agreat a cărui punere în aplicare să fie însoțită de sancțiuni proporționale, eficiente și disuasive, deoarece răspunderea va trebui să se bazeze pe încălcarea unui set clar definit de drepturi ale omului. La fel ca în toate regimurile de răspundere, trebuie stabilită o legătură de cauzalitate incontestabilă între culpă sau faptul de a nu preveni și un anumit prejudiciu. În cazul unor raporturi de cauzalitate care nu sunt imediate, ci îndepărtate, nu există în consecință nicio legătură cu riscul. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | Sancțiunile ar trebui să includă excluderea de la achizițiile publice și de la finanțarea publică, precum și sancțiuni financiare proporționale cu cifra de afaceri și măsurile reparatorii ale întreprinderii. Acest lucru ar trebui să încurajeze întreprinderile să respecte obligațiile și să prevină impactul negativ al activităților lor. Aceasta ar trebui să contribuie și mai mult la convergența ascendentă a abordării privind drepturile omului, inclusiv drepturile lucrătorilor și ale organizațiilor sindicale ale lucrătorilor. Statele membre ar trebui să introducă stimulente care să încurajeze întreprinderile să adopte o abordare ambițioasă, orientată către operațiuni economice durabile, inclusiv la nivelul lanțurilor lor de aprovizionare și subcontractare. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | O inițiativă legislativă ar trebui să includă o clauză privind menținerea nivelului de protecție, o clauză a dispoziției celei mai favorabile, precum și o clauză de revizuire pe baza contribuției experților, pentru care legislația privind protecția datelor ar putea fi un exemplu. Cerințele privind o nouă inițiativă legislativă a UE ar trebui să se aplice și instrumentelor de diligență necesară voluntare, care ar trebui adaptate în consecință. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | CE ar trebui să promoveze în mod activ politica privind obligația de diligență la nivel internațional, de exemplu în procesul privind Tratatul ONU, în toate organizațiile internaționale relevante pentru a stimula alte jurisdicții să urmeze această cale. |
| --- | --- |

4.12.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  JO C 303, 19.8.2016, p. 17; JO C 97, 24.3.2020, p. 9 și avizul CESE pe tema „Lanțuri de aprovizionare durabile și locuri de muncă decente în comerțul internațional”. A se vedea pagina 197 din prezentul Jurnal Oficial.

1

(2)  Astfel cum sunt exprimate în Carta internațională a drepturilor omului, cele 9 instrumente esențiale privind drepturile omului, în ceea ce privește Europa și UE, Convenția europeană privind drepturile omului, Carta socială europeană și Carta drepturilor fundamentale a UE.

2

(3)  Astfel cum sunt exprimate în standardele fundamentale de muncă și, în special, în Declarația tripartită de principii a OIM privind întreprinderile multinaționale și politica socială.

3

(4)  JO C 97, 24.3.2020, p. 9.

4

(5)  Rezoluția PE 2018/2763(RSP).

5

(6)  Studiul FRA, Îmbunătățirea accesului la căile de atac în domeniul afacerilor și al drepturilor omului la nivelul UE (Viena, 2017).

6

(7)  https://op.europa.eu/ro/publication-detail/-/publication/8ba0a8fd-4c83-11ea-b8b7-01aa75ed71a1/language-ro

7

(8)  Studiu asupra cerințelor privind obligația de diligență de-a lungul lanțului de aprovizionare, Comisia Europeană, ianuarie 2020, p. 16.

8

(9)  Speech by Commissioner Reynders in RBC webinar on due diligence („Discursul comisarului Reynders în cadrul webminarului pe tema «Conduita responsabilă în afaceri privind obligația de diligență»”), 30 aprilie 2020.

9

(10)  A se vedea nota de subsol 4.

10

(11)  Tratatul ONU „Întreprinderile și drepturile omului”.

11

(12)  https://s3.amazonaws.com/brt.org/BRT-StatementonthePurposeofaCorporationOctober2020.pdf

12

(13)  JO L 330, 15.11.2014, p. 1.

13

(14)  A se vedea nota de subsol 4.

14

(15)  A se vedea nota de subsol 4.

15

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/145 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/145

---

Avizul Comitetului Economic și Social European privind „Revizuirea Agendei teritoriale a UE, a Cartei de la Leipzig și a Agendei urbane a UE”

(Aviz exploratoriu la solicitarea Președinției germane)

(2020/C 429/20)

| Raportor: | Petr ZAHRADNÍK |
| --- | --- |
| Coraportor: | Roman HAKEN |

Raportor:

Petr ZAHRADNÍK

Coraportor:

Roman HAKEN

| Sesizare | 18.2.2020 – scrisoarea domnului Peter ALTMAIER, ministrul federal al economiei și energiei din Germania |
| --- | --- |
| Baza procedurală | Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru uniunea economică și monetară și coeziune economică și socială |
| Data adoptării în secțiune | 20.7.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri) | 216/0/4 |

Sesizare

18.2.2020 – scrisoarea domnului Peter ALTMAIER, ministrul federal al economiei și energiei din Germania

Baza procedurală

Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru uniunea economică și monetară și coeziune economică și socială

Data adoptării în secțiune

20.7.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului

(voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri)

216/0/4

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | CESE recomandă ca noile circumstanțe și noii parametri care au apărut de la momentul intrării în vigoare a actualei Carte de la Leipzig (a se vedea punctul 2.2) să fie pe deplin integrați în conținutul noii carte, astfel încât aceasta să fie compatibilă, din punct de vedere funcțional, cu viitorul cadru financiar multianual al UE și cu legăturile sale cu procesul semestrului european. Ar trebui să țină cont de impactul și consecințele pandemiei de COVID-19 asupra evoluțiilor economice, sociale, teritoriale și de mediu ale statelor membre și ale UE în ansamblul său. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | CESE atrage atenția asupra creșterii anticipate a perturbărilor și a riscurilor (economice, sanitare, de mediu, informatice etc.) și propune sublinierea explicită a necesității de a introduce reziliența în noua Cartă de la Leipzig pentru orașe europene durabile. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | CESE salută textul privitor la Agenda teritorială pentru 2030 și acceptă pilonii săi fundamentali, care se întemeiază pe justiție, protejarea mediului și necesitatea de a transpune dimensiunea teritorială în ansamblul domeniilor vizate ale administrației publice. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | CESE salută, în același timp, posibilitatea pe care i-o oferă Agenda teritorială 2030 de a participa la procesul punerii sale în aplicare. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | CESE este conștient de spațiul considerabil de manevră disponibil pentru a utiliza o abordare integrată în cadrul dezvoltării teritoriale și urbane și de avantajele pe care le generează o asemenea abordare sub forma unei sinergii a efectelor, a unei reduceri a costurilor și a unei interconexiuni funcționale a conținutului proiectelor care beneficiază de sprijin. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | CESE atrage atenția asupra spațiului de manevră care se prezintă în privința abordării integrate, fiind vorba despre posibilitatea de a combina resurse financiare publice și private, pentru a spori capacitatea și a partaja riscul în avantajul dezvoltării teritoriale și urbane, sub rezerva controlului democratic, a transparenței guvernanței și a responsabilității. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | CESE aprobă fără rezerve echilibrul între diferitele tipuri de teritoriu, în momentul în care se recurge la instrumentele de dezvoltare teritorială și urbană. Recomandă utilizarea acelor instrumente de susținere care sunt cele mai adecvate pentru tipurile de teritoriu vizate, respectând în același timp principiul subsidiarității, ceea ce va conduce la eliminarea simptomelor sărăciei, înapoierii și izolării în cazul regiunilor supuse riscului. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | CESE subliniază importanța noilor modele și a aspectelor legate de dezvoltarea aglomerărilor urbane și a zonelor metropolitane, ele fiind factori-cheie pentru îmbunătățirea competitivității globale a UE prin deschiderea lor, precum și necesitatea de a rezista la unele efecte colaterale ale globalizării. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Cu toate acestea, CESE este conștient și de importanța protecției și a sprijinului acordat teritoriilor periferice și îndepărtate, în special celor rurale, pentru a le include în dezvoltarea regională modernă și durabilă. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Dacă se iau în considerare factorii endogeni și exogeni, nu este posibil să se trateze separat durabilitatea și reziliența orașelor și regiunilor. De asemenea, CESE recomandă să se asigure o coordonare maximă între Agenda urbană și politica de coeziune teritorială. Aceasta poate fi garantată cu ajutorul unor parteneriate funcționale între zonele urbane și rurale și al unor proiecte integrate care să aibă menirea de a consolida durabilitatea și reziliența sistemelor locale de natură economică, socială și de mediu ale orașelor, ale teritoriilor lor funcționale și ale zonelor lor rurale periferice. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | CESE invită Comisia Europeană să susțină schimburile de experiență care conduc treptat la recomandări metodologice, spre a ține cont de riscuri emergente și de reziliență, ca etapă a întocmirii și a evaluării planurilor de dezvoltare la nivelurile urban și regional. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Pe de o parte, CESE observă că metropolele și aglomerările urbane au creat, datorită concentrării resurselor și diversificării activităților economice, condiții favorabile pentru a deveni poli de dezvoltare a economiei naționale în ansamblu și puncte de contact ale acesteia din urmă, în contextul deschiderii economice a mondializării; pe de altă parte, CESE că este pe deplin conștient de necesitatea unei dezvoltări echilibrate a ansamblului economiei naționale, inclusiv a regiunilor rurale și periferice. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | CESE solicită ferm să se asigure o reprezentare mai echilibrată în cadrul principiului de parteneriat în materie de dezvoltare urbană și regională. Programul LEADER/DLRC constituie un exemplu bun de reprezentare echitabilă, întrucât prevede că maximum 50 % din membrii parteneriatului pot proveni din administrația publică. Cu toate acestea, CESE recomandă o mai mare implicare a grupurilor-țintă (locuitorii orașelor și zonelor rurale, ONG-urile locale și partenerii sociali) în vederea unei cooperări eficiente între sectorul public și cel privat. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | CESE observă că, în practică, abordarea teritorială integrată este aplicată în principal în zonele rurale (LEADER/DLRC) și în cazul aglomerărilor urbane funcționale și al aglomerărilor metropolitane. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | Deși în componența organelor de administrație și de consiliere parteneriatul (intersectorial) este garantat, în practică entitățile private (indiferent dacă sunt întreprinderi locale, ONG-uri sau GAL și asociațiile similare) ocupă o poziție mult mai slabă în cadrul ITI. În viitor, este necesar să se remedieze această discrepanță, care nu permite obținerea unei perspective echilibrate asupra nevoilor de dezvoltare ale comunității. |
| --- | --- |

1.15.

2.   Context

| 2.1. | Carta de la Leipzig este un document interguvernamental al statelor membre ale UE, care vizează respectarea principiilor și a strategiilor comune în materie de politică de dezvoltare urbană durabilă. În această privință, Carta se întemeiază pe trei piloni:






  — | integrarea conceptului de dezvoltare urbană durabilă în politicile de dezvoltare naționale, regionale și locale; |
| --- | --- | --- |

2.1.

—

integrarea conceptului de dezvoltare urbană durabilă în politicile de dezvoltare naționale, regionale și locale;

| — | adoptarea unor instrumente de dezvoltare urbană integrată (de exemplu, dezvoltarea locală plasată sub responsabilitatea comunității – DLRC-U) și instituirea unei administrații publice aferente, precum și a unei gestiuni care să adopte principiul guvernanței pe mai multe niveluri; |
| --- | --- |

—

adoptarea unor instrumente de dezvoltare urbană integrată (de exemplu, dezvoltarea locală plasată sub responsabilitatea comunității – DLRC-U) și instituirea unei administrații publice aferente, precum și a unei gestiuni care să adopte principiul guvernanței pe mai multe niveluri;

| — | garantarea unui echilibru cu celelalte tipuri de structuri teritoriale, respectând în același timp structura urbană policentrică. |
| --- | --- |

—

garantarea unui echilibru cu celelalte tipuri de structuri teritoriale, respectând în același timp structura urbană policentrică.

| 2.2. | CESE aprobă scopul și conținutul Cartei de la Leipzig, însă apreciază că aceasta trebuie adaptată noilor circumstanțe care au apărut ulterior adoptării sale, în mai 2007. Cele mai importante schimbări survenite din acel moment sunt următoarele:






  — | progrese tehnologice enorme și o extindere a potențialului de inovare sub forma digitalizării, a mobilității inteligente și a altor soluții inteligente, care prezintă numeroase posibilități de dezvoltare (de exemplu, optimizarea utilizării resurselor etc.), însoțite însă de riscuri strategice (efecte asupra inserției profesionale, vulnerabilitatea sistemelor informatice etc.); |
| --- | --- | --- |

2.2.

—

progrese tehnologice enorme și o extindere a potențialului de inovare sub forma digitalizării, a mobilității inteligente și a altor soluții inteligente, care prezintă numeroase posibilități de dezvoltare (de exemplu, optimizarea utilizării resurselor etc.), însoțite însă de riscuri strategice (efecte asupra inserției profesionale, vulnerabilitatea sistemelor informatice etc.);

| — | impactul economiei 4.0 și al societății 4.0 din punctul de vedere al noii organizări a activităților economice sub forma unei economii circulare și partajate, ai cărei factori declanșatori ai dezvoltării și ale cărei efecte sunt concentrate îndeosebi în aglomerațiile urbane; |
| --- | --- |

—

impactul economiei 4.0 și al societății 4.0 din punctul de vedere al noii organizări a activităților economice sub forma unei economii circulare și partajate, ai cărei factori declanșatori ai dezvoltării și ale cărei efecte sunt concentrate îndeosebi în aglomerațiile urbane;

| — | transformarea structurii sociale sub efectul migrațiilor, al influențelor demografice și al evoluției modurilor de viață; |
| --- | --- |

—

transformarea structurii sociale sub efectul migrațiilor, al influențelor demografice și al evoluției modurilor de viață;

| — | posibilitățile și provocările generate de obiectivele și de măsurile incluse în Pactul verde european; |
| --- | --- |

—

posibilitățile și provocările generate de obiectivele și de măsurile incluse în Pactul verde european;

| — | noile moduri și modele de finanțare a dezvoltării urbane, bazate pe partajarea resurselor – atât private, cât și publice – și a intereselor; |
| --- | --- |

—

noile moduri și modele de finanțare a dezvoltării urbane, bazate pe partajarea resurselor – atât private, cât și publice – și a intereselor;

| — | noi aspecte legate de deschiderea aglomerărilor urbane și a metropolelor către exterior, ținând seama de rolul lor în cadrul competitivității mondiale și de necesitatea ca acestea să reziste repercusiunilor asociate mondializării; |
| --- | --- |

—

noi aspecte legate de deschiderea aglomerărilor urbane și a metropolelor către exterior, ținând seama de rolul lor în cadrul competitivității mondiale și de necesitatea ca acestea să reziste repercusiunilor asociate mondializării;

| — | nevoia constantă de a spori participarea populației la planificarea și la punerea în aplicare a proiectelor de dezvoltare a orașelor și a zonei lor periferice rurale. |
| --- | --- |

—

nevoia constantă de a spori participarea populației la planificarea și la punerea în aplicare a proiectelor de dezvoltare a orașelor și a zonei lor periferice rurale.

| 2.3. | Agenda teritorială 2030 constituie un document interguvernamental al statelor membre ale Uniunii Europene, elaborat pe baza cooperării cu parteneri din alte state, cu instituțiile UE și organizații și cu grupuri de interes europene. Obiectivul său este să se garanteze că necesitatea unui viitor durabil implică nu doar consolidarea coeziunii teritoriale, care constituie un obiectiv stabilit prin articolul 3 din Tratatul privind Uniunea Europeană, ci și ansamblul teritoriilor și al locuitorilor acestora. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.3.1. | Din această perspectivă, Agenda teritorială 2030 îndeamnă la consolidarea dimensiunii teritoriale a tuturor politicilor, la toate nivelurile guvernamentale. În această privință, se întemeiază pe trei piloni:






  — | primul său obiectiv esențial este o Europă justă, care să ofere perspective de viitor tuturor tipurilor de teritorii și locuitorilor acestora. Este vorba despre promovarea contribuției dimensiunii teritoriale și a amenajării teritoriului la integrarea și la interconexiunea priorităților politice, precum coeziunea economică, socială și teritorială, Pilonul european al drepturilor sociale, o Europă mai apropiată de cetățenii săi, o dezvoltare mai incluzivă, mai durabilă și mai integrată a locurilor și a teritoriilor, o transformare justă și integrarea teritorială în Europa; |
| --- | --- | --- |

2.3.1.

—

primul său obiectiv esențial este o Europă justă, care să ofere perspective de viitor tuturor tipurilor de teritorii și locuitorilor acestora. Este vorba despre promovarea contribuției dimensiunii teritoriale și a amenajării teritoriului la integrarea și la interconexiunea priorităților politice, precum coeziunea economică, socială și teritorială, Pilonul european al drepturilor sociale, o Europă mai apropiată de cetățenii săi, o dezvoltare mai incluzivă, mai durabilă și mai integrată a locurilor și a teritoriilor, o transformare justă și integrarea teritorială în Europa;

| — | cel de al doilea obiectiv esențial este o Europă verde, care să protejeze mediul comun și să modeleze transformarea societală. Este vorba despre promovarea contribuției dimensiunii teritoriale și a amenajării teritoriului la îndeplinirea priorităților politice, precum obiectivele de dezvoltare durabilă (ODD) ale ONU, Pactul verde european, Acordul de la Paris și tranziția Europei către o economie circulară; |
| --- | --- |

—

cel de al doilea obiectiv esențial este o Europă verde, care să protejeze mediul comun și să modeleze transformarea societală. Este vorba despre promovarea contribuției dimensiunii teritoriale și a amenajării teritoriului la îndeplinirea priorităților politice, precum obiectivele de dezvoltare durabilă (ODD) ale ONU, Pactul verde european, Acordul de la Paris și tranziția Europei către o economie circulară;

| — | pe locul trei se află Agenda teritorială 2030, care asigură o orientare strategică a amenajării teritoriului și care îndeamnă la consolidarea dimensiunii teritoriale a tuturor politicilor, la toate nivelurile guvernamentale. Acest context vizează și CESE, căruia i se solicită să își informeze membrii cu privire la prioritățile sale și să îi încurajeze să coopereze la punerea lor în aplicare. Este vorba în special despre sublinierea importanței partenerilor societății civile pentru asigurarea unui viitor durabil pentru toate teritoriile și despre consolidarea abordării dezvoltării locale adoptată de autoritățile locale, precum și despre orice alt instrument care să faciliteze dezvoltarea teritorială integrată și cooperarea. De asemenea, membrii CESE sunt îndemnați să promoveze prioritățile Agendei teritoriale în dezbaterile politice de la nivel european. |
| --- | --- |

—

pe locul trei se află Agenda teritorială 2030, care asigură o orientare strategică a amenajării teritoriului și care îndeamnă la consolidarea dimensiunii teritoriale a tuturor politicilor, la toate nivelurile guvernamentale. Acest context vizează și CESE, căruia i se solicită să își informeze membrii cu privire la prioritățile sale și să îi încurajeze să coopereze la punerea lor în aplicare. Este vorba în special despre sublinierea importanței partenerilor societății civile pentru asigurarea unui viitor durabil pentru toate teritoriile și despre consolidarea abordării dezvoltării locale adoptată de autoritățile locale, precum și despre orice alt instrument care să faciliteze dezvoltarea teritorială integrată și cooperarea. De asemenea, membrii CESE sunt îndemnați să promoveze prioritățile Agendei teritoriale în dezbaterile politice de la nivel european.

| 2.4. | CESE își exprimă acordul cu privire la conținutul Agendei teritoriale 2030, a cărei importanță o confirmă, și apreciază eforturile depuse începând din 2011 în scopul actualizării și al aprofundării temei Agendei teritoriale:






  — | în special, subscrie la obiectivul de ansamblu al Agendei teritoriale, care prevede un viitor durabil pentru toate tipurile de teritorii și pentru toți locuitorii acestora din Europa; |
| --- | --- | --- |

2.4.

—

în special, subscrie la obiectivul de ansamblu al Agendei teritoriale, care prevede un viitor durabil pentru toate tipurile de teritorii și pentru toți locuitorii acestora din Europa;

| — | aprobă obiectivele și prioritățile Agendei teritoriale 2030 și apreciază eforturile depuse în favoarea teritoriilor și a locuitorilor acestora; |
| --- | --- |

—

aprobă obiectivele și prioritățile Agendei teritoriale 2030 și apreciază eforturile depuse în favoarea teritoriilor și a locuitorilor acestora;

| — | aprobă accentul pus pe realizarea unor priorități precum: (a) o Europă echilibrată, care nu lasă pe nimeni și nicio localitate în urmă; (b) regiuni funcționale care conectează zonele urbane și cele rurale; (c) integrarea vieții și a activității profesionale dincolo de frontierele naționale; (d) un mediu sănătos și condiții de viață decente; (e) o economie circulară; și, de asemenea, (f) o conectivitate digitală și fizică durabilă; |
| --- | --- |

—

aprobă accentul pus pe realizarea unor priorități precum: (a) o Europă echilibrată, care nu lasă pe nimeni și nicio localitate în urmă; (b) regiuni funcționale care conectează zonele urbane și cele rurale; (c) integrarea vieții și a activității profesionale dincolo de frontierele naționale; (d) un mediu sănătos și condiții de viață decente; (e) o economie circulară; și, de asemenea, (f) o conectivitate digitală și fizică durabilă;

| — | consideră că este indispensabil ca societatea civilă să participe la urmărirea atingerii obiectivelor teritoriale, precum o Europă justă și verde, și își exprimă acordul cu privire la asocierea CESE la acest proces, în calitate de actor central; |
| --- | --- |

—

consideră că este indispensabil ca societatea civilă să participe la urmărirea atingerii obiectivelor teritoriale, precum o Europă justă și verde, și își exprimă acordul cu privire la asocierea CESE la acest proces, în calitate de actor central;

| — | apreciază că toți membrii CESE au posibilitatea de a participa la lucrările de elaborare și de punere în aplicare a Agendei teritoriale 2030, prin intermediul site-ului internet www.territorialagenda.eu. |
| --- | --- |

—

apreciază că toți membrii CESE au posibilitatea de a participa la lucrările de elaborare și de punere în aplicare a Agendei teritoriale 2030, prin intermediul site-ului internet www.territorialagenda.eu.

| 2.5. | CESE salută procesul de susținere a instituirii noii Agenda urbane a Uniunii, ca urmare a semnării Pactului de la Amsterdam. Acest program, care are legături strânse și logice cu programele URBACT sau URBAN, prezintă un potențial incontestabil pentru viitor în ceea ce privește determinarea priorităților de dezvoltare urbană și de punere în valoare a bunelor practici care vor putea fi reproduse în cadrul Uniunii. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Deși toate temele prioritare ale Agendei sunt relevante pentru organizațiile societății civile, ele depășesc rolurile care îi revin în mod tradițional societății civile. ONG-urile, întreprinderile sociale și cooperativele își dezvoltă din ce în ce mai mult capacitatea sau stabilesc noi modele economice sau organizatorice pentru a furniza servicii de interes public. Este necesar ca autoritățile publice să fie în măsură să se perceapă pe sine din perspectiva grupurilor și a organizațiilor care lucrează în zonele urbane. CESE arată că implicarea rețelelor regionale sau naționale sau a organizațiilor locale cu o experiență considerabilă în ceea ce privește un anumit subiect ar fi la fel de utilă ca și rețelele europene. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | În orice caz, pentru a pune în aplicare într-o manieră eficace Agenda urbană a Uniunii, este indispensabil:






  (a) | să se ia în considerare nevoile de bază ale partenerilor implicați și să se acorde atenție procesului de consolidare a capacităților (în principal pentru parteneriatele orizontale de la nivelul orașelor). În acest scop, CESE recomandă să se recurgă la mijloacele financiare furnizate de fondurile europene prevăzute pentru „asistența tehnică”; |
| --- | --- | --- |

2.7.

(a)

să se ia în considerare nevoile de bază ale partenerilor implicați și să se acorde atenție procesului de consolidare a capacităților (în principal pentru parteneriatele orizontale de la nivelul orașelor). În acest scop, CESE recomandă să se recurgă la mijloacele financiare furnizate de fondurile europene prevăzute pentru „asistența tehnică”;

| (b) | să se elaboreze recomandări metodologice privind principiile unor parteneriate corespunzătoare, la nivelul orașelor. Este important să se elaboreze o metodologie de monitorizare și de evaluare a Agendei urbane, care să prevadă indicatori în stare să măsoare schimbările realizate. Este necesar ca partenerii, inclusiv organizațiile societății civile, să fie implicați în această evaluare și monitorizare. |
| --- | --- |

(b)

să se elaboreze recomandări metodologice privind principiile unor parteneriate corespunzătoare, la nivelul orașelor. Este important să se elaboreze o metodologie de monitorizare și de evaluare a Agendei urbane, care să prevadă indicatori în stare să măsoare schimbările realizate. Este necesar ca partenerii, inclusiv organizațiile societății civile, să fie implicați în această evaluare și monitorizare.

| 2.8. | CESE remarcă o oarecare dualitate între Agenda teritorială și Agenda urbană, pe de o parte, și coeziunea teritorială, pe de altă parte. Observă că chestiunea coeziunii teritoriale face parte încă din anul 2009 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și, așadar, din legislația comună, în timp ce nici Agenda urbană și nici Agenda teritorială ca atare nu fac parte din tratat, iar componenta lor privind suveranitatea rămâne de competența statelor membre și continuă să fie reglementată de un acord interguvernamental. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Fiind vorba despre un element important al dezvoltării regionale, realizat în cadrul Uniunii, CESE susține și crearea și punerea în aplicare a unor strategii participative de dezvoltare a unor macroregiuni, care să reunească atât statele și regiunile membre ale Uniunii, cât și statele și regiunile care nu fac parte din UE. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Deși, din punctul de vedere cronologic, tema Agendei teritoriale și a Agendei urbane a Uniunii ține de un orizont temporal mai îndepărtat decât cel al cadrului financiar multianual, este esențial ca acesta din urmă să țină cont în mod adecvat de aceste aspecte în viitoarele sale orientări și să le ofere sprijinul potrivit. Într-adevăr, se poate presupune că pandemia de COVID-19 aflată în plină desfășurare va avea repercusiuni fundamentale asupra viitorului cadru financiar multianual al Uniunii Europene. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | Din perspectiva consecințelor pandemiei, va fi cu atât mai necesar să se includă în Agenda teritorială și în Agenda urbană atât dimensiunea de dezvoltare, cât și capacitatea de a rezista la riscurile dificil de anticipat, care se prezintă sub forma unor șocuri exogene asimetrice și care au o incidență considerabilă asupra durabilității direcției de dezvoltare. |
| --- | --- |

2.11.

3.   Observații generale

3.1.   Durabilitate și reziliență

| 3.1.1. | CESE subliniază că Europa se confruntă la ora actuală cu provocări persistente, legate de efectele schimbărilor climatice, de utilizarea resurselor și de necesitatea de a reduce riscurile de mediu pentru sănătatea și bunăstarea populației. Deși un număr din ce în ce mai mare de orașe și de comunități locale experimentează la ora actuală diferite moduri de mobilitate, de construcție, de producție și de consum durabile, aplicarea lor practică la un nivel mai extins va necesita o participare sensibil mai mare a întregii societăți, în special a întreprinderilor, a organizațiilor neguvernamentale și a cetățenilor, în întregul proces de tranziție. |
| --- | --- |

3.1.1.

| 3.1.2. | CESE estimează că colectivitățile urbane, datorită capacității lor de a găsi soluții locale integrate, pot utiliza eficient mijloacele financiare destinate depășirii consecințelor sanitare și economice ale pandemiei actuale de COVID-19, nu numai pentru consolidarea infrastructurilor sanitare și sociale și pentru relansarea economiei, ci și pentru susținerea tranziției către modele de dezvoltare economică mai durabile și mai reziliente. |
| --- | --- |

3.1.2.

| 3.1.3. | CESE observă că orașele europene au considerat în mod tradițional ca de la sine înțeleasă aprovizionarea cu bunuri și servicii provenite din zonele exterioare și s-au așteptat ca sistemele economice complet integrate să depășească fără probleme eventualele perturbări. Totuși, astfel cum se poate observa în cazul actualei pandemii de COVID-19, gradul ridicat de interdependență generează riscul unor efecte în cascadă. |
| --- | --- |

3.1.3.

| 3.1.4. | CESE subliniază astfel necesitatea instituirii unor parteneriate reciproc avantajoase între mediile urban și rural, în scopul de a consolida durabilitatea și reziliența sistemelor economice, sociale și de mediu locale. În viitor, parteneriatele de acest tip pot deveni un pilon al coeziunii teritoriale. |
| --- | --- |

3.1.4.

| 3.1.5. | Drept urmare, CESE recomandă ca noua Cartă de la Leipzig să îndemne orașele:






  (a) | să dezvolte capacități de anticipare a riscurilor și a posibilităților de transformare legate de impactul schimbărilor climatice, de efectele celei de-a patra revoluții industriale și de consecințele noilor amenințări sanitare, precum și de alte riscuri pertinente, conform bunelor practici încurajate prin Cadrul de la Sendai pentru reducerea riscurilor de dezastre; |
| --- | --- | --- |

3.1.5.

(a)

să dezvolte capacități de anticipare a riscurilor și a posibilităților de transformare legate de impactul schimbărilor climatice, de efectele celei de-a patra revoluții industriale și de consecințele noilor amenințări sanitare, precum și de alte riscuri pertinente, conform bunelor practici încurajate prin Cadrul de la Sendai pentru reducerea riscurilor de dezastre;

| (b) | să dezvolte și să susțină activ parteneriatele dintre autoritățile locale din zonele urbane și rurale (inclusiv colectivitățile locale și grupurile de acțiune locală – GAL), în scopul prevenirii riscurilor strategice și al utilizării posibilităților de transformare prin proiecte integrate în domenii esențiale de interes comun (îngrijire medicală, aprovizionare cu alimente și apă, transport, economie circulară etc.); |
| --- | --- |

(b)

să dezvolte și să susțină activ parteneriatele dintre autoritățile locale din zonele urbane și rurale (inclusiv colectivitățile locale și grupurile de acțiune locală – GAL), în scopul prevenirii riscurilor strategice și al utilizării posibilităților de transformare prin proiecte integrate în domenii esențiale de interes comun (îngrijire medicală, aprovizionare cu alimente și apă, transport, economie circulară etc.);

| (c) | să evalueze efectele planurilor, programelor și proiectelor de dezvoltare viitoare asupra durabilității și a rezilienței sistemului de mediu, economic și social local (inclusiv incidența acestora asupra grupurilor de populație vulnerabile și asupra pieței muncii) și să le optimizeze pe baza cunoștințelor obținute între timp; |
| --- | --- |

(c)

să evalueze efectele planurilor, programelor și proiectelor de dezvoltare viitoare asupra durabilității și a rezilienței sistemului de mediu, economic și social local (inclusiv incidența acestora asupra grupurilor de populație vulnerabile și asupra pieței muncii) și să le optimizeze pe baza cunoștințelor obținute între timp;

| (d) | să împărtășească învățămintele dobândite și soluțiile inovatoare, prin intermediul rețelelor europene și al programelor europene de cooperare teritorială. |
| --- | --- |

(d)

să împărtășească învățămintele dobândite și soluțiile inovatoare, prin intermediul rețelelor europene și al programelor europene de cooperare teritorială.

| 3.1.6. | În același timp, CESE recunoaște caracterul relativ nou pe care îl îmbracă disciplina consolidării rezilienței. De asemenea, recomandă lansarea unui schimb paneuropean de experiență, care să includă și cercetătorii și specialiștii de pe teren, precum și promovarea bunelor practici în acest domeniu. |
| --- | --- |

3.1.6.

3.2.   Integrarea

| 3.2.1. | CESE subliniază că potențialul de punere în aplicare a unor proiecte integrate în cadrul politicii de coeziune rămâne extraordinar, la nivelul Uniunii. Abordarea integrată a Uniunii în materie de utilizare a resurselor trebuie să fie axată pe interdisciplinaritate și pe teme orizontale (altfel spus, trebuie să se depășească gândirea compartimentată și viziunea sectorială artificială care împiedică efectiv punerea în aplicare a unor soluții integrate veritabile). |
| --- | --- |

3.2.1.

| 3.2.2. | CESE conștientizează că o abordare integrată necesită o poziție complet nouă în materie de administrare a proiectelor care beneficiază de ajutor. Această abordare se întemeiază pe interconexiunea și interdependența logică și funcțională a proiectelor, în cadrul cărora sursele de susținere nu numai că provin din diferite programe din bugetul Uniunii, ci se prezintă și sub forme diferite (subvenții, instrumente financiare). La modul ideal, aceste surse sunt completate și de surse private. Pentru această abordare, este esențial să se asigure coerența tematică a conținutului și este deosebit de important să se evalueze efectele reale. |
| --- | --- |

3.2.2.

| 3.2.3. | CESE recomandă ca, în orice acord de parteneriat, abordarea teritorială integrată să fie luată în considerare în modul adecvat. De asemenea, trebuie să fie complet interconectată și pe deplin compatibilă cu principiul concentrării tematice și nu trebuie să se accepte interpretarea acesteia sub forma unui reziduu al concentrării tematice. |
| --- | --- |

3.2.3.

| 3.2.4. | CESE adaugă că testarea ipotezei a demonstrat că abordarea integrată generează o majorare cu 40 % a valorii indicatorilor de performanță, comparativ cu situația în care proiectele individuale sunt izolate. Din punct de vedere macroeconomic, aceste schimbări sunt mai degrabă neglijabile în cazul susținerii investițiilor în sectorul privat (ținând cont de partea foarte slabă a investițiilor care sunt realizate în acest mod, comparativ cu investițiile integral private); în schimb, în cazul investițiilor publice, impactul lor este considerabil, în special datorită coordonării punerii lor în aplicare și a utilizării lor. |
| --- | --- |

3.2.4.

| 3.2.5. | CESE observă că integrarea nu trebuie să aibă exclusiv în vedere conținutul acoperit și temele. Pentru diferite tipuri de proiecte integrate, sunt adecvate și diferite teritorii și tipuri de teritorii, de unde și importanța majoră a aplicării principiului subsidiarității și a corelării corecte a temelor cu nevoile. În acest context, următoarele tipuri de teritorii sunt menționate cel mai frecvent: metropolă, (sub)regiune, zonă urbană defavorizată și aglomerare urbană. |
| --- | --- |

3.2.5.

| 3.2.6. | CESE observă că proiectele legate de promovarea competitivității și a excelenței, în care este pusă în aplicare funcția polilor de dezvoltare, sunt adaptate în principal zonelor metropolitane și aglomerărilor, în timp ce proiectele care își propun să susțină prioritățile de convergență sunt foarte importante pentru (sub)regiuni și pentru zonele urbane defavorizate. Integrarea poate, de asemenea, să aibă drept obiect convergența resurselor, care este posibilă atât în cadrul unui program operațional al politicii de coeziune, cât și între programele operaționale, între Fonduri și în programele cadrului financiar multianual. CESE consideră că mobilizarea resurselor financiare private pentru majorarea fondurilor publice disponibile, furnizându-se astfel capacitate suplimentară și partajându-se riscul, reprezintă, de asemenea, o posibilă opțiune din perspectiva unei abordări integrate. |
| --- | --- |

3.2.6.

| 3.2.7. | CESE estimează că principalele atuuri ale abordării teritoriale integrate sunt reprezentate de realizarea unor economii de scară, de costul considerabil redus al punerii în aplicare a acestor proiecte și de sinergia efectelor benefice ale dezvoltării, care poate fi considerată cel mai valoros dintre avantaje. Principalele obstacole pot fi rezumate după cum urmează: neîncrederea persistentă, complexitatea gestionării și a punerii în aplicare și, mai presus de toate, lipsa voinței de a delega responsabilitățile către nivelurile inferioare din structura de guvernanță. |
| --- | --- |

3.2.7.

3.3.   Echilibru

| 3.3.1. | Cu cât dezvoltarea metropolelor și a aglomerărilor urbane se va realiza cu precădere în detrimentul celorlalte tipuri de teritorii dintr-o anumită țară, cu atât va crește riscul disfuncționalităților structurale viitoare, iar acestea nu vor putea fi remediate decât cu un sprijin financiar important. Acest punct de vedere este valabil și în ceea ce privește dezvoltarea echilibrată a diferitelor state membre ale UE și justifică legitimitatea menținerii unei politici puternice de coeziune a Uniunii, în viitor. |
| --- | --- |

3.3.1.

| 3.3.2. | Principalele instrumente de susținere a dezvoltării regionale ar trebui să respecte, la rândul lor, acest postulat, iar proiectele specifice privitoare la ITI și la DLRC-U ar trebui să ia în considerare acest context mai amplu, în absența căruia există un risc sporit de creare a unor periferii interioare (no man’s land), care nu sunt sprijinite suficient prin politici de dezvoltare teritorială și a căror dezvoltare viitoare este puternic frânată din acest motiv. În consecință, marile proiecte și proiectele investiționale sunt predominante în ITI, în timp ce acelea care au legătură cu DLRC-U au o dimensiune financiară redusă și, cel mai adesea, nu au legături cu investițiile, deși aduc o valoare adăugată puternică. |
| --- | --- |

3.3.2.

| 3.3.3. | Aceasta creează și un spațiu din perspectiva compatibilității reciproce între ITI și DLRC, pe baza respectării principiului subsidiarității. Fiind vorba despre ITI, ar trebui să fie înglobate nu numai zona metropolitană sau aglomerarea urbană vizată, ci și zonele rurale sau teritoriile orașelor mai mici care se raportează la aceasta. Pe de altă parte, dezvoltarea locală stimulată de autoritățile locale este un instrument aplicabil în mod rațional, care servește nu numai la sprijinirea inițiativelor locale din zonele rurale, ci și la oferirea unui răspuns la problemele comunităților din aglomerările urbane și de la nivelul districtelor rurale ale metropolelor. |
| --- | --- |

3.3.3.

| 3.3.4. | Caracteristicile esențiale ale DLRC-U (1):






  — | parteneriate locale intersectoriale similare grupurilor de acțiune locală din zonele rurale și participarea diferitelor sectoare (întreprinderi, sectoare fără scop lucrativ, administrații publice și/sau instituții speciale precum școli, institute, administrații, bănci); |
| --- | --- | --- |

3.3.4.

—

parteneriate locale intersectoriale similare grupurilor de acțiune locală din zonele rurale și participarea diferitelor sectoare (întreprinderi, sectoare fără scop lucrativ, administrații publice și/sau instituții speciale precum școli, institute, administrații, bănci);

| — | strategie de dezvoltare comună (teritorială integrată, intersectorială, axată pe una sau mai multe teme, fondată pe nevoile și posibilitățile specifice ale orașului, elaborată conform cu strategia de dezvoltare urbană în vigoare și finanțată din diverse resurse publice și private); |
| --- | --- |

—

strategie de dezvoltare comună (teritorială integrată, intersectorială, axată pe una sau mai multe teme, fondată pe nevoile și posibilitățile specifice ale orașului, elaborată conform cu strategia de dezvoltare urbană în vigoare și finanțată din diverse resurse publice și private);

| — | abordare ascendentă, în cadrul căreia inițiativa pornește direct de la nivelul localității vizate, cu o participare manifestă a partenerilor și a publicului; |
| --- | --- |

—

abordare ascendentă, în cadrul căreia inițiativa pornește direct de la nivelul localității vizate, cu o participare manifestă a partenerilor și a publicului;

| — | acțiune coordonată (planificarea și utilizarea resurselor publice și private, proiecte comune), posibilitatea integrării multilaterale (pe plan teritorial, temporal, material, al fondurilor și instituțional); |
| --- | --- |

—

acțiune coordonată (planificarea și utilizarea resurselor publice și private, proiecte comune), posibilitatea integrării multilaterale (pe plan teritorial, temporal, material, al fondurilor și instituțional);

| — | luarea unor decizii în parteneriat și în mod descentralizat, cu privire la finanțarea proiectelor individuale locale prin intermediul organismelor parteneriatului local intersectorial; |
| --- | --- |

—

luarea unor decizii în parteneriat și în mod descentralizat, cu privire la finanțarea proiectelor individuale locale prin intermediul organismelor parteneriatului local intersectorial;

| — | accentul pe inovare în soluții, anume pe activitățile și acțiunile care, pe un teritoriu anume, sunt noi și stimulează dezvoltarea (nu este vorba despre repetarea activităților obișnuite din trecut); |
| --- | --- |

—

accentul pe inovare în soluții, anume pe activitățile și acțiunile care, pe un teritoriu anume, sunt noi și stimulează dezvoltarea (nu este vorba despre repetarea activităților obișnuite din trecut);

| — | cooperarea în rețele, în special între parteneriatele locale intersectoriale din cadrul statelor membre și/sau între parteneriatele locale intersectoriale din cadrul Uniunii Europene. |
| --- | --- |

—

cooperarea în rețele, în special între parteneriatele locale intersectoriale din cadrul statelor membre și/sau între parteneriatele locale intersectoriale din cadrul Uniunii Europene.

| 3.3.5. | CESE este conștient că, din cauza schimbărilor structurale și tehnologice de la ora actuală, anumite profiluri de teritorii din cadrul UE se regăsesc în situația în care nu sunt în măsură, cel puțin pe termen scurt, să se descurce prin mijloace proprii (de exemplu, regiunile în care se extrage intensiv cărbunele și industriile grele care depind de această activitate, aflate în declin) și că, drept urmare, există semne de declin al pieței. Instrumentele de dezvoltare regională ar trebui să ajute aceste regiuni să găsească un punct de pornire strategic, viabil, sub forma unei diversificări funcționale a activităților economice și să pună la dispoziție resursele financiare necesare pentru această dezvoltare. |
| --- | --- |

3.3.5.

4.   Observații specifice

4.1.   Aspecte instituționale

| 4.1.1. | CESE este conștient că există o anumită dualitate în ancorarea instituțională a Uniunii Europene, mai precis între dezvoltarea teritorială și programul de dezvoltare urbană, pe de o parte, și coeziunea teritorială, pe de altă parte. Dacă, din perspectiva globală, dezvoltarea urbană poate fi considerată ca făcând parte din dezvoltarea teritorială în sens mai larg, aceasta posedă un anumit grad de autonomie din punctul de vedere al competențelor, dat fiind că ține de competența exclusivă a statelor membre și, prin urmare, face obiectul unor modalități de gestiune interguvernamentale. Spre deosebire de aceasta, coeziunea teritorială face parte din 2009 din legislația Uniunii. Astfel cum se poate constata, există o suprapunere importantă a celor două elemente din punctul de vedere al conținutului. |
| --- | --- |

4.1.1.

| 4.1.2. | Dualitatea menționată mai sus, la care face referire, de exemplu, Declarația de la București, nu constituie încă o problematică majoră, dat fiind că Agenda urbană este complet integrată în politica de coeziune. De asemenea, sistemul de guvernanță pe mai multe niveluri contribuie la soluționarea problemei (a se vedea mai jos). Cu toate acestea, noua Cartă de la Leipzig ar trebui să permită pe cât posibil depășirea acestei dualități și instituirea unei legături de nivel maxim între Agenda teritorială și Agenda urbană. |
| --- | --- |

4.1.2.

4.2.   Substanța

| 4.2.1. | CESE estimează că interesul major și valoarea adăugată a noii Carte de la Leipzig vor consta în luarea integrală în calcul a noilor elemente și circumstanțe care determină dezvoltarea teritorială și urbană (a se vedea alineatul 2.2), în încorporarea principiului rezilienței în concepția de ansamblu a noului document și în reacția convingătoare pe care o va propune acesta în fața efectelor pandemiei de COVID-19, care sunt susceptibile să aibă un caracter structural și pe termen lung. |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | Printre considerentele importante de fond figurează și existența unor infrastructuri adecvate de prevenire, de sprijinire și de dezvoltare, care să profite de posibilitățile tehnologice actuale și să asigure o dezvoltare echilibrată a teritoriului, prin intermediul căreia să se estompeze anumite diferențe calitative privitoare la nivelul de viață între zonele metropolitane și zonele periferice rurale. |
| --- | --- |

4.2.2.

4.3.   Aspectele financiare

| 4.3.1. | În scopul de a asigura o dezvoltare teritorială și urbană optimă, este necesar să se creeze o resursă financiară robustă, reactivă și capabilă să răspundă la nevoi reale, sub forma unui viitor cadru financiar multianual al UE în care dezvoltarea teritorială echilibrată, dar și dinamică, durabilă și integrată să reprezinte una dintre prioritățile fundamentale. Pe de altă parte, chiar și în contextul dezvoltării teritoriale, pare oportun să se recurgă într-o mai mare măsură la instrumente financiare moderne, anume la cele care țin cont de rezultate și de performanțe, ale căror efecte sunt măsurabile și dintre care unele sunt construite pe baza rentabilității. |
| --- | --- |

4.3.1.

| 4.3.2. | Prin recurgerea la inițiativa privată și din punctul de vedere al responsabilității care vizează dezvoltarea teritoriilor pe care lucrăm și trăim, având în vedere limitările resurselor publice, ar trebui optimizată posibilitatea de a mobiliza fonduri private pentru a le spori, sub rezerva unui control și a unei guvernanțe democratice stricte. |
| --- | --- |

4.3.2.

4.4.   Guvernanța pe mai multe niveluri

| 4.4.1. | În contextul unei dezvoltări teritoriale și urbane moderne, guvernanța pe mai multe niveluri, care să respecte cu strictețe principiul subsidiarității, reprezintă o necesitate și o condiție prealabilă. Nu mai rămâne decât să se creeze condițiile instituționale adecvate pentru buna sa funcționare. Prin aceasta, înțelegem mai presus de toate competențe reale, condiții administrative și procedurale, precum și o bază financiară suficientă. |
| --- | --- |

4.4.1.

| 4.4.2. | Parteneriatul, atât cel vertical, cât și cel orizontal, reprezintă un principiu esențial pentru garantarea unor servicii publice moderne. CESE recomandă examinarea unor diverse modele de colaborare public-privat care respectă cele mai bune practici în materie de responsabilitate și control pe plan democratic în guvernanța proiectelor urbane, a diverselor modele de întreprinderi sociale și, de asemenea, a programelor europene bazate pe parteneriat, precum fostul program EQUAL (2), care reprezintă alte exemple de cooperare. Este de datoria administrației publice de la diferite niveluri, în special în orașe, să aducă laolaltă parteneri relevanți în proiecte comune și să utilizeze finanțarea în mod eficient. |
| --- | --- |

4.4.2.

| 4.4.3. | Guvernanța pe mai multe niveluri poate fi dezvoltată și pusă în aplicare în mod eficace, prin proiecte integrate cu participarea aglomerărilor urbane și a teritoriilor lor funcționale din zonele rurale. Grupurile de acțiune locală prezente în zonele rurale și parteneriatele urbane intersectoriale nou create pot, la rândul lor, să participe cu succes la aceste proiecte. |
| --- | --- |

4.4.3.

| 4.4.4. | În același timp, dezvoltarea teritorială și urbană modernă necesită nu numai o armonizare între toate componentele sectorului public (stat, regiuni și municipalități), ci și participarea efectivă a partenerilor sociali și a societății civile (persoane fizice, organizații profesionale și asociații de întreprinderi, sindicate, sectorul fără scop lucrativ care este activ la nivel local etc.). |
| --- | --- |

4.4.4.

| 4.4.5. | CESE sugerează că chestiunea participării comunităților urbane și a cetățenilor ar fi trebuit dezvoltată mai amplu în Cartă. Orașele au nevoie de un mecanism funcțional pentru consolidarea poziției cetățenilor și a grupurilor cetățenești, astfel încât să poată fi parteneri puternici și reali în dezbateri și în aplicarea priorităților de dezvoltare pentru orașele lor, precum și în punerea în practică a Agendei urbane. Numai o comunitate conștientă de propria valoare, puternică și cu capital social de calitate va fi în măsură să facă față provocărilor care apar. În acest scop, este necesar ca administrația publică să pregătească module de instruire și de formare care să arate în ce mod se pot crea și consolida parteneriate cooperative în cadrul propriei municipalități. CESE este pregătit să contribuie în mod activ la materializarea acestei idei. |
| --- | --- |

4.4.5.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  În prezentul aviz, CESE utilizează DLRC-U ca termen pentru dezvoltarea locală plasată sub responsabilitatea comunității în zonele urbane. Astfel, încercăm să descriem mai bine diferitele resurse și condiții pentru dezvoltarea rurală și urbană locală. În prezent, DLRC se utilizează de obicei pentru zonele rurale, ca o actualizare a programului LEADER, dar nu foarte mult pentru dezvoltarea urbană.

1

(2)  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/RO/TXT/?uri=uriserv:c10237

2

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/153 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/153

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Rolul politicii structurale și de coeziune a UE în stimularea transformării economiei în mod inovator și inteligent”

(aviz exploratoriu)

(2020/C 429/21)

| Raportor: | Gonçalo LOBO XAVIER |
| --- | --- |

Raportor:

Gonçalo LOBO XAVIER

| Sesizare | 18 februarie 2020 – scrisoarea domnului Peter ALTMAIER, ministrul federal al economiei și energiei din Germania |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 304 din TFUE |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru uniunea economică și monetară și coeziune economică și socială |
| Data adoptării în secțiune | 20.7.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri) | 217/0/3 |

Sesizare

18 februarie 2020 – scrisoarea domnului Peter ALTMAIER, ministrul federal al economiei și energiei din Germania

Temei juridic

Articolul 304 din TFUE

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru uniunea economică și monetară și coeziune economică și socială

Data adoptării în secțiune

20.7.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului

(voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri)

217/0/3

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | CESE solicită Comisiei Europene să abordeze politica de coeziune ca pe un instrument fundamental în gestionarea provocărilor uriașe cauzate de pandemia de coronavirus. Există o necesitate urgentă de a răspunde rapid, iar mijloacele financiare cu care pot fi ajutate și sprijinite statele membre trebuie să fie alocate în conformitate cu criteriile relevante, dar și cu curaj. Europa are nevoie, mai mult ca niciodată, de o abordare diferențiată a unei provocări unice. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Impactul crizei provocate de pandemia de coronavirus înseamnă că este nevoie de măsuri clare și puternice pentru a reconstrui economia Europei. Consecințele asupra sănătății publice, a acțiunilor economice, societale și politice sunt greu de evaluat, iar impactul va diferi de la un stat membru la altul. CESE este de acord că prioritățile Președinției germane trebuie să se concentreze asupra acestor noi circumstanțe și solicită luarea de măsuri pentru protejarea ocupării forței de muncă și a drepturilor sociale în întreaga Uniune. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | CESE consideră că orice plan de redresare a Europei trebuie să țină seama de consecințele acestei crize, și anume de dependența Europei de alte domenii economice pentru produse și servicii specifice. Este clar că Europa trebuie să reflecteze asupra politicii sale comerciale, să stimuleze inovarea și să își valorifice strategia de specializare inteligentă bazată pe regiuni și pe o abordare industrială sectorială. În trecut, politica de coeziune a avut un rol fundamental în crearea condițiilor potrivite pentru elaborarea de soluții în industrie, cercetare și dezvoltare și infrastructură. CESE consideră că, având în vedere nevoile momentului, este necesară o politică și mai puternică de sprijinire a industriilor în vederea relocării înapoi în Europa. Reindustrializarea este necesară, iar acum este momentul pentru a o realiza. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Potrivit CESE, digitalizarea serviciilor trebuie să rămână o prioritate pentru toate statele membre. Această criză a demonstrat necesitatea unor servicii mai simple și mai cuprinzătoare, pentru a-i sprijini pe toți europenii, în special pe cei care au nevoie de sprijin suplimentar. Pentru CESE este clar că statele membre au perspective diferite și se confruntă cu provocări diferite în ceea ce privește digitalizarea. Infrastructura existentă este inadecvată, iar creșterea investițiilor în aceste domenii trebuie să constituie o prioritate. Statele membre ar trebui încurajate să investească într-o infrastructură mai bună, cu scopul de a crea condiții potrivite pentru întreprinderi și servicii noi. Instrumentele financiare trebuie să fie creative și simple pentru a permite acest lucru. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | CESE este de acord că încă sunt necesare investiții în desfășurarea completă de sisteme în bandă largă pentru a permite zonelor rurale să dezvolte activități moderne de turism și agricultură. Instrumentele politicii de coeziune au neglijat această necesitate sau cel puțin atenția statelor membre a fost distrasă de la oportunitățile existente în cadrul programelor financiare. Pentru a permite dezvoltarea unei „noi forme de agricultură”, de noi activități turistice și de noi „industrii”, guvernele statelor membre ar trebui încurajate să investească în infrastructura în bandă largă. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | CESE este ferm convins că activitățile economice electronice sunt fundamentale pentru „noul normal” ca urmare a impactului pandemiei de COVID-19 asupra societății și a economiei. Va fi necesar să se ofere opțiuni diferite atât pentru întreprinderi, cât și pentru consumatori. IMM-urile pot beneficia, de asemenea, de această nouă abordare; prin urmare, trebuie alocate fonduri structurale care să le permită întreprinderilor să descopere noi piețe și noi oportunități. CESE îndeamnă Comisia Europeană să fie flexibilă atunci când abordează aceste provocări, ceea ce poate oferi întreprinderilor oportunități de a-și desfășura activitățile online cu parteneriate și investiții inteligente pentru a concura nu numai pe piața internă, ci și la nivel mondial. Sunt, cu siguranță, necesare rețele de lanțuri de aprovizionare mai durabile pentru a permite întreprinderilor și consumatorilor să interacționeze mai bine. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | CESE consideră că este nevoie urgent să se protejeze IMM-urile și durabilitatea lor. Prin urmare, instrumentele europene existente, obișnuite, precum Fondul social european, trebuie să fie utilizate într-un mod foarte creativ, dar simplu. Nu există nicio îndoială cu privire la impactul acestei crize asupra ratelor de ocupare a forței de muncă, iar Europei îi va fi dificil să se redreseze fără o strategie adecvată de formare și de reintegrare a persoanelor pe piața muncii. Tot din acest motiv, procesul de luare a deciziilor privind utilizarea instrumentelor financiare trebuie să abordeze faptul că IMM-urile se confruntă încă cu o birocrație excesivă pentru a beneficia de aceste scheme. CESE solicită luarea de măsuri care să reducă sarcina pentru IMM-uri, permițându-le să meargă mai departe în domeniu. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.7.1. | Este imperativ să se asigure condiții favorabile de credit pe termen lung pentru IMM-uri, cu scopul de a le ajuta în această perioadă dificilă, și ar trebui să folosim Fondul de coeziune pentru a crea un instrument financiar eficient, de răspuns rapid. |
| --- | --- |

1.7.1.

| 1.7.2. | În același sens, CESE atrage atenția asupra necesității de a stimula și de a crea condițiile potrivite pentru dezvoltarea investițiilor publice și a mecanismelor pentru schemele de formare pe tot parcursul vieții, care să le permită oamenilor să își adapteze abilitățile la nevoile pieței de acum și, de asemenea, să se pregătească pentru a dota cu noi competențe generațiile viitoare. |
| --- | --- |

1.7.2.

| 1.8. | CESE este, de asemenea, de acord că programul „Pactul verde” trebuie să fie sprijinit și îndeamnă Comisia Europeană să ofere clarificări statelor membre cu privire, de exemplu, la modul în care se pot folosi cele 40 de miliarde EUR din Fondul pentru o tranziție justă pentru decarbonizarea economiei. Acesta este un exemplu de idee și concept interesante care ar trebui promovate în rândul statelor membre, dar încă nu este foarte clar cum trebuie puse în practică. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | CESE salută instituirea Programului REACT, în cadrul căruia vor fi investite 55 de miliarde EUR pentru a sprijini politica de coeziune, dar solicită Comisiei Europene să informeze rapid statele membre și să le ofere clarificări cu privire la condiții și criteriile de atribuire, ținând seama că aceste fonduri trebuie alocate până la sfârșitul anului 2022. Finanțarea din cadrul programului REACT-EU va fi alocată statelor membre în funcție de prosperitatea lor relativă și de amploarea efectelor crizei actuale asupra economiilor și societăților lor, inclusiv asupra șomajului în rândul tinerilor. Cu toate acestea, sunt necesare informații mai precise pentru a obține rezultate. Pentru moment, trebuie asigurată punerea în aplicare, mai degrabă decât cuantumul sumei de finanțare. Dat fiind că ocuparea forței de muncă și valoarea adăugată reprezintă miza principală, Europa are nevoie de un program flexibil, rapid și simplu, cu procese mai ușoare, care să simplifice accesul la finanțe, indiferent de dimensiunea, originea sau sectorul întreprinderii. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | CESE consideră că trebuie asigurate implicarea amplă și consultarea organizațiilor societății civile în definirea politicilor regionale, cu scopul de a beneficia de cunoștințele reale și relevante pe care le au părțile interesate, ceea ce ar putea stimula punerea în aplicare a strategiei. Acesta este momentul potrivit pentru a implica partenerii sociali în definirea și punerea în aplicare a politicii, cu scopul de a asigura o abordare în parteneriat, care poate face cu adevărat diferența. |
| --- | --- |

1.10.

2.   Observații generale

| 2.1. | Președinția germană a Uniunii Europene va avea loc în circumstanțe foarte specifice și va reprezenta o mare provocare pentru proiectul european. Este posibil ca multe dintre obiectivele președinției să fie revizuite ca urmare a pandemiei de coronavirus, ceea ce va influența dezvoltarea oamenilor, a întreprinderilor și a industriilor și va testa reziliența Europei după pandemie. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Deși prioritățile se pot schimba mereu, unele idei-cheie pot rămâne, în ciuda situației. Digitalizarea, riscurile bugetare și o economie inteligentă și de creștere sunt provocări care s-au aflat deja în centrul atenției. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Digitalizarea va împărți lumina reflectoarelor cu politica în materie de date, cu inteligența artificială și o piață unică digitală. Deschiderea pieței interne trebuie să rămână garantată, o ambiție care poate fi înțeleasă în contextul dezbaterii pe tema planului de redresare a Europei. Piața internă digitală va fi dezvoltată în continuare, pentru a îmbunătăți competitivitatea Europei. UE susține interoperabilitatea, standardizarea și tehnologia cu sursă deschisă. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Situația actuală implică, de asemenea, riscul de creștere a decalajelor economice și sociale, inclusiv a disparităților regionale și teritoriale din cadrul statelor membre și dintre acestea. Modificările în raport cu cererea și capacitatea sectorului corporativ de a se redresa vor afecta în mod asimetric regiunile și teritoriile din statele membre, din cauza specializării lor sectoriale diferite. Se preconizează că vor avea de suferit serviciile care necesită un contact direct cu consumatorii, însă în principal din cauza unui nivel mai redus al cifrei de afaceri și al ocupării forței de muncă din cadrul IMM-urilor. |
| --- | --- |

2.4.

2.5.   Reindustrializarea zonelor rurale

| 2.5.1. | Statele membre cu o marjă de manevră bugetară semnificativă își pot permite să ofere un sprijin mai generos și de lungă durată întreprinderilor și gospodăriilor. Totodată, ele vor fi mai în măsură să absoarbă nivelurile mai ridicate ale deficitului și datoriei publice, în contextul nevoii de a asigura de urgență asistență medicală de calitate și protecție socială de durată pentru persoanele afectate. În sens mai larg, statele membre se vor confrunta cu diferențe în ceea ce privește capacitatea lor de a finanța investițiile necesare pentru redemararea economiilor lor și pentru finanțarea tranziției verzi și a tranziției digitale. Aceste diferențe ar putea duce la o denaturare a condițiilor de concurență echitabile din cadrul pieței unice și la divergențe mai pronunțate între nivelurile de trai. |
| --- | --- |

2.5.1.

| 2.6. | Jean-Claude Juncker a lansat faimoasa afirmație: „Nu există suficientă Europă în această Uniune. Și nu există suficientă uniune în această Uniune.” Criza actuală a arătat, din nou, cu claritate că, atunci când lucrurile se complică, demersul „fiecare pentru sine” prevalează. Interzicerea temporară a exporturilor pentru bunurile protejate ale unor state membre și închiderea frontierelor la care asistăm acum sunt răspunsuri foarte naționale la o criză globală. Acest lucru trebuie să stârnească îngrijorare. Politica de coeziune ar putea corecta aceste efecte. |
| --- | --- |

2.6.

3.   Politica de coeziune ca punct forte al Europei pentru stimularea pieței unice

| 3.1. | Piața unică se află în centrul proiectului european. O piață unică eficientă ar trebui să le permită cetățenilor UE să se bucure de o gamă mai variată de servicii și produse și de oportunități de angajare mai bune. Piața unică ar trebui să stimuleze comerțul și concurența, care sunt fundamentale pentru realizarea transformărilor ecologice și digitale în cadrul UE. O politică de coeziune adecvată și echilibrată este fundamentală pentru finalizarea pieței unice. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | În ciuda numeroaselor disparități dintre statele membre, politica de coeziune rămâne un mecanism-cheie pentru echilibrarea dezvoltării, crearea de oportunități și ridicarea standardelor. Este important de reținut că politica de coeziune se bazează pe solidaritatea europeană și că are efecte în toate statele membre, atât în cele care sunt beneficiare ale finanțării, cât și în cele care sunt considerate „contributori neți”. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | De asemenea, este important să se ia măsuri specifice ca răspuns la o provocare care are efecte diferite în state membre diferite. Europa are nevoie, mai mult ca niciodată, de o abordare diferențiată a unei provocări unice. Astfel, statele membre vor avea nevoie de niveluri diferite de sprijin, acesta fiind principalul avantaj al unei politici de coeziune eficiente: măsuri inteligente și eficiente pentru abordarea diferitelor efecte, precum cele experimentate în criza provocată de pandemia de COVID-19. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | CESE afirmă că o politică industrială europeană bine coordonată este fundamentală și trebuie să țină seama atât de provocările actuale ale crizei provocate de pandemia de COVID-19, cât și de situațiile post-COVID-19 și de aspectele privind digitalizarea și durabilitatea. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.4.1. | Trebuie identificate și sprijinite industriile și sectoarele-cheie, de la resurse umane la cercetare, ajungând astfel la o politică industrială europeană care protejează aceste sectoare strategice de piață și asigură securitatea aprovizionării cu bunuri-cheie precum ventilatoare, măști și alte produse necesare într-o situație de pandemie. |
| --- | --- |

3.4.1.

| 3.4.2. | Europa trebuie să finanțeze activități care îndeplinesc două criterii: restabilirea producției strategice, pentru ca Europa să devină independentă, mai ales din perspectiva protecției și reacției la nivel sanitar, oferind locuri de muncă de calitate, și să dea prioritate investițiilor durabile, responsabile social și ecologice. Întreprinderile mici și mijlocii (IMM-urile), la fel ca întreprinderile mari și ca cele sociale, ar putea să joace un rol esențial în restructurarea sistemului de producție european. |
| --- | --- |

3.4.2.

| 3.5. | IMM-urile și organizațiile societății civile ar trebui să fie în centrul atenției orientate către reziliență și redresare. Programele de coeziune ar trebui să fie restructurate într-un mod mult mai simplu și eficient, astfel încât beneficiarii medii și mici să poată beneficia cu adevărat. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Turismul și cultura sunt două sectoare-cheie care au fost afectate puternic de pandemie. Fondurile europene ar trebui să se concentreze pe determinarea instrumentelor de sprijinire a întreprinderilor implicate în turism și cultură, prin inovare, transformare digitală și cooperare intersectorială. |
| --- | --- |

3.6.

4.   Politica de coeziune și situația post-COVID-19

| 4.1. | Circumstanțele neobișnuite ale crizei provocate de pandemia de COVID-19 reprezintă un test uriaș pentru politica de coeziune. Planurile de redresare ale statelor membre trebuie să reflecte, mai mult ca oricând, valorile coeziunii teritoriale, precum digitalizarea, combaterea schimbărilor climatice și incluziunea socială. Un plan de redresare sistematic și puternic pentru Europa și toate statele membre ale UE depinde în mod crucial de această politică, indiferent de dimensiunea unei țări sau de alte caracteristici. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Unul dintre aspectele cruciale ale strategiei de redresare este cadrul financiar pentru politica de coeziune. Mai mult decât oricând, pandemia a expus și chiar a adâncit inegalitățile dintre cetățeni și dintre statele membre. Toată lumea este la fel de expusă la virus, dar modul specific în care cetățenii, societățile și statele membre gestionează situația variază. Situația financiară precară care decurge din această criză va avea efecte dramatice asupra anumitor țări și părți ale societății, iar un răspuns european trebuie să țină cont de acest lucru. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Cooperarea va fi esențială pentru a obține rezultate. Nu este momentul să se aducă critici privind acțiunile anterioare. Este, mai degrabă, momentul să observăm prezentul și să ne concentrăm asupra viitorului, cu obiective principale convenite care pot rămâne chiar și în aceste circumstanțe critice. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Daunele generate de criza provocată de pandemia de COVID-19 asupra proiectului european și asupra lumii vor amplifica daunele provocate de retragerea Regatului Unit din UE. Aceasta ar putea însemna că, atunci când pandemia va lua sfârșit, se vor accentua diferențele dintre statele membre ale UE în termeni de dezvoltare economică, garanții sociale și niveluri de prosperitate. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Nu există o soluție unică la criză, dar o politică de coeziune adecvată și echilibrată a constituit, în trecut, răspunsul pentru a aborda diferențele și a crea solidarități între toate statele membre. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Redresarea Europei ar trebui să se bazeze pe principiul solidarității, dar este încă necesară corectarea erorilor din trecut. Statele membre cu datorii publice excesive trebuie să fie ajutate să accelereze o redresare durabilă, dar acest sprijin trebuie să combine politici puternice cu acțiuni echilibrate bazate pe recomandările specifice fiecărei țări din semestrul european. Este momentul să se acționeze cu curaj și nu să se încerce obținerea de foloase politice la nivel național. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Pactul verde rămâne relevant, iar CESE consideră că principalele sale obiective sunt fundamentale pentru ca Europa să ajungă într-o poziție de lider în multe chestiuni globale. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | În acest context, CESE salută călduros și sprijină pe deplin propunerile Comisiei Europene cu privire la Instrumentul de redresare al UE („Next Generation EU”), inclusiv programul REACT-EU, și la bugetul general al UE pentru perioada 2021-2027. Deși REACT-EU extinde în continuare răspunsul la criză și măsurile compensatorii ale unei noi politici de coeziune, CESE recomandă cu fermitate eliminarea tuturor barierelor și a sarcinilor administrative posibile, atât pentru administrațiile publice naționale, cât și pentru cele europene, astfel încât eforturile să se concentreze pe soluționarea problemelor legate de epidemie. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Prin urmare, CESE este ferm convins că REACT-EU va mobiliza investiții și va stimula sprijinul financiar în primii ani cruciali ai redresării, prin injectarea de resurse suplimentare în economia reală. Menținerea locurilor de muncă, crearea de locuri de muncă, în special pentru tineri, și sprijinirea investițiilor în IMM-uri sunt sectoare esențiale care necesită sprijin prin finanțare suplimentară din partea REACT-EU. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | Prioritățile de investiții post-COVID-19 trebuie să ia în considerare impactul disproporționat pe care pandemia l-a avut asupra anumitor categorii de populație, în special persoane în vârstă, persoane cu dizabilități, migranți, refugiați și comunitatea romă. Sprijinul acordat acestor comunități în redobândirea stabilității și garanția că nu sunt lăsate în urmă în redresarea după criza provocată, așa cum a fost cazul după ultima criză financiară a Europei, vor fi de o importanță primordială. |
| --- | --- |

4.10.

5.   Semestrul european și recomandări specifice fiecărei țări

| 5.1. | Semestrul european trebuie încă să se confrunte cu multe provocări a căror abordare a devenit, odată cu criza actuală, și mai importantă. Printre provocările care trebuie abordate se numără neasumarea responsabilității privind reformele propuse și punerea mai lentă în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Prin urmare, implicarea societății civile organizate în semestrul european este esențială, pe măsură ce asumarea comună de către părțile interesate a responsabilității privind reformele îmbunătățește punerea lor în aplicare și contribuie la obținerea unor rezultate pozitive. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | În acest context, procesul semestrului european va căpăta un rol tot mai important în monitorizarea și evaluarea măsurilor instituite în cadrul Instrumentului de redresare al UE („Next Generation EU”), iar CESE consideră, prin urmare, că partenerilor economici și sociali și organizațiilor societății civile ar trebui să li se acorde un rol important în acest proces. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Partenerii societății civile, actorii locali și asociațiile locale, împreună cu Parlamentul European, trebuie să se implice în toate deciziile în materie de cheltuieli legate de fondurile de redresare, precum și în verificarea ex-post a utilizării corecte a fondurilor în interesul publicului european. Implicarea obligatorie este crucială pentru a se garanta că fondurile vor ajunge la proiecte care vor restabili economia europeană și vor ajuta la redresarea sa. |
| --- | --- |

5.4.

6.   Instrumente eficiente ale politicii de coeziune

| 6.1. | Politica de coeziune este o politică de investiții modernă, eficientă și flexibilă a UE. Pe de o parte, oferă un răspuns la provocările pe termen lung prin programarea sa multianuală. Pe de altă parte, poate fi extrem de flexibilă în situații de gestionare a crizelor, precum cea actuală cauzată de pandemia de COVID-19, în care schimbările rapide ale sistemului de punere în aplicare a politicii înseamnă că un sprijin în valoare de 8 miliarde EUR (ca punct de plecare) va fi canalizat către statele membre. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.1.1. | Politica de coeziune are un impact semnificativ asupra economiilor statelor membre. Se preconizează că PIB-ul țărilor din UE-13 va fi cu aproximativ 3 % mai mare la sfârșitul perioadei de punere în aplicare, datorită măsurilor instituite de politica de coeziune pentru perioada 2014-2020. Impactul asupra regiunilor mai puțin dezvoltate ale UE este, de asemenea, considerabil. De exemplu, se preconizează ca, până la sfârșitul perioadei de programare, PIB-ul unora din regiunile mai puțin dezvoltate ale Ungariei să fie cu peste 8 % mai mare decât ar fi fără politica de coeziune. |
| --- | --- |

6.1.1.

| 6.1.2. | Imediat după criza economică și financiară, fondurile UE au jucat deja un rol stabilizator, asigurând un nivel mai mare de investiții publice în multe domenii de politică, de la mari proiecte de infrastructură până la finanțarea IMM-urilor și formarea lucrătorilor și a șomerilor. |
| --- | --- |

6.1.2.

| 6.1.3. | În perioada 2021-2027, politica de coeziune va continua să sprijine toate regiunile din toate statele membre, finanțând o gamă largă de investiții care vor ajuta regiunile UE să abordeze în mod eficient dubla tranziție reprezentată de schimbările tehnologice și obiectivele climatice, inclusiv prin inițiative noi, precum Fondul pentru o tranziție justă. |
| --- | --- |

6.1.3.

| 6.2. | Propunerea pentru politica viitoare de coeziune se bazează pe trei principii cheie: |
| --- | --- |

6.2.

| 6.2.1. | O politică pentru toate regiunile: trei sferturi din investițiile politicii de coeziune se concentrează asupra regiunilor cel mai puțin dezvoltate, dar există dispoziții și pentru regiunile aflate în tranziție industrială, ca și pentru regiunile ultraperiferice ale UE. În plus, cooperarea transfrontalieră a fost intensificată, iar rolul orașelor, al zonelor metropolitane și al inițiativelor locale a fost consolidat, cu o nouă prioritate dedicată „apropierii Europei de cetățeni”. În ciuda reducerii generale a bugetului UE, resursele ar trebui concentrate în continuare asupra celor mai sărace state membre și regiuni. În propunerea Comisiei, acest accent este chiar mai pronunțat decât în perioada actuală, iar cele mai sărace state membre primesc încă mult mai mult decât cele mai dezvoltate. Sprijinul merge acolo unde este nevoie cel mai mult – 62 % din resursele pentru locuri de muncă și obiectivul de creștere au fost alocate regiunilor mai puțin dezvoltate (această pondere a fost, în perioada 2014-2020, de 52 %). În ciuda constrângerilor bugetare, a fost posibilă creșterea alocărilor în termeni reali (în raport cu prețurile din 2018) pentru regiunile mai puțin dezvoltate (+8 %) și pentru regiunile în tranziție (+17 %). Aceasta este esența politicii de coeziune: punerea în practică a principiului solidarității. |
| --- | --- |

6.2.1.

| 6.2.2. | O politică mai modernă: trei sferturi din investiții sunt destinate pregătirii regiunilor pentru dubla tranziție către o economie digitală, modernă și o economie circulară neutră din punct de vedere climatic – principalele provocări cu care se va confrunta societatea noastră în următorii zece ani. Această focalizare necesară are loc prin mai multe măsuri de îmbunătățire a calității și impactului investițiilor: de exemplu, crearea unor condiții favorabile adaptate investițiilor, asigurând crearea condițiilor preliminare pentru reușită. |
| --- | --- |

6.2.2.

| 6.2.3. | O politică mai simplă și mai dinamică: au fost propuse 80 de simplificări administrative care eficientizează regulile privind toate domeniile, de la crearea programelor până la procedurile de audit și rambursare, asigurând reguli clare și simple pentru șapte fonduri ale UE puse în aplicare în contextul unei gestionări partajate, cuprinsă într-un cadru de reglementare unic. Acest cadru de reglementare unic va ușura atât viața administratorilor de programe, cât și pe cea a beneficiarilor, și va facilita sinergiile între cele șapte fonduri și pe cele cu alte instrumente din setul de instrumente ale bugetului UE, cum ar fi politica agricolă comună, programul de inovare Orizont Europa, instrumentul UE pentru mobilitatea în scopul învățării (Erasmus+) și LIFE, programul pentru mediu și politici climatice. |
| --- | --- |

6.2.3.

| 6.3. | Împreună cu continuarea consolidării capacităților administrative, toate acestea vor permite un început mai rapid și mai bun pentru noile programe. |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Pe scurt, noua politică de coeziune va fi mai bine orientată și va aduce UE o valoare adăugată mai mare, deci nu este doar o chestiune de dimensiune, ci și de rezultate. |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | În același timp, autoritățile locale vor trebui să depună mai multe eforturi pentru creșterea gradului de asumare a responsabilității la punerea în aplicare a proiectelor finanțate de UE. Aceasta înseamnă că nivelul cofinanțării naționale revine la nivelurile anterioare crizei. Scăderea ratei de cofinanțare ar putea fi considerată drept un potențial factor declanșator de tensiune în bugetele publice, dar ar trebui, de asemenea, privită ca o oportunitate pentru proiecte mai bune și un sentiment mai puternic de asumare a însușirii lor și a răspunderii. Același lucru este valabil și pentru focalizarea tematică consolidată – deja menționată mai sus – pe obiectivele-cheie ale politicii, corespunzătoare priorităților și provocărilor europene, precum o Europă inteligentă și verde. |
| --- | --- |

6.5.

| 6.6. | O condiție importantă pentru aplicarea celor menționate mai sus este ca Europa să remedieze lipsa unei comunicări eficiente cu privire la politica de coeziune, aspect care caracterizează adesea proiectele finanțate în cadrul acestei politici. Deși trebuie să se ia notă de diversele orientări aplicate de Comisie în materie de comunicare, este evident pentru CESE că acestea nu sunt nici pe de departe suficiente. Se întâmplă adesea să se cunoască foarte puțin sau deloc că anumite proiecte au avut loc și/sau că, de fapt, sunt finanțate de UE. Acest lucru conduce la o lipsă de apreciere sau la foarte puțină apreciere pentru politica de coeziune. |
| --- | --- |

6.6.

| 6.7. | CESE invită Comisia să-și continue eforturile de revizuire a obligațiilor de publicitate actuale și să le actualizeze în mod semnificativ, ținând seama de mijloacele moderne ale canalelor de comunicare digitală integrate pe deplin în agenda digitală. Proiectele care pot servi drept exemple de bune practici ar trebui să fie utilizate ca exemple concrete pentru a încuraja o absorbție mai mare și mai eficientă a fondurilor. |
| --- | --- |

6.7.

| 6.8. | CESE solicită Comisiei să elaboreze un plan de comunicare strategică împreună cu toți partenerii interesați, inclusiv cu organizațiile societății civile, cu actorii locali și cu publicul. Acum este mai necesar ca niciodată ca statele membre și beneficiarii să se asigure că există o comunicare mai eficientă și un acces mai ușor la bunele practici. |
| --- | --- |

6.8.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/159 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/159

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Salarii minime decente în Europa”

(aviz exploratoriu la solicitarea Parlamentului European/Consiliului)

(2020/C 429/22)

| Raportori: | domnul Stefano MALLIA și domnul Oliver RÖPKE |
| --- | --- |

Raportori:

domnul Stefano MALLIA și domnul Oliver RÖPKE

| Sesizare | Parlamentul European, 30.1.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | articolul 304 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru ocuparea forței de muncă, afaceri sociale și cetățenie |
| Data adoptării în secțiune | 9.7.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri) | 209/0/8 |

Sesizare

Parlamentul European, 30.1.2020

Temei juridic

articolul 304 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru ocuparea forței de muncă, afaceri sociale și cetățenie

Data adoptării în secțiune

9.7.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului

(voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri)

209/0/8

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | Pandemia de COVID-19 a afectat grav Europa. Uniunea Europeană și statele sale membre se confruntă cu o recesiune economică de proporții istorice, care are consecințe dramatice pentru cetățeni și întreprinderi. Se impune elaborarea unor politici coordonate și decisive pentru a proteja locurile de muncă și veniturile, precum și pentru a asigura o relansare rapidă și durabilă a activităților economice, competitivitatea și un model social și economic funcțional. Soluția trebuie să cuprindă locuri de muncă de calitate, remunerate echitabil, inclusiv salarii minime decente în Europa. De asemenea, trebuie luați în considerare factorii economici, inclusiv productivitatea și durabilitatea întreprinderilor. Dialogul civil eficient este esențial pentru a garanta rezultate bune și a menține încrederea cetățenilor. Dialogul social și negocierea colectivă intensă și efectivă sunt, de asemenea, esențiale pentru abordarea provocărilor economice și a celor de pe piața muncii. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Acest aviz exploratoriu a fost solicitat de Parlamentul European în perspectiva unei viitoare inițiative a Comisiei cu privire la salarii minime echitabile. Grupul „Lucrători” al CESE și Grupul „Diversitate Europa” susțin punctul de vedere conform căruia toți lucrătorii din UE ar trebui să fie protejați prin salarii minime echitabile care să le permită acestora un trai decent, indiferent unde lucrează. Acesta este un drept fundamental. Grupul „Angajatori” consideră că stabilirea salariilor minime este o chestiune de competență națională, care trebuie să respecte caracteristicile specifice ale sistemelor naționale respective. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Între statele membre rămân disparități importante în privința nivelului salariului minim garantat, ceea ce reflectă niveluri de dezvoltare economică și socială diferite, în unele state nivelul acestora fiind mult sub pragul de remunerare minim pentru a evita „riscul de sărăcie”. CESE și-a afirmat anterior convingerea că se impun eforturi suplimentare în ceea ce privește convergența salariilor și stabilirea de salarii minime în statele membre, subliniind în același timp că trebuie respectate pe deplin competența și autonomia partenerilor sociali de la nivel național în ceea ce privește procesele de stabilire a salariilor, în conformitate cu practicile naționale (1). Aceste eforturi ar trebui să vizeze, de asemenea, consolidarea negocierii colective, care ar contribui, de asemenea, la stabilirea unor salarii mai echitabile în general. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Salariile, inclusiv salariile minime, reprezintă un aspect important al modelului de economie socială de piață al Uniunii Europene. Asigurarea unor salarii minime decente în toate statele membre ar ajuta la îndeplinirea unei serii de obiective UE, inclusiv convergența ascendentă a salariilor, îmbunătățirea coeziunii sociale și economice, eliminarea diferenței de remunerare între femei și bărbați, îmbunătățirea condițiilor de viață și de muncă în general și asigurarea unor condiții de concurență echitabile pe piața unică. Salariile reprezintă remunerare pentru munca prestată și constituie unul dintre factorii care asigură beneficii reciproce pentru companii și lucrători. Acestea sunt corelate cu situația economică dintr-o țară, dintr-o regiune sau dintr-un sector. Schimbările pot influența ocuparea forței de muncă, competitivitatea și cererea macroeconomică. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Salariile minime ar trebui să fie echitabile în raport cu distribuția salariilor în diferite țări, iar nivelul lor ar trebui să fie adecvat în raport cu prețurile reale, astfel încât să permită un nivel de trai decent, protejând, totodată, durabilitatea întreprinderilor care oferă locuri de muncă de calitate. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | CESE își exprimă în continuare preocuparea față de faptul că sărăcia în general și sărăcia persoanelor încadrate în muncă încă reprezintă o problemă semnificativă în multe state membre. Este necesară o abordare cuprinzătoare la nivelul UE și al statelor membre pentru a soluționa aceste preocupări, incluzând sprijin pentru scheme efective de incluziune activă, alături de servicii sociale esențiale și de abilitare. De asemenea, sunt necesare piețe ale muncii, servicii de ocupare a forței de muncă în domeniul public și politici ale pieței muncii funcționale. Comitetul a propus, de asemenea, o abordare graduală a standardelor minime comune în domeniul asigurărilor pentru șomaj în statele membre (2). CESE a solicitat anterior introducerea unui cadru european cu caracter obligatoriu pentru un venit minim decent (3). În timp ce Grupul „Lucrători” și Grupul Diversitate Europa au sprijinit avizul, Grupul „Angajatori” nu a împărtășit punctul de vedere exprimat în aviz privind instituirea unui instrument obligatoriu pentru un venit minim la nivel european. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Comisia Europeană și-a exprimat intenția de a propune un instrument juridic prin care să se asigure faptul că fiecare lucrător din Uniunea Europeană beneficiază de un salariu minim echitabil. Pentru Grupul „Lucrători” și Grupul Diversitate Europa, această inițiativă a Comisiei reprezintă un aspect-cheie al punerii în aplicare a Principiului nr. 6 din Pilonul European al drepturilor sociale. Comisia a clarificat faptul că intenția nu este de a stabili un „salariu minim european” unic, de a armoniza în mod direct nivelul salariilor minime în UE sau de a introduce salarii minime garantate în statele membre cu o acoperire mare de negociere colectivă, unde salariile sunt stabilite exclusiv prin intermediul acordurilor colective. De asemenea, aceasta a subliniat faptul că va respecta pe deplin competențele naționale, tradițiile naționale și specificul fiecărei țări, precum și libertatea și autonomia contractuală a partenerilor sociali și că nicio acțiune nu va submina sistemele de negociere colectivă funcționale. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | În documentul său aferent celei de a doua etape a consultării cu privire la posibile măsuri de soluționare a provocărilor legate de salariile minime echitabile, care a fost adresat partenerilor sociali europeni, Comisia și-a exprimat convingerea că există posibilitatea de a lua măsuri legislative și nelegislative la nivelul UE în temeiul articolului 153 alineatul (1) litera (b) din TFUE în limitele principiului subsidiarității și al proporționalității, precum și în limitele impuse de articolul 153 alineatul (5) din TFUE. Aceasta se referă la o directivă și la o recomandare ca fiind instrumentele juridice supuse examinării. Există însă puncte de vedere divergente în cadrul CESE cu privire la legitimitatea oricărei inițiative juridice întreprinse la nivelul UE în temeiul articolului 153, în special a unei directive. CESE precizează, de asemenea, că partenerii sociali europeni au posibilitatea de a negocia și de a stabili acorduri în temeiul articolului 155 din TFUE. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | CESE recunoaște așadar că există preocupări legate de luarea unor posibile măsuri la nivelul UE în acest domeniu. Printre preocupările principale se numără faptul că UE nu deține competența de a acționa cu privire la „remunerație”, inclusiv la nivelurile de remunerare, și că astfel de acțiuni ar putea să aducă atingere autonomiei partenerilor sociali și să submineze sistemele de negociere colectivă, în special în statele membre în care pragurile salariilor minime sunt stabilite prin acorduri colective. În plus, există puncte de vedere divergente cu privire la valoarea adăugată a acțiunii UE, inclusiv în cadrul Comitetului: chiar dacă majoritatea membrilor CESE consideră că o astfel de acțiune ar putea asigura o valoare adăugată, alții nu sunt de acord cu aceasta. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Grupul „Lucrători” și Grupul Diversitate Europa consideră că se impune luarea de măsuri, întrucât există lucrători în UE, în special lucrători vulnerabili, care sunt excluși de la salarii minime garantate și/sau situații în care nivelul salariului minim nu este suficient pentru a asigura un nivel de trai decent. Prin urmare, ar fi benefic să se convină asupra unor praguri la nivelul UE pentru a se stabili ce înseamnă „un nivel de trai decent”. Grupul „Angajatori” consideră că această problemă a pragurilor nu trebuie să fie soluționată prin intermediul măsurilor UE, întrucât UE nu deține competență în ceea ce privește nivelurile de remunerare. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | CESE nu subestimează complexitatea aspectelor implicate. Este important ca orice acțiune a UE să se bazeze pe o analiză exactă și pe înțelegerea situației și a sensibilităților din statele membre și să respecte pe deplin rolul și autonomia partenerilor sociali, precum și diferitele modele de relații de muncă. Prin urmare, este esențial ca orice inițiativă a UE să protejeze modelele din acele state membre în care partenerii sociali nu consideră că este necesar să se stabilească salarii minime garantate. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | În funcție de alegerea făcută la nivel național, partenerii sociali, cu respectarea deplină a autonomiei lor și la nivelul lor de decizie, sunt actorii cel mai bine plasați pentru a stabili nivelul salariilor. În ceea ce privește sistemele de stabilire a salariilor minime garantate, este importantă consultarea promptă și oportună cu partenerii sociali pentru a garanta că sunt avute în vedere nevoile ambelor părți ale sectorului. CESE regretă că, în unele state membre, partenerii sociali nu sunt implicați sau consultați suficient cu privire la sistemele de stabilire a salariilor garantate sau la mecanismele de ajustare. CESE apreciază recunoașterea de către Comisie a faptului că există posibilitatea de a lua măsuri la nivelul UE pentru a promova rolul negocierii colective în sprijinirea adecvării și a ratei salariului minim. Acțiunea UE privind salariile minime ar putea include măsuri de sprijinire a negocierii colective, cu respectarea diferitelor sisteme de relații de muncă de la nivel național. Această afirmație merge în aceeași direcție cu recomandările anterioare ale CESE, prin care se solicită consolidarea negocierii colective și a dialogului social și sprijinirea consolidării capacităților partenerilor sociali. Contractele de achiziții publice ar putea fi folosite, de asemenea, pentru a completa acțiunea de sprijinire a negocierii colective la nivelul UE. |
| --- | --- |

1.12.

2.   Cadru și context

| 2.1. | Parlamentul European a solicitat acest aviz exploratoriu în vederea viitoarei inițiative juridice a Comisiei privind salariile minime echitabile. Președinția germană, al cărei mandat începe în iulie 2020, a indicat, de asemenea, că salariile minime vor reprezenta una dintre prioritățile sale. CESE salută oportunitatea de a contribui și mai mult la discuția privind măsurile care pot fi adoptate la nivel european, ținând seama de diferitele realități din statele membre și de repartizarea competențelor între nivelul UE și cel național. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Pandemia de COVID-19 este cea mai importantă situație de urgență sanitară, socială și economică cu care se confruntă o întreagă generație. Pe lângă măsurile adoptate de urgență, este nevoie de măsuri politice pe scară largă, coordonate și decisive, pe termen scurt și mediu, pentru a evita impactul negativ de durată asupra societății, a economiei și a sectorului muncii. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | UE și statele sale membre se confruntă cu o recesiune economică de proporții istorice. Potrivit previziunilor economice din primăvară ale Comisiei Europene, PIB-ul total al UE ar putea scădea cu 7,5 % în 2020 și ar putea crește cu aproximativ 6 % în 2021, înregistrându-se totuși diferențe semnificative între statele membre (4). Întreprinderile, în special IMM-urile și microîntreprinderile, se confruntă cu consecințe economice fără precedent și cu decizii dificile legate de propria supraviețuire, inclusiv în ceea ce privește păstrarea sau disponibilizarea personalului. Numeroase sectoare economice au fost afectate grav de măsurile de izolare și numeroase întreprinderi se tem de falimentul iminent, de exemplu în sectorul serviciilor, hotelier și de alimentație publică, precum și în sectorul cultural. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Serviciile publice au fost grav afectate, în special sistemul de sănătate și cel de protecție socială, care se află sub presiune pentru a deservi persoanele aflate în dificultate. Fără o acțiune și un sprijin ferm din partea sistemului public, pandemia de COVID-19 ar putea duce, de asemenea, la creșterea șomajului și a ratei de subocupare a forței de muncă, și la agravarea sărăciei. Peste un sfert dintre respondenții la o anchetă a Eurofound privind pandemia de COVID-19 au declarat că și-au pierdut locul de muncă, fie temporar (23 %), fie permanent (5 %) (5). Potrivit previziunilor Comisiei (6), rata șomajului în UE ar putea crește de la 6,7 % la 9 % în 2020, înainte de a scădea la aproximativ 8 % în 2021, tot cu diferențe între statele membre. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | De asemenea, criza provocată de pandemia de COVID-19 a evidențiat clar vulnerabilitatea sporită a lucrătorilor independenți și a celor cu locuri de muncă atipice sau precare, care mult prea adesea nu beneficiază de plasele de siguranță ale sistemelor de protecție socială care le-ar putea acorda sprijin în cazul pierderii veniturilor sau al locului de muncă. Lucrătorii din sectoarele de servicii esențiale se bucură de apreciere publică pentru contribuția adusă societății, ei asumându-și deseori mari riscuri pentru propria persoană. Locurile lor de muncă, de exemplu, în sectorul medical și al serviciilor sociale, în sectorul comerțului cu amănuntul și al serviciilor de curierat, precum și în domeniul serviciilor de curățenie, au fost și sunt importante pentru întreaga societate, însă deseori sunt subapreciate și ar trebui să se bucure de mai multă recunoaștere. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Femeilor, lucrătorilor migranți și celor care aparțin minorităților etnice – categorii care sunt reprezentate disproporționat în unele dintre aceste sectoare esențiale – trebuie să li se acorde o atenție sporită pentru a avea garanția că beneficiază de toate drepturile lucrătorilor și, de asemenea, este posibil ca aceștia să aibă nevoie de o protecție sporită a plaselor de siguranță sociale. În special tinerii cu vârste sub 25 de ani au fost grav afectați de pierderea locului de muncă (inclusiv cei din sistemele de ucenicie) și de întreruperea studiilor și a formării. Acum aceștia se confruntă cu obstacole și mai mari la intrarea pe piața muncii, la fel ca și alte grupuri vulnerabile, precum persoanele cu handicap și alte persoane care sunt discriminate, care erau deja în dezavantaj în ceea ce privește accesul pe piața muncii. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Europa nu își permite să piardă încă o decadă. Pe termen scurt, trebuie pus accentul pe protejarea întreprinderilor și a locurilor de muncă. Trebuie trase învățăminte din răspunsurile la criza economică și financiară din 2008, care a avut consecințe semnificative și de durată asupra UE și a cetățenilor săi. Trebuie luate măsuri pentru a salva locurile de muncă și veniturile, precum și pentru a permite relansarea sigură și rapidă a activității economice, în vederea asigurării unei creșteri durabile, a unei redresări mai stabile, a competitivității și a unui model social și economic mai echitabil, productiv și funcțional. Dialogul civil și implicarea eficace a tuturor părților interesate sunt esențiale pentru asigurarea unui răspuns eficient la COVID-19 și pentru menținerea încrederii cetățenilor. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Soluția trebuie să includă crearea de locuri de muncă de calitate și asigurarea unor salarii echitabile, inclusiv în cazul salariilor minime, care să permită fiecărui lucrător să beneficieze de un nivel de trai decent și care să țină seama de factorii economici, inclusiv de productivitate. Negocierea colectivă și dialogul social joacă un rol esențial în aceste eforturi și trebuie consolidate și/sau sprijinite la toate nivelurile, în concordanță cu sistemele relațiilor de muncă de la nivel național. |
| --- | --- |

2.8.

Pilonul european al drepturilor sociale și angajamentul reînnoit privind salariile echitabile și negocierea colectivă în UE

| 2.9. | Prin proclamarea Pilonului european al drepturilor sociale (Pilonul social/PEDS) în cadrul summitului de la Göteborg din noiembrie 2017, Parlamentul European, Consiliul și Comisia și-au reafirmat angajamentul de a depune eforturi în vederea unei Europe caracterizate de mai multă echitate și egalitate. Pilonul ar trebui să constituie cadrul călăuzitor către o convergență ascendentă reînnoită, în sensul îmbunătățirii condițiilor de trai și de muncă și pentru orientarea reformelor în ceea ce privește piața muncii și politicile sociale. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | CESE a subliniat în mod constant nevoia de măsuri concrete care să transforme în realitate principiile Pilonului. În afară de o competitivitate și productivitate tot mai mari, în conformitate cu principiul 6 al Pilonului, un aspect fundamental în vederea convergenței ar trebui să fie promovarea de salarii minime adecvate care să asigure un nivel de trai decent pentru lucrători și pentru familiile acestora, ținând seama de contextul economic și social național, și care să fie stabilite în mod transparent și previzibil, în concordanță cu practicile naționale și respectând autonomia partenerilor sociali (7). |
| --- | --- |

2.10.

3.   Observații generale

3.1.   Considerații generale

| 3.1.1. | În Orientările sale politice pentru Comisia Europeană 2019-2024 (8), președinta Comisiei, doamna Ursula VON DER LEYEN, și-a prezentat intenția de a „propune un instrument juridic menit să asigure că toți lucrătorii din Uniunea noastră au un salariu minim echitabil”. La 14 ianuarie 2020, Comisia Europeană a lansat prima etapă a consultării partenerilor sociali în temeiul articolului 154 din TFUE privind o posibilă acțiune menită să abordeze provocările legate de salariile minime echitabile. În a doua etapă a consultării, publicată la 3 iunie, Comisia Europeană subliniază necesitatea acțiunilor UE și își clarifică obiectivul de a lucra în continuare la un posibil instrument juridic, și anume o directivă sau o recomandare. |
| --- | --- |

3.1.1.

| 3.1.2. | Comitetul Economic și Social European și-a afirmat anterior convingerea că sunt necesare eforturi suplimentare în ceea ce privește convergența salariilor și stabilirea de salarii minime în statele membre, subliniind în același timp că trebuie respectate pe deplin competențele esențiale și autonomia partenerilor sociali de la nivel național în ceea ce privește procesul de stabilire a salariilor, în conformitate cu practicile naționale (9). Obiectivul ar trebui să fie garantarea faptului că salariile minime din toate statele membre ale UE oferă tuturor lucrătorilor un nivel de trai decent, ținând cont de factorii economici. Aceasta ar contribui la obiectivul UE de îmbunătățire a condițiilor de trai și de muncă a cetățenilor săi și la dorința Comisiei de a avea o „Uniune mai ambițioasă”. |
| --- | --- |

3.1.2.

| 3.1.3. | CESE și-a exprimat, de asemenea, îngrijorarea cu privire la lipsa unei sfere de acoperire eficiente a dialogului social în unele state membre, afirmând astfel că este necesară promovarea dialogului social și al negocierii colective la toate nivelurile corespunzătoare, în concordanță cu sistemele de relații de muncă de la nivel național. |
| --- | --- |

3.1.3.

3.2.   Contextul mai amplu

| 3.2.1. | Convergența economică și socială ascendentă și combaterea sărăciei sunt influențate de aspecte semnificative mai ample, de exemplu, de cât de bine funcționează piața muncii, de funcționarea serviciilor publice de ocupare a forței de muncă și a politicilor active în domeniul pieței forței de muncă, precum și de funcționarea sistemelor fiscale, de securitate socială (inclusiv sistemul indemnizațiilor de șomaj), de protecție socială, de învățământ și de formare și de funcționarea pieței unice. |
| --- | --- |

3.2.1.

| 3.2.2. | Salariile sunt legate de situația economică dintr-o țară, dintr-o regiune sau dintr-un sector. Schimbările pot influența ocuparea forței de muncă, competitivitatea și cererea macroeconomică. Productivitatea este un aspect important pentru funcționarea pieței muncii și pentru perspectivele legate de ocuparea forței de muncă, în special ale lucrătorilor cu un nivel scăzut de calificare și ale noilor veniți pe piața forței de muncă. Toți lucrătorii ar trebui să beneficieze de evoluția productivității și de creștere, inclusiv cei cu salariile cele mai mici. În același timp, acolo unde costurile totale pentru angajarea unui lucrător cresc, creșterea productivității este, de asemenea, foarte importantă pentru a asigura competitivitatea economiei UE. Taxele și costurile nesalariale ale forței de muncă, inclusiv costurile cu contribuțiile de asigurări sociale suportate de angajatori și lucrători pot duce uneori la diferențe semnificative între salariile brute și cele nete și pot avea impact și asupra salariilor nete ale lucrătorilor și a costurilor angajatorilor. |
| --- | --- |

3.2.2.

| 3.2.3. | Salariile minime au, de asemenea, un efect de propagare asupra întregii structuri salariale. Procentul de lucrători remunerați cu salariul minim, tendințele în ceea ce privește evoluția salariilor, nivelurile prețurilor și puterea de cumpărare, precum și nivelul salariului minim în raport cu distribuția globală a salariilor din țară sunt alți factori importanți care trebuie luați în considerare. Salariile minime ar trebui să fie echitabile în raport cu distribuția salariilor în diferite țări, iar nivelul lor ar trebui să fie adecvat în raport cu prețurile reale, astfel încât să permită un nivel de trai decent, protejând, totodată, durabilitatea întreprinderilor care oferă locuri de muncă de calitate. Începând cu anul 2010, salariile minime brute de la nivel național exprimate în standarde ale puterii de cumpărare în UE au înregistrat o tendință de convergență ascendentă, care s-a datorat convergenței către media din UE în special a salariilor din țările din Europa Centrală și de Est (10). Însă diferențele sunt încă foarte semnificative, iar tendința convergenței a înregistrat o încetinire în ultimii ani (11). |
| --- | --- |

3.2.3.

3.3.   Caracterul necesar al salariilor minime decente în Europa

| 3.3.1. | Dreptul la condiții de muncă și la remunerație echitabile și juste este un drept fundamental consacrat prin instrumente internaționale și europene privind drepturile omului. Salariile, inclusiv salariile minime, reprezintă un aspect important al modelului de economie socială de piață al Uniunii Europene. Ele reprezintă plata pentru munca efectuată, sunt unul dintre factorii care garantează beneficii reciproce pentru companiile și lucrătorii care fac parte din piețe de ocupare a forței de muncă funcționale și sunt adesea un element-cheie al negocierii colective. |
| --- | --- |

3.3.1.

| 3.3.2. | Salariile minime îndeplinesc și alte funcții, de exemplu, îi protejează pe lucrători împotriva unei remunerații disproporționat de scăzute și a sărăciei persoanelor încadrate în muncă (12). Deși calitatea ocupării forței de muncă continuă să fie calea cea mai potrivită pentru ieșirea din sărăcie, ocuparea unui loc de muncă nu reprezintă în prezent o garanție automată împotriva sărăciei, în special pentru persoanele care nu lucrează cu normă întreagă. În UE, aproape unul din zece lucrători câștigă „aproximativ” sau mai puțin decât salariul minim garantat de la nivel național (13). În 2018, s-a constatat că una din zece persoane angajate cu vârsta de 18 ani sau peste era expusă riscului de sărăcie, iar în opt state membre lucrătorii câștigau mai puțin în termeni reali decât câștigau la începutul crizei din 2008. În plus, în ultimii zece ani, procentul de persoane încadrate în muncă expuse riscului de sărăcie a crescut în majoritatea statelor membre. Deși în unele state membre acest procent a rămas la același nivel sau chiar a scăzut, salariile minime actuale nu sunt adecvate pentru ca lucrătorii să scape de sărăcie doar prin încadrarea în muncă (14). |
| --- | --- |

3.3.2.

| 3.3.3. | Există un consens asupra cu privire la faptul că Uniunea Europeană și statele membre trebuie să depună mai multe eforturi pentru a aborda problema sărăciei, inclusiv a sărăciei persoanelor încadrate în muncă. În documentele de consultare privind salariile minime echitabile, Comisia recunoaște că un nivel decent al salariului minim poate juca un rol important în reducerea sărăciei în rândul lucrătorilor săraci. CESE consideră că modalitatea cea mai eficace de a reduce sărăcia persoanelor încadrate în muncă constă în salarii minime decente și în politici integrate de incluziune activă, centrate pe persoane, care să promoveze accesul la un venit minim adecvat, la servicii de ocupare a forței de muncă și la locuri de muncă de calitate, precum și la servicii sociale esențiale și capabile de capacitarea persoanelor, în conformitate cu recomandarea Comisiei din 2008. |
| --- | --- |

3.3.3.

| 3.3.4. | Cu toate acestea, există mai multe cauze care duc la sărăcia persoanelor încadrate în muncă și Eurofound (15) a concluzionat că, în timp ce salariul minim adecvat constituie un pilon central al protecției sociale împotriva sărăciei persoanelor încadrate în muncă, legătura dintre salariile minime și sărăcia persoanelor încadrate în muncă este una complexă. Un factor important care trebuie să fie avut în vedere este componența unei gospodării: chiar dacă salariul minim poate fi suficient pentru a proteja un adult singur împotriva riscului de sărăcie în unele țări, deseori acesta nu este suficient pentru a întreține mai multe persoane dacă nu mai există în gospodărie alte persoane care contribuie la venitul familiei. |
| --- | --- |

3.3.4.

| 3.3.5. | Nivelul costului vieții poate fi, de asemenea, un element fundamental care împinge gospodăriile în situația de sărăcie și ar trebui avut în vedere, acolo unde este relevant la nivel național, pentru determinarea caracterului adecvat al salariilor minime. Prestațiile pentru exercitarea unei activități profesionale, prestațiile sociale, transferurile sociale și alocațiile familiale pot juca, de asemenea, un rol important în atenuarea sau prevenirea sărăciei persoanelor încadrate în muncă, în funcție de alcătuirea gospodăriei. |
| --- | --- |

3.3.5.

| 3.3.6. | Multe guverne au optat, de asemenea, pentru reducerea impozitului pe venit și a contribuțiilor de asigurări sociale ca modalitate de creștere a veniturilor nete ale persoanelor cu venit minim garantat și ale altor persoane cu salarii mici. Totuși, acest lucru poate avea implicații politice mai ample, inclusiv șubrezirea sistemelor de sănătate publică și de protecție socială și a serviciilor publice în general. În plus față de aceste măsuri directe, raportul Eurofound explorează și evoluția măsurilor indirecte de combatere a sărăciei persoanelor încadrate în muncă (16), însă impactul lor nu a fost ușor de evaluat, fiind necesară o evaluare mai specifică. |
| --- | --- |

3.3.6.

| 3.3.7. | Într-un sens mai larg, în ceea ce privește combaterea sărăciei, CESE a solicitat anterior introducerea unui cadru european obligatoriu pentru un venit minim decent, care să generalizeze, să sprijine și să asigure caracterul decent (adecvat) al sistemelor de venit minim din statele membre, ca un prim răspuns european important la problema gravă și persistentă a sărăciei în Europa (17). În timp ce Grupul „Lucrători” și Grupul Diversitate Europa au sprijinit avizul, Grupul „Angajatori” nu a împărtășit punctul de vedere exprimat în aviz, privind instituirea unui instrument obligatoriu pentru un venit minim la nivel european, preferând în schimb metoda deschisă de coordonare (18). Comitetul a propus, de asemenea, o abordare progresivă în ceea ce privește standardele minime comune în domeniul ajutorului de șomaj în statele membre, pentru a asigura dispozitive de siguranță adecvate pentru lucrătorii care își pierd locul de muncă și ca protecție împotriva sărăciei (19). Acesta ar funcționa și ca stabilizator automat și ar încuraja convergența ascendentă în UE. |
| --- | --- |

3.3.7.

| 3.3.8. | Este nevoie, de asemenea, de o abordare cuprinzătoare, care să includă printre altele, sisteme eficace privind venitul minim, reforme adecvate în domeniul securității sociale și investiții sporite în serviciile publice. Un mod crucial de a-i ajuta pe cetățeni să scape de sărăcie este continuarea dezbaterilor despre garantarea atingerii pragului riscului de sărăcie de la nivelul UE [indicatorul ratei riscului de sărăcie (AROP) la nivelul UE (20)], împreună cu analizarea bugetelor naționale de referință pentru calcularea costului bunurilor și serviciilor necesare (inclusiv a diferitelor metodologii utilizate). Aceste discuții ar trebui să țină cont de factori precum redistribuirea socială, fiscalitatea și nivelul de trai din fiecare stat membru al UE (21) și să contribuie la contextualizarea pragului AROP în realitatea multidimensională a sărăciei. |
| --- | --- |

3.3.8.

| 3.3.9. | În aproape toate statele membre, femeile sunt suprareprezentate în rândul persoanelor cu salarii minime (22). Există dovezi care indică faptul că salariile minime pot avea un impact pozitiv asupra diferenței de remunerare între femei și bărbați, dacă sunt însoțite și de măsuri politice care să abordeze disparitatea structurală de gen pe de piața forței de muncă și din societate. În mod similar, și alte persoane dezavantajate, precum lucrătorii migranți, persoanele cu dizabilități și minoritățile etnice, ar beneficia în mod semnificativ de pe urma unor salarii minime decente. În plus, pentru a îmbunătăți nivelul de ocupare a forței de muncă în rândul lucrătorilor cu dizabilități, autoritățile publice competente ar trebui să acorde angajatorilor subvenții salariale sau facilități fiscale pentru a acoperi costurile suplimentare asociate angajării acestor persoane. |
| --- | --- |

3.3.9.

| 3.3.10. | În cele din urmă, în ceea ce privește chestiunea salariilor decente în Europa, CESE subliniază, de asemenea, că sistemele de negociere colectivă funcționale, în special negocierea colectivă sectorială, joacă un rol crucial în asigurarea unor salarii echitabile și adecvate la nivelul întregii structuri salariale, inclusiv al salariilor minime garantate, acolo unde ele există. Acestea sunt necesare și pentru a promova convergența ascendentă a salariilor la nivel național și între țări, precum și pentru asigurarea unei abordări echilibrate între considerentele de natură socială și cele economice. |
| --- | --- |

3.3.10.

3.4.   Caracterul necesar al acțiunilor la nivelul UE și fezabilitatea lor

| 3.4.1. | În cadrul primei etape de consultare cu partenerii sociali, Comisia a stabilit o serie de modalități prin care acțiunile UE ar putea aduce valoare adăugată: contribuția la asigurarea unor salarii minime echitabile, sprijinirea statelor membre în vederea atingerii convergenței ascendente a condițiilor de muncă, asigurarea unor condiții de concurență echitabile în domeniul pieței unice și creșterea puterii de cumpărare în rândul persoanelor cu salarii mici. |
| --- | --- |

3.4.1.

| 3.4.2. | În a doua etapă de consultare cu partenerii sociali, Comisia Europeană clarifică obiectivele acțiunilor UE și obiectivele de politică ale unei posibile inițiative (23). Conform celor afirmate de către Comisie, obiectivele generale ale unei astfel de inițiative ar fi de a asigura protejarea tuturor lucrătorilor din UE printr-un salariu minim echitabil, care să garanteze un nivel de trai decent oriunde ar lucra aceștia, precum și stabilirea salariului minim la niveluri adecvate, care să protejeze toți lucrătorii, garantând totodată accesul la încadrarea în muncă și ținând cont de efectele asupra creării de locuri de muncă și a competitivității. Majoritatea membrilor CESE consideră ca fiind binevenite obiectivele identificate de către Comisie și că acestea ar trebui abordate prin acțiunea UE privind stabilirea de salarii minime echitabile. Însă o mică parte consideră că acțiunea UE cu privire la unele dintre aceste obiective nu ar fi adecvată. |
| --- | --- |

3.4.2.

| 3.4.3. | Comisia a subliniat că nu intenționează să instituie un „salariu european minim” sau să armonizeze direct nivelul salariilor minime din UE și a evidențiat faptul că va respecta pe deplin competențele naționale, tradițiile naționale și particularitățile fiecărei țări, precum și libertatea contractuală a partenerilor sociali. |
| --- | --- |

3.4.3.

| 3.4.4. | Deși majoritatea statelor membre au un salariu minim garantat sau prevăzut de lege, există disparități semnificative între ele în ceea ce privește salariul minim garantat/prevăzut de lege, ceea ce reflectă nivelurile diferite de dezvoltare economică și socială. Potrivit datelor din luna ianuarie 2020, diferențele dintre salariile minime garantate din statele membre variază între 312 EUR și 2 142 EUR pe lună. Salariile minime lunare sunt în general mai mici de 600 EUR în estul UE și peste 1 500 EUR în nord-vestul UE (24). În documentul de consultare din a doua etapă, Comisia observă că adecvarea salariului minim s-a îmbunătățit în majoritatea statelor membre (25). Însă disparitățile rămân și, într-un număr semnificativ de state membre, salariul minim garantat este de maximum 50 % din salariul mediu brut corespunzător unei norme întregi (26) și mult sub pragul „riscului de sărăcie” de 60 % din salariul mediu, nereușind astfel pe cont propriu să contribuie la scoaterea din sărăcie a lucrătorilor. |
| --- | --- |

3.4.4.

| 3.4.5. | Salariile minime ar trebui să asigure un nivel de trai decent. Grupul „Lucrători” și Grupul Diversitate Europa consideră că într-o serie de state membre nivelul salariului minim nu este încă suficient și că salariul minim net garantat „de referință” trebuie să fie stabilit la un nivel semnificativ peste pragul sărăciei, care a fost fixat în contextul UE folosind indicatorul AROP de 60 % din venitul disponibil pe adult-echivalent mediu la nivel național după transferuri sociale, și să fie echitabil în raport cu salariile de pe piața muncii în general. Un astfel de indice de referință ar asigura niveluri de beneficii adecvate și ar preveni forțarea lucrătorilor să ocupe locuri de muncă precare caracterizate de condiționalități negative corelate cu scheme de venituri minime. Ridicarea segmentului salariilor inferioare în direcția salariilor minime care protejează de sărăcie ar extinde, de asemenea, baza de impozitare pentru guverne, ajutând la finanțarea unor sisteme de protecție socială adecvate. Cu toate acestea, Grupul „Angajatori” consideră că această problemă nu trebuie să fie soluționată prin intermediul unei acțiuni a UE, întrucât UE, în conformitate cu hotărârile CJUE, nu deține competențe în ceea ce privește remunerația și, în special, nivelul acesteia. Conform celor care au propus acest din urmă punct de vedere, cel mult s-ar putea purta discuții și schimburi de opinii prin metoda deschisă de coordonare sau prin procesul semestrului european cu privire la modul de asigurare a unor prestații sociale și a unor scheme de venit minim la un nivel adecvat, și despre modul în care acestea pot sprijini, împreună cu ocuparea forței de muncă, finanțarea unor sisteme de protecție socială adecvate. |
| --- | --- |

3.4.5.

| 3.4.6. | CESE recunoaște diferitele preocupări legate de posibile acțiuni ale UE în acest domeniu. În special, există opinii divergente ferme în ceea ce privește competența UE. Unele susțin că, dat fiind că articolul 153 alineatul (5) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene exclude „remunerarea” din competența legislativă a UE, nu există o sferă de aplicare pentru acțiuni la nivelul UE. Pe de altă parte, alte opinii, inclusiv cea a Comisiei, susțin că există posibilitatea de acțiune la nivelul UE și că articolul 153 alineatul (5) nu ar împiedica acest lucru. |
| --- | --- |

3.4.6.

| 3.4.7. | De asemenea, există temeri, în special în rândul statelor membre în care salariile minime sunt stabilite exclusiv sau cu precădere prin negociere colectivă, că o astfel de acțiune ar interfera cu autonomia partenerilor sociali. Prin urmare, este esențial ca orice inițiativă a UE să salveze modelele din acele state membre în care partenerii sociali nu consideră că salariile minime garantate sunt necesare. În același mod, măsurile care promovează negocierea colectivă, în special negocierea sectorială, ar trebui să respecte pe deplin sistemele relațiilor de muncă de la nivel național și să nu forțeze o abordare bazată pe un model care nu ține cont de diferențe. |
| --- | --- |

3.4.7.

| 3.4.8. | O altă sursă a preocupărilor constă în faptul că politica europeană privind salariul minim garantat ar putea avea eventuale efecte negative asupra pieței forței de muncă, în special în cazul tinerilor și al lucrătorilor cu un nivel scăzut de calificare și ar putea agrava neconformitatea, ceea ce ar putea face ca lucrătorii cu salarii mici să fie expuși riscului de fi nevoiți să muncească informal (27). Totuși, acest lucru poate fi combătut dacă nivelul salariului minim este definit în mod corespunzător, adică sprijină câștigurile lucrătorilor fără a submina piața forței de muncă, în funcție de factorii specifici din fiecare țară, inclusiv de răspunsul comportamental al angajaților, de gradul de competitivitate de pe piața produselor și a forței de muncă și de interacțiunea sa cu alte politici, în special cele legate de fiscalitate și prestații (28). Într-adevăr, există exemple concrete de state membre în care introducerea salariului minim nu a afectat negativ crearea de locuri de muncă și în care chiar și creșterile substanțiale ale salariului minim au generat efecte macroeconomice pozitive, inclusiv intensificarea creșterii numărului de locuri de muncă (29). |
| --- | --- |

3.4.8.

| 3.4.9. | CESE recunoaște pe deplin complexitatea aspectelor implicate în această dezbatere și faptul că salariile minime nu reprezintă soluția-miracol care va rezolva toate problemele. Cu toate acestea, o abordare comună a UE, cu obiective clare în materie de politică ce trebuie atinse de statele membre, prin diferite mijloace, și asigurarea implicării partenerilor sociali, în cadrul unor sisteme funcționale de negociere colectivă, ar putea asigura protejarea drepturilor lucrătorilor la o remunerație echitabilă și la libertatea de asociere, precum și a nevoilor angajatorilor în ceea ce privește productivitatea și competitivitatea. Dacă este combinată cu măsuri mai ample, o astfel de abordare ar putea contribui și la convergența ascendentă și la progresul social la nivelul UE, reducând diferențele dintre statele membre în ceea ce privește veniturile și salariile, reducând sărăcia persoanelor încadrate în muncă și asigurând condiții de concurență echitabile pe piața unică. |
| --- | --- |

3.4.9.

| 3.4.10. | Orice inițiativă europeană în domeniul salariilor minime echitabile, inclusiv aspectele legate de promovarea și de sprijinirea unei negocieri colective funcționale în vederea stabilirii salariilor, trebuie să fie definită pe baza unei analize și a unei înțelegeri adecvate a situației din statele membre și trebuie să respecte pe deplin rolul și autonomia partenerilor sociali, precum și diferitele modele de relații industriale. |
| --- | --- |

3.4.10.

4.   Către o inițiativă juridică europeană privind salariile minime garantate, inclusiv pentru sprijinirea și promovarea implicării partenerilor sociali

4.1.   Conceptul de salarii minime

| 4.1.1. | Salariile sunt afectate de mai mulți factori diferiți precum sectorul și ramura de activitate și expunerea acestora la concurența globală, costul vieții, cererea și oferta pieței, productivitatea, distribuția salariilor, nivelurile salariilor stabilite prin contractele colective de muncă, competențele și performanța individuală și ținând seama de modul în care acestea sunt realizate și valorificate. Acestea compensează activitatea desfășurată în conformitate cu legile, contractele colective de muncă și practicile aplicabile. Salariul global poate fi considerat ca acoperind diferite elemente, în funcție de modul în care acesta este stabilit în statele membre, regiuni sau în funcție de contractele colective de muncă. |
| --- | --- |

4.1.1.

| 4.1.2. | Salariile minime sunt definite de OIM drept „valoarea minimă a remunerației pe care un angajator trebuie să o plătească salariaților pentru activitatea desfășurată în cursul unei anumite perioade de timp, care nu poate fi redusă prin contracte colective de muncă sau contracte individuale” (30). Potrivit Convenției nr. 131 privind fixarea salariilor minime a OIM (31), stabilirea unor salarii minime echitabile înseamnă luarea în considerare a nevoilor lucrătorilor și ale familiilor acestora, inclusiv a nivelului general al salariilor din țara respectivă și a costului vieții, precum și a factorilor economici, inclusiv productivitatea și piața forței de muncă. Aceasta prevede, de asemenea, faptul că ar trebui asigurată o consultare completă a partenerilor sociali în ceea ce privește stabilirea salariilor minime. Cele 10 state membre ale UE (32) care au ratificat Convenția dispun de un sistem de salarii minime garantate. |
| --- | --- |

4.1.2.

| 4.1.3. | Eficacitatea salariilor minime garantate depinde de mulți factori, care se aplică într-o măsură diferită, în funcție de contextul național, precum acoperirea lucrătorilor, dacă acestea sunt stabilite și ajustate la un nivel suficient care să acopere nevoile lucrătorilor și ale familiilor lor, ținând seama în același timp de factorii economici precum productivitatea, și dacă angajatorii respectă reglementările privind salariile minime (33). Aceasta depinde și de măsura în care este sprijinită implicarea partenerilor sociali și de existența unui sistem de negociere colectivă eficient, care completează stabilirea salariului minim garantat. Acțiunile UE ar trebui să sprijine, printre altele, îmbunătățirile necesare în aceste domenii. |
| --- | --- |

4.1.3.

| 4.1.4. | În statele membre în care partenerii sociali sunt responsabili pentru stabilirea plafoanelor salariale, cota lucrătorilor care nu fac parte oficial din astfel de acorduri diferă de la 2 % în Austria la aproximativ 10 % în Suedia, Finlanda și Italia și la aproximativ 20 % în Danemarca. Ar trebui să se țină cont de faptul că, în Suedia și Danemarca, majoritatea acestor lucrători care nu sunt încadrați oficial cu un salariu minim sunt fie lucrători din sectorul privat care sunt foarte bine plătiți și care câștigă cu mult peste plafonul salarial convenit la nivel colectiv, fie studenți lucrători sau alte categorii de tineri lucrători care intră pe piața muncii. De asemenea, angajatorii plătesc deseori, în realitate, salarii minime în funcție de sector lucrătorilor care nu sunt încadrați cu un salariu minim, fără a fi obligați să facă acest lucru. Însă în Italia, persoanele care nu sunt încadrate fie sunt lucrători informali, fie lucrători pe cont propriu care lucrează în condiții stabilite individual pentru muncă ocazională, în special lucrători tineri. |
| --- | --- |

4.1.4.

| 4.1.5. | Comisia Europeană, Consiliul și partenerii sociali europeni au evidențiat cu toții importanța promovării dialogului social și a respectării autonomiei partenerilor sociali și, de asemenea, au solicitat statelor membre să sprijine îmbunătățirea și funcționarea dialogului social la nivel național (34). Este posibil ca inițiativa privind salariile minime să nu slăbească sistemele de negociere colectivă din niciun stat membru, de exemplu, prin reducerea controlului partenerilor sociali asupra salariilor. |
| --- | --- |

4.1.5.

4.2.   Sisteme de stabilire a salariilor de la nivel național/instituții din Uniunea Europeană

| 4.2.1. | Sistemele de stabilire a salariilor minime, precum și rolul și capacitatea partenerilor sociali diferă în mod considerabil de la un stat membru la altul din cauza diferențelor de la nivelul tradițiilor lor naționale, precum și a diferiților factori economici și sociali și a cadrului politic și constituțional al fiecărei țări. |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | Unele state membre ale UE au optat pentru un salariu minim garantat prin care salariile trebuie să corespundă cel puțin unui nivel minim stabilit prin lege. În aceste țări, este posibil ca partenerii sociali să stabilească, de asemenea, salarii minime sectoriale și transsectoriale (mai mari). În alte țări, în care nu există un salariu minim garantat, salariile sunt definite în mod exclusiv sau cu precădere de partenerii sociali în cadrul contractelor colective de muncă de la nivel național, sectorial și/sau de la nivelul întreprinderilor. |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.2.3. | În statele membre cu salarii minime garantate, tind să fie acoperiți majoritatea lucrătorilor, însă pot fi permise excluderi pentru anumite categorii, ceea ce înseamnă că salariile acestor lucrători sunt mai mici decât salariul minim garantat. În plus, în 11 state membre (35), se aplică rate speciale pentru anumite grupe de lucrători. Aceste niveluri salariale se aplică în principal persoanelor mai tinere sau cu mai puțină experiență și/sau ucenicilor, dar se pot aplica și lucrătorilor necalificați și celor cu dizabilități, printre alte exemple. Unele țări au stabilite și niveluri salariale mai ridicate, bazate pe competențele lucrătorilor (36). După cum a precizat Comisia, lacunele în ceea ce privește acoperirea pot avea consecințe negative pentru lucrătorii în cauză și pentru întreaga economie. Trebuie evaluate implicațiile acestor excepții, precum și ale acoperirii mai largi a lucrătorilor, pentru a înțelege diferitele abordări naționale și posibilele motive ale excluderilor, precum și implicațiile aferente. |
| --- | --- |

4.2.3.

| 4.2.4. | În țările fără salarii minime garantate, salariile minime se aplică doar lucrătorilor acoperiți de contractele colective de muncă. Deși cea mai mare parte a acestor țări au niveluri foarte ridicate de acoperire a negocierii colective (peste 80 %), în unele cazuri lucrătorii rămân descoperiți (37). |
| --- | --- |

4.2.4.

| 4.2.5. | Adecvarea este un element esențial atunci când se stabilește dacă salariile minime garantate sunt „echitabile” și dacă pot asigura un nivel de trai decent pentru lucrători și pentru familiile lor. De asemenea, trebuie avut în vedere nivelul lor în raport cu distribuția globală a salariilor din țară. Grupul „Lucrători” și Grupul Diversitate Europa consideră că ar fi benefică stabilirea de criterii comune la nivelul UE pentru pragurile minime impuse pentru un „nivel de trai decent”. Există diverse posibilități de stabilire a unor astfel de praguri, precum utilizarea unui coș de referință cu produse care să asigure mai mult decât simpla întreținere și/sau stabilirea acestor praguri în raport cu un procent din salariul mediu sau salariul mediu brut corespunzător unei norme întregi. Se garantează continuarea discuțiilor cu privire la identificarea unor astfel de praguri și la modul progresivă în care pot fi atinse. Grupul „Angajatori” consideră că problema pragurilor nu trebuie să fie soluționată prin acțiuni ale UE, întrucât UE, în conformitate cu hotărârile CJUE (38), nu deține competențe în ceea ce privește nivelurile de remunerare. Este important să se asigure că în momentul revizuirii salariilor minime garantate, caracterul adecvat al acestora și regularitatea revizuirilor sunt avute în vedere și trebuie să existe o procedură clară care să îi implice pe deplin pe partenerii sociali. |
| --- | --- |

4.2.5.

| 4.2.6. | Potrivit Comitetului european pentru drepturile sociale (ECSR) al Consiliului Europei, „conceptul de «nivel de trai decent» nu se limitează doar la nevoile materiale de bază precum hrana, îmbrăcămintea și locuința, ci include și resursele necesare pentru a participa la activități culturale, educaționale și sociale”. În concluziile sale recente (39), Comitetul a constatat că nivelurile salariilor minime din unele state membre nu asigură un nivel de trai decent pentru lucrători și familiile acestora. |
| --- | --- |

4.2.6.

| 4.2.7. | Mai multe state membre permit în prezent angajatorilor să aplice deduceri din salariul minim garantat (de exemplu pentru daune provocate sau achiziționarea de echipamente) sau să includă în cuantumul salariului plăți suplimentare (de exemplu, ore suplimentare, prime). ECSR, precum și organismele de monitorizare de la nivelul ONU și OIM, au stabilit că, în unele state membre, aceasta nu asigură dreptul lucrătorilor la o remunerație echitabilă. |
| --- | --- |

4.2.7.

4.3.   Rolul partenerilor sociali în sistemele de stabilire a salariilor minime garantate

| 4.3.1. | Există mari diferențe în ceea ce privește implicarea partenerilor sociali în sistemele de stabilire a salariilor minime garantate. Din nefericire, în unele țări, guvernele au adoptat decizii unilaterale privind salariile minime, fără o implicare sau consultare adecvată a partenerilor sociali. |
| --- | --- |

4.3.1.

| 4.3.2. | Mecanismele care permit consultarea oportună și adecvată a partenerilor sociali contribuie la asigurarea faptului că sunt avute în vedere diferitele situații de la nivel economic și de pe piața forței de muncă. Acestea pot contribui, de asemenea, la găsirea de acorduri între autoritățile relevante și partenerii sociali de la nivel național și la un rezultat echilibrat care ține seama de nevoile angajatorilor și ale angajaților. |
| --- | --- |

4.3.2.

| 4.3.3. | Existența unor criterii transparente, clare și stabile pentru aplicarea ajustărilor necesare în ceea ce privește salariile minime garantate pentru a le asigura caracterul adecvat, ținând seama în același timp de factorii economici, contribuie la îmbunătățirea înțelegerii și a predictibilității pentru angajatori, lucrători și reprezentanții acestora. Din nefericire, acestea lipsesc în unele state membre. |
| --- | --- |

4.3.3.

| 4.3.4. | Partenerii sociali ar trebui să fie implicați într-un mod adecvat, în funcție de nevoile celor două părți ale ramurii de activitate, în consultări privind salariile minime garantate, inclusiv în identificarea criteriilor adecvate pentru definirea nivelului adecvat și în evaluarea oricărei posibile adaptări. În plus, un sprijin din partea UE și a statelor membre pentru consolidarea capacităților partenerilor sociali de la nivel național poate contribui la implicarea în negocierea colectivă, inclusiv, acolo unde este cazul, pentru stabilirea salariilor, precum și în discuții privind salariile minime garantate. |
| --- | --- |

4.3.4.

4.4.   Rolul negocierii colective în stabilirea salariilor minime garantate

| 4.4.1. | Salariile negociate de partenerii sociali se bazează pe un acord echilibrat între aceștia. Acest lucru este important pentru a asigura faptul că salariile sunt echitabile pentru ambele părți ale branșei respective. Cinci dintre cele șase țări în care salariile minime sunt definite prin negocieri colective sectoriale se află printre țările cu acoperirea cea mai mare a negocierii colective. |
| --- | --- |

4.4.1.

| 4.4.2. | CESE salută indicația conform căreia inițiativa Comisiei „nu ar încerca să introducă salarii minime garantate în țările cu o acoperire mare a negocierii colective și unde stabilirea salariilor este organizată exclusiv prin aceasta” (40). Această noțiune reflectă faptul că, în funcție de decizia de la nivel național, partenerii sociali, cu deplina respectare a autonomiei lor și la nivelul lor de decizie, sunt actorii cel mai bine plasați pentru a elabora și organiza politicile și mecanismele de stabilire a salariilor. |
| --- | --- |

4.4.2.

| 4.4.3. | Negocierea colectivă este, de asemenea, de o importanță capitală în definirea nivelurilor salariilor în multe dintre țările care au un salariu minim garantat, iar acordurile negociate în respectivele țări adesea îmbunătățesc nivelurile salariale stabilite de guvern. |
| --- | --- |

4.4.3.

4.5.   Necesitatea de a sprijini și de a promova negocierea colectivă în statele membre

| 4.5.1. | Efectele și mărimea salariilor minime garantate depind de modul în care acestea interacționează cu alte politici și instituții legate de piața forței de muncă. Una dintre aceste interacțiuni este cea dintre salariile minime și negocierea colectivă. Puterea relativă a negocierii colective din diferite țări reprezintă unul dintre principalii factori determinanți ai existenței și amplorii efectelor de blocaj (41). |
| --- | --- |

4.5.1.

| 4.5.2. | Atunci când sistemele de negociere colectivă funcționează bine, acestea sprijină creșterea ratei de încadrare în muncă și scăderea ratei șomajului pentru toți lucrătorii. Coordonarea în rândul unităților de negociere îi ajută pe partenerii sociali să țină cont de situația ciclului economic și efectele macroeconomice ale acordurilor salariale asupra competitivității (42). |
| --- | --- |

4.5.2.

| 4.5.3. | Dreptul la libertatea de asociere și dreptul de organizare și negociere colectivă sunt drepturi fundamentale consacrate în instrumentele internaționale și europene privind drepturile omului. Toate statele membre au ratificat Convențiile Organizației Internaționale a Muncii (OIM): C087 privind libertatea sindicală și apărarea dreptului sindical și C098 privind dreptul de organizare și negociere colectivă. Nivelul și acoperirea negocierii colective variază în mod semnificativ între statele membre, de la numai 7 % în Lituania la 98 % în Austria. Începând din 2000, acoperirea negocierii colective a scăzut în 22 de state membre și se estimează că mai puțin de 3,3 milioane de lucrători sunt asigurați în prezent prin acorduri de negociere colectivă. |
| --- | --- |

4.5.3.

| 4.5.4. | Potrivit unui raport al OCDE, negocierea colectivă se confruntă cu provocări vechi (precum reducerea acoperirii negocierii colective și scăderea densității sindicale), dar și cu provocări noi, de exemplu, prevalența tot mai mare a lucrătorilor din forme atipice de încadrare în muncă (de exemplu, angajare temporară cu fracțiune de normă sau regim de lucrători independenți) care ar putea să nu aibă acces la negocierea colectivă (43). Aproape toate statele membre au înregistrat o scădere a acoperii negocierii colective de la începutul crizei economice și sociale (44), întrucât aceasta a determinat schimbări în ceea ce privește mecanismele de negociere a salariilor în mai multe țări, extinzându-se la traiectoria existentă către descentralizare în altele. Acest lucru s-a datorat condițiilor naționale diferite și, în unele cazuri, acțiunilor întreprinse de UE în vederea asigurării măsurilor economice de salvgardare. |
| --- | --- |

4.5.4.

| 4.5.5. | CESE a subliniat în mod frecvent provocările generate de formele de muncă noi și flexibile, în special faptul că mulți lucrători ar putea fi situați în afara structurilor de negociere colectivă și de reprezentare sindicală. De asemenea, a evidențiat necesitatea de a consolida rolul dialogului social și al negocierii colective, inclusiv prin susținerea de către UE a unor cadre naționale cu rol de sprijin, de abilitare și de consolidare a capacităților, asigurând forța organizațională a ambelor părți ale industriei și protejând, totodată, sistemele de negociere colectivă funcționale (45). |
| --- | --- |

4.5.5.

| 4.5.6. | Libertatea de asociere și dreptul de organizare trebuie, de asemenea, să fie respectate și promovate. Este important ca la nivel național și al UE să existe discuții privind modul în care se poate asigura pentru toți lucrătorii accesul la reprezentativitate în cadrul uniunilor sindicale și exercitarea drepturilor acestora de a se organiza în mod colectiv și de a lua măsuri colective. |
| --- | --- |

4.5.6.

| 4.5.7. | CESE apreciază recunoașterea de către Comisie a faptului că există posibilitatea de a lua măsuri la nivelul UE pentru a promova rolul negocierii colective în sprijinirea adecvării și a ratei salariului minim. Acțiunea UE privind salariile minime ar putea include măsuri de sprijinire a negocierii colective, cu respectarea diferitelor sisteme de relații de muncă de la nivel național. Această afirmație este în acord cu direcția recomandărilor anterioare ale CESE, prin care se solicită consolidarea negocierii colective și a dialogului social. |
| --- | --- |

4.5.7.

5.   Contribuția părților interesate: vizite virtuale de țară și audierea publică

5.1.   Prezentarea generală/contextul vizitelor

| 5.1.1. | În cursul elaborării avizului, a fost important pentru CESE să obțină punctele de vedere ale părților interesate relevante de la nivel național și european. Pentru a realiza acest lucru, au fost planificate o serie de vizite de țară și de audieri publice cu actori la nivelul UE. Pentru vizitele de țară au fost selectate cinci state membre (Germania, Polonia, România, Spania și Suedia) pe baza criteriilor privind instituțiile de stabilire a salariului minim din statele membre ale UE pe care Comisia Europeană le-a identificat în prima etapă a consultării cu partenerii sociali. Au fost planificate discuții cu reprezentanți ai guvernului, ai organismelor naționale de stabilire a salariilor, ai partenerilor sociali naționali și ai organizațiilor care luptă împotriva sărăciei. Din cauza pandemiei provocate de focarul de COVID-19, vizitele nu au mai putut fi susținute și au fost înlocuite cu un chestionar parțial structurat și cu videoconferințe ulterioare cu părțile interesate relevante. |
| --- | --- |

5.1.1.

5.2.   Rezumatul videoconferințelor

| 5.2.1. | Cele mai mari preocupări și cea mai fermă opoziție față de inițiativa juridică a UE privind salariile minime au fost exprimate de către reprezentanții suedezi, în rândul cărora a existat un consens general privind faptul că UE nu deține competența de a lua măsuri cu privire la salarii. Partenerii sociali suedezi se tem că inițiativa UE ar aduce atingere tradițiilor naționale de negociere a salariilor, printre altele, și ar submina autonomia partenerilor sociali. În schimb, aceștia au propus inițiative fără caracter obligatoriu pentru promovarea dialogului social și a negocierii colective, totodată subliniind faptul că sistemele naționale sunt rezultatul a decenii de dezvoltare și nu pot fi transplantate dintr-o țară în alta. În Suedia, acoperirea negocierii colective este de 90 % și sub 1 % dintre lucrători câștigă mai puțin de 60 % din salariul mediu (46). Reprezentantul guvernului suedez a susținut poziția partenerilor sociali și a afirmat că UE joacă un rol important în contribuția la creșterea ocupării forței de muncă și la îmbunătățirea evoluțiilor sociale. Abordarea provocărilor sociale este importantă pentru coeziunea Uniunii și pentru piața internă. Însă, aceștia nu au considerat că o inițiativă cu forță juridică obligatorie, inclusiv o directivă, reprezintă calea corectă de urmat și au spus că o inițiativă a UE nu trebuie să conducă la obligația pentru statele membre de a introduce acorduri colective sau salarii minime garantate aplicabile la nivel universal. |
| --- | --- |

5.2.1.

| 5.2.2. | Sindicatele și organizațiile societății civile din celelalte patru țări au fost în favoarea unei acțiuni la nivelul UE, iar unele chiar au menționat că aceasta ar putea lua forma unei directive-cadru. Printre argumentele exprimate în favoarea unei astfel de inițiative se numără potențialul de a coordona politici de salarizare internaționale, de a combate dumpingul social, de a promova convergența salarială, de a reduce sărăcia persoanelor încadrate în muncă, de a oferi protecție lucrătorilor care nu sunt încadrați în acordurile colective, de a preveni exploatarea grupurilor vulnerabile de lucrători, cum ar fi migranții, și de a contribui la reducerea diferenței de remunerare între femei și bărbați. Unii reprezentanți au făcut referire, de asemenea, la posibilitatea stabilirii unor criterii comune la nivelul UE privind pragurile minime pentru adecvarea salariilor minime, spre exemplu pe baza unui coș de alimente de referință și a unor servicii esențiale necesare tuturor. Mai mulți reprezentanți au menționat, de asemenea, că alte măsuri ar trebui să însoțească o inițiativă a UE privind salariile minime, în special o directivă privind venitul minim suficient și o inițiativă de consolidare a rolului dialogului social și a reprezentării sindicatelor. |
| --- | --- |

5.2.2.

| 5.2.3. | Organizațiile patronale din trei țări (47) și-au exprimat preocuparea sau opoziția față de măsurile cu caracter obligatoriu. Unele au afirmat în mod explicit că, în conformitate cu articolul 153 din TFUE, UE nu are nicio competență cu privire la salarii și că discuția ar trebui să se concentreze asupra modului de îmbunătățire a procesului semestrului european. Organizațiile patronale s-au opus unei inițiative juridice în baza faptului că aceasta ar aduce atingere sistemelor naționale de stabilire a salariilor și ar afecta negativ competitivitatea statelor membre și a ocupării forței de muncă, precum și integrarea șomerilor pe piața muncii. De asemenea, aceștia au subliniat faptul că discuțiile pe tema salariului minim nu ar putea fi separate de chestiunile mai ample care afectează piața muncii, inclusiv sistemele de securitate socială. În unele țări, reprezentanții angajatorilor și-au exprimat îngrijorarea față de creșterea salariului minim garantat pe baza unor decizii politice ale guvernului de creștere a salariului minim fără luarea în considerare a factorilor economici. Într-o țară s-a menționat, de asemenea, că recomandările specifice fiecărei țări au scos în evidență efectul negativ al creșterii salariului minim asupra competitivității. Într-o țară s-a menționat ca posibil instrument o recomandare fără caracter obligatoriu și s-a precizat că o consolidare a negocierii colective este o problemă de ordin național și că, pentru aceasta, este necesar sprijinul UE, în special în ceea ce privește dezvoltarea capacităților partenerilor sociali. |
| --- | --- |

5.2.3.

| 5.2.4. | Reprezentanții guvernelor nu au exprimat o poziție directă, asemenea partenerilor sociali și organizațiilor societății civile. În timp ce unii au salutat promovarea unei inițiative-cadru fără rezerve (Germania), alții au susținut o directivă-cadru (Spania). În ceea ce privește acțiunile următoare, reprezentanții Germaniei au confirmat că Președinția germană este gata să susțină procesul în curs în a doua jumătate a anului 2020. |
| --- | --- |

5.2.4.

5.3.   Audiere publică

| 5.3.1. | Pe data de 25 iunie a avut loc o audiere publică cu participarea Comisarului european pentru locuri de muncă și drepturi sociale, dl Nicolas Schmit, a raportorului Parlamentului European privind reducerea inegalităților cu accent special asupra sărăciei persoanelor încadrate în muncă și a coordonatorilor Comisiei pentru ocuparea forței de muncă și afaceri sociale pentru grupurile PPE și SD, a ETUC și BusinessEurope, precum și a Platformei sociale. Comisia a reiterat intenția sa de a promova un instrument juridic privind salarii minime echitabile în Europa, care să respecte autonomia partenerilor sociali și sistemele naționale de negociere colectivă și care să nu aducă atingere sistemelor de negociere colectivă funcționale. De asemenea, aceasta a recunoscut faptul că tema salariului minim echitabil este una dificilă și controversată. A existat un consens politic între cei trei deputați în Parlamentul European cu privire la faptul că se impune luarea de măsuri la nivelul UE în direcția asigurării faptului că lucrătorii din Europa au un nivel de trai decent și a abordării sărăciei persoanelor încadrate în muncă. Partenerii sociali europeni au răspuns la cea de a doua etapă a consultării Comisiei, însă se pare că aceștia au puncte de vedere divergente cu privire la necesitatea unei acțiuni la nivelul UE, precum și la fezabilitatea și temeiul juridic al acesteia. Platforma socială a subliniat importanța garantării atât a unor venituri minime suficiente, cât și a unui salariu minim suficient, care să fie mai mare decât venitul minim. |
| --- | --- |

5.3.1.

6.   Domeniu de aplicare pentru luarea de măsuri la nivelul UE

6.1.   Acquis-ul UE

| 6.1.1. | CESE constată că există un set consistent de instrumente internaționale și ale UE care consacră și sprijină noțiunea de remunerație „echitabilă”, prin care se asigură un „nivel de trai decent” pentru lucrători și pentru familiile acestora (48). CESE ia notă de faptul că este propusă o inițiativă juridică la nivelul UE privind „salariul minim echitabil” la Titlul „Politica socială” din TFUE. Această inițiativă ar trebui corelată cu obiectivele Uniunii recunoscute la articolul 3 din TFUE: de a promova o economie socială de piață cu grad ridicat de competitivitate, care tinde spre ocuparea completă a forței de muncă, spre progres social, precum și spre bunăstarea popoarelor sale și dezvoltarea durabilă a Europei. |
| --- | --- |

6.1.1.

| 6.1.2. | Comitetul recunoaște, de asemenea, că situația juridică privind inițiativa UE privind salariile minime este foarte complexă. UE poate adopta instrumente juridice privind condițiile de muncă în temeiul articolului 151 și al articolului 153 alineatul (1) litera (b) din TFUE. Potrivit tratatului, dispozițiile de la articolul 153 nu se aplică „remunerațiilor”. Pe de altă parte, în jurisprudența UE și în mai multe directive existente, chestiunea remunerațiilor este tratată ca o condiție de muncă esențială. Există opinii divergente evidente cu privire la această chestiune, iar CESE recunoaște faptul că va fi necesară adoptarea unei abordări echilibrate și precaute de către Comisie. |
| --- | --- |

6.1.2.

| 6.1.3. | Partenerii sociali europeni au, de asemenea, competența de a încheia acorduri în domeniul politicii sociale (titlul X din TFUE) în temeiul articolului 155. |
| --- | --- |

6.1.3.

6.2.   O posibilă inițiativă juridică a UE privind salariile minime echitabile: directivă sau recomandare a Consiliului

| 6.2.1. | În ceea ce privește salariile minime, responsabilitatea de a îndeplini angajamentele prevăzute în PEDS revine, în principal, fiecărui stat membru în parte. Comisia a stabilit că este nevoie de acțiuni ale UE în ceea ce privește salariile minime echitabile și, de asemenea, posibile căi de realizare a acestora. Deși majoritatea membrilor CESE consideră că astfel de acțiuni ar putea genera valoare adăugată, alții nu sunt de acord cu această afirmație. Orice acțiuni adoptate la nivelul UE trebuie să respecte pe deplin autonomia partenerilor sociali și repartizarea competențelor între nivelul UE și cel național. |
| --- | --- |

6.2.1.

| 6.2.2. | În documentul său de consultare a partenerilor sociali din a doua etapă, Comisia precizează că instrumentele UE luate în considerare sunt o directivă și o recomandare a Consiliului. Există opinii divergente în cadrul CESE în ceea ce privește legitimitatea vreunei inițiative juridice a UE în temeiul articolului 153, în special a unei directive, întrucât, potrivit articolului 153 alineatul (5) din TFUE, dispozițiile articolului respectiv nu se aplică în cazul remunerațiilor. În urma consultării partenerilor sociali și în absența unei negocieri între aceștia, oricare ar fi instrumentul pe care l-ar lua în considerare Comisia în vederea unei inițiative privind salariile minime echitabile, obiectivul ar trebui să fie asigurarea faptului că salariile minime garantate, acolo unde există, sunt echitabile în raport cu distribuția salarială din țara respectivă și a respectării dreptului lucrătorilor la o remunerație corectă, garantând astfel cel puțin un nivel de trai decent pentru lucrători și familiile lor. Acesta ar trebui să țină seama în egală măsură de aspectele economice importante, precum productivitatea. |
| --- | --- |

6.2.2.

| 6.2.3. | Conform celor afirmate de către Comisie, sunt posibile atât instrumente legislative, cât și nelegislativ. Aceasta indică faptul că o directivă în domeniul „condițiilor de muncă” ar lăsa la discreția statelor membre decizia privind modul de punere în aplicare a cerințelor minime și a obligațiilor procedurale care trebuie respectate. De asemenea, Comisia precizează că, dacă s-ar propune o recomandare a Consiliului, punerea sa în aplicare ar putea fi monitorizată prin intermediul unui cadru specific de referință integrat în semestrul european, în cadrul căruia s-ar putea discuta și monitoriza principii referitoare la mecanisme pentru sisteme eficace de stabilire a salariului minim garantat, la implicarea partenerilor sociali și la adecvare, printre altele. |
| --- | --- |

6.2.3.

6.3.   Utilizarea achizițiilor publice

| 6.3.1. | Achizițiile publice reprezintă un mijloc prin care instituțiile publice de la nivelul UE și de la nivel național pot promova salarii decente, condiții de muncă echitabile și negocierea colectivă, urmărind obiective economice, legate de furnizarea unor servicii de calitate și de interes public. Acest lucru este posibil în conformitate cu Convenția C094 privind clauzele în materie de muncă (contractele publice) a OIM, printr-o mai bună utilizare a criteriilor sociale din actuala legislație a UE privind achizițiile publice. |
| --- | --- |

6.3.1.

| 6.3.2. | Introducerea de clauze privind negocierea colectivă în normele UE privind achizițiile publice, care impun ca respectarea dreptului la negociere colectivă și contractele colective de muncă să fie o condiție pentru atribuirea tuturor contractelor de achiziții publice, ar putea constitui un mod complementar eficient de a sprijini negocierea colectivă la nivelul UE. |
| --- | --- |

6.3.2.

6.4.   Îmbunătățirea colectării datelor

| 6.4.1. | Există mai multe domenii în care UE ar putea sprijini statele membre prin colectarea datelor și furnizarea de asistență cu privire la dezvoltarea, în consultare cu partenerii sociali, a indicatorilor și instrumentelor de asigurare a respectării legii privind evoluția salariilor minime garantate. |
| --- | --- |

6.4.1.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  JO C 125, 21.4.2017, p. 10.

1

(2)  JO C 97, 24.3.2020, p. 32.

2

(3)  JO C 190, 5.6.2019, p. 1.

3

(4)  Previziunile economice din primăvara anului 2020: recesiune profundă și neuniformă, redresare incertă

4

(5)  Eurofound (2020), Living, working and COVID-19: First findings („Viața, munca și COVID-19: Primele constatări”), aprilie 2020, Dublin

5

Living, working and COVID-19: First findings

(6)  A se vedea nota de subsol 5.

6

(7)  Principiul 6 – Pilonul european al drepturilor sociale.

7

(8)  O Uniune mai ambițioasă Orientări politice pentru viitoarea Comisie Europeană 2019-2024.

8

O Uniune mai ambițioasă

(9)  A se vedea nota de subsol 1.

9

(10)  Minimum wages in 2019 – Annual review („Salariile minime în 2019 – Raport anual”), Eurofound, 2019.

10

Minimum wages in 2019 – Annual review

(11)  B. Galgóczi și J. Drahokoupil, Galgóczi, Condemned to be left behind? Can Central and Eastern Europe emerge from its low-wage model? („Condamnați să fie neglijați? Poate Europa Centrală și de Est să renunțe la modelul de remunerare redusă?”), ETUI, 2017.

11

Condemned to be left behind? Can Central and Eastern Europe emerge from its low-wage model?

(12)  Cu toate acestea, de exemplu, în funcție de componența gospodăriei, lucrătorii care primesc salariul minim ar putea avea în continuare nevoie de beneficii în cadrul altor sisteme de protecție socială, de prestații pentru exercitarea unei activități profesionale și/sau de deduceri sau credite fiscale pentru a ajunge la un nivel de trai acceptabil.

12

(13)  Eurofound (2019) Minimum wages in 2019 – Annual review (Raportul anual: „Salariile minime în 2019”).

13

Minimum wages in 2019 – Annual review

(14)  Statutory Minimum Wages in the EU: Institutional Settings and Macroeconomic Implications, IZA Policy Paper No. 124, February 2017 („Salariile minime garantate în UE: Cadre instituționale și implicații macroeconomice, Documentul de politică nr. 124 al IZA, februarie 2017”).

14

Statutory Minimum Wages in the EU: Institutional Settings and Macroeconomic Implications, IZA Policy Paper No. 124, February 2017

(15)  Eurofound (2017), In-work poverty in the EU („Sărăcia persoanelor încadrate în muncă în UE”).

15

Eurofound (2017), In-work poverty in the EU

(16)  Sunt identificate cinci categorii de măsuri indirecte care pot contribui la abordarea sărăciei persoanelor încadrate în muncă: asigurarea unor structuri de îngrijire a copiilor; formule flexibile de lucru; măsuri care promovează avansarea la locul de muncă sau îmbunătățirea competențelor persoanelor; măsuri care contribuie la îmbunătățirea nivelului de trai al persoanelor cu venituri mici; măsuri care creează medii de lucru inclusive pentru a îmbunătăți oportunitățile migranților, ale persoanelor cu dizabilități sau ale altor grupuri de lucrători dezavantajați (a se vedea pagina 41).

16

(17)  JO C 190, 5.6.2019, p. 1 (Acest aviz nu a primit sprijinul Grupului „Angajatori”, a se vedea avizul contrar anexat la avizul CESE.)

17

(18)  A se vedea avizul contrar anexat la avizul CESE (JO C 190, 5.6.2019, p. 1).

18

(19)  A se vedea nota de subsol 2.

19

(20)  Stabilit la 60 % din venitul disponibil pe adult-echivalent mediu la nivel național după transferuri sociale.

20

(21)  În conformitate cu avizul din 2019 al CESE intitulat „Pentru o directivă-cadru europeană privind venitul minim” (JO C 190, 5.6.2019, p. 1). A se vedea nota de subsol 13.

21

(22)  Eurofound (2019), Minimum wages in 2019: Annual review (Raportul anual: „Salariile minime în 2019”).

22

Minimum wages in 2019: Annual review

(23)  A doua etapă a consultării cu partenerii sociali în temeiul articolului 154 din TFUE cu privire la o posibilă acțiune care să abordeze provocările legate de salariile minime echitabile.

23

(24)  Disparities in minimum wages across Europe („Disparități la nivelul salariilor minime din Europa”), Eurostat 3.2.2020 https://ec.europa.eu/eurostat/web/products-eurostat-news/-/DDN-20200203-2

24

Disparities in minimum wages across Europe

(25)  Documentul CE de consultare a partenerilor sociali în a doua etapă.

25

(26)  Informații obținute în urma primei etape de consultare a partenerilor sociali – p. 2, care face trimitere la Ancheta asupra structurii câștigurilor salariale și la ancheta EU-SILC (notele de subsol 6 și 7) ale Eurostat.

26

(27)  Eurofound (2019) Upward convergence in employment and socioeconomic factors („Convergența ascendentă a ocupării și factorii socioeconomici”).

27

Eurofound (2019) Upward convergence in employment and socioeconomic factors

(28)  Good Jobs for All in a Changing World of Work, The OECD Jobs Strategy („Locuri de muncă de calitate pentru toți, în contextul unei piețe a forței de muncă în continuă schimbare. Strategia de ocupare a forței de muncă a OCDE”)

28

Good Jobs for All in a Changing World of Work, The OECD Jobs Strategy

(29)  Dube, The impact of minimum wages – review of the international evidence („Impactul salariului minim – analiza dovezilor internaționale”), 2019, Londra: Trezoreria MS: https://www.gov.uk/government/publications/impacts-of-minimum-wages-review-of-the-international-evidence; A.oGodøy, M.oReich, Minimum Wage Effects in Low-Wage Areas („Efectele salariului minim în domenii cu remunerare scăzută”), Document de lucru 106-19 al Institutului de cercetare în domeniul muncii și ocupării (Institute for Research on Labor and Employment – IRLE), iunie 2019.

29

The impact of minimum wages – review of the international evidence

o

o

Minimum Wage Effects in Low-Wage Areas

Institute for Research on Labor and Employment

(30)  ILO Committee of Experts on the Application of Conventions and Recommendations (2014): General Survey on Minimum Wage Systems [Comitetul de experți pentru aplicarea convențiilor și recomandărilor din cadrul OIM (2014): „Anchetă generală privind sistemele de salarii minime”], punctul 68.

30

ILO Committee of Experts on the Application of Conventions and Recommendations (2014): General Survey on Minimum Wage Systems

(31)  Convenția privind fixarea salariilor minime, 1970 (nr. 131) https://www.ilo.org/dyn/normlex/en/f?p=NORMLEXPUB:12100:0::NO::P12100_ILO_CODE:C131

31

(32)  Bulgaria, Franța, Letonia, Lituania, Malta, Țările de Jos, Portugalia, România, Slovenia și Spania.

32

(33)  Ghidul OIM privind politica în domeniul salariului minim.

33

(34)  A se vedea Concluziile Consiliului intitulate „Un nou început pentru un dialog social puternic” http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-10449-2016-INIT/ro/pdf.; Declarația cvadripartită a Președinției Consiliului, a Comisiei și a partenerilor sociali: https://ec.europa.eu/social/main.jsp?langId=ro&catId=89&newsId=2562

34

(35)  Belgia, Franța, Ungaria, Irlanda, Lituania, Luxembourg, Malta, Țările de Jos, Portugalia, România și Spania.

35

(36)  A se vedea nota de subsol 22.

36

(37)  A se vedea nota de subsol 22.

37

(38)  Cauza C-268/06, CJUE, Impact.

38

(39)  https://www.coe.int/en/web/european-social-charter/-/protection-of-workers-rights-in-europe-shortcomings-found-but-also-positive-developments-in-certain-areas

39

(40)  https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/en/fs_20_51

40

(41)  Grimshaw, D., Bosch, G. și Rubery, J. (2013), Minimum wages and collective bargaining: what types of pay bargaining can foster positive pay equity outcomes? („Salariile minime și negocierea colectivă: ce tipuri de negociere salarială pot favoriza rezultate pozitive în materie de echitate salarială?”). British Journal of Industrial Relations, D OI 10.1111 / bji r.12021.

41

Minimum wages and collective bargaining: what types of pay bargaining can foster positive pay equity outcomes?

British Journal of Industrial Relations

(42)  OCDE: Negotiating our way up: Collective bargaining in a changing world of work („Negocierea unui drum ascendent: Negocierea colectivă într-o piață a muncii în schimbare”).

42

(43)  Idem.

43

(44)  Eurofound: Developments in collectively agreed pay 2000-2017 („Evoluția salariilor stabilite prin contracte colective de muncă în perioada 2000-2017”) – anexa 1 – https://www.eurofound.europa.eu/sites/default/files/ef_publication/field_ef_document/ef18049en.pdf

44

Developments in collectively agreed pay 2000-2017

(45)  JO C 303, 19.8.2016, p. 54, JO C 434, 15.12.2017, p. 30, JO C 13, 15.1.2016, p. 161, JO C 125, 21.4.2017, p. 10.

45

(46)  Conform contribuției scrise din partea organizației societății civile de combatere a sărăciei EAPN SE, a fost important pentru UE să urmărească stabilirea unui sistem de reglementare a salariului minim în fiecare stat membru, însă a fost la fel de important să respecte acele țări în care s-a instituit un sistem de negociere colectivă pentru reglementarea salariului minim.

46

(47)  Organizația patronală spaniolă CEOE nu a putut să onoreze apelul la consultare, însă a exprimat aceleași puncte de vedere în contribuția sa scrisă.

47

(48)  Carta comunitară a drepturilor sociale fundamentale ale lucrătorilor din 1989 http://aei.pitt.edu/4629/1/4629.pdf; articolul 23 alineatul (3) din Declarația universală a drepturilor omului https://www.ohchr.org/EN/UDHR/Documents/UDHR_Translations/eng.pdf; articolul 7 din Pactul internațional cu privire la drepturile economice, sociale și culturale, https://www.ohchr.org/en/professionalinterest/pages/cescr.aspx; articolul 4 alineatul (1) din Carta socială europeană a Consiliului Europei (CSE) din 1961; Obiectivele de dezvoltare durabilă ale ONU, în special ODD1, ODD8, ODD 10; Convenția privind protejarea salariilor a OIM din 1949 (nr. 95); articolul 4 alineatul (5) CSE; Convenția privind protecția creanțele lucrătorilor (în cazul insolvenței angajatorului) a OIM din 1992 (nr. 173); articolul 25 Carta socială europeană (revizuită) (CSE-R 1996) https://www.coe.int/en/web/conventions/full-list/-/conventions/rms/090000168007cf93

48

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/173 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/173

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Munca decentă în economia platformelor”

(aviz exploratoriu la solicitarea Președinției germane)

(2020/C 429/23)

| Raportor: | Carlos Manuel TRINDADE |
| --- | --- |

Raportor:

Carlos Manuel TRINDADE

| Solicitarea Președinției germane a Consiliului | Scrisoarea din 18.2.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| | |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru ocuparea forței de muncă, afaceri sociale și cetățenie |
| Data adoptării în secțiune | 9.7.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri) | 182/23/8 |

Solicitarea Președinției germane a Consiliului

Scrisoarea din 18.2.2020

Temei juridic

Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru ocuparea forței de muncă, afaceri sociale și cetățenie

Data adoptării în secțiune

9.7.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului

(voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri)

182/23/8

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | Comitetul Economic și Social European (CESE) afirmă că scopul acestui aviz, solicitat de Președinția germană, este acela de a trasa cadrul general necesar, într-o perspectivă globală, pentru ca munca în economia platformelor să devină o muncă decentă. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | CESE recomandă ca chestiunile legate de activitatea platformelor să fie abordate și soluționate în lumina obiectivelor de dezvoltare durabilă, a Agendei digitale și a Pilonului european al drepturilor sociale. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | CESE constată că economia platformelor are încă o pondere redusă, deși prezintă un potențial de creștere. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | CESE ia notă de faptul că platformele au, „în general, un impact pozitiv asupra economiei” (1), contribuind atât la crearea de locuri de muncă și la inovare, la flexibilitatea și autonomia lucrătorilor, cât și la asigurarea veniturilor lucrătorilor (adesea ca sursă secundară de venit) și la ocuparea forței de muncă în rândul persoanelor vulnerabile. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | CESE observă că există riscuri care nu trebuie subapreciate: (i) pentru lucrător, negarea unor drepturi fundamentale, inclusiv a dreptului de organizare și negociere colectivă; precaritate, venituri reduse, intensificarea muncii, fragmentarea exacerbată a muncii la scară globală; faptul că lucrătorii nu sunt afiliați la sistemul de protecție socială; (ii) pentru societate, riscul crescut al unei concurențe bazate pe subminarea standardelor sociale, ceea ce are consecințe dăunătoare atât pentru angajatori, care sunt supuși unei presiuni concurențiale nesustenabile, cât și pentru statele membre, care pierd astfel venituri fiscale și contribuții la asigurările sociale. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | CESE ia notă de controversa privind conceptele legate de platforme, în special conceptul de platformă ca „angajator” și nu ca „intermediar între cerere și ofertă” și conceptele de „angajat” și de „lucrător care desfășoară o activitate independentă”, deoarece are consecințe asupra drepturilor acestora. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | CESE solicită Comisiei și statelor membre să depună eforturi pentru a clarifica aceste concepte, având în vedere consecințele în ce privește aplicabilitatea dreptului muncii și a unui ansamblu de drepturi privind protecția muncii. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | CESE recomandă ca UE și statele membre să evolueze în direcția unei uniformizări a conceptelor, pentru ca munca din economia platformelor să devină o muncă decentă. În acest sens, Comisia și statele sale membre ar trebui să se bazeze pe următoarele orientări: (i) dependența economică și munca subordonată, dat fiind că un lucrător a cărui subzistență depinde în principal de remunerația primită pentru această muncă este un lucrător angajat, și nu un lucrător independent; (ii) trebuie analizat în mod corespunzător, din toate punctele de vedere, aplicarea principiului conform căruia se presupune că, până la proba contrarie, un lucrător pe platformă este un angajat; (iii) algoritmii utilizați de platforme trebuie să fie asimilați instrucțiunilor orale sau scrise care fac parte din munca convențională. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | CESE recomandă să se elaboreze orientări care să contribuie la clarificarea statutului muncii pe platforme, cu respectarea suveranității statelor membre în ce privește chestiunile sociale. CESE este de părere că, în economia platformelor, trebuie să se garanteze că toți lucrătorii au acces la un ansamblu de drepturi și la protecție, indiferent de statutul profesional sau de tipul de contract, garantându-se că avantajul concurențial al anumitor operatori nu poate fi obținut prin nerespectarea obligațiilor și a responsabilităților. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | CESE recomandă să se clarifice responsabilitățile părților implicate în domenii precum sănătatea și securitatea, protecția datelor, asigurările și răspunderea juridică, în vederea evaluării, adaptării și armonizării reglementărilor existente. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | CESE subliniază că dialogul social și negocierile colective ar trebui să joace un rol de prim ordin pentru a se asigura calitatea muncii în economia platformelor la toate nivelurile relevante, cu respectarea deplină a autonomiei partenerilor sociali. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | CESE sugerează să fie elaborate coduri de conduită cu participarea platformelor, a lucrătorilor și a consumatorilor, în care să fie incluse cele mai bune principii și orientări privind remunerarea, condițiile de muncă și calitatea serviciilor furnizate. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | CESE solicită Comisiei să ia în considerare recomandările formulate de Platforma europeană împotriva muncii nedeclarate, referitoare la impozitarea din cadrul economiei platformelor. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | CESE reiterează recomandarea sa anterioară, conform căreia Comisia Europeană, OCDE și OIM ar trebui „să colaboreze cu partenerii sociali de la toate nivelurile adecvate, precum și cu organizațiile societății civile, în general, pentru a elabora măsuri adecvate în ceea ce privește condițiile decente de muncă și protecția necesară” (2). În acest context, CESE speră că această activitate comună va duce la o posibilă Convenție a OIM privind platformele. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | CESE consideră că ar trebui să se garanteze că platformele oferă informații care permit tuturor părților interesate să beneficieze de transparență și previzibilitate. În acest scop, platformele ar trebui să fie înregistrate în fiecare stat membru și ar trebui instituită o bază de date la nivelul UE pentru a monitoriza dezvoltarea economiei platformelor. |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | CESE sprijină eforturile depuse de Comisie pentru studierea economiei platformelor. Cu toate acestea, atât la nivelul țărilor membre, cât și la nivelul UE, lipsesc în continuare, într-o măsură semnificativă, datele coerente și sistematice. CESE solicită Comisiei și statelor membre să-și unească eforturile pentru a îmbunătăți aceste date statistice. |
| --- | --- |

1.16.

2.   Contextul avizului

| 2.1. | Prezentul aviz încearcă să răspundă la întrebările adresate de Ministerul Muncii din Germania cu privire la activitatea platformelor, identificând principalele provocări și oportunități, lansând o reflecție cu privire la statutul lucrătorilor pe platforme, la instrumentele de politică pentru îmbunătățirea condițiilor de muncă ale lucrătorilor și la cele mai bune practici în materie de reglementare. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Evoluțiile în curs, care se află la originea platformelor digitale, se leagă de o serie de inovații recente: Internet, inovația cu rolul determinant; marile baze de date (volumele mari de date) care permit gestionarea maselor de date de mari dimensiuni, și dispozitivele mobile, care permit consumatorilor, lucrătorilor și prestatorilor de servicii să aibă acces la internet mobil în orice moment și oriunde s-ar afla (3). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Chestiunile legate de activitatea platformelor ar trebui abordate și soluționate în lumina obiectivelor de dezvoltare durabilă, a Agendei digitale și a Pilonului european al drepturilor sociale. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | CESE face trimitere la poziția exprimată în diverse avize anterioare (4) cu privire la transformarea digitală a economiei și la apariția unor noi forme de muncă. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Complexitatea platformelor, lipsa unei terminologii standardizate și lipsa informațiilor statistice îngreunează estimarea dimensiunilor și a creșterii lor. Potrivit OCDE (5), din majoritatea studiilor existente reiese că ponderea activității platformelor în ansamblul forței de muncă este cuprinsă între 0,5 % și 3 %. În grupul analizat, format din 16 țări europene, numai 1,4 % din populația adultă cu vârsta cuprinsă între 16 și 74 de ani are ca activitate principală munca pe platforme (de la 0,6 % în Finlanda la 2,7 % în Țările de Jos) (6). Aproximativ 11 % din populația adultă a furnizat deja servicii pe platforme (7). |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Există incertitudini cu privire la creșterea viitoare a activității platformelor (8), deoarece ea va depinde de progresele tehnologice, de noile modele de afaceri, de protecția datelor și de politica privind protecția consumatorilor. Unii autori estimează că, între 2013 și 2015, valoarea tranzacțiilor sau a veniturilor platformelor în Europa aproape s-a triplat (9). CESE consideră că platformele ar trebui să fie înregistrate, în special în ceea ce privește dimensiunea lor economică, socială și ocuparea forței de muncă, ceea ce va permite o mai bună înțelegere a acestei realități. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Munca pe platforme se caracterizează prin faptul că implică o legătură între platformă, lucrător și utilizator. Intermedierea utilizează pe scară largă tehnologii și algoritmi adesea lipsiți de transparență și afectează condițiile de muncă, prin impactul său asupra diviziunii și organizării muncii, precum și asupra evaluării lucrătorilor. Această „cutie neagră a intermedierii” este o trăsătură distinctivă a muncii pe platforme (10). |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Potrivit Eurofound (11), munca pe platforme este o formă de ocupare a forței de muncă care utilizează o platformă online pentru a permite organizațiilor sau persoanelor fizice să aibă acces la alte organizații sau persoane pentru a rezolva probleme sau pentru a furniza servicii în schimbul unei plăți. Principalele caracteristici ale muncii pe platforme sunt:






  — | munca remunerată este organizată prin intermediul unei platforme online; |
| --- | --- | --- |

2.8.

—

munca remunerată este organizată prin intermediul unei platforme online;

| — | sunt implicate trei părți: platforma online, clientul și lucrătorul; |
| --- | --- |

—

sunt implicate trei părți: platforma online, clientul și lucrătorul;

| — | scopul este de a îndeplini sarcini specifice sau de a rezolva probleme specifice; |
| --- | --- |

—

scopul este de a îndeplini sarcini specifice sau de a rezolva probleme specifice;

| — | munca este externalizată sau atribuită unor subcontractanți; |
| --- | --- |

—

munca este externalizată sau atribuită unor subcontractanți;

| — | lucrările sunt împărțite în sarcini; |
| --- | --- |

—

lucrările sunt împărțite în sarcini;

| — | serviciile sunt furnizate la cerere (on demand). |
| --- | --- |

—

serviciile sunt furnizate la cerere (on demand).

| 2.9. | Un element esențial al activității platformei este statutul lucrătorului. În general, platforma își asumă rolul de intermediar între cerere și ofertă și, prin urmare, nu pe acela de angajator, întrucât nu există un raport de muncă de subordonare. Prin urmare, în această situație se consideră că persoana care lucrează pe platforme are statutul de lucrător independent, și nu de angajat, ceea ce face inaplicabilă atât legislația muncii (inclusiv sănătatea și siguranța), cât și legislația din domeniul protecției sociale și al impozitării. CESE, chiar dacă consideră că există lucrători independenți în adevăratul sens al cuvântului, consideră că UE și statele membre ar trebui să examineze în mod corespunzător, din toate punctele de vedere, aplicarea principiului conform căruia se presupune că, până la proba contrarie, un lucrător pe platformă este un angajat. În acest fel se asigură protecția intereselor lucrătorilor ale căror venituri principale provin de la platforme. Cu toate acestea, CESE consideră că ar trebui să li se permită lucrătorilor cu adevărat independenți să-și păstreze în continuare acest statut, dacă doresc în mod explicit acest lucru. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | CESE observă că există o mare varietate de platforme, și că ele îmbracă forme eterogene. Criteriile de grupare a diferitelor tipuri de platforme sunt nivelul de calificare necesar pentru îndeplinirea sarcinilor (sarcini care necesită calificări superioare sau reduse), spațiul sau locul fizic în care este prestat serviciul (online sau offline) și cine este responsabil de luarea unei decizii cu privire la procedura de selecție (platforma, lucrătorul pe platformă sau clientul). Unele analize iau în considerare și alte criterii, cum ar fi diferențele în ceea ce privește diviziunea muncii și autonomia lucrătorilor (12). |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | OIM (13) consideră că platformele ridică probleme specifice în materie de reglementare și menționează mai multe motive de îngrijorare, printre care: salariile scăzute (multe situându-se sub salariile minime); neafilierea la sistemul de securitate socială (care afectează 91 % dintre lucrătorii de pe platforma Amazon Mechanical Turk); respingerea prestațiilor (9 din 10 lucrători s-au confruntat cu situația respingerii prestației lor); obligația de a plăti comisioane pentru a putea munci, ceea ce încalcă diverse Convenții ale OIM referitoare la protecția salariilor; neafilierea la sindicate și lipsa negocierii colective. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | Activitatea platformelor prezintă dimensiuni de gen și de vârstă. În general, bărbații predomină în servicii legate de dezvoltarea de software și furnizarea de servicii de transport, în timp ce femeile sunt mai numeroase în ce privește sarcinile legate de traducere și serviciile la fața locului; tinerii sunt relativ suprareprezentați în cadrul platformelor, în special în rândul persoanelor pentru care peste 50 % din venituri provin de pe platforme sau care lucrează peste 20 de ore pe săptămână; în unele situații, persoanele în vârstă au început și ele să lucreze pe platforme. CESE consideră că sunt necesare cercetări suplimentare cu privire la aceste dimensiuni pentru a înțelege mai bine realitatea și a defini politici publice adecvate. |
| --- | --- |

2.12.

3.   Provocări, oportunități și riscuri în economiile platformelor

| 3.1. | Platformele au, „în general, un impact pozitiv asupra economiei” (14), contribuind atât la crearea de locuri de muncă și la inovare, la flexibilitatea și autonomia lucrătorului, cât și la asigurarea veniturilor lucrătorilor (adesea ca sursă secundară de venit), la reducerea barierelor la intrarea pe piața muncii și la ocuparea forței de muncă în rândul persoanelor vulnerabile (15). Comisia observă că „economia colaborativă generează noi oportunități de ocupare a forței de muncă, generând venituri dincolo de relațiile de muncă lineare clasice și permite persoanelor să lucreze în cadrul unor condiții de muncă flexibile. Aceasta le permite să desfășoare activități economice atunci când forme mai tradiționale de ocupare a forței de muncă nu sunt potrivite sau disponibile” (16). În pofida acestor noi oportunități, CESE consideră totuși că sunt încă necesare studii suplimentare privind impactul macroeconomic al economiei platformelor. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | În plus, lăsând deoparte persoanele cu un nivel ridicat de calificare, există riscuri pentru lucrători care nu trebuie minimizate, cum ar fi negarea unor drepturi fundamentale, inclusiv a dreptului de organizare și negociere colectivă; precaritate, venituri reduse, agravate de subcalificare, intensificarea muncii, fragmentarea exacerbată a muncii la scară globală; neafilierea lucrătorilor la sistemul de protecție socială. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Un studiu realizat de EU-OSHA (17) arată că munca pe platforme prezintă riscuri sporite atât din punct de vedere fizic, cât și din punct de vedere social, inclusiv nesiguranța locului de muncă, expunerea la diferite riscuri (accidente rutiere, substanțe chimice etc.), riscuri specifice activității online (hărțuire pe internet, tulburări posturale, oboseală oculară și stres provocat de diverși factori). CESE recomandă să se clarifice responsabilitățile părților implicate în domenii precum sănătatea și securitatea, protecția datelor, asigurările și răspunderea juridică, în vederea evaluării, adaptării și armonizării reglementărilor existente. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Riscurile afectează și societatea, în general, așa cum CESE a remarcat deja: „potrivit Comisiei, acest lucru sporește riscul unei concurențe bazate pe subminarea standardelor sociale, ceea ce are consecințe dăunătoare atât pentru angajatori, care sunt supuși unei presiuni concurențiale nesustenabile, cât și pentru statele membre, care renunță la venituri fiscale și la contribuții la asigurările sociale” (18). |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Consumatorii sunt și ei expuși unor riscuri în ce privește calitatea serviciilor care le sunt furnizate, deoarece, în caz de accidente sau de probleme cu serviciul respectiv, devine dificilă identificarea responsabililor. În opinia CESE, o mai bună protecție juridică pentru lucrători aduce un plus de calitate pentru consumatori. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | CESE consideră că recenta reflecție cu privire la provocările cu care se confruntă lucrătorii pe platforme este importantă și inovatoare (19), mai ales prin faptul că dezvoltă un model de analiză care ia în considerare trei mari dimensiuni: munca, ocuparea forței de muncă și relațiile sociale. Pentru platforme, cele mai importante provocări sunt: |
| --- | --- |

3.6.

| 3.6.1. | În ce privește dimensiunea „muncă”: conducerea, controlul, evaluarea (prin algoritmi), autonomia în ce privește diviziunea muncii și mediul fizic, în special în cazul platformelor care folosesc munca cu un nivel scăzut de calificare, efectuată la fața locului sau stabilită de client (low-skilled-work, on location, or client determined). |
| --- | --- |

3.6.1.

| 3.6.2. | În ce privește dimensiunea „loc de muncă”: statutul, probabil cea mai importantă provocare – stabilirea angajatorului și a contractului, în special în cazul platformelor pentru munca cu nivel scăzut de calificare și de autonomie. Alte provocări, deși sunt comune tuturor formelor atipice de muncă, sunt protecția socială, condițiile de sănătate și securitate la locul de muncă, veniturile și timpul de lucru. |
| --- | --- |

3.6.2.

| 3.6.3. | În ce privește dimensiunea „relații sociale”: reprezentarea, deși acest aspect este comun și altor tipuri de muncă atipică. Flexibilitatea și fragmentarea fac foarte dificilă identificarea, organizarea și reprezentarea lucrătorilor care își desfășoară activitatea într-un mod neconvențional. În plus, lucrul pe platforme este, prin natura sa, solitar, dispersat din punct de vedere geografic, cu un grad ridicat de anonimat și cu o rată ridicată de rotație a lucrătorilor, care intră în concurență unii cu alții și sunt activi și pe alte platforme. De regulă, platformele nu-și asumă calitatea de angajator și nu sunt membre ale asociațiilor angajatorilor, lăsând propriii lucrători, sindicatele și factorii de decizie politică fără un partener de negociere. |
| --- | --- |

3.6.3.

| 3.6.4. | Comportamentul social ostil și tratamentul discriminatoriu reprezintă, de asemenea, provocări majore în cadrul platformelor de muncă slab calificată, deoarece lucrătorii provin în general din rândul tinerilor și al minorităților defavorizate. Utilizarea algoritmilor și situațiile în care clientul influențează repartizarea și executarea activităților potențează comportamentul ostil și discriminarea. |
| --- | --- |

3.6.4.

| 3.6.5. | De asemenea, problema protecției datelor, din perspectiva proprietății asupra datelor și a utilizării lor, este o provocare importantă și specifică pentru lucrătorii de pe platforme și pentru consumatori. |
| --- | --- |

3.6.5.

4.   Statutul lucrătorului în economia platformelor

| 4.1. | CESE consideră că, pentru ca sistemul economiei platformelor să funcționeze în mod corect și echitabil, ar trebui depuse eforturi la nivelul UE și al statelor membre pentru a clarifica și, ulterior, a reglementa statutul lucrătorilor de pe platforme și pentru a se furniza informații care să garanteze transparență, previzibilitate și un tratament echitabil pentru toate părțile interesate. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | CESE, ținând seama de suveranitatea statelor membre în domeniul social, dar și de respectarea principiului unei armonizări în condiții de progres, recomandă elaborarea unor orientări privind definirea statutului profesional pe platforme, pentru a permite accesul lucrătorilor la drepturi și la protecție. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | O anchetă europeană (20) arată că, atunci când lucrătorii sunt intervievați cu privire la raportul lor de muncă, 68,1 % răspund că sunt angajați, iar 7,6 % răspund că sunt lucrători care desfășoară activități independente. Astfel, majoritatea celor intervievați se consideră angajați, indiferent de cum sunt considerați de către platforme. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Comisia abordează problema statutului (21), considerând că distincția între un lucrător care desfășoară o activitate independentă și un angajat poate fi stabilită pe baza a trei criterii: existența unei relații de subordonare, natura muncii și remunerația. Aceste criterii sunt stabilite în scopul aplicării conceptului de lucrător în UE, însă comunicarea adaugă că instanțele statelor membre, în cadrul competențelor lor naționale, tind să aplice același set de criterii. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | CESE a emis un aviz, menționând că „trebuie stabilit un cadru juridic adecvat pentru lucrători, ținând seama de competențele nivelului național, care să stabilească cu precizie statutele profesionale respective, un salariu decent și dreptul de a participa la negocierea colectivă, protecția împotriva comportamentelor arbitrare, dreptul de a se deconecta, pentru a menține programul de lucru digital în limitele rezonabilității etc.” (22). |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Jurisprudența europeană, în ceea ce privește definirea noțiunii de lucrător, pune accentul pe existența subordonării, pe caracterul economic și real al serviciului și pe existența unei remunerații (23). |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | CESE subliniază importanța a două hotărâri ale CJUE. Una dintre ele instituie o excepție importantă de la aplicarea dreptului european al concurenței (C-67/96, Albany), afirmând că, atunci când principiul concurenței contravine politicii sociale, se recunoaște că contractul colectiv de muncă nu intră în domeniul de aplicare al dreptului concurenței. Pe de altă parte, într-o altă hotărâre, (C-413/13, FNV Kunsten Informatie), CJUE a afirmat compatibilitatea dreptului european al concurenței cu negocierile colective, considerând că lucrătorii independenți vizați erau „persoane care desfășoară o activitate independentă fictivă”. Acest lucru are o relevanță deosebită pentru munca pe platforme, permițând ca lucrătorii independenți fictivi de pe platforme să fie tratați ca și cum ar fi angajați (24). |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | De asemenea, în unele state membre, precum în cazul Italiei și al Franței, există deja jurisprudență care urmează această linie orientativă trasată de CJUE (25). |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Mulți lucrători pe platforme nu beneficiază de securitate socială și nu au condiții de sănătate și securitate adecvate la locul de muncă, deși aceste drepturi sunt considerate esențiale, fiind consacrate în legislația națională, în tratate, în legislația europeană și în standardele internaționale ale OIM (26). Criza actuală provocată de pandemie evidențiază importanța securității sociale în societățile democratice, întrucât aceste sisteme au sprijinit veniturile unei mari părți a populației, în timp ce persoanele care nu sunt incluse în astfel de sisteme au devenit și mai vulnerabile din punctul de vedere al protecției sociale și al sănătății. |
| --- | --- |

4.9.

5.   Instrumente de politică pentru îmbunătățirea condițiilor de muncă pe platformele digitale

| 5.1. | CESE ia notă de recenta reflecție asupra diversității instrumentelor naționale de abordare a provocărilor pe care le reprezintă platformele (27). Un prim grup de instrumente are o natură mai administrativă și constrângătoare (legislație, tribunale și inspecția muncii); un alt grup de instrumente are o natură mai puțin constrângătoare [negociere colectivă (28), acțiuni ale platformelor și acțiuni ale angajaților]. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.1.1. | În ce privește legislația, se menționează că se întâlnește rareori și că este mai puțin menită să îmbunătățească condițiile de muncă și protecția socială cât să abordeze problemele de concurență, chiar dacă în multe țări, protecția socială a fost extinsă pentru a-i include pe lucrătorii independenți; în ceea ce privește instanțele, există incertitudini cu privire la modul de soluționare a conflictelor legate de statut; în activitatea de inspecție, chiar dacă țările au încercat s-o consolideze, se constată dificultăți de notificare în cazul multor platforme (online). CESE consideră că legislația privind platformele ar trebui să se concentreze asupra celor mai relevante probleme în materie de reglementare economică, socială și a muncii. |
| --- | --- |

5.1.1.

| 5.1.2. | Negocierea colectivă este foarte limitată (însăși legislația privind concurența complică negocierea colectivă între „lucrătorii independenți” și platforme), în anumite țări existând negociere colectivă (în sectorul transporturilor și al distribuției); în ceea ce privește acțiunea platformelor, ea se centrează pe gestionarea criticilor la adresa practicilor sale, afilierea la asociații ale patronatului, autoreglementare și aderarea la coduri de conduită, adaptarea operațiunilor, încetarea activităților; acțiunile lucrătorilor sunt de diverse tipuri, inclusiv proteste și greve; ele au apărut nu numai pe așa-numitele „on-location skilled platforms”, ci și pe alt tip de platforme, așa cum a fost cazul unui proiect lansat de confederația sindicală IG Metall în 2016 și care, împreună cu sindicatele suedeze și austriece, a dat naștere Declarației de la Frankfurt (Fair Crowd Work, 2016). |
| --- | --- |

5.1.2.

| 5.1.3. | CESE consideră că este important ca în economia platformelor să se promoveze coduri de conduită elaborate cu participarea platformelor, lucrătorilor și consumatorilor. |
| --- | --- |

5.1.3.

| 5.2. | CESE observă că, în această pluralitate de mijloace utilizate pentru consacrarea și promovarea unor condiții de muncă decente pe platforme, nu s-a ajuns încă la o soluție adecvată. Majoritatea inițiativelor au fost observate la nivel național, schimbările rezultând atât din adoptarea unei legislații specifice, cât și din modificarea legislației muncii, în unele cazuri introducându-se conceptul unei categorii intermediare între munca subordonată (ca angajat) și activitatea independentă (ca lucrător care desfășoară o activitate independentă) (29). CESE consideră că această soluție nu este satisfăcătoare. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Frecvența cu care se recurge la inspecția muncii și la instanțele judecătorești variază de la un stat membru la altul. Recurgerea la instanțe a dus la decizii de natură neuniformă, în unele cazuri hotărându-se că raportul de muncă are un caracter subordonat, iar în alte cazuri, că lucrătorii pe platforme sunt lucrători care desfășoară o activitate independentă. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | UE și statele sale membre ar trebui să se ghideze după conceptul de dependență economică și cel al subordonării. Un lucrător pe o platformă a cărui subzistență depinde în principal de remunerația sa pentru o astfel de muncă și care își desfășoară activitatea într-o relație de subordonare este un lucrător angajat, și nu un lucrător independent. În mod similar, algoritmii utilizați de platforme trebuie să fie asimilați instrucțiunilor orale sau scrise care fac parte din munca convențională. CESE a emis deja un aviz favorabil cu privire la aceste concepte (30). |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Inspecțiile la locul de muncă ar trebui să acorde o atenție deosebită lucrătorilor din cadrul platformelor, pentru a evita ca aceștia să rămână în continuare lipsiți de protecție și menținerea pe platformele online a unor practici de concurență neloială față de alte întreprinderi (31). |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | CESE solicită ca lucrătorii să beneficieze de securitate socială și de condiții adecvate de sănătate și securitate la locul de muncă. Instituțiile europene susțin că toți lucrătorii trebuie să aibă acces la securitatea socială, indiferent de natura contractului. În diverse țări se instituie regimuri specifice pentru lucrătorii care desfășoară o activitate independentă, pentru a se ține seama de condițiile specifice de muncă. |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | Raportul Comisiei globale privind viitorul muncii (32) a propus dezvoltarea unui sistem de guvernanță internațională pentru platforme (33). În acest context, CESE a recomandat deja „Comisiei Europene, OCDE și OIM să colaboreze cu partenerii sociali de la toate nivelurile corespunzătoare și cu organizațiile societății civile mai largi, în scopul de a elabora dispoziții adecvate privind asigurarea unor condiții de muncă decente și a protecției necesare” (34). |
| --- | --- |

5.7.

| 5.8. | În ceea ce privește impozitarea, CESE consideră că toți actorii din economia digitală ar trebui să plătească impozite. În acest sens, CESE subscrie la recomandările formulate de Platforma europeană împotriva muncii nedeclarate (35) privind introducerea de către UE a unui instrument juridic cu caracter obligatoriu care: să oblige platformele să raporteze toate tranzacțiile către autoritățile fiscale din țările în care își desfășoară activitatea; să furnizeze informațiile necesare autorităților fiscale relevante pentru a se garanta conformitatea cu legislația din domeniu; să-i informeze pe lucrători cu privire la beneficiile și obligațiile lor fiscale și să-i protejeze de clasificarea lor abuzivă ca lucrători independenți. |
| --- | --- |

5.8.

6.   Cele mai bune practici pentru reglementarea activității platformelor

| 6.1. | În opinia CESE, așa cum reiese din studiile internaționale (36), Comisia și statele membre trebuie să asigure politici adecvate de reglementare a pieței muncii, de dialog social și de negociere colectivă și în materie de calificare. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.1.1. | În ceea ce privește reglementarea pieței forței de muncă, trebuie să se garanteze că toți lucrătorii, în funcție de sistemele și practicile naționale, au acces la un ansamblu de drepturi și la protecție, indiferent de statutul lor profesional sau de tipul de contract, garantându-se că avantajul concurențial al anumitor operatori nu poate fi obținut prin nerespectarea obligațiilor și a responsabilităților. |
| --- | --- |

6.1.1.

| 6.1.1.1. | Zona gri dintre activitățile independente și munca în calitate de angajat ar trebui să fie redusă la minimum, standardizând și clarificând, în măsura posibilului, aceste definiții, reducând incertitudinea pentru lucrători și angajatori. |
| --- | --- |

6.1.1.1.

| 6.1.1.2. | Activitatea independentă fictivă ar trebui să fie abordată prin consolidarea capacității de inspecție, prin reducerea stimulentelor ca întreprinderile să clasifice raportul de muncă „în mod fictiv” ca fiind o activitate independentă și prin sancțiuni substanțiale pentru această clasificare incorectă. |
| --- | --- |

6.1.1.2.

| 6.1.1.3. | La nivel internațional, ar trebui să se inițieze un proces de lucru comun al Comisiei, OCDE și OIM, care ar putea duce eventual la o posibilă convenție a OIM privind platformele. |
| --- | --- |

6.1.1.3.

| 6.1.2. | Dezechilibrul de putere dintre platforme și lucrători ar trebui abordat prin dialog social și negocieri colective. Ar trebui abordate practicile abuzive de pe piață, iar transparența remunerației, a informațiilor, a drepturilor, a sarcinilor și a responsabilităților ar trebui consolidată. |
| --- | --- |

6.1.2.

| 6.1.2.1. | Ar trebui să se promoveze dialogul social la nivelul UE și al statelor membre, iar în acestea din urmă, această promovare ar trebui să se facă prin intermediul negocierilor colective, pentru a contribui, după caz, alături de legislație, la îmbunătățirea condițiilor de muncă. |
| --- | --- |

6.1.2.1.

| 6.1.2.2. | Rolul organizațiilor lucrătorilor și angajatorilor este esențial pentru a operaționaliza reprezentarea intereselor în cadrul modelului social european. |
| --- | --- |

6.1.2.2.

| 6.1.3. | Ar trebui să fie elaborate coduri de conduită cu participarea platformelor, a lucrătorilor și a consumatorilor, în care să fie incluse cele mai bune principii și orientări privind remunerarea, condițiile de muncă și calitatea serviciilor furnizate. |
| --- | --- |

6.1.3.

| 6.1.4. | Statele membre ar trebui să asigure oportunități de formare și de carieră pentru lucrători, dat fiind că aceștia provin, de regulă, din grupuri defavorizate, migranți și alte categorii, confruntându-se cu probleme fundamentale în materie de formare. |
| --- | --- |

6.1.4.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  JO C 303, 19.8.2016, p. 54.

1

(2)  JO C 125, 21.4.2017, p. 10, punctul 3.9.

2

(3)  C. Degryse, Digitalisation of the economy and its impact on labour markets [Digitalizarea economiei și impactul ei asupra piețelor muncii], Working Paper 2016.02, p. 7.

3

Digitalisation of the economy and its impact on labour markets

(4)  JO C 303, 19.8.2016, p. 54; JO C 283, 10.8.2018, p. 39; JO C 81, 2.3.2018, p. 145; JO C 125, 21.4.2017, p. 10; JO C 237, 6.7.2018, p. 1; JO C 75, 10.3.2017, p. 33.

4

(5)  OCDE, Perspectivele ocupării forței de muncă 2019 (Employment Outlook 2019), p. 55.

5

Employment Outlook 2019)

(6)  Z. Kilhoffer et. al., Study to gather evidence on the working conditions of platform workers, [Studiu privind colectarea de informații cu privire la condițiile de lucru ale lucrătorilor de pe platforme], decembrie 2019, p. 45.

6

et. al.

Study to gather evidence on the working conditions of platform workers

(7)  Idem, p. 47.

7

(8)  Z. Kilhoffer, op.cit., p. 48.

8

op.cit.

(9)  Valorile din 2015 erau de 28,1 miliarde EUR și 3,6 miliarde EUR, conform datelor menționate de Z. Kilhoffer, op.cit., p. 48.

9

op.cit.

(10)  Z. Kilhoffer, op.cit., p. 15.

10

op.cit.

(11)  Eurofound 2018, Employment and working conditions of selected types of platform work [Ocuparea și condițiile de muncă în contextul anumitor forme ale lucrului pe platforme online], p. 9.

11

(12)  Ibid, p. 15.

12

(13)  OIM, Policy responses to new forms of work International governance of digital labour platforms [Măsuri la nivel de politici ca răspuns la noi forme de muncă: Guvernanța internațională a platformelor digitale], aprilie 2019.

13

Policy responses to new forms of work International governance of digital labour platforms

(14)  A se vedea nota de subsol 1.

14

(15)  A se vedea nota de subsol 1.

15

(16)  Comunicarea Comisiei „O agendă europeană pentru economia colaborativă”, COM(2016) 356 final.

16

(17)  EU-OSHA 2017, Protecția lucrătorilor în economia platformelor online: Prezentarea evoluției reglementărilor și a politicilor din UE.

17

(18)  JO C 283, 10.8.2018, p. 39, punctul 3.4.

18

(19)  Z. Kilhoffer, op.cit., p. 48-98.

19

op.cit.

(20)  COLLEEM (COLLaborative Economy and Employment). A se vedea Comisia Europeană, Platform Workers in Europe [Lucrătorii pe platforme în Europa], 2018, p. 4.

20

Platform Workers in Europe

(21)  Comisia Europeană, „O agendă europeană pentru economia colaborativă”, 2016, p. 11-13.

21

(22)  JO C 75, 10.3.2017, p. 33, punctul 4.4.2.

22

(23)  Z. Kilhoffer, op.cit., p. 227.

23

op.cit.

(24)  Z. Kilhoffer, op.cit., p. 85.

24

op.cit.

(25)  Hotărârea Curții Supreme de Justiție nr. 1663/2020 (Italia) și Hotărârea Curții Supreme de Justiție nr. 17-20,079 din 28 noiembrie 2018 (Franța).

25

(26)  Printre altele, Convenția nr. 102 din 1952, cu adaptările ulterioare.

26

(27)  Z. Kilhoffer, op.cit., p. 125-176.

27

op.cit.

(28)  Deși autorii clasifică negocierile colective în cea de-a doua categorie, se știe că în multe state membre, negocierile colective au forță de lege, fiind un instrument constrângător.

28

(29)  Z. Kilhoffer, op.cit., p. 107.

29

op.cit.

(30)  JO C 75, 10.3.2017, p. 34, punctul 1.4 și JO C 283, 10.8.2018, p. 39, punctul 5.1.2.

30

(31)  Z. Kilhoffer, op.cit., p 227.

31

op.cit.

(32)  OIM, op.cit.

32

op.cit.

(33)  OIM, Global Commission on the Future of Work, Work for a Brighter Future [OIM, Comisia globală privind viitorul muncii – Munca pentru un viitor mai bun], Geneva, 2019.

33

Work for a Brighter Future

(34)  JO C 125, 21.4.2017, p. 10, punctul 3.9.

34

(35)  JO C 458, 19.12.2014, p. 43.

35

(36)  OCDE, Perspectivele ocupării forței de muncă 2019 (Employment Outlook 2019), p. 32-36.

36

Employment Outlook 2019

---

ANEXA I

PLATFORME DIGITALE: PRACTICI

Acest scurt inventar este menit să contribuie la identificarea „bunelor practici” pe platformele online, principala sursă utilizată fiind publicația Institutului European al Sindicatelor (ETUI): Isabelle Daugareilh și alții,
  The platform economy and social law: Key issues in comparative perspective
  [Economia platformelor și dreptul social: probleme fundamentale într-o perspectivă comparativă], ETUI, 2019 (1).

| | ȚARA | PRACTICA |
| --- | --- | --- |
| 1 | Germania | În 2017, IG Metall, German Crowdsourcing Association și 8 platforme digitale au înființat un Ombudsman (Ombuds office) pentru punerea în aplicare a Codului de conduită privind munca externalizată spre public (crowdsourcing) (2). |
| 2 | Austria | A fost semnată (în 2019) o convenție colectivă care acoperă o companie de catering și angajații (curierii), aplicabilă începând cu ianuarie 2020. Statutul profesional nu e clar (3). |
| 3 | Belgia | Există o comisie (Commission administrative de règlement de la relation de travail) care ia decizii cu privire la modul de clasificare a unui raport de muncă (4). |
| 4 | Danemarca | Convenție colectivă încheiată în iulie 2018 între Hilfr (o platformă digitală pentru servicii de curățenie) și un sindicat. Lucrătorii își încep activitatea ca lucrători independenți, dar primesc un contract de muncă după 100 de ore de lucru (5). |
| 5 | Spania | Angajați ai platformei digitale Deliveroo au instituit (în 2017) o platformă online, Ridersxderechos, pentru apărarea intereselor lor. În 2017, UGT lansează portalul Turespuestasindical
   (6). |
| 6 | Spania | În 2018 s-a semnat Acordul interprofesional din Catalonia pentru perioada 2018-2020, între confederațiile patronale (Fomento del Trabajo, Pimec și Fepime) și sindicate (CC OO și UGT). Acordul conține o secțiune privind munca pe platforme (7). |
| 7 | Franța | Lucrătorii pe platformele de distribuție a alimentelor au instituit organizații sindicale (de exemplu Bordeaux) (8). |
| 8 | Italia | În 2019 a fost adoptată o lege specifică privind munca pe platformele digitale în regiunea Lazio. Legea definește lucrătorii din domeniul digital și stabilește drepturile aplicabile (9). |
| 9 | Italia | Convenția colectivă națională privind sectorul logistic, în 2018: introduce categoria de curier, pe care o consideră muncă subordonată. Aceeași observație, în ceea ce privește contractul colectiv de muncă încheiat cu Laconsegna (platforma digitală de catering). Aceste contracte sunt semnate de către sindicate (10). |
| 10 | Italia | Carta drepturilor fundamentale a lucrătorilor din domeniul digital (Carta de la Bologna), semnată în 2018 între Primăria orașului Bologna și 2 platforme (Sgnam și MyMenu); nu reglementează statutul profesional al lucrătorului (11). |
| 11 | Portugalia | Codul muncii stabilește criterii privind prezumția de existență a unui contract de muncă. Legislația privind platformele digitale de transport (așa-numita lege „Uber”) face trimitere în mod explicit la Codul muncii în ceea ce privește legătura juridică stabilită între conducătorul auto și platformă (12). |
| 12 | Elveția | Convenție colectivă care acoperă curierii pe bicicletă, semnată în februarie 2019 între un sindicat și o asociație patronală (13). |
| 13 | Parteneri sociali europeni | Acordul-cadru autonom al partenerilor sociali europeni cu privire la digitalizare – iunie 2020 (14). |
| PD = platformă digitală |

ȚARA

PRACTICA

1

Germania

În 2017, IG Metall, German Crowdsourcing Association și 8 platforme digitale au înființat un Ombudsman (Ombuds office) pentru punerea în aplicare a Codului de conduită privind munca externalizată spre public (crowdsourcing) (2).

2

Austria

A fost semnată (în 2019) o convenție colectivă care acoperă o companie de catering și angajații (curierii), aplicabilă începând cu ianuarie 2020. Statutul profesional nu e clar (3).

3

Belgia

Există o comisie (Commission administrative de règlement de la relation de travail) care ia decizii cu privire la modul de clasificare a unui raport de muncă (4).

4

Danemarca

Convenție colectivă încheiată în iulie 2018 între Hilfr (o platformă digitală pentru servicii de curățenie) și un sindicat. Lucrătorii își încep activitatea ca lucrători independenți, dar primesc un contract de muncă după 100 de ore de lucru (5).

5

Spania

Angajați ai platformei digitale Deliveroo au instituit (în 2017) o platformă online, Ridersxderechos, pentru apărarea intereselor lor. În 2017, UGT lansează portalul Turespuestasindical
   (6).

6

Spania

În 2018 s-a semnat Acordul interprofesional din Catalonia pentru perioada 2018-2020, între confederațiile patronale (Fomento del Trabajo, Pimec și Fepime) și sindicate (CC OO și UGT). Acordul conține o secțiune privind munca pe platforme (7).

7

Franța

Lucrătorii pe platformele de distribuție a alimentelor au instituit organizații sindicale (de exemplu Bordeaux) (8).

8

Italia

În 2019 a fost adoptată o lege specifică privind munca pe platformele digitale în regiunea Lazio. Legea definește lucrătorii din domeniul digital și stabilește drepturile aplicabile (9).

9

Italia

Convenția colectivă națională privind sectorul logistic, în 2018: introduce categoria de curier, pe care o consideră muncă subordonată. Aceeași observație, în ceea ce privește contractul colectiv de muncă încheiat cu Laconsegna (platforma digitală de catering). Aceste contracte sunt semnate de către sindicate (10).

10

Italia

Carta drepturilor fundamentale a lucrătorilor din domeniul digital (Carta de la Bologna), semnată în 2018 între Primăria orașului Bologna și 2 platforme (Sgnam și MyMenu); nu reglementează statutul profesional al lucrătorului (11).

11

Portugalia

Codul muncii stabilește criterii privind prezumția de existență a unui contract de muncă. Legislația privind platformele digitale de transport (așa-numita lege „Uber”) face trimitere în mod explicit la Codul muncii în ceea ce privește legătura juridică stabilită între conducătorul auto și platformă (12).

12

Elveția

Convenție colectivă care acoperă curierii pe bicicletă, semnată în februarie 2019 între un sindicat și o asociație patronală (13).

13

Parteneri sociali europeni

Acordul-cadru autonom al partenerilor sociali europeni cu privire la digitalizare – iunie 2020 (14).

PD = platformă digitală

---

(1)  ETUI, 2019, Working paper 2019.10, editat de Isabelle Daugareilh, Christophe Degryse și Philippe Pochet, The platform economy and Social law: Key issues in comparative perspective, p. 57.

(2)  OIM, Policy responses to new forms of work International governance of digital labour platforms [Răspunsuri de politică la noile forme de muncă. Guvernanța internațională a platformelor de muncă digitală], aprilie 2019, p. 6-7.

(3)  Eurofound, a se vedea pagina de internet Platform economy initiatives: https://www.eurofound.europa.eu/data/platform-economy/initiatives

(4)  ETUI, 2019, Working paper 2019.10, The platform economy and Social law: Key issues in comparative perspective [Economia platformelor și dreptul social: probleme fundamentale într-o perspectivă comparativă], p. 46; a se vedea portalul: https://commissionrelationstravail.belgium.be/fr/

(5)  ETUI, 2019, Working paper 2019.10, The platform economy and Social law: Key issues in comparative perspective [Economia platformelor și dreptul social: probleme fundamentale într-o perspectivă comparativă], p. 42; a se vedea, de asemenea: https://www.equaltimes.org/in-denmark-a-historic-collective?lang=en#.XsjN8DpKhPa

(6)  ETUI, 2019, Working paper 2019.10, The platform economy and Social law: Key issues in comparative perspective [Economia platformelor și dreptul social: probleme fundamentale într-o perspectivă comparativă], p. 102 și 103; a se vedea: https://twitter.com/ridersxderechos și https://www.ugt.es/turespuestasindicales

(7)  ETUI, 2019, Working paper 2019.10, The platform economy and Social law: Key issues in comparative perspective [Economia platformelor și dreptul social: probleme fundamentale într-o perspectivă comparativă], p. 104-105.

(8)  ETUI, 2019, Working paper 2019.10, The platform economy and Social law: Key issues in comparative perspective [Economia platformelor și dreptul social: probleme fundamentale într-o perspectivă comparativă], p. 57.

(9)  ETUI, 2019, Working paper 2019.10, The platform economy and Social law: Key issues in comparative perspective [Economia platformelor și dreptul social: probleme fundamentale într-o perspectivă comparativă], p. 68. Statutul lucrătorului (angajat sau lucrător care desfășoară activități independente) nu pare să fie reglementat.

(10)  ETUI, 2019, Working paper 2019.10, The platform economy and Social law: Key issues in comparative perspective [Economia platformelor și dreptul social: probleme fundamentale într-o perspectivă comparativă], p. 71-72.

(11)  ETUI, 2019, Working paper 2019.10, The platform economy and Social law: Key issues in comparative perspective [Economia platformelor și dreptul social: probleme fundamentale într-o perspectivă comparativă], p. 72.

(12)  Portugalia: Legea 45/2018 din 10 august 2018.

(13)  ETUI, 2019, Working paper 2019.10, The platform economy and Social law: Key issues in comparative perspective [Economia platformelor și dreptul social: probleme fundamentale într-o perspectivă comparativă], p. 111-112.

(14)  Acordul-cadru autonom al partenerilor sociali europeni cu privire la digitalizare.

---

ANEXA II

Amendamentele următoare, care au întrunit cel puțin o pătrime din voturile exprimate, au fost respinse în cursul dezbaterilor:

Punctul 2.9

Se modifică după cum urmează:

| 2.9. | Un element esențial al activității platformei este statutul lucrătorului. În general, platforma își asumă rolul de intermediar între cerere și ofertă și, prin urmare, nu pe acela de angajator, întrucât nu există un raport de muncă de subordonare. Prin urmare, în această situație se consideră că persoana care lucrează pe platforme are statutul de lucrător independent, și nu de angajat, ceea ce face inaplicabilă atât legislația muncii (inclusiv sănătatea și siguranța), cât și legislația din domeniul protecției sociale și al impozitării. CESE, chiar dacă consideră că există lucrători independenți în adevăratul sens al cuvântului, consideră că UE și statele membre ar trebui să examineze în mod corespunzător, din toate punctele de vedere, aplicarea principiului conform căruia se presupune că, până la proba contrarie, un lucrător pe platformă este un angajat, din perspectiva diferențelor fundamentale care diferențiază angajații de lucrătorii independenți (natura muncii, existența unei legături de subordonare și remunerația). În acest fel se asigură protecția intereselor lucrătorilor ale căror venituri principale provin de la platforme. Cu toate acestea, CESE consideră că ar trebui să li se permită lucrătorilor cu adevărat independenți să-și păstreze în continuare acest statut, dacă doresc în mod explicit acest lucru. |
| --- | --- |

2.9.

Un element esențial al activității platformei este statutul lucrătorului. În general, platforma își asumă rolul de intermediar între cerere și ofertă și, prin urmare, nu pe acela de angajator, întrucât nu există un raport de muncă de subordonare. Prin urmare, în această situație se consideră că persoana care lucrează pe platforme are statutul de lucrător independent, și nu de angajat, ceea ce face inaplicabilă atât legislația muncii (inclusiv sănătatea și siguranța), cât și legislația din domeniul protecției sociale și al impozitării. CESE, chiar dacă consideră că există lucrători independenți în adevăratul sens al cuvântului, consideră că UE și statele membre ar trebui să examineze în mod corespunzător, din toate punctele de vedere, aplicarea principiului conform căruia se presupune că, până la proba contrarie, un lucrător pe platformă este un angajat, din perspectiva diferențelor fundamentale care diferențiază angajații de lucrătorii independenți (natura muncii, existența unei legături de subordonare și remunerația). În acest fel se asigură protecția intereselor lucrătorilor ale căror venituri principale provin de la platforme. Cu toate acestea, CESE consideră că ar trebui să li se permită lucrătorilor cu adevărat independenți să-și păstreze în continuare acest statut, dacă doresc în mod explicit acest lucru.

Expunere de motive

Potrivit Comisiei Europene, statutul lucrătorilor este o chestiune controversată și una dintre cele mai relevante din perspectiva politicii atunci când principalul bun tranzacționat prin intermediul platformei este forța de muncă. Comisia abordează problema statutului, considerând că distincția dintre un angajat și un lucrător care desfășoară o activitate independentă poate fi stabilită pe baza a trei criterii: existența unei relații de subordonare, natura muncii și remunerația. Aceste criterii sunt stabilite în scopul aplicării conceptului de lucrător în UE, însă comunicarea Comisiei „O agendă europeană pentru economia colaborativă” adaugă că instanțele statelor membre, în cadrul competențelor lor naționale, tind să aplice același set de criterii. Având aceste criterii, nu este nevoie de reglementări suplimentare privind statutul lucrătorilor la nivel european. La nivel național au fost luate diferite inițiative, în unele cazuri prin introducerea conceptului de categorie intermediară între munca subordonată și activitatea independentă.

În ceea ce privește statutul de lucrător, este important să se ia act și de faptul că recentul acord-cadru autonom privind digitalizarea dintre partenerii sociali europeni prevede că acesta acoperă toți lucrătorii și angajatorii din sectoarele public și privat, inclusiv activitățile care utilizează platforme online în care există un raport de muncă, astfel cum este definit la nivel național.

Rezultatul votului

| Voturi pentru | 65 |
| --- | --- |
| Voturi împotrivă | 99 |
| Abțineri | 13 |

Voturi pentru

65

Voturi împotrivă

99

Abțineri

13

Punctul 5.4

Se modifică după cum urmează:

| 5.4. | Atunci când aplică criteriile generale pentru statutul de lucrător (subordonare, natura activității și remunerație), UE și statele sale membre ar trebui să se ghideze după conceptul de dependență economică și cel al subordonării ca unele dintre elementele-cheie pentru a asigura condiții de muncă echitabile pentru lucrătorii de pe platforme
  . Un lucrător pe o platformă a cărui
  căror subzistență depinde în principal de remunerația lor pentru o astfel de muncă și care își desfășoară activitatea într-o relație de subordonare este un lucrător angajat, și nu un lucrător independent. În mod similar, algoritmii utilizați de platforme trebuie să fie asimilați instrucțiunilor
  ar trebui să fie considerați ca având caracter obligatoriu în același mod ca și instrucțiunile orale sau scrise care fac parte din munca convențională. CESE a emis deja un aviz favorabil cu privire la aceste concepte. |
| --- | --- |

5.4.

Atunci când aplică criteriile generale pentru statutul de lucrător (subordonare, natura activității și remunerație), UE și statele sale membre ar trebui să se ghideze după conceptul de dependență economică și cel al subordonării ca unele dintre elementele-cheie pentru a asigura condiții de muncă echitabile pentru lucrătorii de pe platforme
  . Un lucrător pe o platformă a cărui
  căror subzistență depinde în principal de remunerația lor pentru o astfel de muncă și care își desfășoară activitatea într-o relație de subordonare este un lucrător angajat, și nu un lucrător independent. În mod similar, algoritmii utilizați de platforme trebuie să fie asimilați instrucțiunilor
  ar trebui să fie considerați ca având caracter obligatoriu în același mod ca și instrucțiunile orale sau scrise care fac parte din munca convențională. CESE a emis deja un aviz favorabil cu privire la aceste concepte.

Expunere de motive

Potrivit Comisiei Europene, statutul lucrătorilor este o chestiune controversată și una dintre cele mai relevante din perspectiva politicii atunci când principalul bun tranzacționat prin intermediul platformei este forța de muncă. Comisia abordează problema statutului, considerând că distincția dintre un angajat și un lucrător care desfășoară o activitate independentă poate fi stabilită pe baza a trei criterii: existența unei relații de subordonare, natura muncii și remunerația. Aceste criterii sunt stabilite în scopul aplicării conceptului de lucrător în UE, însă comunicarea Comisiei „O agendă europeană pentru economia colaborativă” adaugă că instanțele statelor membre, în cadrul competențelor lor naționale, tind să aplice același set de criterii. Având aceste criterii, nu este nevoie de reglementări suplimentare privind statutul lucrătorilor la nivel european. La nivel național au fost luate diferite inițiative, în unele cazuri prin introducerea conceptului de categorie intermediară între munca subordonată și activitatea independentă.

În ceea ce privește statutul de lucrător, este important să se ia act și de faptul că recentul acord-cadru autonom privind digitalizarea dintre partenerii sociali europeni prevede că acesta acoperă toți lucrătorii și angajatorii din sectoarele public și privat, inclusiv activitățile care utilizează platforme online în care există un raport de muncă, astfel cum este definit la nivel național.

Rezultatul votului

| Voturi pentru | 64 |
| --- | --- |
| Voturi împotrivă | 98 |
| Abțineri | 14 |

Voturi pentru

64

Voturi împotrivă

98

Abțineri

14

Punctul 5.8

Se modifică după cum urmează:

| 5.8. | CESE solicită ca sistemele fiscale naționale să ia în considerare fenomenul economiei colaborative și pe cel al platformelor digitale, respectând în acest sector principiile care caracterizează un sistem de impozitare echitabil (și anume coerența, previzibilitatea și neutralitatea) și garantând totodată interesul public pentru îndeplinirea obligațiilor fiscale de către toate părțile interesate
   (1)
  . În ceea ce privește impozitarea, CESE consideră că toți actorii din economia digitală ar trebui să plătească impozite. În acest sens, CESE subscrie la recomandările formulate de Platforma europeană împotriva muncii nedeclarate
   (2)

  privind introducerea de către UE a unui instrument juridic cu caracter obligatoriu care: să oblige platformele să raporteze toate tranzacțiile către autoritățile fiscale din țările în care își desfășoară activitatea; să furnizeze informațiile necesare autorităților fiscale relevante pentru a se garanta conformitatea cu legislația din domeniu; să-i informeze pe lucrători cu privire la beneficiile și obligațiile lor fiscale și să-i protejeze de clasificarea lor abuzivă ca lucrători independenți. |
| --- | --- |

5.8.

CESE solicită ca sistemele fiscale naționale să ia în considerare fenomenul economiei colaborative și pe cel al platformelor digitale, respectând în acest sector principiile care caracterizează un sistem de impozitare echitabil (și anume coerența, previzibilitatea și neutralitatea) și garantând totodată interesul public pentru îndeplinirea obligațiilor fiscale de către toate părțile interesate
   (1)
  . În ceea ce privește impozitarea, CESE consideră că toți actorii din economia digitală ar trebui să plătească impozite. În acest sens, CESE subscrie la recomandările formulate de Platforma europeană împotriva muncii nedeclarate
   (2)

  privind introducerea de către UE a unui instrument juridic cu caracter obligatoriu care: să oblige platformele să raporteze toate tranzacțiile către autoritățile fiscale din țările în care își desfășoară activitatea; să furnizeze informațiile necesare autorităților fiscale relevante pentru a se garanta conformitatea cu legislația din domeniu; să-i informeze pe lucrători cu privire la beneficiile și obligațiile lor fiscale și să-i protejeze de clasificarea lor abuzivă ca lucrători independenți.

Expunere de motive

CESE a adoptat de curând un aviz privind impozitarea economiei colaborative (Avizul ECO/500, pe tema „Impozitarea economiei colaborative – cerințe de raportare”) și ar fi mai adecvat să se facă referire la acest text aprobat.

Rezultatul votului

| Voturi pentru | 64 |
| --- | --- |
| Voturi împotrivă | 97 |
| Abțineri | 14 |

Voturi pentru

64

Voturi împotrivă

97

Abțineri

14

Punctul 1.8

Se modifică după cum urmează:

| 1.8. | CESE recomandă ca UE și statele membre să evolueze în direcția unei uniformizări a conceptelor, pentru ca munca din economia platformelor să devină o muncă decentă. În acest sens, și pentru a asigura condiții de muncă echitabile, în special pentru lucrătorii a căror subzistență depinde în principal de remunerația pe care o obțin în urma acestei munci, Comisia și statele sale membre ar trebui să se bazeze, atunci când aplică criteriile generale privind statutul de lucrător (subordonarea, natura muncii și remunerația), pe următoarele orientări: (i) dependența economică și munca subordonată, dat fiind că un lucrător a cărui subzistență depinde în principal de remunerația primită pentru această muncă este un lucrător angajat, și nu un lucrător independent; (ii) ar trebuie analizat în mod corespunzător, din toate punctele de vedere, aplicarea principiului conform căruia se presupune că, până la proba contrarie, un lucrător pe platformă este un angajat, având în vedere diferențele fundamentale care diferențiază angajații de lucrătorii care desfășoară o activitate independentă (natura muncii, existența unei subordonări și remunerația); (iii) algoritmii utilizați de platforme ar trebuie
  să fie considerați ca având caracter obligatoriu în același mod ca și instrucțiunile
  să fie asimilați instrucțiunilor orale sau scrise care fac parte din munca convențională. |
| --- | --- |

1.8.

CESE recomandă ca UE și statele membre să evolueze în direcția unei uniformizări a conceptelor, pentru ca munca din economia platformelor să devină o muncă decentă. În acest sens, și pentru a asigura condiții de muncă echitabile, în special pentru lucrătorii a căror subzistență depinde în principal de remunerația pe care o obțin în urma acestei munci, Comisia și statele sale membre ar trebui să se bazeze, atunci când aplică criteriile generale privind statutul de lucrător (subordonarea, natura muncii și remunerația), pe următoarele orientări: (i) dependența economică și munca subordonată, dat fiind că un lucrător a cărui subzistență depinde în principal de remunerația primită pentru această muncă este un lucrător angajat, și nu un lucrător independent; (ii) ar trebuie analizat în mod corespunzător, din toate punctele de vedere, aplicarea principiului conform căruia se presupune că, până la proba contrarie, un lucrător pe platformă este un angajat, având în vedere diferențele fundamentale care diferențiază angajații de lucrătorii care desfășoară o activitate independentă (natura muncii, existența unei subordonări și remunerația); (iii) algoritmii utilizați de platforme ar trebuie
  să fie considerați ca având caracter obligatoriu în același mod ca și instrucțiunile
  să fie asimilați instrucțiunilor orale sau scrise care fac parte din munca convențională.

Expunere de motive

Potrivit Comisiei Europene, statutul lucrătorilor este o chestiune controversată și una dintre cele mai relevante din perspectiva politicii atunci când principalul bun tranzacționat prin intermediul platformei este forța de muncă. Comisia abordează problema statutului, considerând că distincția dintre un angajat și un lucrător care desfășoară o activitate independentă poate fi stabilită pe baza a trei criterii: existența unei relații de subordonare, natura muncii și remunerația. Aceste criterii sunt stabilite în scopul aplicării conceptului de lucrător în UE, însă comunicarea Comisiei „O agendă europeană pentru economia colaborativă” adaugă că instanțele statelor membre, în cadrul competențelor lor naționale, tind să aplice același set de criterii. Având aceste criterii, nu este nevoie de reglementări suplimentare privind statutul lucrătorilor la nivel european. La nivel național au fost luate diferite inițiative, în unele cazuri prin introducerea conceptului de categorie intermediară între munca subordonată și activitatea independentă.

În ceea ce privește statutul de lucrător, este important să se ia act și de faptul că recentul acord-cadru autonom privind digitalizarea dintre partenerii sociali europeni prevede că acesta acoperă toți lucrătorii și angajatorii din sectoarele public și privat, inclusiv activitățile care utilizează platforme online în care există un raport de muncă, astfel cum este definit la nivel național.

Rezultatul votului

| Voturi pentru | 63 |
| --- | --- |
| Voturi împotrivă | 99 |
| Abțineri | 15 |

Voturi pentru

63

Voturi împotrivă

99

Abțineri

15

Punctul 1.13

Se modifică după cum urmează:

| 1.13. | CESE solicită ca sistemele fiscale naționale să ia în considerare fenomenul economiei colaborative și pe cel al platformelor digitale, respectând în acest sector principiile care caracterizează un sistem de impozitare echitabil (și anume coerența, previzibilitatea și neutralitatea) și garantând totodată interesul public pentru îndeplinirea obligațiilor fiscale de către toate părțile interesat
   (3)
  . CESE solicită Comisiei să ia în considerare recomandările formulate de Platforma europeană împotriva muncii nedeclarate, referitoare la impozitarea din cadrul economiei platformelor. |
| --- | --- |

1.13.

CESE solicită ca sistemele fiscale naționale să ia în considerare fenomenul economiei colaborative și pe cel al platformelor digitale, respectând în acest sector principiile care caracterizează un sistem de impozitare echitabil (și anume coerența, previzibilitatea și neutralitatea) și garantând totodată interesul public pentru îndeplinirea obligațiilor fiscale de către toate părțile interesat
   (3)
  . CESE solicită Comisiei să ia în considerare recomandările formulate de Platforma europeană împotriva muncii nedeclarate, referitoare la impozitarea din cadrul economiei platformelor.

Expunere de motive

CESE a adoptat de curând un aviz privind impozitarea economiei colaborative (Avizul ECO/500, pe tema „Impozitarea economiei colaborative – cerințe de raportare”) și ar fi mai adecvat să se facă referire la acest text aprobat.

Rezultatul votului

| Voturi pentru | 62 |
| --- | --- |
| Voturi împotrivă | 99 |
| Abțineri | 15 |

Voturi pentru

62

Voturi împotrivă

99

Abțineri

15

---

(1)  A se vedea Avizul ECO/500, pe tema „Impozitarea economiei colaborative – cerințe de raportare”, adoptat în iulie 2020 (JO C 364, 28.10.2020, p. 62).

(2)  JO C 458, 19.12.2014, p. 43.

(3)  A se vedea nota de subsol 1.

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/187 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/187

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Digitalizarea și durabilitatea – statu-quoul și nevoia de acțiune din perspectiva societății civile”

(aviz exploratoriu)

(2020/C 429/24)

| Raportor: | Peter SCHMIDT (DE-II) |
| --- | --- |
| Coraportor: | István KOMORÓCZKI (HU-I) |

Raportor:

Peter SCHMIDT (DE-II)

Coraportor:

István KOMORÓCZKI (HU-I)

| Sesizare | Președinția germană a UE, 7.4.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru agricultură, dezvoltare rurală și protecția mediului |
| Data adoptării în secțiune | 31.8.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 17.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri) | 216/2/3 |

Sesizare

Președinția germană a UE, 7.4.2020

Temei juridic

Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru agricultură, dezvoltare rurală și protecția mediului

Data adoptării în secțiune

31.8.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

17.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului

(voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri)

216/2/3

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | CESE solicită politici care să instituie și mai solid o economie digitală ce integrează valorile noastre societale, garantând astfel că o economie a bunăstării digitale este cât mai incluzivă cu putință, permițând lucrătorilor, consumatorilor, IMM-urilor, marilor companii și operatorilor economici nonprofit să beneficieze de aceasta în egală măsură, în special în zonele rurale. Aceste politici includ:






  — | dezvoltarea unei politici fiscale pentru a asigura achitarea de către companiile digitale a contribuțiilor fiscale care le revin; |
| --- | --- | --- |

1.1.

—

dezvoltarea unei politici fiscale pentru a asigura achitarea de către companiile digitale a contribuțiilor fiscale care le revin;

| — | utilizarea Regulamentului general privind protecția datelor (RGPD) ca bază pentru dezvoltarea unei legislații separate privind protecția datelor la locul de muncă, pe platformele de comunicare socială și în comerțul electronic; |
| --- | --- |

—

utilizarea Regulamentului general privind protecția datelor (RGPD) ca bază pentru dezvoltarea unei legislații separate privind protecția datelor la locul de muncă, pe platformele de comunicare socială și în comerțul electronic;

| — | ajustarea legislației actuale în materie de concurență și monopol, pentru a reglementa piețele platformelor digitale; |
| --- | --- |

—

ajustarea legislației actuale în materie de concurență și monopol, pentru a reglementa piețele platformelor digitale;

| — | încurajarea sistemelor software și a aplicațiilor cu sursă deschisă; |
| --- | --- |

—

încurajarea sistemelor software și a aplicațiilor cu sursă deschisă;

| — | adoptarea unei abordări de tipul „bani publici – date publice”, astfel încât datele provenite din activitățile de cercetare care beneficiază de finanțare publică să fie puse la dispoziția publicului; |
| --- | --- |

—

adoptarea unei abordări de tipul „bani publici – date publice”, astfel încât datele provenite din activitățile de cercetare care beneficiază de finanțare publică să fie puse la dispoziția publicului;

| — | elaborarea unei politici strategice europene în materie de guvernanță a datelor, inclusiv a unei noi legislații privind „fiduciile de date publice”. |
| --- | --- |

—

elaborarea unei politici strategice europene în materie de guvernanță a datelor, inclusiv a unei noi legislații privind „fiduciile de date publice”.

| 1.2. | CESE solicită administrațiilor naționale și locale să sprijine platformele de partajare cooperative. De asemenea, solicită lanțuri de producție TIC transparente, echitabile și ecologice, standarde ambițioase în materie de energie și o extindere a Directivei UE privind proiectarea ecologică, solicitând Comisiei Europene:






  — | să adapteze legislația UE pentru a face cumpărăturile online mai durabile și să elaboreze politici responsabile privind ambalarea, livrarea și returnarea ambalajelor; |
| --- | --- | --- |

1.2.

—

să adapteze legislația UE pentru a face cumpărăturile online mai durabile și să elaboreze politici responsabile privind ambalarea, livrarea și returnarea ambalajelor;

| — | să asigure protecția micilor operatori de pe piață împotriva platformelor monopoliste; |
| --- | --- |

—

să asigure protecția micilor operatori de pe piață împotriva platformelor monopoliste;

| — | să elaboreze un set cuprinzător de criterii și indicatori pentru produsele software durabile și un permis pentru produsele digitale; |
| --- | --- |

—

să elaboreze un set cuprinzător de criterii și indicatori pentru produsele software durabile și un permis pentru produsele digitale;

| — | să îmbunătățească RGPD în ceea ce privește suficiența datelor și cuplarea datelor; |
| --- | --- |

—

să îmbunătățească RGPD în ceea ce privește suficiența datelor și cuplarea datelor;

| — | să impună restricții asupra publicității online pentru a crea spații fără publicitate. |
| --- | --- |

—

să impună restricții asupra publicității online pentru a crea spații fără publicitate.

| 1.3. | Pandemia de COVID-19 a condus la o reducere bruscă și importantă a transporturilor, a producției și a consumului; utilizarea sporită a TIC a atenuat practicile de muncă și stilurile de viață mari consumatoare de energie. CESE solicită măsuri politice adecvate pentru a contribui la consolidarea acestor aspecte pozitive după pandemie. Aceasta ridică, în mod evident, întrebări mai ample cu privire la eficiența energetică a tehnologiilor de tip cloud și a centrelor de date care le sprijină. De exemplu:






  — | stabilirea unui inventar UE al centrelor de date (care să acopere eficiența energetică, ciclul de viață, materialele de construcție etc.) și a unui sistem de tip „top-runner” (cea mai bună tehnologie disponibilă), pentru a asigura că centrele de date cu cea mai mare eficiență energetică devin norma; |
| --- | --- | --- |

1.3.

—

stabilirea unui inventar UE al centrelor de date (care să acopere eficiența energetică, ciclul de viață, materialele de construcție etc.) și a unui sistem de tip „top-runner” (cea mai bună tehnologie disponibilă), pentru a asigura că centrele de date cu cea mai mare eficiență energetică devin norma;

| — | solicitarea ca noile centre de date să funcționeze în proporție de 100 % pe baza resurselor de energie din surse regenerabile; |
| --- | --- |

—

solicitarea ca noile centre de date să funcționeze în proporție de 100 % pe baza resurselor de energie din surse regenerabile;

| — | utilizarea inteligenței artificiale (IA) pentru a sprijini tranziția climatică și energetică; |
| --- | --- |

—

utilizarea inteligenței artificiale (IA) pentru a sprijini tranziția climatică și energetică;

| — | propunerea de măsuri pentru soluții IA durabile. |
| --- | --- |

—

propunerea de măsuri pentru soluții IA durabile.

| 1.4. | CESE recunoaște importanța esențială a dezvoltării de orașe inteligente durabile, inclusiv a abordărilor inovatoare în materie de mobilitate integrată, energie și turism. |
| --- | --- |

1.4.

2.   Cadru și context

| 2.1. | Prezentul aviz a fost solicitat de Președinția germană a Consiliului și are ca scop examinarea celor două megatendințe globale, și anume digitalizarea și durabilitatea din perspectiva societății civile organizate la nivel european. CESE salută această abordare, menită să alinieze tranziția ecologică și cea digitală, deoarece această aliniere este elementul-cheie al prosperității și rezilienței viitoare a Europei. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | UE este pe deplin angajată în realizarea Agendei 2030 a ONU (1) și a celor 17 obiective de dezvoltare durabilă (ODD) ale acesteia și acționează în contextul acordurilor internaționale privind schimbările climatice, cum ar fi Acordul de la Paris (2). Pentru a garanta punerea în aplicare adecvată a acestora, UE trebuie să elaboreze și să finalizeze o strategie generală pentru dezvoltarea durabilă. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | CESE salută Pactul verde – și social – european (3) (PVE) și Fondul pentru o tranziție justă al acestuia, întrucât acestea ar urma să asigure investițiile la scară largă necesare pentru o tranziție justă către o economie neutră din punct de vedere climatic. CESE consideră că Platforma europeană a părților interesate privind economia circulară (4) reprezintă un element-cheie pentru realizarea obiectivelor noului plan de acțiune pentru economia circulară (5) și își exprimă dorința de a continua această colaborare. CESE subliniază faptul că UE trebuie să se asigure că digitalizarea contribuie la punerea în aplicare a Pactului verde european. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | CESE salută pachetul de redresare și reconstrucție al UE, Next Generation EU (6), care are ca scop sprijinirea celor care au fost cel mai puternic afectați din punct de vedere economic de criza generată de COVID-19. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Pandemia de COVID-19 este o ocazie de a reflecta asupra modului în care putem remodela și inova economia pentru a o face mai durabilă din punct de vedere social și al mediului; criza nu ar trebui să abată UE de la obiectivele sale verzi și de durabilitate. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | CESE solicitase anterior o economie a bunăstării (7) durabilă și inclusivă care să fie benefică atât pentru populație, cât și pentru planetă; aceasta presupune utilizarea adecvată a digitalizării în scopul realizării acestui obiectiv. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | CESE consideră că o abordare sistematică a UE în ceea ce privește consumul durabil (8) reprezintă unul dintre elementele constitutive esențiale ale viziunii strategice a CESE pentru o economie a bunăstării, durabilă și care nu lasă pe nimeni în urmă. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | CESE a pledat pentru o cale europeană către un viitor digital (9), bazată pe valori sociale și standarde etice europene, pentru a asigura valorificarea oportunităților digitale pentru economie și protejându-ne, în același timp, viața privată și autodeterminarea și respectând limitele planetare. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Recenta Carte albă privind inteligența artificială (10) a Comisiei propune o strategie menită să asigure preluarea IA la nivelul UE, iar CESE sprijină ambițiile Comisiei de a transforma UE în lider internațional în domeniul cercetării și dezvoltării IA și, astfel, de a îmbunătăți competitivitatea Europei la nivel global (11). În același timp, CESE ar dori ca strategia privind IA să fie mai bine integrată în strategiile actuale de dezvoltare durabilă ale UE. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | CESE invită toate părțile interesate să examineze impactul digitalizării asupra diferitelor sectoare și asupra obiectivelor de dezvoltare durabilă în ceea ce privește infrastructura de bază, capacitarea și transformarea. |
| --- | --- |

2.10.

3.   Către o digitalizare sănătoasă pe plan social, ecologic și economic

| 3.1. | Reflectând în pauza cauzată de COVID-19, putem vedea în mod clar că o revoluție digitală durabilă atrage după sine alinierea cu factorii umani, precum și menținerea soluțiilor nedigitale, evaluarea atentă a riscurilor implicate și acordarea unei atenții speciale rezilienței. Abordarea decalajului digital dintre țările din întreaga lume, dar și din interiorul acestora, cu o atenție deosebită acordată statelor membre și având în vedere extinderea, va constitui o prioritate specială. Abordarea decalajului digital din interiorul statelor membre necesită investiții publice și private; pandemia a evidențiat atât oportunitățile, cât și dezavantajele comunicării digitale, în special pentru cei care locuiesc în zonele rurale. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Acest aviz se va axa pe ODD 8 (munca decentă), ODD 12 (consumul și producția) și ODD 13 (acțiuni de combatere a schimbărilor climatice) (12) și, în consecință, va stabili o legătură puternică între factorii de durabilitate socială și a mediului. Alinierea acestor preocupări este crucială pentru un tip de digitalizare benefică tuturor. Alte puncte de interes speciale includ educația digitală (ODD 4), orașele inteligente (ODD 11) și e-sănătatea (ODD 3) și recomandăm analize mai detaliate ale acestor domenii în contextul societății civile, în activitatea viitoare a CESE. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Pandemia a transformat multe dintre rutinele noastre zilnice într-o încercare pe teren la scară largă a implementării digitale: guvernele au închis temporar școlile, cerând elevilor, studenților și profesorilor să lucreze online, iar angajatorii au fost nevoiți să-și regândească rapid abordarea în ceea ce privește munca de la distanță. Pe măsură ce ieșim lent din starea de izolare, trebuie să reflectăm la cât de dezirabilă și adecvată este digitalizarea și la cum putem menține o echitate, atât în cadrul aceleiași generații, cât și între generații, aliniată cu obiectivele de dezvoltare durabilă în curs.
  CESE invită toate părțile interesate să examineze impactul acestui neașteptat „pas digital înainte” în contextul următoarelor trei dimensiuni ale digitalizării: infrastructura de bază, capacitarea și transformarea. Pentru a ilustra acest lucru, vă oferim exemplul propriului nostru mediu de educație și de lucru, însă recomandăm utilizarea sa euristică în alte domenii pentru a beneficia de aceste dimensiuni, cu avantajele și riscurile lor aferente. |
| --- | --- |

3.3.

CESE invită toate părțile interesate să examineze impactul acestui neașteptat „pas digital înainte” în contextul următoarelor trei dimensiuni ale digitalizării: infrastructura de bază, capacitarea și transformarea. Pentru a ilustra acest lucru, vă oferim exemplul propriului nostru mediu de educație și de lucru, însă recomandăm utilizarea sa euristică în alte domenii pentru a beneficia de aceste dimensiuni, cu avantajele și riscurile lor aferente.

3.3.1.   Infrastructura digitală de bază

Deși ni se pare firesc ca internetul să asigure un acces aproape universal la cunoștințe pentru mulți dintre cei care ne aflăm în Europa, trebuie să continuăm să depunem eforturi pentru a îmbunătăți calitatea, siguranța, fiabilitatea, incluziunea și accesibilitatea serviciilor online. Pe măsură ce avansăm într-o eră tot mai dominată de IA, este esențial să analizăm experiențele științifice, societale și pedagogice și rezultatele acestei situații neașteptate, având în vedere cel mai recent raport referitor la IA al UNESCO (13). Suntem deja conștienți de importantele inegalități sociale în acest context, inclusiv de lipsa dispozitivelor electronice, a formării și a conectivității.

În conformitate cu principiul precauției, eventualii factori negativi ar putea include creșterea timpului petrecut la calculator, expunerea la dispozitive în general, postura, radiațiile, preocupările legate de impactul 5G asupra sănătății, „știrile false”, fraudele online, hărțuirea online și aspectele legate de supraveghere – toate acestea justificând serioase cercetări suplimentare.

3.3.2.   Digitalizarea ca instrument pentru capacitare

În ceea ce privește avantajele, ne-am reamintit cu toții în mod dramatic potențialul digitalizării, ca instrument de capacitare în viața de zi cu zi. De exemplu, informațiile sunt ușor de accesat, ceea ce permite învățarea independentă și pe tot parcursul vieții și formule flexibile de lucru. Acest mediu versatil și bogat include materiale audio, video, sub formă de text, animații, medii de formare virtuale, chat-uri în direct, realitate augmentată și realitate virtuală pe o amplă gamă de subiecte adaptate programului și nevoilor noastre, indiferent dacă suntem elevi, studenți, angajați sau dacă doar dorim să dobândim noi cunoștințe sau competențe.

Internetul joacă, de asemenea, un rol de catalizator al mișcărilor societății civile și are o influență puternică mai ales în mobilizarea oamenilor de a se implica în acțiuni politice și de mediu, precum în cazul mișcării Fridays for Future (Vinerea pentru viitor) sau după cum au demonstrat în mod spectaculos manifestațiile din ultimii ani din Hong Kong.

În același timp, considerăm că utilizarea digitalizării „de înaltă tehnologie” nu conduce în mod necesar la o durabilitate sporită – de exemplu, comunitățile indigene sau grupurile de persoane în vârstă cu mai puține afinități pentru tehnologie tind să dispună de soluții mai durabile, nedigitale.

3.3.3.   Digitalizarea ca instrument pentru transformare

Lecțiile învățate din această experiență de „laborator global” oferă o importantă ocazie de a trage concluzii cu privire la modul în care acest lucru va afecta evoluțiile viitoare, cum ar fi combinația ideală dintre învățarea la distanță adaptată și educația la fața locului. Instituțiile de top ale lumii oferă deja cursuri online deschise și în masă (MOOC), prin colaborări cum ar fi cea cu platforma Coursera, oferind fiecăruia o parte din avantajele unei universități ideale.

Implicațiile sociale și asupra mediului sunt impresionante. Au existat mai puține călătorii de afaceri, ceea ce a avut ca rezultat o reducere a poluării aerului și a mediului în general, mai puțin zgomot, o scădere a stresului uman, și este posibil ca unele dintre aceste noi modele să continue să existe și după redresare. Multe persoane au petrecut mai mult timp acasă/cu familia și au acordat o atenție specială furnizorilor locali, cum ar fi magazinele agroalimentare, deși este evident că alții au cunoscut și mari dificultăți.

În ceea ce privește infrastructura, aceasta este o ocazie perfectă pentru a aborda și a analiza chestiuni legate de investițiile de la nivelul comunităților și de eficacitatea costurilor.

3.4.   ODD 8: Condiții de muncă decente și economia bunăstării

Digitalizarea dispune de un mare potențial în ceea ce privește economia bunăstării. Avantajele, însă, sunt inegal distribuite și există riscul ca o parte tot mai mare din capital și din active să fie acumulată de un număr restrâns de actori. Cea mai mare parte a platformelor digitale și a companiilor de software sunt situate în SUA și Asia (14). IMM-urile europene depind de serviciile acestora și, de exemplu, în cazul Fulfilment By Amazon, pierd o parte din vânzările proprii din cauza plăților de redevențe. Pentru a combate această tendință de oligopol, trebuie să construim o economie a bunăstării favorabilă incluziunii în Europa. CESE sprijină elaborarea unei politici fiscale pentru a asigura achitarea de către companiile digitale a contribuțiilor fiscale care le revin (15).

3.4.1.   Digitalizarea și efectele acesteia asupra ocupării forței de muncă

Digitalizarea în mediul de lucru oferă numeroase oportunități pentru raționalizarea dezirabilă a muncii (16), de exemplu prin utilizarea „coboților” (17), dar implică și anumite riscuri dacă nu este integrată ferm în valorile noastre sociale și în standardele noastre etice europene printr-o abordare de tipul human-in-command (omul rămâne la comanda mașinii). Provocările specifice în acest context sunt:

| — | O modificare în raportul dintre locurile de muncă și venituri în noile segmente de activitate, cu companii digitale care generează mai multe vânzări cu mai puține locuri de muncă. Cea mai mare parte a studiilor științifice presupun că efectele nete ale digitalizării asupra pieței forței de muncă vor conduce la creșterea șomajului (18) (19) (20) (21) (22) (23). |
| --- | --- |

—

O modificare în raportul dintre locurile de muncă și venituri în noile segmente de activitate, cu companii digitale care generează mai multe vânzări cu mai puține locuri de muncă. Cea mai mare parte a studiilor științifice presupun că efectele nete ale digitalizării asupra pieței forței de muncă vor conduce la creșterea șomajului (18) (19) (20) (21) (22) (23).

| — | Precaritatea locurilor de muncă, care face să existe posibilitatea ca mai puține persoane să aibă locuri de muncă satisfăcătoare și bine plătite, în timp ce o parte tot mai mare dintre acestea se pot vedea constrânse la condiții instabile de muncă în așa-numita „economie la cerere”, caracterizată prin contracte de muncă cu fracțiune de normă, contracte pe termen scurt sau contracte de muncă cu zero ore (24) (25) (26) (27) (28). |
| --- | --- |

—

Precaritatea locurilor de muncă, care face să existe posibilitatea ca mai puține persoane să aibă locuri de muncă satisfăcătoare și bine plătite, în timp ce o parte tot mai mare dintre acestea se pot vedea constrânse la condiții instabile de muncă în așa-numita „economie la cerere”, caracterizată prin contracte de muncă cu fracțiune de normă, contracte pe termen scurt sau contracte de muncă cu zero ore (24) (25) (26) (27) (28).

| — | O polarizare a veniturilor, întrucât ponderea produsului intern brut (PIB) alocată pentru salarii scade, în timp ce ponderea venitului obținut din investiții (29) crește (30) (31) (32). Această polarizare a veniturilor poate diminua puterea de cumpărare (33) (34) (35). |
| --- | --- |

—

O polarizare a veniturilor, întrucât ponderea produsului intern brut (PIB) alocată pentru salarii scade, în timp ce ponderea venitului obținut din investiții (29) crește (30) (31) (32). Această polarizare a veniturilor poate diminua puterea de cumpărare (33) (34) (35).

| — | O tendință a externalizării muncii și controlului muncii. Câștigul de autonomie perceput atunci când se lucrează de la domiciliu nu ar trebui să afecteze interesele angajaților (de exemplu, un loc de muncă sigur, condiții de muncă stabile, dreptul de a se deconecta și protecția datelor de locul de muncă). Prin urmare, CESE solicită o interpretare solidă a RGPD al UE și propune instituirea unei legislații separate privind protecția datelor la locul de muncă. |
| --- | --- |

—

O tendință a externalizării muncii și controlului muncii. Câștigul de autonomie perceput atunci când se lucrează de la domiciliu nu ar trebui să afecteze interesele angajaților (de exemplu, un loc de muncă sigur, condiții de muncă stabile, dreptul de a se deconecta și protecția datelor de locul de muncă). Prin urmare, CESE solicită o interpretare solidă a RGPD al UE și propune instituirea unei legislații separate privind protecția datelor la locul de muncă.

| — | O utilizare direcționată a IA pentru a îmbunătăți funcționarea pieței forței de muncă, de exemplu, prin anticiparea nevoilor în materie de competențe sau a efectelor asupra orelor sau a condițiilor de muncă, cu scopul de a obține o economie a bunăstării. (Aceasta poate include considerente legate de introducerea unui venit de bază, o reducere a orelor pentru locurile de muncă cu normă întreagă sau a taxelor pentru locurile de muncă slab remunerate.) |
| --- | --- |

—

O utilizare direcționată a IA pentru a îmbunătăți funcționarea pieței forței de muncă, de exemplu, prin anticiparea nevoilor în materie de competențe sau a efectelor asupra orelor sau a condițiilor de muncă, cu scopul de a obține o economie a bunăstării. (Aceasta poate include considerente legate de introducerea unui venit de bază, o reducere a orelor pentru locurile de muncă cu normă întreagă sau a taxelor pentru locurile de muncă slab remunerate.)

3.4.2.   Puterea prin acumularea de date

Ascensiunea „giganților digitali” și a monopolului și oligopolului au denaturat concurența. În plus, concentrarea de informații și cunoștințe are implicații asupra suveranității politice și a autodeterminării personale, întrucât părți semnificative din traficul de internet (de exemplu, datele personale sau legate de piață, știrile și discursurile publice) constituie apanajul unui număr restrâns de companii IT de la nivel global (din afara UE). CESE solicită Comisiei să ajusteze actuala legislație privind concurența și monopolul pentru a reglementa piețele platformelor digitale (36). CESE ia notă, de asemenea, de importanța protejării drepturilor cetățenilor în contextul RGPD și de faptul că caracterul exploatator al capitalismului supravegherii trebuie discutat și dezbătut în mod deschis.

Mai mult decât atât, platforme precum Amazon acționează tot mai mult ca participanți la piață în cadrul propriilor piețe, în timp ce controlează infrastructura economică (adică platformele de cumpărături, canalele de distribuție și publicitatea) pe care mii de vânzători concurenți își oferă propriile produse. Amazon utilizează aceste date provenite de la vânzători terți pentru a-și promova propriile produse, creând astfel un dezavantaj pentru concurenții săi (37). O revizuire a legislației în materie de concurență a UE și a liniilor Regulamentului privind investițiile străine directe (ISD) pentru India (38) ar putea identifica și sancționa astfel de practici abuzive.

Asigurarea neutralității noilor piețe ale platformelor digitale (39) este vitală pentru a garanta condiții echitabile pentru toți participanții la piață. CESE propune regulamente privind „monopolurile naturale” în economia digitală, pentru a asigura guvernanța acestora de către societatea civilă sau de către autoritățile publice (40). Aceasta include interoperabilitatea dintre platformele concurente pentru a asigura concurența la nivelul pieței digitale, de exemplu printr-o legislație privind interfețele predefinite obligatorii pentru schimbul de informații.

3.4.3.   Guvernanța datelor: către o politică strategică a UE de guvernanță a datelor

CESE solicită Comisiei și statelor membre ale UE să favorizeze sistemele software și aplicațiile cu sursă deschisă, ca instrumente menite să încurajeze modele și aplicații de afaceri care să permită accesul deschis și distribuirea echitabilă a beneficiilor.

În plus, CESE pledează pentru o abordare de tipul „bani publici – date publice”, care ar impune ca proiectele de cercetare și dezvoltare care beneficiază de finanțare publică să publice datele, de exemplu, în conformitate cu licențele publice pentru „creative commons” sau pentru drepturile de autor.

În plus, CESE propune elaborarea unei politici strategice a UE de guvernanță a datelor pentru a găsi un echilibru între asigurarea faptului că datele sunt cât mai deschise cu putință și a faptului că operatorii economici publici și IMM-urile nu-și pierd activitatea principală în favoarea marilor companii de internet și date. În trecut, simplele „date deschise” au jucat un rol unilateral, constituind apanajul marilor companii de internet. CESE solicită instituirea unor „fiducii de date publice”, care să funcționeze ca intermediari între actorii care generează date și/sau intenționează să utilizeze datele. Diferite fiducii de date ar putea fi instituite pentru datele legate de mobilitate, datele legate de orașe etc. O nouă legislație este necesară pentru a crea mandate publice pentru organizațiile guvernamentale sau ale societății civile cu scopul de a găzdui astfel de fiducii de date, inclusiv pentru a decide cu privire la accesul și distribuirea beneficiilor produselor și serviciilor. Datele relevante pentru serviciile publice ar trebui să garanteze un echilibru între inovațiile antreprenoriale, suveranitatea publică, drepturile la accesul universal și bunăstarea cetățenilor. Privind în perspectivă, este esențial să se continue dezvoltarea tehnologiilor de blockchain și să se asigure transparența algoritmică.

3.5.   ODD 12: Consumul și producția responsabile

Aplicațiile digitale au un mare potențial de a crește consumul durabil (41), motiv pentru care CESE solicită administrațiilor naționale și locale să sprijine platformele de partajare cooperative, precum și platformele de comerț electronic care oferă produse durabile (42). Un nou sistem durabil și inteligent privind etichetarea produselor alimentare durabile, potrivit sugestiei recente a CESE, ar furniza informații cuprinzătoare despre produse (43), în scopul de a promova alegeri durabile în rândul consumatorilor și de a conduce la o alimentație mai sănătoasă (44).

Pentru a crește durabilitatea cumpărăturilor online, CESE propune o legislație a UE care să promoveze bune practici pentru a reduce ambalajele returnate (de exemplu, prin limitarea returnării gratuite) (45), a interzice distrugerea ambalajelor returnate, a grupa livrările și a crește cotele de utilizare a mașinilor de livrare.

O proporție de 60 % din traficul de date este reprezentată de transmisiile video prin flux continuu. Astfel a arătat cum limitarea voluntară pe durata pandemiei de COVID-19, alternativele cu rezoluție redusă sunt acceptate la scară largă și sunt mai durabile, trebuind, prin să fie încurajate.

3.5.1.   Sisteme TIC durabile

Producția de hardware TIC ar trebui să aplice standardele economiei circulare. Problemele includ exploatarea minieră a pământurilor rare și a altor materiale și producția de dispozitive care deseori implică condiții inferioare de muncă și de mediu (de exemplu, în China și în alte țări din regiunea de sud a lumii).

CESE solicită mai multă transparență în ceea ce privește lanțurile de producție a TIC. Avem nevoie de o extindere a Directivei privind proiectarea ecologică (46) pentru a include standarde cuprinzătoare de producție, inclusiv (i) materiale durabile (resurse reciclabile și regenerabile); (ii) proiectarea de sisteme hardware (maximizarea longevității – dispozitivele să fie modulare și reparabile); (iii) actualizarea sistemelor software să dureze până la sfârșitul duratei de viață fizică a produsului; (iv) perioade de garanție extinse; (v) reutilizarea dispozitivelor funcționale și creșterea gradului de reciclare a materialelor; (vi) standarde ambițioase în materie de energie, inclusiv un regulament dinamic de tip „top-runner”, în care produsul cel mai eficient din punct de vedere energetic să devină standardul minim; (vii) standarde de durabilitate pentru dezvoltarea de software și de aplicații, stimulând dezvoltatorii să proiecteze software astfel încât traficul de date și utilizarea sistemului hardware pe durata aplicației să fie cât mai reduse cu putință. CESE salută Karlskrona Manifesto for Sustainability Design (Manifestul Karlskrona pentru proiectare durabilă) și solicită Comisiei să dezvolte criterii cuprinzătoare pentru produsele software durabile (47) (48).

3.5.2.   Lanțuri de producție transparente

Digitalizarea trebuie să sporească transparența și responsabilitatea de-a lungul lanțurilor de producție. CESE salută propunerea din cadrul Directivei privind proiectarea ecologică, reiterată de guvernul german în recentul său document „Agenda de politică digitală pentru mediu”, de a institui un „permis pentru produsele digitale”, cu informații privind materialele și standardele din producție pentru a identifica lacunele de la nivelul producției durabile, în conformitate cu strategia europeană privind responsabilitatea socială a întreprinderilor (49), inclusiv în materie de standarde de muncă.

3.5.3.   Consolidarea platformelor cooperative

CESE solicită Comisiei și statelor membre ale UE să încurajeze dezvoltarea platformelor online cooperative, care funcționează ca intermediari neutri pentru o mai bună distribuire a beneficiilor în rândul producătorilor/furnizorilor de servicii și pentru a include cetățenii/consumatorii în guvernanță, procesul decizional și distribuirea beneficiilor.

De exemplu, federația CoopCyle, gestionată în regim cooperativ, furnizează software-ul de platformă pentru cooperativele de livrare de biciclete în nouă orașe europene. Platforma de închirieri Fairbnb înglobează orașe și regiuni ca părți interesate. Prin donarea a 50 % din veniturile sale către proiectele comunității locale, aceasta contribuie la o nouă înțelegere a turismului european de care beneficiază atât turiștii, cât și gazdele.

CESE solicită sprijin politic pentru a ajuta aceste platforme să își extindă activitatea la nivelul întregii Europe. Regulamentele în materie de achiziții publice ar trebui să fie adaptate pentru a asigura faptul că autoritățile locale le pot oferi un tratament preferențial.

3.5.4.   Publicitatea online și consumul

CESE este preocupat de tendința tot mai mare a platformelor de comerț electronic care încurajează forme de consum lipsite de durabilitate. Urmărirea deciziilor de achiziționare online și personalizarea anunțurilor publicitare încurajează un consum în masă nesustenabil. CESE consideră că utilizarea datelor în scopurile unor terțe părți nu este suficient soluționată în RGPD și solicită Comisiei să îmbunătățească această legislație în ceea ce privește principiul suficienței datelor (minimizarea datelor) și al cuplării datelor.

De asemenea, CESE solicită restricții pentru publicitatea online. În multe state membre, publicitatea este interzisă în spații publice cum ar fi școlile. CESE dorește să sprijine spațiile fără publicitate pe internet, în special în ceea ce privește motoarele de căutare și platformele de comunicare socială. CESE notează că aproape jumătate din toate veniturile de la nivel global obținute din publicitatea online [peste 300 de miliarde USD pe an (50)] ajung la companiile din SUA: Google și Facebook.

CESE salută inițiativele precum „Asistentul pentru consum ecologic”, bazat pe inteligența artificială, dezvoltat în prezent de Centrul digital Einstein și Ecosia.org, care intenționează să promoveze motoarele de căutare pentru a ajuta consumatorii să achiziționeze produse și servicii mai durabile.

3.6.   ODD 13 Acțiuni pentru combaterea schimbărilor climatice

3.6.1.   Digitalizarea pentru protecția mediului și combaterea schimbărilor climatice

CESE salută soluțiile digitale care permit protecția mediului și transformarea durabilității în domeniile transporturilor, sistemelor energetice, clădirilor, agriculturii, precum și în alte sectoare. De exemplu, un studiu efectuat în Elveția a constatat că TIC ar putea contribui la economisirea a până la 6,99 milioane de tone de CO2-echivalent (CO2e) pe an, cu o amprentă de carbon proprie de 2,69 milioane de tone de CO2e pe an (51). Alte studii au identificat un potențial chiar mai mare (52). Cu toate acestea, CESE observă că digitalizarea generală a economiei și a societății nu a contribuit, până în prezent, la reducerea cererii de energie și a emisiilor de dioxid de carbon (53). Prin urmare, exploatarea potențialului TIC pentru a contribui la protecția climei și a mediului necesită politici de sprijin, de exemplu, pentru a atenua efectele de rebound și de inducție.

3.6.2.   Consumul de energie al fermelor de servere

Tehnologiile de tip cloud constau în centre de date fizice, care necesită multe resurse pentru a fi construite și multă energie pentru a funcționa. CESE solicită Comisiei să colaboreze cu statele membre ale UE pentru a institui un inventar al UE pentru centrele de date, acoperind eficiența energetică, ciclul de viață și materialele de construcție. În plus, CESE ar aprecia adoptarea de către Comisie a unei legislații privind integrarea centrelor de date în clădirile și zonele comerciale urbane, pentru a profita cât mai mult cu putință de căldura reziduală.

CESE recomandă stabilirea unui sistem de tip „top-runner”, în care centrele de date cele mai eficiente din punct de vedere energetic să devină norma. CESE ar aprecia încheierea unui acord comun între statele membre cu scopul de a mandata construcția de noi centre de date cu 100 % energie din surse regenerabile.

CESE recomandă utilizarea IA pentru a sprijini protecția publică a climei și tranziția energetică.

| — | Astfel cum se propune în Cartea albă privind AI, Comisia ar trebui să prezinte măsuri privind modul în care statele membre pot promova soluții IA durabile. |
| --- | --- |

—

Astfel cum se propune în Cartea albă privind AI, Comisia ar trebui să prezinte măsuri privind modul în care statele membre pot promova soluții IA durabile.

| — | Vehiculele autonome ghidate de IA ar putea reduce emisiile de gaze cu efect de seră în transportul urban prin algoritmi de optimizare a traficului/conducere ecologică sau servicii de co-voiajare cu flote de vehicule autonome și complet electrice. |
| --- | --- |

—

Vehiculele autonome ghidate de IA ar putea reduce emisiile de gaze cu efect de seră în transportul urban prin algoritmi de optimizare a traficului/conducere ecologică sau servicii de co-voiajare cu flote de vehicule autonome și complet electrice.

| — | IA poate crește predictibilitatea cererii și a ofertei de surse regenerabile de energie de-a lungul unei rețele de distribuție sau poate îmbunătăți stocarea energiei, eficiența și gestionarea sarcinilor. |
| --- | --- |

—

IA poate crește predictibilitatea cererii și a ofertei de surse regenerabile de energie de-a lungul unei rețele de distribuție sau poate îmbunătăți stocarea energiei, eficiența și gestionarea sarcinilor.

3.7.   Orașe inteligente și alte exemple

CESE salută aplicațiile bazate pe cloud ale tehnologiilor orașelor inteligente care gestionează date în timp real pentru a permite un proces decizional îmbunătățit, precum colectarea raționalizată a gunoiului, reducerea congestionării traficului, îmbunătățirea calității aerului și îmbunătățirea distribuției de energie (cu sisteme energetice cu surse 100 % regenerabile, gestionarea rețelelor și fluctuația cererii și ofertei de energie electrică).

| 3.7.1. | Un domeniu-cheie este cel al mobilității, incluzând conceptul de mobilitate ca serviciu (MaaS) care catalizează utilizarea îmbunătățită a spațiului, datelor și infrastructurii publice pentru a reduce emisiile de carbon prin integrarea transportului public și privat. Transportul multimodal, inclusiv utilizarea în comun a bicicletelor, co-voiajarea, transportul public, transportul cu taximetrele și alte moduri, poate face transportul public și transportul partajat mult mai atractive și poate reduce dependența de autoturisme. Iată trei modele de prim-plan din statele membre:






  — | Amsterdam partajează date de trafic cu părțile interesate pentru a permite dezvoltarea de aplicații cartografice integrate în transportul public. |
| --- | --- | --- |

3.7.1.

—

Amsterdam partajează date de trafic cu părțile interesate pentru a permite dezvoltarea de aplicații cartografice integrate în transportul public.

| — | Celebra linie9 de metrou din Barcelona va funcționa pe o distanță de 47,8 km, cu trenuri fără conducător, către aeroport și stații de tren. |
| --- | --- |

—

Celebra linie9 de metrou din Barcelona va funcționa pe o distanță de 47,8 km, cu trenuri fără conducător, către aeroport și stații de tren.

| — | Sistemul de biciclete inovator și inteligent din Copenhaga este creat pentru a monitoriza și a gestiona calitatea aerului și congestionarea traficului. |
| --- | --- |

—

Sistemul de biciclete inovator și inteligent din Copenhaga este creat pentru a monitoriza și a gestiona calitatea aerului și congestionarea traficului.

| 3.7.2. | CESE salută politicile inteligente și durabile ale orașului Barcelona, precum și proiectele UE privind orașele inteligente, cum ar fi:






  — | Proiectul REMOURBAN (54) va testa o serie de inovații tehnice și modele de afaceri pentru renovarea orașului, implicând orașul Valladolid (Spania) și eventual orașele Seraing (Belgia) și Miskolc (Ungaria). |
| --- | --- | --- |

3.7.2.

—

Proiectul REMOURBAN (54) va testa o serie de inovații tehnice și modele de afaceri pentru renovarea orașului, implicând orașul Valladolid (Spania) și eventual orașele Seraing (Belgia) și Miskolc (Ungaria).

| — | Orașele turistice precum Valencia (Spania), Dresda (Germania) și Antalya (Turcia) sunt „farurile” proiectului UE privind orașele inteligente, MAtchUP (55). |
| --- | --- |

—

Orașele turistice precum Valencia (Spania), Dresda (Germania) și Antalya (Turcia) sunt „farurile” proiectului UE privind orașele inteligente, MAtchUP (55).

| 3.7.3. | Turismul durabil este elementul-cheie al redresării în urma COVID-19. Ar trebui să pornim de la cele mai recente avize ale CESE pe această temă (56). În special, ar trebui să încurajăm mijloacele de transport nepoluante precum bicicletele și transportul în comun, să dezvoltăm motoarele aeronautice din ce în ce mai eficiente din punct de vedere al consumului de carburant și să promovăm renovarea unităților de găzduire cu certificare prin etichetă ecologică. |
| --- | --- |

3.7.3.

| 3.7.4. | CESE salută abordările durabile în ceea ce privește digitalizarea agriculturii și face trimitere la cel mai recent aviz al CESE referitor la strategia Comisiei „De la fermă la consumator” (57). Ambiția Comitetului este de a garanta că exploatațiile agricole de dimensiuni mici și mijlocii beneficiază și ele de soluțiile digitale în perspectiva tranziției agroecologice necesare, dacă doresc acest lucru, cu condiția de a fi sustenabile din punct de vedere financiar și de a rămâne sub controlul fermierilor înșiși. Există nenumărate aplicații tehnologice inovatoare, multe dintre acestea oferind beneficii clare pe măsură ce societatea se îndreaptă către o producție mai durabilă a produselor alimentare (de exemplu, drone pentru monitorizarea culturilor și a animalelor, roboți pentru semănat, plivit, recoltat sau muls, precum și posibilitatea unor „exploatații agricole verticale” în orașe cu o utilizare mult mai redusă a apei și cu aprovizionare locală). În acest context, încurajăm coproprietatea, sistemele de date partajate (58) și alte modele inovatoare.
  Gestionarea revoluției digitale în agricultură prezintă provocări complexe și remarcăm importanța inițiativelor precum FAIRshare (59) pentru promovarea utilizării instrumentelor digitale cu scopul de a optimiza practicile agricole. În acest context, este deosebit de important să se consolideze competențele și încrederea și în același timp să fie abordată problema specială a decalajului digital în mediul rural. |
| --- | --- |

3.7.4.

Gestionarea revoluției digitale în agricultură prezintă provocări complexe și remarcăm importanța inițiativelor precum FAIRshare (59) pentru promovarea utilizării instrumentelor digitale cu scopul de a optimiza practicile agricole. În acest context, este deosebit de important să se consolideze competențele și încrederea și în același timp să fie abordată problema specială a decalajului digital în mediul rural.

| 3.7.5. | E-sănătatea este esențială pentru procesele decizionale informate, bazate pe dovezi, pentru transparența proceselor de îngrijire medicală, reducerea erorilor, îmbunătățirea preciziei diagnosticelor și a eficacității costurilor, precum și pentru reducerea timpilor de așteptare și a deșeurilor. Distanțarea socială și măsurile de carantină impuse de pandemie au determinat o conștientizare mult mai amplă a potențialului e-sănătății. |
| --- | --- |

3.7.5.

Bruxelles, 17 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  https://www.un.org/sustainabledevelopment/development-agenda/

1

(2)  https://unfccc.int/process-and-meetings/the-paris-agreement/the-paris-agreement

2

(3)  https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/european-green-deal-communication_en.pdf

3

(4)  Platforma europeană a părților interesate privind economia circulară (ECESP), https://circulareconomy.europa.eu/platform/en

4

(5)  Planul de acțiune pentru economia circulară (CEAP), https://ec.europa.eu/environment/circular-economy/

5

(6)  https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/factsheet_1_en.pdf

6

(7)  Avizul CESE pe tema „Economia durabilă de care avem nevoie” (JO C 106, 31.3.2020, p. 1).

7

(8)  Avizul CESE pe tema „Către o strategie a UE pentru consum durabil” (a se vedea pagina 51 din prezentul Jurnal Oficial).

8

(9)  Avizul CESE pe tema „Conturarea viitorului digital al Europei” (JO C 364, 28.10.2020, p. 101)).

9

(10)  Cartea albă pe tema „Inteligența artificială – O abordare europeană axată pe excelență și încredere”, https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/commission-white-paper-artificial-intelligence-feb2020_ro.pdf

10

(11)  În acest context, competitivitatea nu trebuie definită doar prin cantitate, ci și prin calitate, pentru echilibra prosperitatea economică, aspectele legate de mediu și incluziunea socială.

11

(12)  Acestea sunt obiectivele de dezvoltare durabilă cel mai des menționate, potrivit celei de a șaptea revizuiri anuale a raportării și publicării de informații corporative legate de mediu, societate și guvernanță (7th annual review of corporate environmental, social and governance reporting and disclosure), din 2019, a Consiliului Mondial de Afaceri pentru Dezvoltare Durabilă.

12

7th

(13)  UNESCO: Steering AI and advanced ICTs for knowledge societies: a Rights, Openness, Access, and Multi-stakeholder Perspective (Orientarea utilizării IA și a tehnologiilor informației și comunicațiilor avansate către societățile cunoașterii: o perspectivă asupra drepturilor, deschiderii, accesului și multilateralității).

13

Steering AI and advanced ICTs for knowledge societies: a Rights, Openness, Access, and Multi-stakeholder Perspective

(14)  Cum ar fi Google/Alphabet, Apple, Facebook, Amazon sau Microsoft în SUA și Alibaba sau Tencent în China.

14

(15)  Cum ar fi impozitul pe servicii digitale introdus în Franța; totuși, acest lucru a fost perceput ca fiind discriminatoriu față de companiile din afara UE.

15

(16)  Raționalizarea ca urmare a robotizării, automatizarea, IA, îmbunătățirea eficienței forței de muncă și schimbările sectoriale.

16

(17)  Un cobot este un robot colaborativ care poate lucra împreună cu oamenii prin preluarea sarcinilor repetitive, neplăcute sau periculoase și prin crearea de noi sarcini care sunt mai satisfăcătoare.

17

(18)  Muro/Maxim/Whiton, Automation and Artificial Intelligence: How machines are affecting people and places (Automatizarea și inteligența artificială: modul în care mașinile afectează oamenii și locurile), 2019.

18

Automation and Artificial Intelligence: How machines are affecting people and places

(19)  Frey/Osborne, The future of employment: How susceptible are Jobs to Computerisation? (Viitorul ocupării forței de muncă: în ce măsură pot fi automatizate locurile de muncă?), 2013. Autorii nu fac nicio declarație precisă cu privire la rapiditatea cu care se va desfășura acest proces; ei vorbesc, în schimb, în termeni relativ vagi, de unul sau două decenii.

19

The future of employment: How susceptible are Jobs to Computerisation?

(20)  Ziehran/Gregory/Arntz, The risk of automation for jobs in OECD countries: a comparative analysis (Riscul automatizării locurilor de muncă în țările OCDE: o analiză comparativă), documentele de lucru ale OCDE în domeniul social, al ocupării forței de muncă și al migrației, 2016.

20

The risk of automation for jobs in OECD countries: a comparative analysis

(21)  Federația Internațională de Robotică: The Impact of Robots on Productivity, Employment and Jobs (Impactul roboților asupra productivității, ocupării forței de muncă și locurilor de muncă), 2017.

21

The Impact of Robots on Productivity, Employment and Jobs

(22)  Ziehran/Gregory/ Arntz: Racing With or Against the Machine? (Cursă cu mașina sau împotriva mașinii?), 2016.

22

Racing With or Against the Machine?

(23)  Forumul Economic Mondial: Raportul privind viitorul locurilor de muncă, 2018.

23

(24)  Muntaner, Digital Platforms, Gig Economy, Precarious Employment, and the Invisible Hand of Social Class (Platforme digitale, economie la cerere, locuri de muncă precare și mâna invizibilă a clasei sociale), 2018.

24

Digital Platforms, Gig Economy, Precarious Employment, and the Invisible Hand of Social Class

(25)  Pentru o tipologie a platformelor de „crowdwork”, a se vedea: Howcroft/Bergvall-Kåreborn, A Typology of Crowdwork Platforms (O tipologie a platformelor de „crowdwork”), 2019.

25

A Typology of Crowdwork Platforms

(26)  Uws et al., Crowd work in Europe: Preliminary results from a survey in the UK, Sweden, Germany, Austria and the Netherlands („Crowdwork” în Europa: rezultate preliminare ale unei anchete efectuate în Regatul Unit, Suedia, Germania, Austria și Țările de Jos), 2016.

26

Crowd work in Europe: Preliminary results from a survey in the UK, Sweden, Germany, Austria and the Netherlands

(27)  Berg, Income security in the on-demand economy: Findings and policy lessons from a survey of crowdworkers (Siguranța veniturilor în economia la cerere: constatări și lecții în materie de politici în urma unei anchete efectuate în rândul lucrătorilor de tip „crowdworker”), 2015.

27

Income security in the on-demand economy: Findings and policy lessons from a survey of crowdworkers

(28)  Bartmann, The Return of the Servant (Întoarcerea servitorului) 2016.

28

The Return of the Servant

(29)  Incluzând valorile și dividendele acționarilor obținute din platformele digitale, firmele care indică direcția în ceea ce privește IA, robotizarea etc.

29

(30)  Stockhammer, Determinants of the Wage Share (Factorii determinanți ai ponderii veniturilor salariale), 2017.

30

Determinants of the Wage Share

(31)  Hudson, The Road to Debt Deflation, Debt Peonage, and Neofeudalism (Calea către deflația datoriilor, sclavia debitorilor și neofeudalism), 2017.

31

The Road to Debt Deflation, Debt Peonage, and Neofeudalism

(32)  Lange/Santarius, Smart Green World? Making Digitalisation Work for Sustainability (O lume verde inteligentă? Utilizarea digitalizării în folosul durabilității) 2020.

32

Smart Green World? Making Digitalisation Work for Sustainability

(33)  Cf. Staab, The consumption dilemma of digital capitalism (Dilema capitalismului digital privind consumul), 2017.

33

The consumption dilemma of digital capitalism

(34)  Summers, Larry Summers at IMF Economic Forum (Larry Summers în cadrul Forumului Economic al FMI), 2013.

34

Larry Summers at IMF Economic Forum

(35)  Teulings/Baldwin, Secular Stagnation: Facts, Causes and Cures (Stagnare seculară: fapte, cauze și soluții), 2014.

35

Secular Stagnation: Facts, Causes and Cures

(36)  De exemplu, motoarele de căutare sau internetul obiectelor, comerțul electronic și platformele de comunicare socială.

36

(37)  Feiner, Amazon admits to Congress that it uses ‘aggregated’ data from third-party sellers to come up with its own products (Amazon recunoaște în cadrul Congresului că utilizează date „agregate” provenite de la vânzători terți pentru a-și propune propriile produse), 2019.

37

Amazon admits to Congress that it uses ‘aggregated’ data from third-party sellers to come up with its own products

(38)  Regulamentul privind investițiile străine directe (ISD) pentru India 5.2.15.2.4. v: „O entitate care deține participații la capitalul unei entități de pe piața comerțului electronic [...] nu-și va putea vinde produsele pe platforma gestionată de o astfel de entitate de pe piață.”

38

(39)  În special cele care operează în domeniul bunurilor publice (sănătate, mobilitate, oraș).

39

(40)  De exemplu, un motor de căutare public, un server cloud GAIA X sau platforme de comunicare socială guvernate de societatea civilă.

40

(41)  Cum ar fi partajarea achizițiilor (și a experiențelor) între consumatori, comerțul în barter la mâna a doua, forme digitale de „prosum”, platforme digitale locale pentru promovarea afacerilor locale și, acolo unde este cazul, lanțuri de aprovizionare scurte.

41

(42)  De exemplu, „La ruche qui dit oui”, o platformă belgiană cu producție organică și sezonieră.

42

(43)  Cum ar fi informațiile referitoare la producție, efectele asupra mediului, compoziția, utilizarea, potențialul de reparare și potențialul de utilizare a oricărui produs dat.

43

(44)  Avizul CESE pe tema „Promovarea unei alimentații sănătoase și durabile în UE” (JO C 190, 5.6.2019, p. 9).

44

(45)  Trebuie remarcat faptul că, în medie, din opt pachete achiziționate online, unul este returnat. https://www.salecycle.com/blog/featured/ecommerce-returns-2018-stats-trends/

45

(46)  Directiva 2009/125/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 285, 31.10.2009, p. 10).

46

(47)  C. Becker et al. (2015), Sustainability Design and Software: The Karlskrona Manifesto (Proiectare și software durabile: Manifestul Karlskrona), în cadrul celei de a 37-a Conferințe internaționale privind proiectarea sistemelor software a IEEE/ACM, p. 467-476, doi: 10.1109/ICSE.2015.179.

47

Sustainability Design and Software: The Karlskrona Manifesto

(48)  A se vedea, de asemenea, Kern et al. (2018), Sustainable software products – Towards assessment criteria for resource and energy efficiency (Produse software durabile – Către criterii de evaluare a eficienței resurselor și a eficienței energetice) Future Generation Computer Systems, Bd. 86, S. 199-210, doi: 10.1016/j.future.2018.02.044.

48

Sustainable software products – Towards assessment criteria for resource and energy efficiency

(49)  O nouă strategie a UE (2011-2014) pentru responsabilitatea socială a întreprinderilor [COM(2011) 681].

49

(50)  Emarketer.com

50

(51)  Hilty & Bieser (2017): Opportunities and risks of digitalisation for climate protection in Switzerland (Oportunități și riscuri ale digitalizării pentru protecția climei în Elveția).

51

Opportunities and risks of digitalisation for climate protection in Switzerland

(52)  De exemplu, GESI/Accenture (2015): SMARTer2030. Soluții TIC pentru provocările secolului XXI.

52

(53)  Lange & Santarius (2020): Smart Green World. Making Digitalization Work for Sustainability (O lume verde și inteligentă. Digitalizarea în serviciul sustenabilității); Lange, Pohl & Santarius (2020): Digitalization and Energy Consumption. Does ICT Reduce Energy Demand? (Digitalizarea și consumul de energie. TIC reduc consumul de energie?)

53

Smart Green World

Making Digitalization Work for Sustainability

Digitalization and Energy Consumption. Does ICT Reduce Energy Demand?

(54)  http://www.remourban.eu/

54

(55)  https://www.matchup-project.eu/

55

(56)  Avizele CESE pe temele „Comerțul internațional și turismul – o agendă globală privind dezvoltarea durabilă” (JO C 14, 15.1.2020, p. 40) și Turism și transport în 2020 și ulterior (a se vedea pagina 219 din prezentul Jurnal Oficial).

56

(57)  Avizul CESE pe tema „De la fermă la consumator: o strategie alimentară durabilă”, 2020 (a se vedea pagina 268 din prezentul Jurnal Oficial).

57

(58)  Cum ar fi JoinData, o platformă de date independentă pentru fermieri (join-data.nl).

58

(59)  https://www.h2020fairshare.eu/

59

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/197 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/197

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Lanțuri de aprovizionare durabile și locuri de muncă decente în comerțul internațional”

(aviz exploratoriu)

(2020/C 429/25)

| Raportor: | doamna Tanja BUZEK (DE-II) |
| --- | --- |

Raportor:

doamna Tanja BUZEK (DE-II)

| Sesizare | Președinția germană a UE, 18.2.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 32 alineatul (1) din Regulamentul de procedură |
| | Aviz exploratoriu |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru relații externe |
| Data adoptării în secțiune | 24.7.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului (voturi pentru/
  voturi împotrivă/abțineri) | 216/2/3 |

Sesizare

Președinția germană a UE, 18.2.2020

Temei juridic

Articolul 32 alineatul (1) din Regulamentul de procedură

Aviz exploratoriu

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru relații externe

Data adoptării în secțiune

24.7.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului (voturi pentru/

voturi împotrivă/abțineri)

216/2/3

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | Lanțurile de aprovizionare globale (LAG) sunt esențiale în activitățile economice din întreaga lume și în comerțul mondial, întreprinderile desfășurându-și tot mai mult activitățile la nivel transfrontalier. Întreprinderile multinaționale sunt principalii lor promotori, iar întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri) constituie părți importante ale lor. Ele sunt „complexe, diverse și fragmentate”, cu toate oportunitățile și riscurile pe care le implică. Aspectelor legate de creșterea economică, crearea de locuri de muncă și antreprenoriatul trebuie să li se adauge și evidentele implicații negative asupra condițiilor de muncă și asupra durabilității în unele lanțuri de aprovizionare (1). |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Criza provocată de pandemia de COVID-19 a evidențiat o fragilitate îngrijorătoare și riscuri semnificative asociate lanțurilor de aprovizionare extrem de fragmentate și nediversificate. Ea a expus vulnerabilitatea lucrătorilor, scoțând în evidență încălcări ale drepturilor omului și impactul negativ social și asupra sănătății și securității pe care îl au operațiunile comerciale din lanțurile de aprovizionare actuale de pe întregul glob. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Pandemia de COVID-19 ne învață că lanțurile de aprovizionare globale trebuie să devină mai reziliente, mai diversificate și mai responsabile. Comerțul va trebui să joace un rol fundamental în promovarea unei redresări economice durabile, permițând întreprinderilor să își reconstruiască și să își reorganizeze lanțurile valorice afectate. Cu toate acestea, instrumente mai puternice trebuie să asigure o agendă de investiții, comerț și de afaceri responsabilă din punct de vedere social și față de mediu. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | CESE solicită UE să colecteze mai multe date privind lanțurile de aprovizionare vulnerabile, în special sub aspectul riscurilor de perturbare a activităților economice și al detectării încălcărilor drepturilor omului. Comitetul subliniază, de asemenea, necesitatea urgentă de a evalua, la nivel mondial, modul în care standardele internaționale în domeniul muncii abordează deficitul de locuri de muncă decente în LAG și de a elimina deficiențele identificate în materie de guvernanță. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Un al doilea învățământ care trebuie tras constă în „politica” și investițiile „autentice” în durabilitate. Trebuie să se asigure prin acțiuni ambițioase contribuția lanțurilor de aprovizionare globale la un model economic și social mai echitabil, bazat pe durabilitate și muncă decentă. Acțiunile trebuie să fie în concordanță cu principiile internaționale și europene, în special cu cele din Acordul de la Paris, Obiectivele de dezvoltare durabilă (ODD), convențiile fundamentale ale Organizației Internaționale a Muncii (OIM), Pactul verde european și Pilonul european al drepturilor sociale. Ele trebuie să formeze elemente de bază ale răspunsurilor la nivel global, european și național la criza provocată de pandemia de COVID-19. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Agenda 2030 a ONU recunoaște rolul comerțului atât ca motor al creșterii economice favorabile incluziunii și al reducerii sărăciei, cât și ca element care contribuie la promovarea dezvoltării durabile. Cu toate acestea, în lumina limitărilor comerțului și ale investițiilor globale în lanțurile globale de aprovizionare cauzate de criza provocată de pandemia de COVID-19 și a încetinirii reducerii nivelului de sărăcie, înregistrată deja înainte de apariția acestei crize, este necesar să se intensifice de urgență reformele, să se sporească investițiile, să se promoveze comerțul durabil și lanțurile globale de aprovizionare și să se integreze în continuare țările în curs de dezvoltare într-o economie globală deschisă, în scopul unei creșteri incluzive și durabile. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Drepturile omului, durabilitatea și responsabilitatea socială a întreprinderilor (RSI) au devenit din ce în ce mai importante pentru mediul de afaceri. Multe întreprinderi pun în aplicare în mod activ Principiile directoare ale ONU privind afacerile și drepturile omului și alte instrumente relevante sprijinite de guverne, în special Orientările Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE) pentru întreprinderile multinaționale și Declarația OIM privind întreprinderile multinaționale. Aceste măsuri voluntare au dus la unele schimbări comportamentale pozitive în ceea ce privește respectarea drepturilor omului în activitățile lor economice, dar sunt necesare acțiuni de îmbunătățire. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Este esențial ca UE și statele sale membre să acționeze în mod consecvent la nivel național, european și internațional, coordonând inițiative și eliminând deficiențele identificate. Comitetul Economic și Social European (CESE) solicită Comisiei Europene (CE) să elaboreze un plan de acțiune european privind drepturile omului, munca decentă și durabilitatea în lanțurile de aprovizionare globale, în acord cu Parlamentul European (PE) și Consiliul și pe baza dialogului social și a unei abordări multipartite. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Planul trebuie să fie ambițios, cuprinzător și transversal pentru a răspunde în mod eficient la realitățile lanțurilor de aprovizionare globale. Obiectivele sale principale ar trebui să fie promovarea unei conduite responsabile în afaceri, asigurarea respectării drepturilor omului și a obiectivelor sociale și de mediu ale UE în activitățile economice și lanțurile de aprovizionare ale acestora, sprijinirea societăților comerciale și a IMM-urilor în adoptarea unei conduite responsabile în afaceri și asigurarea unor condiții de concurență echitabile pentru întreprinderi. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | În calitate de cadru general pentru inițiativele politice și legislative, planul ar trebui să recunoască rolurile esențiale, diferite și complementare ale diverșilor actori din acest domeniu, în special instituțiile europene, statele membre, organismele internaționale, întreprinderile, partenerii sociali și părțile interesate. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Planurile naționale de acțiune ar trebui să pună în aplicare obiectivele sale și să îndeplinească standardele minime de aplicare a Principiilor directoare ale ONU privind afacerile și drepturile omului. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Realizarea de progrese multilaterale începe uneori cu acțiuni unilaterale ambițioase. CESE consideră că UE ar putea fi în măsură să preia inițiativa privind obligația de diligență, în special în contextul poziției de lider la nivel global a întreprinderilor europene. Solicitând UE și statelor sale membre să asigure instrumente internaționale mai eficiente și cu caracter obligatoriu, CESE își reiterează sprijinul pentru un Tratat cu caracter obligatoriu al ONU privind afacerile și drepturile omului (2) și solicită o Convenție a OIM privind munca decentă în lanțurile de aprovizionare (3). |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | CESE felicită CE pentru că a răspuns la solicitarea sa ca legislația UE privind obligația de diligență (4) să ocupe un loc principal în planul de acțiune. Pentru a asigura condiții de concurență echitabile pentru întreprinderile europene, o inițiativă legislativă intersectorială cu caracter obligatoriu privind diligența necesară referitoare la drepturile omului și conduita responsabilă în afaceri ar trebui să vizeze toate întreprinderile stabilite sau active în UE, precum și sectorul public și să răspundă la nevoile specifice și la constrângerile cu care se confruntă IMM-urile. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | Va fi esențial să se solicite întreprinderilor să instituie mecanisme de diligență eficiente ca abordare preventivă, dar și să asigure măsuri reparatorii eficiente și acces la justiție, precum și să asigure în mod eficient aplicarea lor, inclusiv prin monitorizare publică, controale și sancțiuni. Caracteristicile lor specifice, inclusiv responsabilitatea întreprinderilor, vor fi abordate de un aviz special al CESE (5). |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | Lucrătorii și sindicatele trebuie să fie o parte a soluției. Obligația de diligență ar trebui să acopere în mod explicit drepturile sindicatelor și ale lucrătorilor, în special dreptul la negocieri colective și acțiuni colective, condiții de muncă corecte și remunerare, informare și consultare și sănătate și securitate la locul de muncă. Aceste drepturi-cheie constituie o parte esențială a muncii decente. |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | Dialogul social intersectorial și sectorial european și dialogul social național ar trebui să contribuie la punerea sa în aplicare, incluzând inițiative și proiecte comune, principii directoare, consolidarea capacității, acorduri, sprijin pentru întreprinderi în asumarea obligațiilor de diligență și pentru sindicatele care se angajează în discuții și negocieri cu conducerea. |
| --- | --- |

1.16.

| 1.17. | Pentru a asigura o abordare cuprinzătoare și consecventă, planul de acțiune ar trebui să includă, de asemenea, o revizuire ambițioasă a directivei privind prezentarea de informații nefinanciare, care să vizeze toate întreprinderile, răspunzând nevoilor specifice și constrângerilor cu care se confruntă IMM-urile, și obiective și indicatori-cheie de performanță specifici. Ar trebuie prevăzute măsuri legislative privind atribuțiile consiliului de administrație la nivelul UE, pentru a acționa în interesul tuturor părților interesate și pentru ca activitățile întreprinderilor să contribuie la îndeplinirea obiectivelor sociale și de mediu. |
| --- | --- |

1.17.

| 1.18. | În cadrul noului instrument de redresare, Next Generation EU, și al altor finanțări din partea UE, CESE sugerează ca anumite condiționări și stimulente să fie legate de respectarea drepturilor omului, munca decentă și obiectivele de durabilitate în activitățile întreprinderilor și în lanțurile de aprovizionare. |
| --- | --- |

1.18.

| 1.19. | Statele membre ar trebui să asigure punerea pe deplin în aplicare și respectarea clauzei sociale din directivele privind achizițiile publice. Noile propuneri ale CE ar trebui să garanteze că procedurile de achiziții publice sprijină și promovează obligația de diligență privind drepturile omului și conduita responsabilă în afaceri în operațiunile comerciale și lanțurile lor de aprovizionare, inclusiv munca decentă. |
| --- | --- |

1.19.

| 1.20. | Planul de acțiune ar trebui să cuprindă, de asemenea, măsuri fără caracter legislativ, inclusiv inițiative de sensibilizare a consumatorilor, a investitorilor și a altor părți interesate și stimulente pentru întreprinderile responsabile, care depășesc obligațiile legale și sprijinul specific acordat IMM-urilor pentru a introduce politici privind obligația de diligență. |
| --- | --- |

1.20.

| 1.21. | Elementele comerciale ale obiectivelor planului de acțiune ar trebui să se reflecte în noua revizuire a strategiei comerciale a UE. Acordurile comerciale și de investiții internaționale pot stimula și asigura o punere în aplicare mai uniformă a standardelor atât de către investitori, cât și de către guverne. Investitorilor străini ar trebui să li se impună respectarea obligației de diligență înainte de a putea beneficia de un acord internațional de investiții. Acordurile de liber schimb (ALS) trebuie să promoveze cele mai bune practici privind modul de includere a criteriilor sociale și de mediu în achizițiile publice și să nu limiteze în niciun fel aplicarea acestora. |
| --- | --- |

1.21.

| 1.22. | Noul responsabil cu aplicarea dispozițiilor în materie comercială trebuie să aibă la dispoziție instrumente mai puternice pentru a asigura respectarea angajamentelor în materie de comerț și dezvoltare durabilă (CDD). Un grup de experți modernizat ar trebui să poată declanșa un mecanism de soluționare a litigiilor între state, care să prevadă sancțiuni financiare sau de altă natură și măsuri reparatorii pentru partea vătămată (6). Un secretariat independent privind condițiile de muncă și un mecanism colectiv de tratare a plângerilor ar trebui să completeze aplicarea capitolelor privind comerțul și dezvoltarea durabilă (7). Trebuie consolidat semnificativ impactul recomandărilor Grupului consultativ intern (GCI) în anchetarea încălcărilor privind comerțul și dezvoltarea durabilă. Noi abordări ale conflictelor de muncă ar trebui să examineze căile de atac împotriva întreprinderilor neconforme și, în plus, să analizeze un sistem inspirat de măsurile antidumping ale UE pentru acoperirea dumpingului social. |
| --- | --- |

1.22.

| 1.23. | Efectul de pârghie pentru asigurarea ratificării convențiilor OIM rămâne cel mai ridicat în timpul negocierilor acordului și înainte de încheierea lor; prin urmare, acest lucru ar trebui să se concretizeze în acordul semnat. Clauza privind „elementele esențiale” ar trebui extinsă pentru a acoperi convențiile fundamentale și actualizate ale OIM, ratificate de toate statele membre ale UE, iar OIM ar trebui să fie inclusă în monitorizarea punerii în aplicare a convențiilor sale în ALS (8). CESE sugerează condiționarea reducerilor tarifare de punerea în aplicarea eficientă a dispozițiilor privind CDD. |
| --- | --- |

1.23.

2.   Contextul avizului

| 2.1. | În acest aviz exploratoriu, Președinția germană a UE a solicitat CESE să prezinte o serie de inițiative pentru îmbunătățirea durabilității și pentru asigurarea respectării drepturilor omului și a muncii decente în lanțurile de aprovizionare globale. Președinția a furnizat o listă detaliată de întrebări după cum urmează:






  — | Cum trebuie conceput și pus în aplicare un plan de acțiune european pentru a asigura o strategie cuprinzătoare și ambițioasă privind munca decentă în lanțurile de aprovizionare globale, în special prin explorarea rolului dialogului social și al societății civile și a sprijinului acordat acestora; |
| --- | --- | --- |

2.1.

—

Cum trebuie conceput și pus în aplicare un plan de acțiune european pentru a asigura o strategie cuprinzătoare și ambițioasă privind munca decentă în lanțurile de aprovizionare globale, în special prin explorarea rolului dialogului social și al societății civile și a sprijinului acordat acestora;

| — | Care ar trebui să fie principalele caracteristici ale unui regulament european privind obligația de diligență și cum trebuie consolidat accesul la măsuri reparatorii eficiente pentru încălcarea drepturilor omului în lanțurile de aprovizionare globale; |
| --- | --- |

—

Care ar trebui să fie principalele caracteristici ale unui regulament european privind obligația de diligență și cum trebuie consolidat accesul la măsuri reparatorii eficiente pentru încălcarea drepturilor omului în lanțurile de aprovizionare globale;

| — | Cum pot fi create condiții de concurență echitabile pentru întreprinderile europene, luând în considerare problemele și avantajele lor și cum se poate contribui la reziliența lanțurilor de aprovizionare globale la crize precum cea provocată de pandemia de COVID-19; |
| --- | --- |

—

Cum pot fi create condiții de concurență echitabile pentru întreprinderile europene, luând în considerare problemele și avantajele lor și cum se poate contribui la reziliența lanțurilor de aprovizionare globale la crize precum cea provocată de pandemia de COVID-19;

| — | Cum se poate contribui la îndeplinirea comună a obiectivelor de dezvoltare durabilă și a Principiilor directoare ale ONU privind afacerile și drepturile omului, inclusiv prin standarde minime în planurile naționale de acțiune (PNA) ale statelor membre; |
| --- | --- |

—

Cum se poate contribui la îndeplinirea comună a obiectivelor de dezvoltare durabilă și a Principiilor directoare ale ONU privind afacerile și drepturile omului, inclusiv prin standarde minime în planurile naționale de acțiune (PNA) ale statelor membre;

| — | Cum se poate consolida promovarea muncii decente în lanțurile de aprovizionare durabile în politica comercială, explorând în special o mai bună respectare a capitolelor privind durabilitatea în acordurile de liber schimb (ALS). |
| --- | --- |

—

Cum se poate consolida promovarea muncii decente în lanțurile de aprovizionare durabile în politica comercială, explorând în special o mai bună respectare a capitolelor privind durabilitatea în acordurile de liber schimb (ALS).

| 2.2. | CESE a adus deja mai multe contribuții relevante. În 2016, a solicitat CE să adopte o „strategie cuprinzătoare și ambițioasă, cu scopul de a promova munca decentă în lanțurile de aprovizionare globale prin intermediul tuturor politicilor sale interne (acces la achizițiile publice ale UE, etichetare etc.) și externe (comerț, dezvoltare, politica de vecinătate etc.)”. Comitetul a recomandat să se includă niște „măsuri legislative și fără caracter legislativ deopotrivă, cele mai bune practici, stimulente financiare, accesul la formare, precum și consolidarea capacităților pentru dialog social și sindicate” (9). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | În 2018, CESE a îndemnat CE „să fie mai ambițioasă în abordarea sa, în special în ceea ce privește consolidarea aplicabilității efective a angajamentelor din capitolele privind comerțul și dezvoltarea durabilă” (10) și a subliniat urgența ratificării convențiilor fundamentale ale OIM înainte de încheierea unui acord comercial. În ceea ce privește consolidarea dispozițiilor referitoare la muncă, a recomandat să se analizeze în special crearea unui secretariat independent privind condițiile de muncă și a unui mecanism colectiv de tratare a plângerilor. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | În 2019, CESE a solicitat instituțiilor europene să sprijine procesul privind un Tratat cu caracter obligatoriu al ONU și să se angajeze în negocieri, convenind asupra conținutului necesar al unui tratat cu caracter obligatoriu (11). |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Comisia juridică a PE a solicitat recent CESE un aviz pe tema Obligația de diligență a întreprinderilor și responsabilitatea întreprinderilor (12). PE a solicitat, prin mai multe rezoluții, o legislație cu caracter obligatoriu privind diligența necesară și alte inițiative, pentru a asigura respectarea drepturilor omului în operațiunile comerciale și în lanțurile de aprovizionare globale. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Consiliul UE a subliniat importanța accesului efectiv la justiție pentru victimele încălcărilor drepturilor omului în aplicarea obligației de diligență, recunoscând că respectarea drepturilor omului de către întreprinderi este „indispensabilă pentru dezvoltarea durabilă și realizarea obiectivelor de dezvoltare durabilă” (13). El a conchis că „a face afaceri în mod responsabil constituie, în sine, un mod prin care se poate crea un avantaj competitiv” (14). |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | În urma prezentării studiului de către Direcția Generală Justiție și Consumatori (DG JUST), în aprilie 2020, comisarul european Didier Reynders s-a angajat să prezinte o inițiativă juridică intersectorială cu caracter obligatoriu privind diligența necesară referitoare la drepturile omului și privind conduita responsabilă în afaceri, acoperind lanțurile de aprovizionare ale întreprinderilor, incluzând responsabilitatea și sancțiunile și bazată pe o definiție cuprinzătoare a drepturilor omului, inclusiv drepturile lucrătorilor și ale sindicatelor (15). |
| --- | --- |

2.7.

3.   Lanțuri de aprovizionare globale: statu-quo și impactul crizei provocate de pandemia de COVID-19

| 3.1. | Operațiunile din lanțurile de aprovizionare globale joacă un rol-cheie în activitățile economice din întreaga lume și în comerțul global. În întreprinderile multinaționale și lanțurile lor de aprovizionare muncesc sute de milioane de lucrători, iar aceste rețele constituie 80 % din comerțul global (16). Conform datelor prezentate de OIM pentru 2013, 453 de milioane sau mai mult de o cincime din locurile de muncă au fost asociate cu lanțurile de aprovizionare globale, o creștere cu 53 % față de deceniul precedent (17). Tehnologia digitală, guvernanța socială și de mediu și tendințele în materie de durabilitate vor avea efecte multiple într-un „deceniu de transformări” pe care îl va cunoaște producția internațională (18). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | „Comerțul internațional este un motor al creșterii economice favorabile incluziunii și al reducerii sărăciei și contribuie la promovarea dezvoltării durabile” (19). Având în vedere limitările aduse comerțului și investițiilor la nivel mondial în lanțurile de aprovizionare globale din cauza crizei provocate de pandemia de COVID-19 și ritmul lent al reducerii sărăciei care se înregistra deja înainte de criză, se impune de urgență intensificarea reformelor, creșterea investițiilor și promovarea comerțului durabil și a lanțurilor de aprovizionare globale. Organizațiile și agențiile internaționale arată care sunt rolurile esențiale în reducerea sărăciei. Băncile de dezvoltare au subliniat rolul esențial al schimburilor comerciale, evidențiind că integrarea sporită a țărilor în curs de dezvoltare într-o economie globală deschisă va fi crucială pentru atingerea obiectivului de a pune capăt sărăciei extreme până în 2030. De exemplu, dezvoltarea piețelor rurale și liberalizarea comerțului pot oferi o sursă tot mai importantă de venituri populației sărace din zonele rurale. Alte dovezi demonstrează importanța locurilor de muncă decente și productive, a întreprinderilor durabile și a transformării economice în reducerea sărăciei. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Lanțurile de aprovizionare globale sunt „complexe, diverse și fragmentate”, unele întreprinderi multinaționale având peste 100 000 de furnizori direcți. Ele beneficiază de oportunități și se confruntă cu riscuri. Au contribuit la creșterea economică, la crearea de locuri de muncă și la antreprenoriat și pot contribui la trecerea de la economia informală la cea formală (20), tendință favorabilă țărilor în curs de dezvoltare. Datorită creșterii volumului comerțului global și al investițiilor care se realizează prin intermediul lanțurilor de aprovizionare globale, precum și subcontractarea și coordonarea transfrontalieră a producției globale de către principalele corporații, operațiunile comerciale au un impact social semnificativ (21). |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Lungimea lanțurilor de aprovizionare și durata relației cu furnizorii sunt decizii comerciale cu multiple fațete, bazate pe cele mai interesante relații de afaceri, apropierea de piețele de consum, logistică, abilități etc. Cu toate acestea, contractarea sistematică este, de asemenea, un produs secundar al concurenței și factori economici într-un model de afaceri în care lanțurile de aprovizionare globale se organizează prea des în jurul celor mai mici costuri. Mai mult, pentru întreprinderi, obiectivul de a asigura eficiența legată de costul muncii nu se traduce neapărat în beneficii pentru economii, lucrători, părți interesate și societate în general. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Cadrul actual privind activitățile comerciale și drepturile omului este format în mare parte din instrumente care nu au caracter obligatoriu. În cadrul operațiunilor întreprinderilor, continuă să apară încălcări ale drepturilor omului, inclusiv ale drepturilor lucrătorilor și ale sindicatelor, cuprinzând multinaționalele, lanțurile lor de aprovizionare și de subcontractare. În plus, este dificil de urmărit impactul lor negativ. Există deja în legislația UE cadre de responsabilitate specifice în lanțurile de subcontractare, care au fost introduse, de exemplu, în legislația privind achizițiile publice, detașarea lucrătorilor și migrația. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Criza provocată de pandemia de COVID-19 a evidențiat o fragilitate îngrijorătoare și riscuri semnificative asociate cu lanțurile de aprovizionare extrem de fragmentate și nediversificate și a expus vulnerabilitatea lucrătorilor care le mențin în funcțiune. Perturbările la scară largă au evidențiat necesitatea consolidării fiabilității și rezilienței lanțurilor de aprovizionare globale, în special în regiunile și sectoarele-cheie, atât pe piața internă a UE, cât și în relațiile cu guvernele țărilor terțe. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | CESE sugerează să se colecteze sau să se prelucreze mai multe date despre lanțurile de aprovizionare vulnerabile, atât în ceea ce privește riscurile de perturbări ale activităților economice, cât și pentru detectarea încălcărilor drepturilor omului. Raportul anual privind punerea în aplicare a ALS ar putea servi drept platformă de informare periodică. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Secretarul general al ONU, domnul António Guterres, s-a referit la pandemia de COVID-19 ca la o urgență de sănătate publică care se transformă într-o criză economică și socială și „o criză umană care devine rapid o criză a drepturilor omului” (22). „Societatea civilă a evidențiat eșecul mai multor guverne de a-și proteja cetățenii și al multor întreprinderi de a respecta drepturile omului în conformitate cu Principiile directoare ale ONU privind afacerile și drepturile omului. Lucrătorii sunt obligați să lucreze în mod regulat fără echipament adecvat care să îi protejeze de îmbolnăvire, li se refuză concediul medical plătit atunci când se îmbolnăvesc sau trebuie să se autoizoleze și sunt concediați fără preaviz sau compensații” (23). Printre altele, au fost evidențiate riscuri în ceea ce privește existența muncii forțate în întreprinderi active în lanțurile de aprovizionare pentru producția de mănuși și alte echipamente de protecție personală achiziționate în Europa și în Statele Unite (24). |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Grupul de lucru al ONU privind afacerile și drepturile omului a recunoscut într-o declarație importantă necesitatea de a adopta o „cale durabilă centrată pe oameni” în lupta împotriva pandemiei de COVID-19. Pandemia „nu trebuie să conducă la standarde mai scăzute – sau chiar să fie folosită ca pretext de guverne și actori economici pentru a eluda angajamente internaționale privind drepturile omului”. Realizarea unor progrese reale în punerea în aplicare a Principiilor directoare ale ONU privind afacerile și drepturile omului ne va „pregăti mai bine pentru următoarea criză, nu în ultimul rând când ne vom îndrepta atenția colectivă asupra crizei climatice și a altor provocări privind drepturile omului care decurg din nedreptăți și inegalități crescânde” (25). |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | CESE a solicitat ca revigorarea fluxurilor comerciale să se bazeze pe angajamente ferme privind standardele sociale și de muncă și pe aplicarea lor eficientă. Perturbarea proceselor de aprovizionare și de producție a demonstrat importanța instituirii și respectării efective a unor măsuri privind sănătatea și siguranța în muncă, precum și a asigurării sănătății și siguranței lucrătorilor, în vederea aprovizionării cu bunuri și servicii la nivel mondial. Ratificarea, punerea în aplicare și asigurarea respectării convențiilor fundamentale ale OIM privind libertatea de asociere și negocierea colectivă constituie o modalitate esențială de a asigura condiții de muncă sigure și decente, împreună cu toate convențiile fundamentale și actualizate ale OIM (26). |
| --- | --- |

3.10.

4.   Punctul de plecare: principalele instrumente și definiții internaționale existente

| 4.1. | Există mai multe instrumente internaționale care se ocupă de lanțurile transnaționale de aprovizionare. Ele oferă definiții ale conduitei responsabile în afaceri, ale mecanismelor de diligență și ale obligațiilor întreprinderilor în ceea ce privește lanțurile lor de aprovizionare, precum și rolurile, obligațiile și angajamentele statelor de a asigura respectarea drepturilor omului, inclusiv prevenirea eficientă, controalele, măsurile reparatorii și sancțiunile. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | 17 obiective de dezvoltare durabilă (ODD) constituie nucleul Agendei 2030 a ONU pentru dezvoltare durabilă. Organizarea lanțurilor de aprovizionare globale și rolul sectorului privat sunt esențiale pentru promovarea și îndeplinirea obiectivelor și țintelor sale, inclusiv „creșterea economică durabilă și ocuparea productivă a forței de muncă (Obiectivul 8), construirea de industrii favorabile incluziunii și durabile (Obiectivul 9), reducerea inegalităților (Obiectivul 10), asigurarea unei producției și a unui consum durabile (Obiectivul 12) și consolidarea parteneriatelor pentru dezvoltarea durabilă (Obiectivul 17)”. ODD 9 și 12 se concentrează, în special, pe lanțurile de aprovizionare, iar ODD 17 pe comportamentul întreprinderilor. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Principiile directoare ale ONU privind afacerile și drepturile omului din 2011 evidențiază că este datoria statului de a asigura „protecția împotriva încălcărilor drepturilor omului pe teritoriul și/sau sub jurisdicția sa” și „de a stabili clar că se așteaptă ca toate întreprinderile comerciale cu sediul pe teritoriul și/sau sub jurisdicția sa să respecte drepturile omului în toate operațiunile lor”. Responsabilitatea întreprinderilor de a respecta drepturile omului le impune „să evite să producă sau să contribuie la un impact negativ asupra drepturilor omului prin activitățile proprii” și să încerce „să prevină sau să atenueze impactul asupra drepturilor omului legate în mod direct de operațiunile, produsele sau serviciile rezultate din relațiile lor de afaceri, chiar dacă nu au contribuit direct la acest impact”. „Întreprinderile comerciale ar trebui să aibă instituite politici și procese”, inclusiv „un proces de diligență cu privire la drepturile omului pentru a identifica efectele lor asupra drepturilor omului, a le preveni, a le atenua și a justifica modul în care le abordează”, și ar trebui să se implice în mod activ în „remedierea oricăror efecte negative asupra drepturilor omului pe care le provoacă sau la care contribuie”. În conformitate cu comentariile la Principiile directoare ale ONU referitoare la efectele negative pe care întreprinderea comercială nu le-a cauzat sau la care nu a contribuit, dar care se află în legătură directă cu activități, produse sau servicii ale sale în virtutea unei relații de afaceri, „responsabilitatea de a respecta drepturile omului nu presupune ca întreprinderea să prevadă ea însăși măsuri de remediere, deși poate juca un rol în acest sens” (27). În plus, comentariile la Principiile directoare ale ONU precizează că întreprinderile care au instituit obligația de diligență „nu ar trebui să presupună că, prin ea însăși, aceasta le va exonera automat și pe deplin de răspunderea de a fi cauzat sau a fi contribuit la abuzuri în ceea ce privește drepturile omului” (28). Principiile directoare ale ONU subliniază rolul esențial al achizițiilor publice în promovarea respectării drepturilor omului și posibilitatea dezangajării responsabile ca ultimă opțiune în gestionarea lanțurilor de aprovizionare. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Mai multe instrumente și inițiative ale OIM abordează lanțurile de aprovizionare și munca decentă, inclusiv responsabilitățile statelor membre și ale întreprinderilor. Conceptul OIM de muncă decentă acoperă patru obiective strategice:






  — | promovarea creării de locuri de muncă, a dezvoltării abilităților și a mijloacelor de existență durabile; |
| --- | --- | --- |

4.4.

—

promovarea creării de locuri de muncă, a dezvoltării abilităților și a mijloacelor de existență durabile;

| — | garantarea drepturilor la locul de muncă, în special pentru lucrătorii defavorizați și săraci; |
| --- | --- |

—

garantarea drepturilor la locul de muncă, în special pentru lucrătorii defavorizați și săraci;

| — | extinderea protecției sociale pentru bărbați și femei, cu scopul de a oferi compensații corespunzătoare în cazul veniturilor pierdute sau reduse, și accesul la asistență medicală adecvată; |
| --- | --- |

—

extinderea protecției sociale pentru bărbați și femei, cu scopul de a oferi compensații corespunzătoare în cazul veniturilor pierdute sau reduse, și accesul la asistență medicală adecvată;

| — | promovarea dialogului social prin implicarea organizațiilor puternice și independente ale lucrătorilor și ale angajatorilor. |
| --- | --- |

—

promovarea dialogului social prin implicarea organizațiilor puternice și independente ale lucrătorilor și ale angajatorilor.

| 4.5. | În Rezoluția OIM din 2016 privind munca decentă în lanțurile de aprovizionare globale se analizează rolul guvernelor în solicitarea punerii în aplicare a unor procese de diligență de către întreprinderi în lanțurile lor de aprovizionarea, în asigurarea respectării drepturilor omului și în promovarea unei conduite responsabile în afaceri, inclusiv prin politici de achiziții publice. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Pe baza Principiilor directoare ale ONU privind afacerile și drepturile omului și a procesului său de diligență, Declarația tripartită de principii privind întreprinderile multinaționale și politica socială precizează că „acest proces ar trebui să țină seama de rolul central al libertății de asociere și de negociere colectivă, precum și al relațiilor industriale și al dialogului social ca proces continuu”. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Obligatorii pentru țările sale membre, Orientările OCDE pentru întreprinderile multinaționale oferă linii directoare detaliate pentru o conduită responsabilă în afaceri și recomandă obligația de diligență bazată pe riscuri și solicită statelor să instituie puncte de contact naționale (PCN) cu scopul de a promova respectarea orientărilor, inclusiv sensibilizarea și primirea plângerilor în cazul încălcării lor. CESE a solicitat deja statelor membre să se asigure că punctele de contact naționale sunt „independente și structurate astfel încât să implice partenerii sociali ca membri ai punctelor de contact naționale sau ai comitetului de supraveghere a punctelor de contact naționale. Acestea ar trebui să beneficieze de formare adecvată, să dispună de personalul necesar și să fie finanțate în mod corespunzător” (29). În cadrul lanțurilor de aprovizionare, întreprinderile ar trebui „să încerce să prevină sau să atenueze un impact negativ în cazul în care nu au contribuit la acest impact, dar el este totuși legat direct de operațiunile, produsele sau serviciile lor printr-o relație de afaceri. Acest lucru nu trebuie înțeles ca transferare a responsabilității de la entitatea care cauzează un impact negativ către întreprinderea cu care are o relație de afaceri” (30). „În contextul lanțului de aprovizionare, în cazul în care întreprinderea identifică un risc de a provoca un impact negativ, atunci trebuie să ia măsurile necesare pentru a înceta sau a preveni acest impact. În cazul în care întreprinderea identifică un risc de a contribui la un impact negativ, trebuie să ia măsurile necesare pentru a înceta sau preveni această contribuție și să-și folosească influența pentru a atenua orice impact remanent, în cea mai mare măsură posibilă” (31). În orice caz, acest lucru nu aduce atingere răspunderii stabilite de UE sau de statele membre care le revine întreprinderilor în ceea ce privește încălcarea drepturilor omului și alte efecte negative în cadrul activităților lor și al lanțurilor de aprovizionare și de subcontractare, inclusiv în cazul încălcării obligațiilor privind diligența necesară. |
| --- | --- |

4.7.

5.   Asigurarea de condiții de concurență echitabile pentru întreprinderile europene

| 5.1. | Multe întreprinderi și-au exprimat angajamentul și implicarea în inițiative individuale care au dus la schimbări comportamentale față de respectarea drepturilor omului în propriile activități economice. Inițiativele sectoriale includ amfori, Together for Sustainability, Chemie
  3 și Bettercoal. Întreprinderile europene se bucură de o bună reputație în afara Europei în ceea ce privește angajamentele și contribuțiile la dezvoltarea durabilă prin prezența lor locală. Aceste măsuri voluntare nu au dus, însă, la schimbările comportamentale depline necesare (32). |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Un studiu recent (33) realizat de DG JUST prezintă o analiză eficientă și cuprinzătoare a statu-quo-ului, în care „doar puțin peste o treime din respondenții economici” au indicat luarea de măsuri privind obligația de diligență referitoare la drepturile omului și la impactul asupra mediului, majoritatea fiind doar pentru furnizori de prim nivel. În acest studiu se subliniază necesitatea introducerii unei legislații europene intersectoriale cu caracter obligatoriu privind diligența necesară referitoare la drepturile omului și conduita responsabilă în afaceri. Actuala criză a consolidat sprijinul pentru acțiune. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Având în vedere experiența lor semnificativă în punerea în aplicare a unor politici eficiente și ambițioase privind obligația de diligență, deseori pe baza unor acorduri încheiate cu sindicatele, întreprinderile europene ar beneficia într-adevăr de asigurarea unor condiții de concurență echitabile și de o concurență loială, bazate pe standarde minime comune aplicabile, de asemenea, întreprinderilor cu sediul în țări terțe și active în UE. Buna reputație a „mărcii UE” în desfășurarea activităților lor se bazează, de asemenea, pe mediul său de reglementare cu standarde înalte. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Există diverse legi ale UE relevante pentru gestionarea lanțurilor de aprovizionare și respectarea drepturilor omului și a muncii decente, în special Directiva 2014/95/UE a Parlamentului European și a Consiliului (34) privind prezentarea de informații nefinanciare, care prevede obligația întreprinderilor de interes public mai mari de a prezenta rapoarte privind riscurile și impactul activităților lor, precum și privind politicile lor, dacă este cazul, pentru a le reduce, inclusiv procese de diligență. În ceea ce privește sectoare specifice, prin Regulamentul (UE) nr. 995/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (35) privind exploatarea lemnului și Regulamentul (UE) 2017/821 al Parlamentului European și al Consiliului (36) privind minereurile din zone de conflict s-au stabilit cerințe privind obligația de diligență pentru lanțurile de aprovizionare ale întreprinderilor. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | De asemenea, diverse legi naționale au introdus de curând obligația de diligență, în special legea franceză privind obligația de vigilență a întreprinderilor (37). Aceasta oferă un cadru juridic național ambițios, care impune întreprinderilor mari să definească, să publice și să pună în aplicare un plan de vigilență pentru identificarea și prevenirea încălcărilor drepturilor omului și a efectelor negative asupra mediului în activitățile lor, în activitățile întreprinderilor pe care le controlează direct sau indirect și în activitățile subcontractanților și ale furnizorilor cu care păstrează o „relație de afaceri stabilă”. Ea include un cadru de responsabilitate care trage la răspundere întreprinderile atunci când încălcările obligațiilor de diligență duc la vătămări sau încălcări ale drepturilor omului. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Acest cadru juridic fragmentat existent afectează în mod negativ întreprinderile care trebuie apoi să respecte diferite seturi de reguli. Ele suferă de concurență neloială, incertitudine juridică și costuri administrative, care ar trebui evitate. Un număr tot mai mare de întreprinderi și investitori solicită, astfel, instrumente privind obligația de diligență (38). |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | În plus, statu-quo-ul nu răsplătește întreprinderile responsabile din cauza lipsei unor cerințe minime comune, a proceselor comparabile, a stimulentelor adecvate acordate de către autoritățile publice, a aplicării eficiente a normelor existente și a sensibilizării investitorilor, părților interesate și a consumatorilor. |
| --- | --- |

5.7.

6.   Un plan de acțiune european privind drepturile omului și munca decentă în lanțurile de aprovizionare globale

6.1.   Crearea unui cadru de reglementare eficient

| 6.1.1. | Munca decentă, respectarea drepturilor omului și durabilitatea în lanțurile valorice și de aprovizionare globale fac parte din prioritățile politice ale instituțiilor naționale, europene și mondiale și au o importanță tot mai mare pentru comunitatea de afaceri. Cu toate acestea, este nevoie urgent de un cadru de reglementare mai eficient și mai coerent pentru a îndeplini aceste obiective și pentru a promova obiectivele sociale și de mediu ale UE și globale, concurența loială între operatorii economici și pentru a sprijini activitățile economice europene. |
| --- | --- |

6.1.1.

| 6.1.2. | Bazându-ne pe inițiativele deja întreprinse de multe societăți europene și confirmându-le rolul de lider la nivel mondial în acest domeniu, este esențial să se elaboreze o strategie ambițioasă, cuprinzătoare și transversală, care să coreleze eficient inițiativele și să elimine deficiențele identificate. „Măsurile voluntare și cele cu caracter obligatoriu nu se exclud reciproc, ci trebuie să se completeze unele pe altele” (39). |
| --- | --- |

6.1.2.

| 6.1.3. | Un plan de acțiune european ar trebui să fie conceput ca un cadru general pentru inițiative legislative și fără caracter legislativ privind drepturile omului, munca decentă și durabilitatea în activitățile întreprinderilor și în lanțurile de aprovizionare. El trebuie să recunoască rolurile esențiale, diferite și complementare ale diverșilor actori din acest domeniu, în special instituțiile europene, statele membre, organismele internaționale, întreprinderile, partenerii sociali și părțile interesate. Pentru a asigura succesul planului de acțiune, toți actorii trebuie să fie implicați pe deplin în îndeplinirea obiectivelor acestuia, el trebuind a fi elaborat pe baza dialogului social și a unei abordări multipartite. |
| --- | --- |

6.1.3.

| 6.1.4. | Obiectivele principale ar trebui să fie promovarea unei conduite responsabile în afaceri, asigurarea respectării drepturilor omului și a obiectivelor sociale și de mediu ale UE în activitățile economice și lanțurile de aprovizionare ale acestora, sprijinirea societăților și a IMM-urilor în adoptarea unei abordări responsabile de conduită în afaceri și asigurarea unor condiții de concurență echitabile pentru întreprinderi. O abordare preventivă privind obligația de diligență ar trebui să conducă la mai puține încălcări ale drepturilor omului. Dacă toate întreprinderile ar respecta același set de reguli de bază, ar fi posibilă și existența unor procese comparabile pentru consumatori. |
| --- | --- |

6.1.4.

| 6.1.5. | O definiție largă ar trebui să acopere drepturile omului, inclusiv drepturile lucrătorilor și ale sindicatelor și să se bazeze pe o serie de instrumente internaționale (40), în special convențiile OIM. Drepturile includ, printre altele, libertatea de asociere și dreptul la negocieri colective și la acțiune colectivă, dreptul la informare, consultare și participare, condiții de muncă decente, securitate și sănătate în muncă, salarii echitabile, asigurări sociale. În lupta împotriva exploatării copiilor și a muncii forțate, „abordarea CE de toleranță zero a exploatării copiilor” trebuie să fie urmată de acțiuni eficiente și ambițioase. Planul de acțiune ar trebui, de asemenea, să acopere aspectele mai ample ale conduitei responsabile în afaceri, în special impactul social și asupra mediului, guvernanța corporativă, combaterea corupției, politica fiscală echitabilă și transparența fiscală. Pentru a lua măsuri concrete în vederea unor lanțuri de aprovizionare durabile, este important să se pună în aplicare măsuri concrete la nivel local, unde întreprinderile trebuie să evalueze legislația și acordurile locale atunci când desfășoară activități în afara UE. Recunoscând importanța punerii în aplicare de către autoritățile publice a normelor privind munca, în special prin intermediul inspecțiilor, guvernele naționale și administrațiile locale trebuie să își îndeplinească pe deplin rolul ce le revine în acest sens (41). |
| --- | --- |

6.1.5.

| 6.1.6. | Coordonarea dintre nivelul UE și cel național este esențială. Planurile naționale de acțiune care urmează să fie elaborate în cooperare cu partenerii sociali naționali și societatea civilă ar trebui să fie strâns legate de punctele de contact naționale pentru punerea în aplicare a Principiilor directoare ale ONU privind afacerile și drepturile omului și să recunoască rolul Orientărilor OCDE și al PCN, care ar trebui să fie „independente și structurate, astfel încât să îi implice pe partenerii sociali, ca membri ai punctului de contact național sau ai comitetului său de supraveghere. Acestea ar trebui să beneficieze de formare adecvată, să dispună de personalul necesar și să fie finanțate în mod corespunzător” (42). Planul european de acțiune ar putea include, de asemenea, standarde minime în diferite domenii pentru a asigura o punere în aplicare integrală și eficientă la nivel național a instrumentelor internaționale relevante. La nivelul CE sunt necesare coerența și coordonarea dintre diferitele domenii de politică și direcțiile generale responsabile, în special în domeniul justiției, finanțelor, comerțului sau ocupării forței de muncă și SEAE. |
| --- | --- |

6.1.6.

6.2.   Elaborarea unei legislații europene cu caracter obligatoriu privind diligența necesară

| 6.2.1. | CESE își exprimă satisfacția că CE îi urmează recomandarea (43) de a propune o legislație UE în acest domeniu și solicită ca un plan de acțiune european să aibă în prim plan o inițiativă legislativă intersectorială cu caracter obligatoriu privind respectarea obligației de diligență în privința drepturilor omului și a conduitei responsabile în afaceri, luând în considerare concluziile studiului comandat de DG JUST și în conformitate cu angajamentul comisarului european Reynders. |
| --- | --- |

6.2.1.

| 6.2.2. | Pentru a evita concurența neloială și condițiile de concurență inechitabile, inițiativa ar trebui să vizeze toate întreprinderile stabilite sau active în UE și activitățile lor, inclusiv toate lanțurile lor de aprovizionare și de subcontractare, precum și sectorul public, și să răspundă nevoilor specifice și constrângerilor cu care se confruntă IMM-urile. Această abordare urmează Principiile directoare ale ONU privind afacerile și drepturile omului de a viza „toate întreprinderile, indiferent de dimensiunea, sectorul, contextul operațional, proprietatea și structura lor” (44). Întreprinderile ar trebui să respecte standarde ridicate de conduită responsabilă în afaceri care acoperă drepturile omului, impactul social și asupra mediului, guvernanța corporativă, anticorupția și impozitarea echitabilă. |
| --- | --- |

6.2.2.

| 6.2.3. | Pe baza etapelor principale ale proceselor de diligență identificate de instrumentele relevante ale ONU, OIM și OCDE, întreprinderile ar trebui să fie obligate să cartografieze și să evalueze impactul negativ real și potențial, să acționeze în funcție de concluzii (oprind operațiunile care provoacă un impact negativ), să dezvolte și să pună în aplicare un plan de diligență pentru a preveni eventualele riscuri și materializarea impactului negativ, să instituie un mecanism de alertă timpurie, să verifice și să monitorizeze în mod eficient și transparent punerea în aplicare a planurilor de diligență și să raporteze punerea lor în aplicare. Procesul de diligență prin care își îndeplinesc responsabilitățile ar trebui să fie proporțional cu gravitatea impactului potențial și cu contextul său operațional. |
| --- | --- |

6.2.3.

| 6.2.4. | Instrumentul legal ar trebui să se bazeze pe o abordare preventivă, dar să asigure, în același timp, măsuri reparatorii eficiente și acces la justiție pentru victime și reprezentanții lor, inclusiv pentru sindicate și apărătorii drepturilor omului. Monitorizarea publică a obligațiilor întreprinderilor și a consecințelor legale în cazul în care acestea nu sunt respectate este esențială. Caracteristicile sale specifice, inclusiv responsabilitatea întreprinderilor, vor fi abordate de un aviz CESE specific (45). Cu toate acestea, orice inițiativă a UE în acest domeniu nu ar trebui să prejudicieze sau să limiteze mecanismele de răspundere individuală și solidară sau alte cadre de răspundere la nivel internațional, european sau național. |
| --- | --- |

6.2.4.

6.3.   Rolul esențial al partenerilor sociali și al societății civile

| 6.3.1. | Dialogul social ar trebui să joace un rol esențial în obligația de diligență și în conduita responsabilă în afaceri, asigurând respectarea drepturilor omului în activitățile întreprinderilor și în lanțurile de aprovizionare și de subcontractare. Orice plan de acțiune și inițiativă legislativă ar trebui să se bazeze pe valoarea sa și pe negocierea colectivă și să asigure respectarea drepturilor la informare și consultare ale lucrătorilor. Aceste elemente nu sunt, din păcate, abordate în studiul DG JUST. |
| --- | --- |

6.3.1.

| 6.3.2. | Întreprinderile și sindicatele pot negocia, la nivelul corespunzător, acorduri pentru definirea aplicării concrete a obligațiilor incluse în directivă. Acest lucru subliniază buna practică și contribuția pozitivă a mai multor acorduri existente cu privire la procesele de diligență. În plus, reprezentanții lucrătorilor ar trebui informați și consultați pentru definirea planului de diligență și punerea în aplicare a acestuia. |
| --- | --- |

6.3.2.

| 6.3.3. | Dialogul social intersectorial și sectorial european ar trebui să contribuie la îmbunătățirea acestor domenii, incluzând inițiative și proiecte comune, orientări, consolidarea capacităților, acorduri. |
| --- | --- |

6.3.3.

| 6.3.4. | Experiențele anterioare au arătat modul în care inițiative bazate pe dialogul social pot aduce contribuții semnificative în ceea ce privește munca decentă în lanțurile de aprovizionare globale. Acordul privind securitatea la incendii și a clădirilor din Bangladesh a fost semnat în mai 2013 ca un acord legal cu caracter obligatoriu între peste două sute de mărci de îmbrăcăminte și comercianți cu amănuntul, cea mai mare parte din Europa, și două sindicate globale, respectiv IndustriALL și UNI Global Union, precum și mai multe sindicate locale și martori semnatari. |
| --- | --- |

6.3.4.

| 6.3.5. | Planul de acțiune ar trebui să includă, de asemenea, măsuri de sensibilizare a consumatorilor și a investitorilor cu privire la importanța impactului social și ecologic al întreprinderilor, să promoveze instrumente care să permită comparabilitatea performanțelor întreprinderilor și să le identifice mai bine pe cele care prezintă strategii eficiente de conduită responsabilă în afaceri. Toate inițiativele ar trebui să se bazeze pe implicarea părților interesate, inclusiv a partenerilor sociali și a ONG-urilor, care pot acționa ca multiplicatori de informații și pot contribui la sensibilizarea cu privire la comportamentele pozitive și negative. |
| --- | --- |

6.3.5.

6.4.   Măsuri pentru completarea unui plan de acțiune european

| 6.4.1. | Revizuirea Directivei privind prezentarea de informații nefinanciare Sprijinirea unei revizuiri ambițioase care să includă toate întreprinderile din domeniul de aplicare personal, care să răspundă, de asemenea, nevoilor specifice și constrângerilor cu care se confruntă IMM-urile. Domeniul de aplicare material ar trebui să fie mai bine definit, pentru ca prezentarea de informații nefinanciare să fie cuprinzătoare, comparabilă și eficientă. Având în vedere că prezentarea de informații este un element-cheie în mecanismele de diligență, ar trebui să fie în concordanță cu inițiativa legală respectivă, să includă ținte și indicatori-cheie de performanță specifici (de exemplu, pe baza Acordului de la Paris și a obiectivelor de dezvoltare durabilă) și să se bazeze pe Principiile directoare ale ONU privind afacerile și drepturile omului și alte instrumente internaționale relevante. |
| --- | --- |

6.4.1.

| 6.4.2. | Atribuțiile consiliului de administrație, guvernanța corporativă durabilă și dreptul societăților comerciale. Sprijinirea măsurilor legislative privind atribuțiile directorilor la nivelul UE pentru a acționa în interesul tuturor părților interesate ale întreprinderilor și pentru ca activitățile întreprinderilor să contribuie la îndeplinirea obiectivelor sociale și de mediu. Mai mult, identificarea altor măsuri legislative și fără caracter legislativ pentru promovarea unei guvernanțe corporative și a unui drept al societăților comerciale mai durabile, orientate spre viitor și pe termen lung. |
| --- | --- |

6.4.2.

| 6.4.3. | Finanțare publică și sprijin public. Propunerea privind condiționările specifice și stimulentele pozitive legate de respectarea drepturilor omului, a muncii decente și a obiectivelor de durabilitate în activitățile întreprinderilor și în lanțurile de aprovizionare pentru accesul la finanțare și sprijin public acordate de UE, în special în contextul planurilor de redresare economică națională și europeană în urma pandemiei de COVID-19. |
| --- | --- |

6.4.3.

| 6.4.4. | Achizițiile publice. Asigurarea punerii pe deplin în aplicare și a respectării clauzei sociale din directivele privind achizițiile publice de către statele membre și prezentarea de propuneri pentru procedurile de achiziții publice, pentru a sprijini și a promova obligația de diligență privind drepturile omului și conduita responsabilă în afaceri în operațiunile comerciale și lanțurile lor de aprovizionare, inclusiv munca decentă. Acest lucru ar putea fi realizat, printre altele, printr-o revizuire a directivelor privind achizițiile publice, consolidarea capacităților pentru autoritățile contractante și schimbul de bune practici, inclusiv promovarea acestora prin ALS. |
| --- | --- |

6.4.4.

| 6.4.5. | Stimulente. Sunt propuse inițiative pentru a oferi sprijin întreprinderilor care nu se limitează la obligațiile legale cu privire la conduita responsabilă în afaceri și la impactul pozitiv social și asupra mediului. Acestea ar putea include, de exemplu, sprijin pentru elaborarea de politici și instrumente specifice, promovarea rețelelor de întreprinderi durabile, consolidarea capacităților pentru inițiativele partenerilor sociali. |
| --- | --- |

6.4.5.

| 6.4.6. | Sinergia cu agenda privind investițiile și comerțul internațional. Investitorilor străini ar trebui să li se solicite respectarea obligației de diligență înainte de a putea beneficia de acoperirea unui acord internațional de investiții. În mod similar, părțile la un ALS ar trebui să garanteze respectarea de către întreprinderile rezidente pe teritoriile lor a cerințele privind obligația de diligență. De exemplu, Canada și-a consolidat strategia privind responsabilitatea socială a întreprinderilor, concentrându-se asupra comportamentului întreprinderilor canadiene în străinătate, și a creat un organism consultativ multipartit. În aprilie 2019 a fost numit primul Ombudsman canadian pentru responsabilitatea întreprinderilor, cu mandatul de a analiza și a raporta acuzațiile de abuzuri privind drepturile omului care decurg din operațiunile din străinătate ale societăților canadiene din sectorul minier, al petrolului și gazelor și din sectorul confecțiilor, incluzând recomandări privind măsuri comerciale pentru întreprinderi (46). |
| --- | --- |

6.4.6.

| 6.4.7. | Planul de acțiune ar trebui să acorde atenție unei game mai largi de elemente, mai ales transparența fiscală, raportarea pentru fiecare țară în parte și comportamentul fiscal echitabil și finanțarea durabilă, obligațiile pentru investitori. Regulamentul privind minereurile din zone de conflict și Regulamentul privind exploatarea lemnului ar putea fi evaluate în vederea necesității revizuirii sau consolidării acestora. |
| --- | --- |

6.4.7.

7.   Comerț care să asigure munca decentă și aplicarea eficientă

| 7.1. | Comerțul constituie un element transversal important în îndeplinirea obiectivelor unui plan de acțiune european, corelându-l cu țările terțe și unghiul multilateral. Noua revizuire a strategiei comerciale a UE trebuie să reflecte urgent acest lucru. UE are cea mai mare rețea comercială din lume, oferind acordurilor comerciale bilaterale o pârghie deosebit de importantă care trebuie utilizată eficient înainte de încheierea lor și de-a lungul punerii în aplicare și asigurării respectării acestora. |
| --- | --- |

7.1.

| 7.2. | Negocierile dintre UE și Vietnam au evidențiat progresul pe care UE îl poate realiza în îmbunătățirea condițiilor de muncă atunci când lucrează cu o țară parteneră. Cu toate acestea, la mulți ani de la încheierea acordurilor de liber schimb, asistăm în continuare la o lipsă a progreselor în respectarea angajamentelor privind comerțul și dezvoltarea durabilă (CDD) în unele țări partenere, în special în conflictul ce durează de mulți ani între UE și Coreea privind drepturile de muncă pe tema neratificării convențiilor fundamentale și actualizate ale OIM. Acest lucru dovedește că efectul de pârghie maxim pentru a asigura ratificarea convențiilor fundamentale ale OIM rămâne în timpul negocierilor și înainte de încheierea acestora; prin urmare, acest lucru ar trebui să se concretizeze în acordul semnat. |
| --- | --- |

7.2.

| 7.3. | Comerțul nu este motorul politicii climatice, dar poate deveni un facilitator-cheie. Impunerea Acordului de la Paris drept un „element esențial” pentru toate viitoarele acorduri comerciale cuprinzătoare, adică suspendarea lor în caz de nerespectare, este o măsură importantă care ar trebui extinsă pentru a acoperi convențiile fundamentale și actualizate ale OIM ratificate de toate statele membre ale UE. În calitate de organism competent recunoscut la nivel internațional, OIM ar trebui implicată în monitorizarea punerii în aplicare a convențiilor sale în ALS (47). |
| --- | --- |

7.3.

| 7.4. | CESE a recomandat deja ca toate mandatele viitoare în legătură cu capitolele privind comerțul și dezvoltarea durabilă să includă o clauză specifică promovării obiectivelor de dezvoltare durabilă și ca reforma Organizației Mondiale a Comerțului (OMC) să stabilească reguli care să asigure respectarea și îndeplinirea obiectivelor de dezvoltare durabilă de către țări. În acest context, UE și statele sale membre ar trebui să își folosească influența și să depună eforturi de sensibilizare în cadrul diferitelor comitete ale OMC, în special pentru a acoperi aceste domenii noi, cum ar fi comerțul și munca decentă. |
| --- | --- |

7.4.

| 7.5. | Capitolele privind comerțul și dezvoltarea durabilă devin o parte din ce în ce mai importantă în toate acordurile de liber schimb ale UE de nouă generație, dar aplicarea și execuția lor eficientă trebuie să devină acum esențiale pentru realizarea acestor angajamente, nu în ultimul rând pentru a asigura condiții de concurență echitabile pentru întreprinderile UE din străinătate. Trebuie consolidat semnificativ impactul recomandărilor GCI, în special în ceea ce privește anchetarea încălcărilor dispoziții lor privind CDD, dar nu numai. |
| --- | --- |

7.5.

| 7.6. | CESE încurajează, de asemenea, CE să analizeze noi abordări privind soluționarea litigiilor de muncă care să permită unui grup internațional ad hoc de soluționare a litigiilor să impună măsuri reparatorii unei entități neconforme. Un proces rapid este deja folosit pentru măsurile antidumping ale UE și ar putea fi extins la dumpingul social. În conformitate cu documentul neoficial prezentat de Franța și Țările de Jos (48), CESE sugerează, în general, ca punerea eficientă în aplicare a dispozițiilor privind CDD să fie legată de o punere în aplicare etapizată a reducerii tarifelor. |
| --- | --- |

7.6.

| 7.7. | CESE solicită o modernizare a mecanismului privind grupurile de experți actuale pentru comerțul și dezvoltarea durabilă, în cadrul cărora avocații specializați în dreptul comercial, dar și experții în domeniul ocupării forței de muncă, al climei sau al drepturilor omului ar putea investiga plângerile în baza capitolelor privind comerțul și dezvoltarea durabilă. În cazul în care astfel de grupuri de experți identifică încălcări, ar trebui să declanșeze în mod automat un mecanism de soluționare a litigiilor între state, care să prevadă sancțiuni financiare sau de altă natură și măsuri reparatorii pentru partea vătămată (49). În acest sens, CESE a sugerat, de asemenea, un secretariat independent privind condițiile de muncă și un mecanism colectiv de tratare a plângerilor (50). |
| --- | --- |

7.7.

| 7.8. | Noul responsabil cu aplicarea dispozițiilor în materie comercială trebuie să preia inițiativa de asigurare a respectării angajamentelor „în special [a celor] referitoare la capitolele privind comerțul și dezvoltarea durabilă și preocupările sociale și de mediu apărute în legătură cu alte capitole din acordurile comerciale și de investiții” și trebuie să înceapă „investigații inițiate în mod eficient, în timp util, susținute prin resurse adecvate și să atribuie un rol clar părților interesate recunoscute, atât pentru a depune plângeri, cât și pentru a participa la orice audieri publice ulterioare” (51). |
| --- | --- |

7.8.

| 7.9. | Întreprinderile joacă un rol important, prin asigurarea respectării drepturilor muncii și sociale, prin susținerea și punerea în aplicare a legilor care protejează drepturile lucrătorilor și prin standarde decente convenite cu sindicatele atât în operațiunile directe, cât și de-a lungul lanțurilor lor de aprovizionare. CESE a solicitat CE să elaboreze clauze privind RSI cu angajamente solide și în conformitate cu instrumentele ONU și OCDE (52). S-ar asigura astfel sprijinirea de către acordurile comerciale a unui bun comportament comercial și s-ar preveni dumpingul social și subminarea standardelor sociale. |
| --- | --- |

7.9.

| 7.10. | Acordurile comerciale și de investiții internaționale joacă un rol esențial în punerea în aplicare uniformă a acestor standarde atât de către investitori, cât și de către guverne. Un raport recent al OCDE (53) enumeră numeroase inițiative existente sau emergente la nivel național și regional. Această varietate de reglementări este o provocare, deoarece unele abordări sunt orizontale, altele sunt specifice problemelor. Ele afectează diferit întreprinderile, datorită pragurilor și domeniilor de aplicare diverse. Chiar și țările OCDE au standarde de raportare variate. Există un caz clar pentru condiții de concurență echitabile: convergența ascendentă între toate standardele aplicabile ar garanta securitatea juridică și concurența loială pentru toți. |
| --- | --- |

7.10.

8.   Eliminarea deficiențelor de guvernanță: importanța poziției de lider a UE la nivel mondial

| 8.1. | Un standard european privind obligația de diligență este o măsură indispensabilă pentru a asigura respectarea și aplicarea drepturilor omului și a muncii decente în lanțurile de aprovizionare. Acesta ar contribui la punerea în aplicare a Principiilor directoare ale ONU privind afacerile și drepturile omului, a Declarației Tripartite a OIM și a Orientărilor OCDE. Adoptarea sa ar completa, de asemenea, inițiativa națională luată în vederea îndeplinirii ODD, în special în privința eradicării exploatării copiilor și a muncii forțate. |
| --- | --- |

8.1.

| 8.2. | Standardul ar contribui, de asemenea, la crearea unor lanțuri de aprovizionare mai fiabile, durabile și bine gestionate, crescând astfel reziliența și eficacitatea gestionării în perioadele de criză. Acest lucru ar fi deosebit de important, de exemplu în ceea ce privește sănătatea și siguranța în muncă. |
| --- | --- |

8.2.

| 8.3. | Acțiunile europene au nevoie de îmbunătățiri complementare ale cadrului normativ internațional pentru a asigura coerența politicilor globale. Realizarea de progrese multilaterale începe uneori cu acțiuni unilaterale ambițioase. CESE consideră că UE ar putea fi în măsură să preia inițiativa privind obligația de diligență, în special în contextul poziției de lider la nivel global a întreprinderilor europene. |
| --- | --- |

8.3.

| 8.4. | CESE solicită UE și statelor sale membre să realizeze progrese reale către instrumente mai eficace și cu caracter obligatoriu la nivel internațional, însoțite de inițiative reînnoite pentru promovarea aplicării eficiente a instrumentelor și cadrelor existente. Acestea trebuie să includă sprijin pentru un Tratat obligatoriu al ONU privind afacerile și drepturile omului (54) și să solicite instituirea unei Convenții a OIM privind munca decentă în lanțurile de aprovizionare (55), în conformitate cu discuția care a avut loc la Conferința Internațională a Muncii din 2016, și să se bazeze pe convențiile fundamentale și actualizate ale OIM și pe Declarația OIM privind principiile și drepturile la locul de muncă. CESE consideră că este urgent nevoie ca o anchetă globală să analizeze modul în care standardele internaționale de muncă abordează deficitele în materie de muncă decentă și să se elimine orice deficiențe identificate. |
| --- | --- |

8.4.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  OIM, Munca decentă în lanțurile de aprovizionare globale, Raportul IV, 2016.

1

Munca decentă în lanțurile de aprovizionare globale

(2)  JO C 97, 24.3.2020, p. 9.

2

(3)  JO C 303, 19.8.2016, p. 17.

3

(4)  JO C 47, 11.2.2020, p. 38.

4

(5)  Avizul CESE pe tema „Obligația de diligență” (aviz exploratoriu la solicitarea Consiliului/PE) (INT/911, septembrie 2020) (a se vedea pagina 136 din prezentul Jurnal Oficial).

5

(6)  A se vedea nota de subsol 3.

6

(7)  JO C 227, 28.6.2018, p. 27.

7

(8)  Avizul CESE pe tema „Punerea în aplicare a acordurilor de liber schimb: 1 ianuarie 2018-31 decembrie 2018” (REX/525, iulie 2020) (JO C 364, 28.10.2020, p. 160).

8

(9)  A se vedea nota de subsol 3.

9

(10)  A se vedea nota de subsol 7.

10

(11)  A se vedea nota de subsol 2.

11

(12)  A se vedea nota de subsol 5.

12

(13)  Concluziile Consiliului (10254/16) din 20 iunie 2016 privind mediul de afaceri și drepturile omului.

13

(14)  Concluziile Consiliului (8833/16) din 12 mai 2016 privind UE și lanțurile valorice globale responsabile.

14

(15)  Discursul comisarului Reynders în cadrul unui webinar privind obligația de diligență, organizat de Grupul de lucru pentru conduita responsabilă în afaceri al PE la 29 aprilie 2020.

15

Discursul comisarului Reynders

(16)  UNCTAD, Raport privind investițiile mondiale (2013).

16

(17)  Raportul OIM Ocuparea forței de muncă la nivel global și perspective sociale din 2015.

17

Ocuparea forței de muncă la nivel global și perspective sociale

(18)  UNCTAD, Raport privind investițiile mondiale (2020).

18

(19)  Agenda 2030 pentru dezvoltare durabilă, pct. 68.

19

(20)  A se vedea nota de subsol 1.

20

(21)  A se vedea nota de subsol 3.

21

(22)  António Guterres, Pandemia de COVID-19 și drepturile omului „Ne privește pe noi toți”, aprilie 2020.

22

Pandemia de COVID-19 și drepturile omului „Ne privește pe noi toți”

(23)  Care sunt modalitățile de a trage la răspundere întreprinderile în cazul încălcărilor drepturilor omului asociate cu pandemia de COVID-19?, Business & Human Rights Resource Centre, 16 iunie 2020.

23

Care sunt modalitățile de a trage la răspundere întreprinderile în cazul încălcărilor drepturilor omului asociate cu pandemia de COVID-19?

(24)  Producătorii de mănuși medicale din Malaezia observă o creștere a comenzilor din cauza pandemiei de COVID-19 pe fondul preocupărilor legate de munca forțată, Business & Human Rights Resource Centre.

24

(25)  Declarație a Grupului de lucru al ONU privind afacerile și drepturile omului, Asigurarea respectării de către întreprinderi a drepturilor omului în timpul crizei provocate de pandemia de COVID-19 și nu numai: relevanța Principiilor directoare ale ONU privind afacerile și drepturile omului.

25

Asigurarea respectării de către întreprinderi a drepturilor omului în timpul crizei provocate de pandemia de COVID-19 și nu numai: relevanța Principiilor directoare ale ONU privind afacerile și drepturile omului

(26)  A se vedea nota de subsol 8.

26

(27)  Principiul director 22 al ONU, comentariu.

27

(28)  Principiul director 17 al ONU, comentariu.

28

(29)  A se vedea nota de subsol 7.

29

(30)  Orientările OCDE, partea a II-a, punctul A.12.

30

(31)  Orientările OCDE, partea a II-a, comentariile 18 și 19.

31

(32)  A se vedea nota de subsol 15.

32

(33)  Studiu asupra cerințelor privind obligația de diligență de-a lungul lanțului de aprovizionare, 2020.

33

Studiu asupra cerințelor privind obligația de diligență de-a lungul lanțului de aprovizionare

(34)  JO L 330, 15.11.2014, p. 1.

34

(35)  JO L 295, 12.11.2010, p. 23.

35

(36)  JO L 130, 19.5.2017, p. 1.

36

(37)  Legea franceză 2017-399 din 27 martie 2017 privind Obligația de diligență a societăților-mamă și a întreprinderilor contractante.

37

(38)  Cerere a investitorilor reprezentând 1 300 de miliarde USD și Lista declarațiilor și a aprobărilor întreprinderilor publice, Business & Human Rights Resource Centre, 2019.

38

(39)  A se vedea nota de subsol 4.

39

(40)  Inclusiv Carta internațională a drepturilor omului, precum și Convenția europeană a drepturilor omului și Carta socială europeană. În plus, definiția ar trebui să se bazeze pe tratatele UE și Carta drepturilor fundamentale a UE, precum și pe instrumentele și legislațiile naționale în domeniul drepturilor omului.

40

(41)  A se vedea nota de subsol 7.

41

(42)  A se vedea nota de subsol 7.

42

(43)  A se vedea nota de subsol 4.

43

(44)  Principiile directoare ale ONU privind afacerile și drepturile omului, punctul 14.

44

(45)  A se vedea nota de subsol 5.

45

(46)  A se vedea nota de subsol 4.

46

(47)  A se vedea nota de subsol 8.

47

(48)  Document neoficial din partea Țărilor de Jos și a Franței privind comerțul, efectele socioeconomice și dezvoltarea durabilă, mai 2020.

48

(49)  Avizul CESE pe tema „O urgență după pandemia de COVID-19: conceperea unei noi matrice multilaterale” (aviz din proprie inițiativă) (REX/529, iulie 2020) (JO C 364, 28.10.2020, p. 53).

49

(50)  A se vedea nota de subsol 7.

50

(51)  A se vedea nota de subsol 7.

51

(52)  A se vedea nota de subsol 7.

52

(53)  Raportul OCDE, 2020.

53

(54)  A se vedea nota de subsol 2.

54

(55)  A se vedea nota de subsol 3.

55

---

III Acte pregătitoare

Comitetul Economic şi Social European

A 554-a sesiune plenară a Comitetului Economic și Social European, 16.9.2020-18.9.2020

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/210 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/210

---

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – O strategie pentru IMM-uri pentru o Europă sustenabilă și digitală

[COM(2020) 103 final]

(2020/C 429/26)

| Raportor: | Milena ANGELOVA |
| --- | --- |
| Coraportor: | Panagiotis GKOFAS |

Raportor:

Milena ANGELOVA

Coraportor:

Panagiotis GKOFAS

| Sesizare | Comisia Europeană, 22.4.2020 |
| --- | --- |
| Temeiul juridic | Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru piața unică, producție și consum |
| Data adoptării în secțiune | 22.7.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri) | 219/0/0 |

Sesizare

Comisia Europeană, 22.4.2020

Temeiul juridic

Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru piața unică, producție și consum

Data adoptării în secțiune

22.7.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului

(voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri)

219/0/0

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | CESE salută Strategia pentru IMM-uri – un document necesar și așteptat cu mare interes. CESE apreciază abordarea cuprinzătoare și sistematică a strategiei și salută faptul că trece în revistă mijloacele, instrumentele și măsurile existente, care s-au dovedit a fi utile, îmbunătățindu-le și plasându-le într-un cadru comun, bine coordonat. CESE solicită Comisiei Europene (CE) să pună în aplicare strategia prin adoptarea unei abordări coerente, integrate și transversale, care să plaseze IMM-urile în centrul tuturor deciziilor politice esențiale, cum ar fi Pactul verde, strategia industrială, precum și atunci când definește bugetul UE și consolidează capacitatea de acțiune a planului de redresare pentru Europa. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | CESE se angajează să contribuie la finalizarea rapidă a strategiei în favoarea IMM-urilor și susține aplicarea unei guvernanțe pe mai multe niveluri; la nivelul UE, un grup operativ pentru IMM-uri care să cuprindă reprezentanți din mai multe direcții generale trebuie să se asigure că:






  — | principiul „a gândi mai întâi la scară mică” este aplicat în toate domeniile de politică care afectează IMM-urile și mai ales în cazul planului de redresare pentru Europa, al programului InvestEU, al instrumentului de sprijin pentru solvabilitate și al Planului de investiții al Pactului verde european; |
| --- | --- | --- |

1.2.

—

principiul „a gândi mai întâi la scară mică” este aplicat în toate domeniile de politică care afectează IMM-urile și mai ales în cazul planului de redresare pentru Europa, al programului InvestEU, al instrumentului de sprijin pentru solvabilitate și al Planului de investiții al Pactului verde european;

| — | punerea în aplicare a „strategiei pentru următoarea generație de IMM-uri” și a inițiativei în favoarea întreprinderilor mici (Small Business Act) are loc și este evaluată în cadrul semestrului european și al tabloului de bord privind IMM-urile, deja instituit; |
| --- | --- |

—

punerea în aplicare a „strategiei pentru următoarea generație de IMM-uri” și a inițiativei în favoarea întreprinderilor mici (Small Business Act) are loc și este evaluată în cadrul semestrului european și al tabloului de bord privind IMM-urile, deja instituit;

| — | statele membre (SM) se angajează cu fermitate să pună în aplicare Strategia pentru IMM-uri, dat fiind faptul că multe politici ale UE au eșuat ca urmare a reacțiilor negative, a lipsei de acțiune sau a evaziunii, inclusiv a suprareglementării, la nivel național; în acest context, trebuie acordată o atenție specială situației femeilor în mediul actual de afaceri; |
| --- | --- |

—

statele membre (SM) se angajează cu fermitate să pună în aplicare Strategia pentru IMM-uri, dat fiind faptul că multe politici ale UE au eșuat ca urmare a reacțiilor negative, a lipsei de acțiune sau a evaziunii, inclusiv a suprareglementării, la nivel național; în acest context, trebuie acordată o atenție specială situației femeilor în mediul actual de afaceri;

| — | organizațiile care reprezintă IMM-urile și partenerii sociali au un rol central și mai important, putând aduce contribuții constructive, în condițiile în care acest aspect lipsește într-o anumită măsură din propunerea actuală a CE; |
| --- | --- |

—

organizațiile care reprezintă IMM-urile și partenerii sociali au un rol central și mai important, putând aduce contribuții constructive, în condițiile în care acest aspect lipsește într-o anumită măsură din propunerea actuală a CE;

| — | conceptul de ecosisteme ca domenii prioritare pentru finanțare este introdus numai după consultări aprofundate cu organizațiile care reprezintă IMM-urile la nivelul UE, la nivel național și regional, pentru a garanta că reflectă situația concretă a IMM-urilor, întrucât pare să fie o măsură prea îndrăzneață. |
| --- | --- |

—

conceptul de ecosisteme ca domenii prioritare pentru finanțare este introdus numai după consultări aprofundate cu organizațiile care reprezintă IMM-urile la nivelul UE, la nivel național și regional, pentru a garanta că reflectă situația concretă a IMM-urilor, întrucât pare să fie o măsură prea îndrăzneață.

| 1.3. | Deși ia notă de faptul că propunerea a fost lansată înainte de izbucnirea epidemiei de COVID-19, CESE solicită CE să elaboreze o „strategie pentru următoarea generație de IMM-uri”, care să țină seama de măsurile de sprijin pentru IMM-uri din planul de redresare pentru Europa pentru a le ajuta să atenueze efectele negative ale izolării, distanțării fizice și măsurilor de securitate sanitară asupra activității lor economice, precum și să se redreseze rapid. CESE salută crearea unui instrument de redresare și reziliență corelat cu bugetul UE, dar ar dori să existe o garanție concretă că el va ajunge la toate IMM-urile aflate în dificultate, prin măsuri de sprijin adaptate. Aceasta necesită o revizuire mai cuprinzătoare a politicii și propuneri mai exacte și mai specifice privind modalitățile de promovare a digitalizării, a inovării și a sustenabilității în cadrul IMM-urilor. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | „Strategia pentru generația următoare de IMM-uri” va necesita un cadru de punere în aplicare solid și o puternică coerență la nivelul politicii. CESE recomandă CE, Consiliului, PE, organismelor consultative și agențiilor UE să convină asupra unei foi de parcurs privind punerea în aplicare multianuală, cu indicatori de referință și un calendar al obiectivelor pe termen scurt, mediu și lung. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | CESE solicită ca organizațiilor de IMM-uri să li se acorde posibilitatea de a se implica în mai mare măsură în procesul de punere în aplicare a strategiei pentru IMM-uri, inclusiv prin instituirea unui program al UE care să le permită organizațiilor de IMM-uri și partenerilor sociali să-și consolideze capacitățile și să sprijine acțiuni comune, să funcționeze ca un ghișeu unic de informare și asistență tehnică, prin implicarea lor strânsă în desemnarea și observarea reprezentanților IMM-urilor, precum și prin adoptarea unui sistem de monitorizare care să măsoare eficiența acestora. Rețeaua întreprinderilor europene (Enterprise Europe Network – EEN) trebuie fundamental reformată astfel încât să joace un rol mai semnificativ în consilierea IMM-urilor, după cum a prevăzut CE, mai ales în ceea ce privește tranziția sustenabilă, întrucât, în majoritatea statelor membre, ea nu ajunge la IMM-uri și, cu siguranță, nici la întreprinderile meșteșugărești. CESE consideră că evoluția punerii în aplicare și eficacitatea strategiei trebuie monitorizate, evaluate și controlate periodic de către un observator al UE independent, desemnat în scopul elaborării și propunerii rapide de măsuri corective, ori de câte ori este necesar. |
| --- | --- |

1.5.

2.   Observații generale și o abordare orientată spre viitor

| 2.1. | CESE solicită CE și statelor membre să ia serios în considerare extinderea domeniului de aplicare și asigurarea punerii eficiente în aplicare a măsurilor pentru promovarea competitivității și a capacității de inovare ale IMM-urilor, pentru a le ajuta să își îmbunătățească productivitatea bazată pe mai mulți factori și pentru a le sprijini în activitățile comerciale obișnuite. Deși recunoaște importanța inovării și a digitalizării, CESE subliniază că marea majoritate a IMM-urilor din UE au o nevoie stringentă de sprijin pentru a-și moderniza tehnologia, pentru a face față chestiunilor legate de resursele umane și pentru a îmbunătăți performanța antreprenorială. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | CESE apreciază în mod deosebit intenția CE de a pune în aplicare măsuri care să vizeze nevoile specifice ale tuturor subgrupurilor de IMM-uri, cum ar fi întreprinderile generatoare de valoare, microîntreprinderile, întreprinderile mici, publice, familiale și tradiționale, precum și cele situate în regiuni îndepărtate, lucrătorii care desfășoară activități independente și întreprinderile meșteșugărești, precum și IMM-urile care fac parte din economia socială, întrucât satisfacerea corespunzătoare a nevoilor lor specifice constituie un factor-cheie al succesului. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Toate componentele axate pe IMM-uri din cadrul fondului european de redresare trebuie să fie monitorizate sistematic pentru a le garanta capacitatea de a oferi IMM-urilor sprijinul necesar, de exemplu noul instrument pentru solvabilitate. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | CESE solicită CE să elaboreze o foaie de parcurs realistă privind punerea în aplicare multianuală, care să stabilească resursele și măsurile adecvate, consultările și acțiunile comune cu partenerii sociali, un raport intermediar independent, mecanismele de monitorizare și de evaluare a impactului. Pentru a asigura succesul tranziției digitale, este vital ca propunerile ambițioase pentru programele Europa digitală și Orizont Europa din următorul cadru financiar multianual să fie mai bine orientate către IMM-uri și să prevadă o acoperire geografică mai echitabilă. CESE subliniază importanța canalizării eficiente a finanțării pentru IMM-uri și a măsurilor de sprijin pentru microîntreprinderi, inclusiv pentru întreprinderile tradiționale. |
| --- | --- |

2.4.

3.   Pilonul 1

| 3.1. | CESE salută recunoașterea necesității de a adapta măsurile de sprijin la IMM-uri pentru a le ajuta să prospere într-un mod neutru din punctul de vedere al impactului asupra climei, eficient din punctul de vedere al utilizării resurselor și caracterizat de competențe digitale și flexibilitate. Consilierii în materie de sustenabilitate și voluntarii din domeniul digital pot ajuta IMM-urile să devină competente în domeniul digital, să își actualizeze tehnologia, să se pregătească pentru o tranziție reușită către sustenabilitate și să identifice soluții eficiente din punctul de vedere al utilizării resurselor și neutre din punctul de vedere al impactului asupra climei. Rolul și responsabilitățile lor trebuie să fie facilitate și consolidate de organizațiile IMM-urilor de la nivelul UE, de la nivel național și regional. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | CESE apreciază rolul special preconizat pentru partenerii sociali și speră ca principiul parteneriatului să fie consolidat în continuare, iar statele membre să îl aplice mai eficient. Organizațiile IMM-urilor de la nivelul european, național și local joacă un rol esențial, sensibilizând IMM-urile și ajutându-le să înțeleagă măsurile de sprijin cuprinse în politica pentru IMM-uri, în special marea majoritate a IMM-urilor, care sunt întreprinderi tradiționale și/sau microîntreprinderi și/sau își desfășoară activitatea în zone îndepărtate și rurale și trebuie să recupereze decalajul față de ritmul accelerat al revoluției digitale. CESE este gata să sprijine aceste organizații și partenerii sociali să creeze o rețea de colectare și schimb de bune practici și idei de măsuri de sprijin și de mediere socială specifică, care să se înscrie în cadrul de dialog social. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | CESE salută gama largă de mecanisme de facilitare a tranziției IMM-urilor către durabilitate/circularitate și a conformității lor cu legislația. Comitetul subliniază importanța punerii rapide în aplicare a Planului de acțiune pentru economia circulară (CEAP) și a introducerii unui prag ambițios al prețului pentru emisiile de dioxid de carbon, precum și a mecanismului de ajustare la frontieră a emisiilor de dioxid de carbon. CESE subliniază capacitatea Mecanismului pentru o tranziție justă de a sprijini dezvoltarea noii economii și recomandă ca, atunci când este necesar, să se ia măsuri sociale și de sprijin pentru a preveni criza și a evita ca tranziția către o economie circulară cu emisii scăzute de carbon să afecteze categoriile cele mai defavorizate, inclusiv sprijin pentru sectorul privat, atunci când se percep efecte negative, și, în special, pentru IMM-uri. Pentru a încuraja IMM-urile să devină mai verzi, trebuie stimulat potențialul lor pentru inovații radicale și revoluționare, astfel încât tranziția ecologică să se afle în prim plan. Cu sprijin adecvat, în natură și în domeniul legislativ, IMM-urile vor putea să valorifice practicile inovatoare și sustenabile mai rapid decât firmele mari. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | O politică eficace privind drepturile de proprietate intelectuală (DPI) este esențială pentru succesul întreprinderilor inovatoare, în special al IMM-urilor și al întreprinderilor nou-înființate. DPI, inclusiv brevetele, mărcile comerciale, drepturile de autor și alte active bazate pe cunoaștere, trebuie să devină parte integrantă din strategiile comerciale ale multor IMM-uri. Întreprinderile au nevoie de un cadru solid și fiabil în materie de DPI, adecvat erei digitale. Sistemul unic de brevetare al UE ar trebui să devină rapid operațional, astfel încât să asigure securitatea juridică și să permită IMM-urilor să își dezvolte și să își protejeze invențiile la un cost rezonabil și cu sarcini administrative reduse. O abordare colaborativă între CE, statele membre și Oficiul European de Brevete (OEB), care să extindă serviciile de înregistrare a brevetelor, inclusiv sprijinul financiar, care să îmbunătățească accesul IMM-urilor la justiție în cazul contrafacerii brevetelor, îndeosebi printr-un mecanism de asigurare de protecție juridică, și care să reformeze procedura de contestații a OEB, ar fi esențială pentru consolidarea în continuare a dezvoltării și protecției know-how-ului IMM-urilor. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Spiritul antreprenorial este forța motrice a IMM-urilor. CESE solicită CE să se concentreze mai mult asupra promovării, consolidării și cultivării spiritului și mentalității antreprenoriale și a unei abordări în cunoștință de cauză cu privire la asumarea de riscuri, precum și asupra asigurării unei imagini mai favorabile a antreprenorilor care se confruntă cu dificultăți financiare. Deși este incontestabil important, nu este suficient să se pună accentul numai pe educația și formarea antreprenorială, la toate nivelurile de învățare; ar trebui să se ia măsuri și pentru ca rolul antreprenorului să fie mai bine apreciat de către societate, inclusiv prin promovarea bunelor exemple și a modelelor de urmat. Ar trebui promovate perfecționarea și formarea antreprenorilor. Strategia ar putea stabili măsuri pentru consolidarea în continuare a mobilității forței de muncă în interiorul UE și în țări terțe și ar putea explora instrumente suplimentare, pe lângă regimul simplificat al UE privind vizele. CE, alături de statele membre, trebuie să pună la dispoziția IMM-urilor infrastructura pentru inovare, de exemplu laboratoare, dotări TIC, clădiri de birouri și sprijin juridic și în materie de proprietate intelectuală, care, la niveluri adecvate, ar reduce substanțial pragul pentru întreprinderile nou-înființate și ar deschide oportunități pentru antreprenorii care lucrează cu normă redusă. De asemenea, CE ar putea stimula agențiile guvernamentale să asigure medii în care IMM-urile să își poată testa prototipurile, facilitând astfel finanțarea IMM-urilor inovatoare prin reducerea riscului tehnic pentru investitori. Elaborarea unei analize eficace privind competențele necesare, prin influențarea programelor școlare, este esențială. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Resursele umane reprezintă un factor determinant esențial al competitivității, în special pentru IMM-uri, care dispun, de obicei, de mai puține instrumente organizaționale, manageriale și financiare pentru a atrage, a motiva și a păstra personalul calificat. Prin urmare, CESE subliniază că este important ca IMM-urile să fie ajutate, inclusiv prin mijloace financiare, să recruteze personal experimentat și calificat, și se așteaptă ca acest aspect să reprezinte o parte esențială a componentei dedicate IMM-urilor din cadrul viitorului Pact pentru competențe. CESE sprijină responsabilitatea comună a guvernelor, angajatorilor, regiunilor și cetățenilor în ceea ce privește perfecționarea și/sau recalificarea forței de muncă. Educația și formarea profesională (EFP) trebuie să devină o opțiune de primă clasă, alături de promovarea învățământului terțiar pentru a sprijini tranziția pieței forței de muncă. Este important ca programele de studiu să fie orientate către rezultatele învățării, întrucât astfel vor contribui la stimularea unor tranziții oportune și eficiente. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Îmbunătățirea capacității digitale a IMM-urilor este vitală. Ea trebuie să înceapă cu grupurile de IMM-uri mai puțin pregătite, cum ar fi microîntreprinderile și întreprinderile foarte tradiționale, cu experiență limitată sau fără experiență în domeniul digitalizării. Aceste IMM-uri trebuie să fie beneficiarele cursurilor intensive în domeniul digital care îi vizează atât pe antreprenori, cât și pe angajații IMM-urilor, iar de nevoile lor va trebui să se țină seama și atunci când vor fi concepute centrele de inovare digitală, astfel încât să le permită să își perfecționeze și să își îmbunătățească competențele profesionale și să devină utilizatori avansați ai tehnologiei. Centrele de inovare digitală ar trebui să fie dotate în mod adecvat pentru a ajuta IMM-urile să efectueze evaluări ale riscurilor și ar trebui să protejeze datele în mod eficient. CESE sprijină strategia europeană privind datele, deja anunțată, care vizează accesibilitatea mai largă a datelor și facilitarea fluxurilor de date între întreprinderi și autorități. Libera circulație a datelor trebuie garantată și partajarea datelor între companii ar trebui să fie încurajată pentru a îmbunătăți cooperarea de-a lungul lanțurilor valorice și a asigura oportunități pentru creșterea puterii economice prin sporirea disponibilității și accesibilității informațiilor (de la administrațiile publice sau din cadrul lanțului valoric) privind partajarea și portabilitatea datelor. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Rețeaua de bandă largă din UE – ca o condiție prealabilă esențială pentru digitalizare – trebuie amplu extinsă, astfel încât întreprinderile să poată deveni mai digitalizate fără ca niciuna dintre ele să fie lăsată în urmă. Având în vedere că UE încă înregistrează un progres limitat, în special în zonele rurale în care sunt situate multe IMM-uri, toate celelalte inițiative de la nivelul UE ar trebui să țină seama de acest aspect pornind de la realitatea de pe teren și să ia măsuri acolo unde este nevoie. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | CESE solicită măsuri de sprijin specifice, dedicate digitalizării și conectivității sporite a unor sectoare precum sănătatea, educația, administrația publică, produsele alimentare și agricultura, producția și transporturile. Transformarea digitală ar trebui să se fondeze pe deschidere (mai exact, nondependență), simplitate, informații, automatizare, încredere și securitate, din moment ce ne propunem să construim modele de afaceri, procese, programe informatice și sisteme antreprenoriale noi. Transformarea digitală se află în centrul redresării economice și al asumării rolului UE de lider în domeniul climatic. UE ar trebui să accelereze investițiile în eficiența energetică, transporturi, clădirile și procesele industriale cu emisii scăzute de carbon, în care digitalizarea deține un rol esențial. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | CESE recomandă accelerarea extinderii rețelelor de înaltă capacitate și sigure la nivel general, stimularea investițiilor private și intensificarea finanțării pentru zonele rurale și cele slab populate. Alocările de spectru planificate, care au fost probabil amânate din cauza crizei provocate de pandemia de COVID-19, ar trebui, de asemenea, să fie accelerate odată cu reluarea operațiunilor normale. La momentul respectiv, guvernele ar trebui să acorde prioritate și altor noi alocări de spectru – cu și fără licență – pentru a spori robustețea conectivității fără fir. |
| --- | --- |

3.10.

4.   Pilonul 2

| 4.1. | CESE salută atenția deosebită acordată IMM-urilor și aplicarea riguroasă a principiilor „doar o singură dată” și „digital în mod implicit”. CESE solicită CE ca punerea în aplicare a noii strategii să se bazeze totodată și pe principiul „acțiune în favoarea IMM-urilor” și atrage atenția asupra faptului că orice întârziere în implementarea măsurilor de sprijin pentru IMM-uri ar fi contraproductivă. În fond, IMM-urile se confruntă la ora actuală cu mai multe provocări decât oricând: efectele negative ale pandemiei de COVID-19, o concurență acerbă, penuria de forță de muncă calificată, noi forme de muncă și de consum, un flux de informații tot mai complex și mai amplu, resurse limitate pentru inovare, o depreciere constantă a rolului antreprenorilor, piețe financiare volatile, dificultăți de acces la finanțare, o strânsă dependență de mediul extern și o capacitate de negociere limitată. În ceea ce privește evaluarea impactului „măsurilor de suprareglementare” asupra IMM-urilor, CESE își reiterează opinia conform căreia obiectivele de reducere a sarcinii de reglementare ar trebui să se bazeze pe un test IMM aprofundat, pe evaluări ale impactului solide și pe o evaluare cuprinzătoare, care să includă societatea civilă și dialogul cu părțile interesate. Nivelul actual de protecție a cetățenilor, consumatorilor, lucrătorilor, investitorilor și mediului în statul membru nu trebuie pus sub semnul întrebării atunci când se pune în aplicare legislația UE. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Chestiunea plăților întârziate necesită în continuare o analiză atentă, iar revizuirea planificată a Directivei privind întârzierea în efectuarea plăților este o măsură importantă care ar trebui să implice îndeaproape consultarea IMM-urilor interesate. Ar putea fi utilă o intervenție la nivel cultural, astfel încât să se promoveze un comportament corect. În acest sens, o măsură specifică de sprijinire a acestui proces ar putea fi aceea de a crea un instrument, de exemplu un site internet, care să solicite întreprinderilor să își asume anumite principii legate de efectuarea plăților la timp. Pentru a proteja IMM-urile împotriva puterii superioare de negociere a întreprinderilor mai mari, CESE sugerează ca CE să extindă și să consolideze dispozițiile privind practicile comerciale neloiale B2B și P2B, extinzându-le la toate sectoarele, eventual ca parte a dreptului concurenței al UE, cu opțiunea ca IMM-urile să poată depune plângeri confidențiale la o autoritate centrală, care, în cazul UE, ar putea fi DG COMP. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Ca și în avizele sale anterioare, CESE își exprimă îndoiala cu privire la utilitatea rețelei reprezentanților IMM-urilor, care nu este pe deplin operațională în toate statele membre, precum și la capacitatea acestei rețele de a aduce o valoare adăugată reală. CESE recomandă mai curând să se consolideze rolul organizațiilor IMM-urilor, decât să se creeze un nou rol, cel al reprezentantului UE pentru IMM-uri, care să nu ofere nicio garanție în ce privește adoptarea unor reglementări favorabile IMM-urilor. CESE sugerează ca reprezentantul național pentru IMM-uri să fie numit cu acordul organizațiilor naționale ale IMM-urilor, care trebuie să se afle în contact permanent cu el și să îl tragă la răspundere în mod regulat. Punerea în aplicare a „Strategiei pentru IMM-uri de generația următoare” și a Small Business Act trebuie incluse în exercițiul semestrului european și în tabloul de bord privind IMM-urile, deja instituit. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Spațiile de testare în materie de reglementare s-au dovedit a fi un instrument util, iar CESE solicită să fie utilizate pe scară mai largă atunci când se introduc reglementări pentru IMM-uri și să fie mai bine promovate în rândul legiuitorilor naționali. CE ar trebui să clarifice cum, unde și de ce se vor aplica aceste spații de testare în materie de reglementare. Este evident că testul IMM-urilor din cadrul evaluării impactului trebuie încă îmbunătățit, pentru a se garanta că toate propunerile legislative sunt favorabile IMM-urilor. Noua platformă „Pregătiți pentru viitor” a CE ar trebui să se concentreze în mare măsură pe detectarea unor eventuale sarcini care ar putea crea obstacole în calea regenerării socioeconomice. UE ar trebui, de asemenea, să instituie spații de testare în materie de reglementare la nivelul UE, în scopul de a consolida piața unică, asigurând că stimulează armonizarea, și să ofere cu promptitudine inovatorilor securitate juridică pentru soluții inovatoare pretutindeni în Europa. În UE sunt mai multe întreprinderi nou-înființate și IMM-uri inovatoare decât în SUA sau China, dar mai multe studii arată că aceste întreprinderi preferă să își implementeze soluțiile inovatoare în afara Europei. Există multe motive în acest sens, printre care lipsa stimulentelor financiare în Europa și piața unică fragmentată. De aici și importanța introducerii de spații de testare în materie de reglementare, ceea ar încuraja întreprinderile să rămână în Europa și, sperăm, să contribuie la crearea de „campioni” europeni pe termen mai lung. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Garantarea unor achiziții publice mai accesibile și favorabile pentru IMM-uri împiedică criminalitatea transfrontalieră și abuzurile pe piață. Încurajarea IMM-urilor să se implice mai activ în acțiunile de solidaritate și sectoarele strategice și esențiale, precum bunuri/servicii în domeniul sănătății și siguranței, spațiul aerian și apărarea, reprezintă o modalitate eficace pentru o integrare mai bună a lor în lanțurile valorice și ar fi un demers cu siguranță apreciat în cadrul unui sistem comercial deschis, care combate protecționismul în creștere. În plus, epidemia de COVID-19 a arătat cât de important este să existe lanțuri de aprovizionare diversificate, dar și ca acestea să fie amplasate în zone de țărm/apropiate de țărm, fiind esențial ca IMM-urile să fie ajutate să își găsească locul în acest proces. Criza a oferit, de asemenea, numeroase exemple care arată cât de fragilă este încă piața unică; pentru a asigura buna funcționare a tuturor sectoarelor, este necesar un plan de acțiune, care reprezintă un aspect esențial pentru IMM-uri, precum și pentru a încuraja IMM-urile să se extindă în mod activ pe piețele externe. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | CE trebuie să fie mai ambițioasă în eforturile sale de a garanta accesul IMM-urilor la procedurile de achiziții publice, încercând, în cooperare cu furnizorii de servicii publice, să sporească transparența achizițiilor publice și să asigure conformitatea contractelor publice cu normele pieței unice a UE. CESE sugerează ca aceste aspecte să fie realizate mai ales prin:






  — | creșterea și monitorizarea constantă a ratei de participare a IMM-urilor; |
| --- | --- | --- |

4.6.

—

creșterea și monitorizarea constantă a ratei de participare a IMM-urilor;

| — | simplificarea procedurilor administrative și punerea la dispoziție a unor servicii publice și digitale optimizate; |
| --- | --- |

—

simplificarea procedurilor administrative și punerea la dispoziție a unor servicii publice și digitale optimizate;

| — | desemnarea unui punct unic de contact în fiecare stat membru în care să poată fi înregistrate și monitorizate plângerile sau problemele legate de procedurile de achiziții publice; |
| --- | --- |

—

desemnarea unui punct unic de contact în fiecare stat membru în care să poată fi înregistrate și monitorizate plângerile sau problemele legate de procedurile de achiziții publice;

| — | îmbunătățirea accesului la procedurile de contestație în legătură cu rezultatul procedurilor de licitație. |
| --- | --- |

—

îmbunătățirea accesului la procedurile de contestație în legătură cu rezultatul procedurilor de licitație.

| 4.7. | În mod similar, UE trebuie să își continue eforturile în direcția unei transparențe sporite și a unei cooperări mai strânse cu industria UE în ansamblu său, în cadrul investigațiilor instrumentului de apărare comercială, și trebuie să faciliteze în continuare accesul IMM-urilor la aceste instrumente. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | CESE își exprimă îngrijorarea cu privire la dificultățile întâmpinate de sectorul comerțului cu amănuntul, în special în perioada de izolare instituită din cauza epidemiei de COVID-19, și solicită măsuri specifice de sprijin și promovare. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Portalul digital unic, conectat la ghișeele unice din statele membre, va oferi informații și sprijin IMM-urilor, iar organizațiile naționale și regionale ale IMM-urilor le vor ajuta să identifice și să recunoască soluțiile cele mai potrivite situației lor. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | Facilitarea transferurilor de întreprinderi este extrem de importantă, deoarece va motiva o întreagă generație să mențină în activitate întreprinderile familiale și va facilita transferurile de proprietate în cazurile în care proprietarul sau proprietarii nu dețin competențele, resursele și ideile necesare pentru a putea conduce întreprinderea în continuare. Cumpărarea acțiunilor întreprinderilor de către salariați, prin crearea unei cooperative și a altor forme de participare a angajaților poate fi, de asemenea, examinată în astfel de cazuri. De asemenea, este extrem de important să se identifice cele două tipuri diferite de transferuri de întreprinderi, pentru a înțelege modul în care legislația specifică afectează fiecare tip. Trebuie făcută distincția între „transferurile de întreprinderi în cadrul familiei” și „transferurile de întreprinderi către entități externe”, cu o definiție separată pentru fiecare. Cadrul legislativ trebuie să fie mai flexibil pentru a facilita achiziționarea unei întreprinderi existente în cazurile care presupun în prezent riscuri mari, costuri semnificative și proceduri complicate. Ar trebui să se acorde o atenție deosebită transferurilor transfrontaliere de IMM-uri, pentru a aborda costurile ridicate asociate acestor tranzacții și reglementările substanțial diferite ale statelor membre. Dincolo de chestiunea transferurilor, CESE recomandă instituirea unei societăți europene 2.0 pentru IMM-uri sub forma unei societăți private europene [Societas Privata Europaea (SPE)] în scopul facilitării extinderii și dezvoltării transfrontaliere a IMM-urilor. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | Pentru a permite IMM-urilor să beneficieze pe deplin de avantajele acordurilor comerciale, CESE solicită ca, în cadrul viitoarelor negocieri comerciale bilaterale ale UE cu țările terțe, capitolele privind IMM-urile să devină o abordare standard, precum și să se înființeze comitete pentru IMM-uri, care să lanseze inițiative de schimb de informații între IMM-uri cu privire la acordurile de liber schimb și standardele tehnice și să monitorizeze utilizarea ALS de către IMM-uri atât în UE, cât și în cealaltă țară (celelalte țări) parte (părți) la acord. Fiind un instrument de sprijin pentru internaționalizarea IMM-urilor, EEN ar trebui îmbunătățită, la fel și cooperarea și sinergiile cu furnizorii naționali de servicii și federațiile de IMM-uri sectoriale și naționale. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | CE ar trebui să exploreze în continuare posibilitatea unei forme de drept al societăților comerciale europene, concepută pentru IMM-uri, inspirându-se din propunerea privind o societate privată europeană. În strategia sa pentru IMM-uri, CE intenționează să evalueze necesitatea unor măsuri suplimentare de drept al societăților comerciale pentru a facilita extinderea și dezvoltarea transfrontalieră a IMM-urilor. O propunere specifică, care abordează astfel de obiective, este crearea unei forme de drept al societăților comerciale europene, concepută pentru IMM-uri, după cum s-a menționat mai sus. Întrucât numai 2 % dintre IMM-urile europene investesc prin înființarea de sucursale în străinătate, din cauza diferențelor lingvistice, administrative și juridice între statele membre, care îngreunează înființarea de filiale în străinătate, ar trebui avută în vedere necesitatea unui mecanism juridic care să permită întreprinderilor să își gestioneze mai bine extinderea în cadrul UE. |
| --- | --- |

4.12.

| 4.13. | Dat fiind faptul că promovarea schimburilor comerciale ține, în esență, de competența guvernelor naționale, punerea cu succes în aplicare a ALS se bazează, în ultimă instanță, pe capacitatea, abilitatea și voința fiecărui stat membru de a promova un anumit acord comercial cu UE în cadrul comunității sale naționale de afaceri. CESE invită cele 27 de state membre și CE să se angajeze, în mod voluntar și în conformitate cu respectivele lor competențe, să pună în aplicare, pe plan intern, măsuri și activități specifice, prin intermediul planurilor de acțiune europene pentru punerea în aplicare, în vederea completării, la nivelul UE, a foilor de parcurs „externe” de punere în aplicare, stabilite în contextul ALS ale UE. Aceste planuri de acțiune ar trebui să contribuie și mai mult la monitorizarea eficace a transpunerii efective a angajamentelor negociate în cadrul ALS în țara terță respectivă, permițând totodată monitorizarea și compararea măsurilor specifice luate de guverne și de comunitatea de afaceri la nivel național și regional. |
| --- | --- |

4.13.

5.   Pilonul 3

| 5.1. | CESE își reiterează propunerea ca statele membre să fie încurajate să creeze și să dezvolte o rețea de „mediatori financiari”, coordonată de UE. Cu sprijinul grupului operativ propus referitor la lichiditatea IMM-urilor, această rețea ar trebui să utilizeze metodologii adecvate pentru a monitoriza punerea în aplicare a noilor măsuri ale CE orientate către lichiditatea microîntreprinderilor pe termen scurt, care au fost propuse la nivelul UE și la nivelul statelor membre. Pe lângă ajutorul acordat zi de zi IMM-urilor pentru a accesa fonduri, rețeaua poate ajuta totodată CE să colecteze și să analizeze date calitative pentru a afla cum sunt utilizate instrumentele financiare de către băncile intermediare pentru a ajunge la IMM-urile care au cea mai mare nevoie de resurse financiare și de ce nu se acordă credite IMM-urilor, în conformitate cu principiile care impun feedback din partea băncilor. Rețeaua ar trebui, de asemenea, să soluționeze litigiile de ordin mai general între IMM-uri și bănci, alți furnizori de servicii financiare și furnizori de lichidități. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | CESE este satisfăcut de eforturile specifice depuse pentru a diversifica sursele de finanțare pentru IMM-uri prin promovarea finanțării prin capitaluri proprii și prin utilizarea piețelor de creștere pentru IMM-uri, precum și prin identificarea unor opțiuni alternative de cotare destinate acestora. CESE solicită CE, cu sprijinul activ al organizațiilor de IMM-uri, să aibă în vedere introducerea unor măsuri specifice de instruire a personalului de conducere cu privire la avantajele și oportunitățile oferite de diferitele opțiuni de finanțare, ajutându-le să o aleagă pe cea mai potrivită cu nevoile lor, precum și a unor măsuri de promovare în continuare a soluțiilor adaptate oferite de experți. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | În conformitate cu pozițiile adoptate anterior privind încurajarea antreprenoriatului feminin și stimularea spiritului antreprenorial al femeilor, CESE salută cu căldură și în mod deosebit propunerea Comisiei de a lansa o inițiativă de finanțare inteligentă din perspectiva egalității de gen, menită să stimuleze finanțarea destinată întreprinderilor și fondurilor conduse de femei și să consolideze spiritul antreprenorial în rândul acestora. Într-adevăr, o prezență mai mare și mai puternică a femeilor, inclusiv în mediul antreprenorial, reprezintă o necesitate absolută pentru realizarea Europei viitorului. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | CESE salută elaborarea unui fond public-privat dedicat ofertelor publice inițiale și sprijină pe deplin crearea unor instrumente suplimentare de finanțare pentru IMM-uri prin capitaluri proprii, cvasicapital, capital de risc și partajarea riscurilor. CESE consideră că promovarea acestora și garantarea accesibilității lor sunt deosebit de importante pentru întreprinderile inovatoare mici și cu capitalizare medie. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Deși recunoaște că cotarea la bursă a IMM-urilor oferă oportunități de afaceri, CESE constată, de asemenea, că aceasta nu este potrivită pentru toate întreprinderile, având în vedere natura sarcinii administrative și costurile aferente. Utilizarea de acțiuni fără drept de vot ar putea fi o modalitate adecvată de încurajare a IMM-urilor, în special a întreprinderilor familiale, să acceseze capital fără a pierde controlul asupra propriei întreprinderi. Abordarea finanțării prin capitaluri proprii în același mod precum finanțarea prin îndatorare reprezintă o altă provocare. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Chiar dacă următorul buget al UE se va concentra, în mod logic, pe mobilizarea de fonduri pentru investiții, valoarea finanțării activităților paneuropene de consolidare a capacităților și a acțiunilor comune ale IMM-urilor nu ar trebui să fie subestimată și prezintă o importanță deosebită în situația actuală. Bugetul UE este deosebit de important pentru măsurile de dezvoltare a competențelor, internaționalizare, promovarea economiei circulare, a spiritului antreprenorial, a sprijinului pentru întreprinderile aflate în dificultate și a accesului la serviciile publice. Astfel de inițiative pot asigura o rentabilitate considerabilă a investițiilor pentru contribuabilii din UE și pentru IMM-urile care sunt beneficiare directe, motiv pentru care ar trebui să fie incluse în mod ferm în CFM revizuit. |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | Referitor la utilizarea activelor criptografice și a tokenurilor digitale de către IMM-uri, CESE invită Comisia Europeană, să monitorizeze îndeaproape utilizarea acestora, în cooperare cu organizațiile reprezentative ale IMM-urilor, întrucât activele criptografice au caracteristici unice care diferă de activele financiare tradiționale și, ca atare, creează noi provocări pentru întreprinderi (inclusiv pentru IMM-uri), în special în ceea ce privește securitatea și controalele interne. Astfel, IMM-urile ar trebui să înțeleagă mai întâi riscurile și beneficiile asociate activelor criptografice și să conceapă un mediu de control eficace care să poată garanta securitatea. În plus, dat fiind că activele criptografice sunt în mare măsură nereglementate, IMM-urile se pot confrunta cu anchete antifraudă în cazul în care investitorii depun plângeri împotriva lor. |
| --- | --- |

5.7.

6.   Punerea în aplicare și angajamentul statelor membre

| 6.1. | Sprijinul și angajamentul deplin al statelor membre reprezintă un factor-cheie pentru reușita unei implementări rapide a măsurilor din cadrul strategiei. CESE consideră că aplicarea deplină a principiului parteneriatului, prin colaborarea strânsă cu ambasadorii pentru antreprenoriatul strategic – a căror activitate ar trebui să asigure valoare adăugată – la punerea în aplicare a acestor măsuri, va produce rezultate concrete. CESE subliniază încă o dată importanța implicării îndeaproape în acest proces a organizațiilor de reprezentare a IMM-urilor de la nivelul UE, național și regional, deoarece ele reprezintă legătura directă cu mediul de afaceri. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | CESE înțelege motivele pentru care Comisia Europeană nu modifică definiția IMM-urilor, chiar dacă există opinii diferite cu privire la măsura în care definiția actuală este adecvată scopului urmărit și salută angajamentul de a evalua și de a prezenta rapoarte cu privire la problemele specifice evocate în procesul de consultare. Între timp, în conformitate cu avizele sale anterioare, CESE solicită CE să ajute statele membre să fie flexibile atunci când aleg metoda de punere în aplicare. |
| --- | --- |

6.2.

7.   IMM-urile se mobilizează și prosperă în perioada pandemiei de COVID-19

| 7.1. | Impactul tragic și tot mai grav al pandemiei de COVID-19 asupra sistemelor economice a afectat cel mai mult IMM-urile, în special microîntreprinderile. Acest impact negativ enorm pune serios în pericol rolul sistemic al IMM-urilor în economie și demonstrează importanța implicării depline și sistematice a partenerilor sociali și a organizațiilor societății civile (OSC) relevante în toate etapele procesului decizional și în înființarea rețelei de cunoștințe și formare rescEU, în cadrul mecanismului actual de protecție civilă al UE, astfel cum a propus deja CESE. |
| --- | --- |

7.1.

| 7.2. | CESE este deschis continuării discuțiilor pe marginea noii abordări propuse de CE, pentru a favoriza acordarea de sprijin mai curând ecosistemelor decât întreprinderilor în funcție de dimensiunile lor. Comitetul constată că, în prezent, CE recunoaște 14 ecosisteme și ar dori să sublinieze nevoia de a garanta o comunicare și o guvernanță eficiente, astfel încât să fie ascultate vocile tuturor părților interesate din aceste ecosisteme, și să se garanteze implicarea activă a organizațiilor care reprezintă IMM-urile la nivelul UE, la nivel național și regional. |
| --- | --- |

7.2.

| 7.3. | Măsurile prioritare de urgență, pe termen scurt, care sunt esențiale pentru IMM-uri și în special pentru microîntreprinderi, ar trebui să vizeze furnizarea de lichidități în mod transparent și în timp util, cu o rată echitabilă a dobânzii, utilizând intermediari financiari și fără obstacole nejustificate și sarcini bancare administrative nejustificate. În același timp, IMM-urile care decid că modelul lor de afaceri s-a învechit merită ajutor pentru lichidarea întreprinderii într-un mod ordonat și pentru demararea unei noi afaceri. |
| --- | --- |

7.3.

| 7.4. | Măsurile de sprijin la nivelul UE trebuie să ajungă efectiv la IMM-uri cât mai rapid, iar punerea lor în aplicare trebuie evaluată și monitorizată îndeaproape la nivelul UE și al statelor membre, pe baza unui mecanism comun adecvat de feedback, în cadrul căruia organizațiile de IMM-uri, intermediarii financiari, sectorul bancar și sectorul de garantare a creditelor să poată face schimb de date. Scopul este de a preveni impunerea unor întârzieri nejustificate și luarea de decizii arbitrare și discreționare ca răspuns la nevoile urgente de lichidități ale industriei meșteșugărești și ale IMM-urilor, care ar putea fi cauzate de diferențele existente în implementarea unor astfel de măsuri de către sistemele naționale de credite și intermediarii financiari. |
| --- | --- |

7.4.

| 7.5. | Este esențial să se conceapă și să se pună pe deplin în funcțiune un sistem armonizat și rapid de intervenție a UE în materie de lichidități, axat pe microîntreprinderi și întreprinderi mici. CESE sugerează ca CE să înființeze un grup operativ permanent de experți la nivel înalt privind lichiditatea microîntreprinderilor și a întreprinderilor mici, având ca scop facilitarea fluxurilor de lichidități ale IMM-urilor pe baza analizei unor date independente furnizate periodic, precum și o mai bună înțelegere a modului în care pot fi depășite obstacolele existente în calea lichidității IMM-urilor. Datele și practicile economice și financiare ar putea fi evaluate periodic de către Observatorul independent pentru IMM-uri. |
| --- | --- |

7.5.

| 7.6. | CESE solicită CE să ia în considerare modificarea anexei III la Directiva privind TVA, astfel încât statele membre să aibă libertatea de a reduce temporar cotele de TVA pentru unele dintre cele mai afectate sectoare, cum ar fi turismul și sectorul hotelier conex (HORECA), pentru lucrătorii independenți, industria meșteșugărească etc. CESE sprijină astfel de acțiuni, cu condiția să nu se creeze situații de concurență neloială și consideră că această condiție va fi îndeplinită datorită caracterului temporar al măsurii. |
| --- | --- |

7.6.

| 7.7. | Sunt necesare măsuri speciale de sprijin pentru a-i ajuta pe lucrători să-și reia activitatea, în special pe cei care lucrează pentru IMM-uri. Aceste măsuri includ un „permis galben”, sprijin pentru a permite demararea imediată a lucrărilor publice minore de la nivel local, informarea și consilierea persoanelor cu privire la comportamentele adecvate și la conformitatea cu măsurile de igienă și de sănătate și de securitate pentru a reduce și mai mult riscul de contaminare cu coronavirusul și o evaluare a riscului de COVID-19 care trebuie efectuată de organismele naționale și externe în materie de securitate și sănătate în muncă (SSM), pentru a garanta că astfel de măsuri sunt puse în aplicare în mod corespunzător și pentru a se reduce sarcinile și costurile aferente. Este esențial să se asigure echipamentul individual de protecție necesar pentru a permite angajaților să se întoarcă la muncă și să se sprijine capacitatea de producție a IMM-urilor care le furnizează prin realizarea de investiții directe și furnizarea de asistență tehnică, precum și prin adoptarea de standarde armonizate în domeniu. Organizațiile IMM-urilor au un rol de sprijin esențial, prin schimbul de protocoale și practici între membrii lor pentru a facilita redresarea și a reduce timpul necesar pentru a reveni la locul de muncă. |
| --- | --- |

7.7.

| 7.8. | O altă solicitare din partea partenerilor sociali din UE a fost îndeplinită în recenta modificare a Cadrului temporar pentru măsurile de ajutor de stat în ceea ce privește IMM-urile. Deși această modificare a ținut seama de beneficiile speciale acordate societăților în timpul crizei generate de COVID-19, cum ar fi amânarea plății impozitelor și acordarea de împrumuturi, ea a lăsat regula generală de minimis neschimbată. Regiunile și insulele îndepărtate și rurale beneficiază în mod tradițional de subvenții în domeniul transporturilor, a căror valoare acoperă frecvent cea mai mare parte a cuantumului de minimis. După încheierea crizei generate de COVID-19, astfel de regiuni nu vor mai avea decât foarte puțini turiști, și asta în cel mai bun caz, și vor trebui să profite de restabilirea comerțului cu bunuri pentru a se putea redresa. |
| --- | --- |

7.8.

| 7.9. | O redresare eficace va necesita un volum imens de investiții publice și private pentru a finanța dubla tranziție, pentru ca întreprinderile să poată rămâne competitive și pentru a permite înființarea de noi întreprinderi. Totuși, IMM-urile se confruntă cu dificultăți în ceea ce privește adaptarea la schimbări și reglementări complexe pe parcursul tranziției. Pentru a face posibile astfel de investiții extraordinare, UE va trebui să extindă instrumentele de finanțare existente (CFM, InvestEU, fondurile structurale și de coeziune, programul Orizont Europa, Europa digitală etc. și sprijinul financiar acordat de Grupul BEI, la care se adaugă mobilizarea Mecanismului european de stabilitate), să asigure flexibilitatea lor pe termen lung și să instituie un fond de redresare permanent pentru a ajuta statele membre să facă față provocărilor viitoare. Pentru a veni în ajutorul IMM-urilor din întreaga Europă aflate în dificultate financiară, este extrem de important ca statele membre să pună pe deplin în aplicare Directiva privind insolvența în ceea ce privește cadrele de restructurare preventivă și să ofere sprijin profesionist IMM-urilor, astfel încât acestea să se poată redresa în mod durabil sau să beneficieze de o a doua șansă. |
| --- | --- |

7.9.

| 7.10. | CESE solicită un program al UE care să ofere organizațiilor de IMM-uri consolidarea capacităților și sprijin pentru acțiuni comune și să acționeze ca un ghișeu unic pentru informare și asistență tehnică, ceea ce va deveni necesar și urgent după faza de ieșire din criză. Tot atât de important este ca UE să finanțeze baze de date multilingve, accesibile în mod gratuit, cu analize ale ciclului de viață al grupelor de produse, pentru a permite IMM-urilor, care nu pot genera aceste date în mod direct, să producă într-un mod mai ecologic. |
| --- | --- |

7.10.

| 7.11. | Chiar și înainte de criză, organizațiile IMM-urilor au fost implicate în dezvoltarea și furnizarea a diverse servicii pentru a veni în ajutorul IMM-urilor aflate în dificultate financiară, inclusiv în inițiativa „Early Warning Europe”. În lunile și anii următori, acest tip de sprijin va fi și mai solicitat. Punerea în aplicare a instrumentelor de avertizare timpurie definite în Directiva privind insolvența trebuie consolidată, pentru a se garanta că întreprinderile aflate în dificultate au acces la un sprijin eficient. |
| --- | --- |

7.11.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/219 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/219

---

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – Turism și transport în 2020 și ulterior

[COM(2020) 550 final]

(2020/C 429/27)

| Raportor: | Panagiotis GKOFAS |
| --- | --- |

Raportor:

Panagiotis GKOFAS

| Sesizare | Comisia Europeană, 17.6.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru piața unică, producție și consum |
| Data adoptării în secțiune | 4.9.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri) | 217/2/0 |

Sesizare

Comisia Europeană, 17.6.2020

Temei juridic

Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru piața unică, producție și consum

Data adoptării în secțiune

4.9.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului

(voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri)

217/2/0

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | CESE consideră că Comunicarea Comisiei Europene COM(2020) 550 final ar trebui să fie un instrument de politică strategică pentru regândirea modelului durabil al UE în materie de turism și transport. CESE solicită un pachet cuprinzător de măsuri, cu orientări și recomandări care să vizeze:






  1. | restabilirea în condiții de siguranță a liberei circulații fără restricții, redeschiderea coordonată a frontierelor interne și eliminarea controalelor la frontierele interne; |
| --- | --- | --- |

1.1.

1.

restabilirea în condiții de siguranță a liberei circulații fără restricții, redeschiderea coordonată a frontierelor interne și eliminarea controalelor la frontierele interne;

| 2. | restabilirea în condiții de siguranță a transporturilor și a conectivității, după adoptarea unui acord-cadru politic comun pentru toate statele membre ale UE;






  — | continuarea în condiții de siguranță a furnizării de servicii în domeniul turismului gastronomic și în cel hotelier; |
| --- | --- | --- |

2.

restabilirea în condiții de siguranță a transporturilor și a conectivității, după adoptarea unui acord-cadru politic comun pentru toate statele membre ale UE;

—

continuarea în condiții de siguranță a furnizării de servicii în domeniul turismului gastronomic și în cel hotelier;

| — | atingerea unui echilibru prin încheierea unui acord între statele membre ale UE privind gestionarea comună și în condiții de siguranță a deciziilor și politicilor în materie de frontiere și transporturi. Atât timp cât sunt efectuate verificări pentru depistarea infectărilor cu COVID-19, va exista personal suficient care să gestioneze tranzitul imediat și rapid al persoanelor; |
| --- | --- |

—

atingerea unui echilibru prin încheierea unui acord între statele membre ale UE privind gestionarea comună și în condiții de siguranță a deciziilor și politicilor în materie de frontiere și transporturi. Atât timp cât sunt efectuate verificări pentru depistarea infectărilor cu COVID-19, va exista personal suficient care să gestioneze tranzitul imediat și rapid al persoanelor;

| — | asigurarea finanțării instruirii lucrătorilor în hoteluri, restaurante, unități de alimentație publică, muzee, turismul nautic etc., astfel încât aceștia să poată aplica în mod corespunzător măsurile de prevenire a contaminării cu COVID-19; |
| --- | --- |

—

asigurarea finanțării instruirii lucrătorilor în hoteluri, restaurante, unități de alimentație publică, muzee, turismul nautic etc., astfel încât aceștia să poată aplica în mod corespunzător măsurile de prevenire a contaminării cu COVID-19;

| 3. | garantarea faptului că sănătatea și securitatea sunt prioritatea absolută în orice context, indiferent că este vorba sau nu de călătorii, întrucât aceasta este singura cale de a restabili încrederea în circulația persoanelor; |
| --- | --- |

3.

garantarea faptului că sănătatea și securitatea sunt prioritatea absolută în orice context, indiferent că este vorba sau nu de călătorii, întrucât aceasta este singura cale de a restabili încrederea în circulația persoanelor;

| 4. | adoptarea unui nou formular pentru localizarea pasagerilor (PLF) la nivelul UE, deoarece un astfel de sistem ar putea aduce o valoare adăugată suplimentară la nivelul UE într-o serie de domenii:






  — | Monitorizare la nivelul UE: dacă toate statele membre ar conveni să pună la dispoziție atât informațiile din noul PLF, cât și cele privind rezultatele analizelor de laborator ale călătorilor, am putea realiza economii de scară în ceea ce privește resursele de testare (1). Dacă toate țările UE ar conveni să utilizeze această tehnologie (așa cum au făcut Belgia și Germania până în prezent) și aceeași nouă formă standardizată a PLF, ar putea fi făcute estimări și previziuni fiabile la nivel de oraș, ca sursă de informații atât pentru politicile naționale, cât și pentru cele de la nivelul UE. Un astfel de efort ar fi o bună ilustrare a rolului UE: prin inovare și cooperare, putem atinge obiectivele noastre comune – sănătatea publică și activitatea economică – într-o perioadă de criză. |
| --- | --- | --- |

4.

adoptarea unui nou formular pentru localizarea pasagerilor (PLF) la nivelul UE, deoarece un astfel de sistem ar putea aduce o valoare adăugată suplimentară la nivelul UE într-o serie de domenii:

—

Monitorizare la nivelul UE: dacă toate statele membre ar conveni să pună la dispoziție atât informațiile din noul PLF, cât și cele privind rezultatele analizelor de laborator ale călătorilor, am putea realiza economii de scară în ceea ce privește resursele de testare (1). Dacă toate țările UE ar conveni să utilizeze această tehnologie (așa cum au făcut Belgia și Germania până în prezent) și aceeași nouă formă standardizată a PLF, ar putea fi făcute estimări și previziuni fiabile la nivel de oraș, ca sursă de informații atât pentru politicile naționale, cât și pentru cele de la nivelul UE. Un astfel de efort ar fi o bună ilustrare a rolului UE: prin inovare și cooperare, putem atinge obiectivele noastre comune – sănătatea publică și activitatea economică – într-o perioadă de criză.

| — | Pașaportul COVID-19: una dintre cele mai dificile sarcini din experiența noastră în sezonul turistic a fost cea privind valabilitatea rezultatelor PCR. Dacă toate statele membre ar decide să adopte aceeași platformă PLF, toate laboratoarele acreditate ar putea comunica rezultatele prin intermediul platformei în sine, creând astfel un pașaport COVID-19 pentru toți călătorii, care ar prezenta încredere și ar putea reduce la minimum riscul asociat cu călătoria; |
| --- | --- |

—

Pașaportul COVID-19: una dintre cele mai dificile sarcini din experiența noastră în sezonul turistic a fost cea privind valabilitatea rezultatelor PCR. Dacă toate statele membre ar decide să adopte aceeași platformă PLF, toate laboratoarele acreditate ar putea comunica rezultatele prin intermediul platformei în sine, creând astfel un pașaport COVID-19 pentru toți călătorii, care ar prezenta încredere și ar putea reduce la minimum riscul asociat cu călătoria;

| 5. | instituirea unui plan strategic comun al UE care să ajute statele membre să pună în aplicare măsuri economice și de sprijin pentru IMM-urile din domeniul turismului, restaurante, hoteluri, agenții de turism, ghizi turistici etc.;






  — | abordarea lipsei de lichidități, prin finanțare directă acordată mai ales microîntreprinderilor, restabilirea încrederii în rândul întreprinderilor, precum și introducerea voucherelor de călătorie; |
| --- | --- | --- |

5.

instituirea unui plan strategic comun al UE care să ajute statele membre să pună în aplicare măsuri economice și de sprijin pentru IMM-urile din domeniul turismului, restaurante, hoteluri, agenții de turism, ghizi turistici etc.;

—

abordarea lipsei de lichidități, prin finanțare directă acordată mai ales microîntreprinderilor, restabilirea încrederii în rândul întreprinderilor, precum și introducerea voucherelor de călătorie;

| — | accesul imediat la împrumuturi și aprobarea împrumuturilor pentru toate statele membre, sub supravegherea BCE și a UE, cu garanții din partea UE și a statelor membre; |
| --- | --- |

—

accesul imediat la împrumuturi și aprobarea împrumuturilor pentru toate statele membre, sub supravegherea BCE și a UE, cu garanții din partea UE și a statelor membre;

| — | crearea imediată a unui mecanism european de monitorizare a punerii în aplicare a măsurilor de sprijin pentru IMM-uri și lucrători, punând un accent deosebit pe lichiditate, creditare și transparența măsurilor de sprijin; |
| --- | --- |

—

crearea imediată a unui mecanism european de monitorizare a punerii în aplicare a măsurilor de sprijin pentru IMM-uri și lucrători, punând un accent deosebit pe lichiditate, creditare și transparența măsurilor de sprijin;

| 6. | consolidarea și extinderea programului SURE care acoperă șomajul lucrătorilor și compensarea costurilor salariale ale IMM-urilor; IMM-urile ar trebui să fie scutite de la plata unei părți din salariile lor și să aibă obligația de a integra lucrători prin scheme naționale sprijinite de SURE; |
| --- | --- |

6.

consolidarea și extinderea programului SURE care acoperă șomajul lucrătorilor și compensarea costurilor salariale ale IMM-urilor; IMM-urile ar trebui să fie scutite de la plata unei părți din salariile lor și să aibă obligația de a integra lucrători prin scheme naționale sprijinite de SURE;

| 7. | organizațiile IMM-urilor ar trebui să fie consultate în mod corespunzător de către instituțiile europene și naționale competente pentru implementarea programului SURE; |
| --- | --- |

7.

organizațiile IMM-urilor ar trebui să fie consultate în mod corespunzător de către instituțiile europene și naționale competente pentru implementarea programului SURE;

| 8. | programul SURE ar trebui să acopere integral salariile și contribuțiile de asigurări sociale ale lucrătorilor din sectorul turismului și transporturilor care și-au pierdut locurile de muncă din cauza pandemiei, de exemplu lucrătorii a căror activitate este legată de servicii de catering, hoteluri, companii aeriene, nave de croazieră, autobuze de turism, aeroporturi, terminale ale porturilor, turism nautic, ghidaj turistic, cel puțin până la 30 iunie 2021; |
| --- | --- |

8.

programul SURE ar trebui să acopere integral salariile și contribuțiile de asigurări sociale ale lucrătorilor din sectorul turismului și transporturilor care și-au pierdut locurile de muncă din cauza pandemiei, de exemplu lucrătorii a căror activitate este legată de servicii de catering, hoteluri, companii aeriene, nave de croazieră, autobuze de turism, aeroporturi, terminale ale porturilor, turism nautic, ghidaj turistic, cel puțin până la 30 iunie 2021;

| 9. | măsuri de scutire de impozite, printr-un moratoriu privind obligațiile fiscale, și un pachet ad-hoc de stimulare fiscală pentru turism și transporturi pentru toate IMM-urile din sectorul turismului în perioada 2020-2024; CESE consideră că, în cadrul unui sistem de TVA armonizat la nivelul UE, ar trebui aplicată o cotă redusă de TVA în ce privește hotelurile, restaurantele, serviciile de călătorie, turismul nautic (închiriere de ambarcațiuni, porturi de agrement), autobuzele, ghidajul turistic, etc. Astfel de măsuri trebuie însă să fie condiționate de protejarea drepturilor lucrătorilor și de garantarea faptului că nu se vor efectua concedieri. În plus, orice sprijin financiar precum ajutoarele de stat, împrumuturile sau scutirile fiscale ar trebui să fie acordate numai întreprinderilor care:






  — | protejează locurile de muncă/creează locuri de muncă decente și respectă drepturile lucrătorilor; |
| --- | --- | --- |

9.

măsuri de scutire de impozite, printr-un moratoriu privind obligațiile fiscale, și un pachet ad-hoc de stimulare fiscală pentru turism și transporturi pentru toate IMM-urile din sectorul turismului în perioada 2020-2024; CESE consideră că, în cadrul unui sistem de TVA armonizat la nivelul UE, ar trebui aplicată o cotă redusă de TVA în ce privește hotelurile, restaurantele, serviciile de călătorie, turismul nautic (închiriere de ambarcațiuni, porturi de agrement), autobuzele, ghidajul turistic, etc. Astfel de măsuri trebuie însă să fie condiționate de protejarea drepturilor lucrătorilor și de garantarea faptului că nu se vor efectua concedieri. În plus, orice sprijin financiar precum ajutoarele de stat, împrumuturile sau scutirile fiscale ar trebui să fie acordate numai întreprinderilor care:

—

protejează locurile de muncă/creează locuri de muncă decente și respectă drepturile lucrătorilor;

| — | nu sunt înregistrate în paradisuri fiscale și au plătit întotdeauna în mod echitabil partea care le revine din impozitele și contribuțiile sociale; |
| --- | --- |

—

nu sunt înregistrate în paradisuri fiscale și au plătit întotdeauna în mod echitabil partea care le revine din impozitele și contribuțiile sociale;

| 10. | reglementarea economiei colaborative în turism și în special în sectorul ghidajului turistic; invitarea guvernelor statelor membre să reglementeze economia colaborativă în sectorul ghidajului turistic și să aplice măsuri legislative și administrative concepute să asigure condiții de concurență echitabile; |
| --- | --- |

10.

reglementarea economiei colaborative în turism și în special în sectorul ghidajului turistic; invitarea guvernelor statelor membre să reglementeze economia colaborativă în sectorul ghidajului turistic și să aplice măsuri legislative și administrative concepute să asigure condiții de concurență echitabile;

| 11. | toate programele de sprijin ale politicilor monetare, fiscale și în materie de lichiditate pentru hoteluri, restaurante, ghizi, autobuze, agenții de voiaj, turism nautic etc. și pentru lucrătorii independenți ar trebui să fie continuate timp de cel puțin 10 luni după ce viața revine la normal, în conformitate cu concluziile WTTC (Consiliul mondial al călătoriilor și al turismului). |
| --- | --- |

11.

toate programele de sprijin ale politicilor monetare, fiscale și în materie de lichiditate pentru hoteluri, restaurante, ghizi, autobuze, agenții de voiaj, turism nautic etc. și pentru lucrătorii independenți ar trebui să fie continuate timp de cel puțin 10 luni după ce viața revine la normal, în conformitate cu concluziile WTTC (Consiliul mondial al călătoriilor și al turismului).

| 1.2. | Întrucât politica monetară și fiscală a Eurogrupului/Consiliului European/BCE nu este repercutată în mod simetric către toate statele membre, mai ales cele care sunt cele mai vulnerabile și cel mai grav afectate, Comisia trebuie să își consolideze rolul de gardian al tratatelor și să protejeze redresarea simetrică a pieței unice, în două moduri după cum urmează:






  (a) | prin emiterea de orientări pentru guverne și bănci cu privire la modalitatea de susținere a turismului și a sectorului hotelier și furnizarea de asistență adecvată (de exemplu, prin intermediul unui grup operativ comun pentru fiecare stat, alcătuit din funcționari ai Comisiei și ai CESE); și |
| --- | --- | --- |

1.2.

(a)

prin emiterea de orientări pentru guverne și bănci cu privire la modalitatea de susținere a turismului și a sectorului hotelier și furnizarea de asistență adecvată (de exemplu, prin intermediul unui grup operativ comun pentru fiecare stat, alcătuit din funcționari ai Comisiei și ai CESE); și

| (b) | prin asigurarea aplicării corespunzătoare a politicii adoptate de Consiliul European, prin intermediul unei politici de denunțare și dezaprobare (naming and shaming). Comisia trebuie să evidențieze și să identifice practicile bancare sau opțiunile guvernamentale îndoielnice, în amonte față de recomandările specifice fiecărei țări, atât în afara semestrului economic european, cât și – în mod prociclic – în cadrul acestuia; |
| --- | --- |

(b)

prin asigurarea aplicării corespunzătoare a politicii adoptate de Consiliul European, prin intermediul unei politici de denunțare și dezaprobare (naming and shaming). Comisia trebuie să evidențieze și să identifice practicile bancare sau opțiunile guvernamentale îndoielnice, în amonte față de recomandările specifice fiecărei țări, atât în afara semestrului economic european, cât și – în mod prociclic – în cadrul acestuia;

| (c) | este necesară încheierea de urgență a unui „acord tacit” privind companiile aeriene, mijlocit și monitorizat de Comisia Europeană, autoritățile naționale competente, partenerii economici și sociali reprezentativi și organizațiile care îi reprezintă pe consumatori și pe pasageri, pentru a se evita practicile agresive; |
| --- | --- |

(c)

este necesară încheierea de urgență a unui „acord tacit” privind companiile aeriene, mijlocit și monitorizat de Comisia Europeană, autoritățile naționale competente, partenerii economici și sociali reprezentativi și organizațiile care îi reprezintă pe consumatori și pe pasageri, pentru a se evita practicile agresive;

| (d) | măsuri de scutire de impozite pentru toate IMM-urile din domeniul turismului, printr-un moratoriu privind obligațiile fiscale și suspendarea datoriilor fiscale restante acumulate până în 31 decembrie 2020, precum și stabilirea unor rate de rambursare adecvate începând cu 1 aprilie 2021. |
| --- | --- |

(d)

măsuri de scutire de impozite pentru toate IMM-urile din domeniul turismului, printr-un moratoriu privind obligațiile fiscale și suspendarea datoriilor fiscale restante acumulate până în 31 decembrie 2020, precum și stabilirea unor rate de rambursare adecvate începând cu 1 aprilie 2021.

| 1.3. | Din cauza lipsei de date privind evoluția și situația întreprinderilor din domeniul turismului, CESE a creat un chestionar online pentru a evalua într-un mod mai adecvat propunerile incluse în prezentul aviz. Au răspuns la chestionar peste 170 de organizații din întreaga UE, reprezentând aproximativ 3 500 000 de membri din sectorul turismului, inclusiv restaurante și sectorul ospitalității, hoteluri și servicii de cazare, agenții de turism, industria de agrement, turismul nautic, ghizi turistici, servicii de transport etc. Principalele date care reies din chestionar sunt următoarele:






  — | 88 % dintre respondenți au menționat că au fost afectați foarte grav de criza pandemică; |
| --- | --- | --- |

1.3.

—

88 % dintre respondenți au menționat că au fost afectați foarte grav de criza pandemică;

| — | pentru 81 % dintre respondenți, criza va avea consecințe pe termen lung asupra sectorului pe care îl reprezintă; |
| --- | --- |

—

pentru 81 % dintre respondenți, criza va avea consecințe pe termen lung asupra sectorului pe care îl reprezintă;

| — | aproape 55 % dintre respondenți au menționat că este puțin probabil ca sectorul pe care îl reprezintă să supraviețuiască în 2021 (45 % consideră că este puțin probabil și 10 % foarte puțin probabil); |
| --- | --- |

—

aproape 55 % dintre respondenți au menționat că este puțin probabil ca sectorul pe care îl reprezintă să supraviețuiască în 2021 (45 % consideră că este puțin probabil și 10 % foarte puțin probabil);

| — | pentru 77 % dintre respondenți, nivelul de ocupare a forței de muncă din sectorul pe care îl reprezintă a scăzut în 2020; |
| --- | --- |

—

pentru 77 % dintre respondenți, nivelul de ocupare a forței de muncă din sectorul pe care îl reprezintă a scăzut în 2020;

| — | cifra de afaceri a scăzut pentru 90 % dintre respondenți în 2020 (pentru 49 % dintre respondenți aceasta a scăzut cu peste 70 %); |
| --- | --- |

—

cifra de afaceri a scăzut pentru 90 % dintre respondenți în 2020 (pentru 49 % dintre respondenți aceasta a scăzut cu peste 70 %);

| — | 51 % dintre respondenți se așteaptă ca criza să se încheie după 2021; |
| --- | --- |

—

51 % dintre respondenți se așteaptă ca criza să se încheie după 2021;

| — | 73 % dintre respondenți au menționat că sectorul pe care îl reprezintă va avea nevoie de mai mult de un an pentru a-și restabili performanța economică și încrederea în piața internă și în fluxurile turistice internaționale; |
| --- | --- |

—

73 % dintre respondenți au menționat că sectorul pe care îl reprezintă va avea nevoie de mai mult de un an pentru a-și restabili performanța economică și încrederea în piața internă și în fluxurile turistice internaționale;

| — | respondenții consideră că prioritățile politice naționale și europene pentru sectorul turismului sunt: vaccinul împotriva COVID-19 (pentru 66 % dintre respondenți), finanțarea directă/schemele de sprijin financiar (63 %), protocoalele sanitare (56 %) și amânarea plății impozitelor (45 %). |
| --- | --- |

—

respondenții consideră că prioritățile politice naționale și europene pentru sectorul turismului sunt: vaccinul împotriva COVID-19 (pentru 66 % dintre respondenți), finanțarea directă/schemele de sprijin financiar (63 %), protocoalele sanitare (56 %) și amânarea plății impozitelor (45 %).

| 1.4. | Sunt necesare de urgență un dialog social intens și o agendă de politici substanțială pentru negocierea unor acorduri colective sectoriale actualizate pentru sectoarele turismului și transporturilor, care să includă IMM-urile și organizațiile reprezentative ale IMM-urilor cele mai afectate de pandemia de COVID-19. |
| --- | --- |

1.4.

2.   Observații generale

| 2.1. | Epidemia de COVID-19 a paralizat industria turismului, creând dificultăți pentru călătorii care încercau să se întoarcă acasă și devastând economiile care depind în foarte mare măsură de turism. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Sectorul turismului asigură locuri de muncă pentru 22,6 milioane de persoane (2). El reprezintă 11,2 % din totalul locurilor de muncă din UE și a contribuit în 2019 cu 9,5 % la PIB-ul UE; în 2018, în UE-27 existau 600 154 structuri de cazare, iar cererea de sejururi de o noapte în unitățile de cazare turistică este de aproximativ 1 326 049 994 de nopți. Pentru multe dintre statele membre, regiunile și orașele europene, turismul aduce o contribuție economică și socială importantă. Mai mult decât atât, turismul oferă locuri de muncă și venituri vitale, adesea concentrate în regiuni care nu au alte surse de ocupare a forței de muncă și implicând lucrători cu un nivel scăzut de calificare (3). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Se estimează că industria turismului în UE, care asigură locuri de muncă pentru aproximativ 13 milioane de oameni (4), pierde lunar venituri de aproape 1 miliard EUR ca urmare a epidemiei de COVID-19. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | În multe alte destinații turistice renumite, hotelurile au fost abandonate, iar restaurantele, barurile, obiectivele turistice, porturile de agrement, muzeele și centrele s-au închis. Situația este deosebit de dificilă în mai multe țări ale UE, care sunt destinații turistice principale, precum Italia, Grecia, Portugalia, Malta, Cipru, Spania și Franța. Se estimează că Italia va pierde aproximativ 60 % din turiști în acest an. WTTC prevede că în 2020, piața călătoriilor și a turismului ar putea pierde 75 de milioane de locuri de muncă în întreaga lume și 6,4 milioane de locuri de muncă în UE (5). |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Asociația Internațională de Transport Aerian (IATA) declară că sectorul zborurilor internaționale ar putea pierde peste 252 miliarde USD (228 miliarde EUR) în 2020. Două milioane de zboruri de pasageri au fost anulate până la 30 iunie. În Franța, rata de ocupare a hotelurilor a fost de 3,3 % la 17 martie (față de 65,3 % la 26 februarie). Până la 30 mai, restaurantele și barurile se închiseseră în aproape toate statele membre ale UE, cu excepția Suediei. Hotelurile, restaurantele, barurile și porturile de agrement au concediat mii de lucrători, permanent sau temporar. Căile ferate europene au pierdut 90 % dintre pasageri în perioada de vârf a crizei și continuă să funcționeze la capacitate redusă. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Ar trebui recunoscut impactul asupra sectoarelor conexe turismului, cum ar fi producția de echipamente pentru industria de agrement (de exemplu, construcția de nave). Aceste domenii ar trebui sprijinite prin promovarea turismului și prin dezvoltarea de oportunități comerciale internaționale. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Ecosistemul turistic european include o gamă variată de activități, cum ar fi călătoriile, transportul, cazarea, alimentația publică, activități de agrement pe uscat sau pe apă, activități culturale și în natură. Contribuția sa, directă și indirectă este de aproape 10 % la PIB-ul UE și a făcut ca UE să devină principala destinație turistică a lumii, înregistrând 563 de milioane de sosiri internaționale și 30 % din veniturile la nivel mondial în 2018 (sursa: CE). Având, în 2018, 30 % dintre sosirile internaționale, UE este principala destinație turistică din lume (sursa: CE). Componența acestor fluxuri internaționale ar putea fi utilizată pentru a elabora o strategie și o agendă ale UE corespunzătoare pe termen scurt, mediu și lung. |
| --- | --- |

2.7.

3.   PILONUL I: Durabilitatea turismului și a transporturilor

| 3.1. | CESE consideră că această comunicare ar trebui să fie primul pas pentru următoarea generație de politici și programe de turism durabil ale UE. Ea ar trebui să țină seama deopotrivă de nevoile și situația IMM-urilor și a lucrătorilor, în vederea restabilirii încrederii turiștilor și consumatorilor. Ar trebui să apere drepturile și standardele de sănătate și siguranță și să asigure durabilitatea și lichiditatea întreprinderilor în contextul unei strategii europene reînnoite pentru IMM-uri pentru 2030, în conformitate cu principiile inițiativei în favoarea întreprinderilor mici (Small Business Act). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | CESE consideră că simpla adoptare a unei abordări bazate pe revenirea la normal pentru a combate cea mai gravă criză care a afectat vreodată sectoarele de turism și transport ale UE nu este realistă. CESE solicită o revizuire completă a acestor politici în vederea restabilirii încrederii și stabilității întreprinderilor și a lucrătorilor, prin adoptarea, până în 2030, a unui pact de solidaritate al UE de nouă generație pentru un turism durabil. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | CESE este de părere că avem acum oportunitatea de a asigura o redresare echitabilă și de a ne reconstrui rapid economiile, pentru a le face mai verzi, mai echitabile și mai rezistente la șocurile viitoare. Contribuția planului de integrare al UE la modelul european de dezvoltare durabilă a turismului și transportului trebuie revizuită, evitându-se orice măsură care prezintă un risc de noi fragmentări și condiții/practici neloiale pe piața internă. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | În sectorul turismului, o reconstrucție corectă și sustenabilă necesită:






  1. | Luarea în considerare a obiectivelor europene pentru 2050 privind neutralitatea carbonului, în conformitate cu obiectivele Acordului de la Paris (Concluziile Consiliului European din 12 decembrie 2019). |
| --- | --- | --- |

3.4.

1.

Luarea în considerare a obiectivelor europene pentru 2050 privind neutralitatea carbonului, în conformitate cu obiectivele Acordului de la Paris (Concluziile Consiliului European din 12 decembrie 2019).

| 2. | Pentru a contribui la realizarea acestor obiective, CESE consideră că este necesar să se abordeze mai întâi problema modurilor de transport prin încurajarea mobilității lente și nepoluante, cum ar fi transportul cu bicicleta și cu trenul. |
| --- | --- |

2.

Pentru a contribui la realizarea acestor obiective, CESE consideră că este necesar să se abordeze mai întâi problema modurilor de transport prin încurajarea mobilității lente și nepoluante, cum ar fi transportul cu bicicleta și cu trenul.

| 3. | În ceea ce privește unitățile de cazare pentru turiști, CESE recomandă încurajarea renovărilor și utilizarea etichetei ecologice a UE pentru astfel de unități de cazare. În aceste spații, trebuie să se încurajeze afișarea consumului de energie și a impactului emisiilor de carbon. |
| --- | --- |

3.

În ceea ce privește unitățile de cazare pentru turiști, CESE recomandă încurajarea renovărilor și utilizarea etichetei ecologice a UE pentru astfel de unități de cazare. În aceste spații, trebuie să se încurajeze afișarea consumului de energie și a impactului emisiilor de carbon.

| 4. | Pentru a reduce emisiile de CO2 în turism, CESE încurajează cu tărie consumul de produse alimentare locale și utilizarea de consumabile care pot fi reciclate. |
| --- | --- |

4.

Pentru a reduce emisiile de CO2 în turism, CESE încurajează cu tărie consumul de produse alimentare locale și utilizarea de consumabile care pot fi reciclate.

| 5. | Pentru a completa informațiile existente și lacunele în materie de date privind fluxurile turistice internaționale către UE ca destinație turistică, CESE propune instituirea unui observator independent al turismului durabil. |
| --- | --- |

5.

Pentru a completa informațiile existente și lacunele în materie de date privind fluxurile turistice internaționale către UE ca destinație turistică, CESE propune instituirea unui observator independent al turismului durabil.

| 3.5. | Operatorii de turism responsabili trebuie să își ia angajamentul de a afișa amprenta de carbon a sejurului și a activităților pe care le oferă. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Planul de redresare al UE și planurile naționale de redresare ar trebui să asigure o finanțare suficientă pentru transformarea ecologică și digitală a industriei turismului și a infrastructurii sale prin investiții care să atingă obiectivul de a face turismul mai atractiv pentru consumatori și să ofere beneficii reale întreprinderilor din sectorul turismului. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | CESE consideră că turismul echitabil se bazează pe întreprinderi responsabile din punct de vedere social, care oferă locuri de muncă de bună calitate. Acest lucru necesită dezvoltarea unui turism non-sezonier, capabil să garanteze locuri de muncă durabile. În acest scop, Comisia Europeană trebuie să sprijine inițiativele și proiectele care îndeplinesc aceste criterii. Ar trebui realizate studii europene privind costurile sociale și de mediu ale turismului nesustenabil. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | În contextul normelor privind distanțarea fizică, sectoarele turistice care au oferte diferite față de turismul de masă (de exemplu, turism în aer liber, turism nautic) sunt din ce în ce mai populare în rândul consumatorilor. Aceste tendințe ale consumatorilor oferă posibilitatea de a accelera redresarea sectorului european al turismului în general și a ocupării forței de muncă. Aceste sectoare ar trebui sprijinite, în special în cazurile în care activitatea lor se poate desfășura într-un mediu regional, național sau european. În cazul turismului nautic se concretizează astfel diferite posibilități în întreaga Europă pentru insule, râuri, canale, lacuri și zonele de coastă. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | CESE consideră că, în cadrul unui sistem de TVA armonizat la nivelul UE, ar trebui aplicată o cotă redusă de TVA în ce privește hotelurile, restaurantele, serviciile de călătorie, turismul nautic (închiriere de ambarcațiuni, porturi de agrement), autobuzele, ghidajul turistic, etc. În acest scop ar trebui, după caz, să se prevadă modificări rapide ale Directivei TVA, care să asigure un tratament echitabil pentru toate sectoarele din industria turismului. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Sectorul operatorilor de transport cu autocarul, alcătuit din numeroase întreprinderi mici și mijlocii, a fost grav afectat de pandemie. Cifra de afaceri a multor societăți de transport cu autocarul a scăzut la 0-10 % din cifra de afaceri aferentă aceleiași perioade a anului precedent. UE are acum ocazia de a ajuta acest sector, acționând pe baza propunerilor pe care le-a făcut, inclusiv prin adoptarea unei legislații armonizate pentru zonele cu emisii scăzute de dioxid de carbon din UE și prin instituirea unui ghișeu unic pentru rambursările de TVA. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | În acest context, trebuie luate măsuri pentru a ajuta turismul internațional, continental și național să își revină, în beneficiul unor sectoare ample ale economiei UE. Căile ferate pot contribui la dezvoltarea unor destinații turistice care nu sunt deservite în mod adecvat prin transportul aerian, pot deschide noi rute și pot stimula noi lanțuri valorice. Pentru căile ferate europene, aceasta reprezintă o oportunitate de a satisface cererea tot mai mare din partea turiștilor preocupați de impactul asupra climei. Anul căilor ferate ar trebui să constituie o oportunitate de a sensibiliza populația cu privire la turismul durabil și la noile rute turistice pe care le pot descoperi cetățenii europeni grație legăturilor feroviare. În acest context, Anul european al căilor ferate ar trebui să constituie și o ocazie de a conferi o mai mare vizibilitate și de a spori sensibilizarea publicului în ceea ce privește rutele de tren istorice și pitorești din întreaga Europă (6). |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Din diverse motive, un număr substanțial de tineri europeni nu au călătorit niciodată în alte țări din Europa sau au călătorit foarte rar. Deși există deja programe de schimburi educaționale, UE tocmai a lansat un instrument care îi va permite oricărui european să beneficieze de o experiență de călătorie care îi conectează mai bine pe tineri la identitatea europeană, sensibilizându-i în ceea ce privește valorile fundamentale ale Uniunii Europene și familiarizându-i cu un mod de transport durabil și ecologic. DiscoverEU este o inițiativă a Uniunii Europene care oferă persoanelor șansa de a descoperi Europa prin experiențe de învățare. Călătorind mai ales cu trenul (există excepții, astfel încât să poată participa și persoanele care locuiesc pe insule sau în zone îndepărtate), tinerii europeni pot descoperi Europa și orașele sale (7). |
| --- | --- |

3.12.

4.   PILONUL II: Lichiditatea, redresarea ocupării forței de muncă și restabilirea încrederii întreprinderilor

| 4.1. | Este important să se sprijine redresarea și lichiditatea pe termen scurt, mediu și lung a întreprinderilor de turism europene, în special a microîntreprinderilor și a întreprinderilor mici. Acest lucru ar trebui realizat parțial prin instituirea imediată a unui grup operativ al UE în domeniul lichidității, care ar trebui să poată măsura eficacitatea măsurilor, pe de o parte, prin asigurarea transparenței în ceea ce privește refuzurile nejustificate de creditare, întârzierile și sarcinile birocratice inutile, iar pe de altă parte, prin luarea de măsuri de remediere adecvate privind fondurile europene de investiții, noile proceduri în materie de insolvență și ombudsmanii naționali. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | În ceea ce privește ghizii, UE trebuie să asigure condiții de concurență echitabile, cu termene și condiții bazate pe egalitate și concurență loială pe piața turismului între profesia de ghid și organizatorii și agențiile de turism care activează ilegal. CESE solicită Comisiei Europene, în calitate de gardian al tratatelor, să asigure dezvoltarea echilibrată a economiei colaborative a UE (8)
  în statele membre, după cum se menționează în informarea Parlamentului European din 16 noiembrie 2016, prin introducerea agendei europene privind economia colaborativă pentru serviciile de ghidaj turistic. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Politicile bancare, financiare și în materie de lichidități nu au fost aplicate în mod corespunzător. Unele bănci (de exemplu, cele din Grecia) aleg să utilizeze politici de relaxare cantitativă (tranzacții PEPP efectuate de BCE) pentru a-și întări poziția, și nu pentru a sprijini piața reală. Aceste bănci prelungesc împrumuturile întreprinderilor viabile și neafectate (cum ar fi supermarketurile), dar nu își asumă riscul de a acorda credite sectoarelor vulnerabile, precum turismul și serviciile. Restaurantele, cafenelele, hotelurile, autobuzele etc. nu se mai află pe listele de debitori ale băncilor; pentru împrumuturile acordate, băncile cer garanții pe care aceste întreprinderi nu le pot oferi, chiar și cele cărora băncile le-ar putea acorda credite. Rata dobânzii este mai mare de 4,5 %, în ciuda tuturor garanțiilor și subvențiilor din partea BCE. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Ocuparea forței de muncă în sectorul turismului din UE necesită o abordare armonizată și avansată, bazată pe partenerii sociali naționali și pe practici consolidate. Pentru a se evita șomajul și pierderea lucrătorilor calificați, trebuie ca guvernele responsabile și partenerii sociali să convină la nivel național asupra unor măsuri de sprijin pentru șomajul tehnic. De asemenea, ar trebui avut în vedere faptul că în orașele mari, în care instituțiile publice și private promovează în prezent măsuri privind telemunca, există pericolul ca majoritatea restaurantelor, localurilor, barurilor și cafenelelor să se închidă. Sunt necesare măsuri de politică și de ocupare a forței de muncă pentru a evita închiderile permanente în centrele orașelor și în zonele adiacente. În plus, birourile amenajate la domiciliu (sau telemunca) nu trebuie să devină, pe termen lung, un substitut al unei mobilități europene intense a forței de muncă. Reducerea numărului de conferințe, târguri, congrese și deplasări în interes de serviciu la nivel european ar duce la pierderi enorme de locuri de muncă, de IMM-uri, de know-how, de creativitate și parteneriate în materie de inovare în Europa și la apariția unor moduri de gândire cu un specific național mai pronunțat. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Ar trebui să se acorde sprijin pentru organizarea de târguri comerciale, care sunt esențiale pentru industria turismului și sectoarele conexe, și care reprezintă, în sine, o sursă importantă de turism, călătorii și ocupare a forței de muncă. Ar trebui să se instituie orientări astfel încât târgurile comerciale să fie organizate în condiții de siguranță și să beneficieze de finanțare din partea UE și a statelor membre. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Sectorul turismului încearcă să facă față așteptărilor. Cu toate acestea, toate datele disponibile sugerează că sezonul actual este unul pierdut. Sosirile turiștilor nici măcar nu vor reuși să compenseze costurile de funcționare ale sectorului. Toate întreprinderile vor suferi pierderi uriașe, care le vor pune în pericol viabilitatea. Pachetul triplu al Eurogrupului (SURE 100, BEI 200 și MES de 250 miliarde EUR) nu sunt suficiente și/sau guvernele gestionează în mod greșit mecanismul de transmisie a politicilor. În Grecia, de exemplu, guvernul a ales să nu folosească MES, iar celelalte două elemente sunt aplicate cu dificultate: nu sunt suficient de bine direcționate, nu există bani suficienți, nu se observă un impuls suficient. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Ar trebui să se organizeze o campanie cuprinzătoare de marketing și comunicare care să promoveze industria europeană a turismului, atât în interiorul, cât și în afara UE, pentru a sprijini redresarea sectorului. Un An european al turismului durabil în 2021 sau 2022 ar institui un cadru la nivelul UE și ar permite lansarea de activități în întreaga UE. |
| --- | --- |

4.7.

5.   PILONUL III: Rețelele de date și cunoștințe, securitatea și sănătatea, atenuarea riscurilor și pregătirea pentru acestea

| 5.1. | CESE consideră că, în urma pandemiei de COVID-19 și a lecțiilor învățate de statele membre care se confruntă cu dificultăți în coordonarea politicilor transfrontaliere și comune, este necesară o abordare coordonată mai eficace în sectorul turismului și al transporturilor. Ea ar putea fi realizată prin dezvoltarea de programe de formare pilot pentru un răspuns eficace în materie de pregătire comună, prin implementarea de rețele europene de cunoștințe accesibile partenerilor sociali și organizațiilor societății civile, într-un ciclu anual, până în 2024. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | CESE consideră necesar să se garanteze că platformele naționale de atenuare a riscurilor din cadrul mecanismului de protecție civilă al UE din Cadrul de la Sendai al ONU devin eficiente mai rapid. Prin urmare, CESE solicită Comisiei Europene și statelor membre (în cadrul planurilor naționale de coordonare a ajutoarelor de urgență), partenerilor economici și sociali și organismelor științifice să includă sectorul turismului și pe cel al mobilității în proiectele-pilot comune pe durata crizei provocate de pandemia de COVID-19 și ulterior, precum și în rețeaua europeană de formare, pentru a pregăti răspunsul UE. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Pentru a obține date europene armonizate și actualizate cu privire la turism, mobilitatea din sectorul transporturilor, blocajele de pe piață și bunele practici, CESE solicită Comisiei Europene să instituie programe specifice și proiecte-pilot regionale în parteneriat cu partenerii sociali și cu mediul academic de la nivel național și european, precum și cu rețele de cercetare independente, punând astfel în comun resursele de cercetare și de formare. În plus, pentru o mai bună coordonare a relansării UE ca destinație turistică internațională la nivel mondial și pentru a atrage investiții străine directe, CESE solicită Comisiei Europene să încurajeze statele membre să promoveze programe specifice și inițiative-pilot comune. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Rutele transfrontaliere pentru turism și activități recreative pot juca un rol esențial în reconectarea regiunilor și a statelor membre, oferind în același timp oportunități de dezvoltare a turismului în regiunile mai puțin dezvoltate. Urmând exemplul rețelei EuroVelo, inițiativa ar trebui extinsă cu sprijinul fondurilor UE la alte sectoare și promovată pe scară largă în rândul consumatorilor (de exemplu, în ceea ce privește rutele din turismul nautic). |
| --- | --- |

5.4.

6.   PILONUL IV: Guvernanța și resursele: următoarea generație de politici în materie de turism și transporturi durabile

| 6.1. | CESE salută comunicarea urgentă și necesară privind turismul și transportul european în 2020 și ulterior (9). Lecțiile învățate ar trebui să motiveze instituțiile UE și statele membre să regândească politicile actuale în domeniul turismului și transporturilor pe baza noilor competențe comune ale UE, în mod voluntar, printr-o cooperare consolidată între guvernele interesate și autoritățile de la diferite niveluri. Acest lucru ar putea fi obținut prin implicarea activă a partenerilor sociali și a organelor consultative de la nivel național și european și prin lansarea unui An european dedicat turismului durabil. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | CESE subliniază că avem nevoie urgent de o politică eficace a UE pe termen mediu și lung, care să restabilească încrederea oamenilor și a societății în ansamblu în posibilitatea de a
  călători
  în siguranță în toată Uniunea Europeană. Această politică trebuie să acopere și alte ecosisteme turistice ale UE, precum cazarea, alimentația, securitatea și sănătatea, comerțul, telecomunicațiile și agricultura. În UE, turismul și transportul reprezintă unul dintre ecosistemele cel mai grav afectate de pandemia de COVID-19. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Pentru a restabili încrederea, a relansa și a dezvolta turismul, CESE sprijină utilizarea unui „pașaport sanitar european” intern [având ca model formularul pentru localizarea pasagerilor (Passenger Locator Form – PLF) și codurile QR], în combinație cu o „Platformă europeană interoperabilă și multilingvă de asistență în materie de sănătate”. Oamenii ar putea folosi codul QR pentru a accesa informațiile și serviciile medicale din țara pe care o vizitează și a avea acces de urgență la sistemele de sănătate și de securitate socială. |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Formularul pentru localizarea pasagerilor (Passenger Locator Form – PLF), care vizează testarea și schimbul de date la nivelul UE, a fost introdus în Grecia pentru a primi vizitatori din Uniunea Europeană și din alte câteva țări, ca strategie de echilibrare și găsirea unui compromis între sănătatea publică, supravegherea epidemiologică și beneficiile socioeconomice asociate fluxurilor de călători. PLF se bazează pe următorii doi piloni:






  1. | supravegherea eficientă, bazată pe date: testarea reprezintă componenta cea mai importantă pentru implementarea unor strategii de atenuare în contextul unei pandemii globale. Testele sunt o resursă prețioasă și este extrem de important ca ele să fie utilizate în mod eficient pentru a colecta date, a prevedea apariția unor focare de boală și a concepe politici de interes general armonizate; |
| --- | --- | --- |

6.4.

1.

supravegherea eficientă, bazată pe date: testarea reprezintă componenta cea mai importantă pentru implementarea unor strategii de atenuare în contextul unei pandemii globale. Testele sunt o resursă prețioasă și este extrem de important ca ele să fie utilizate în mod eficient pentru a colecta date, a prevedea apariția unor focare de boală și a concepe politici de interes general armonizate;

| 2. | o trasabilitate eficace: comunicarea imediată cu cazurile pozitive confirmate și depistarea contacților este una dintre puținele alternative eficiente la restricțiile de deplasare a persoanelor. |
| --- | --- |

2.

o trasabilitate eficace: comunicarea imediată cu cazurile pozitive confirmate și depistarea contacților este una dintre puținele alternative eficiente la restricțiile de deplasare a persoanelor.

| 6.5. | CESE invită toate instituțiile europene și naționale relevante să elaboreze un plan de acțiune multianual al UE imediat după faza de urgență. Acesta trebuie să regândească complet procesul de elaborare a politicilor europene pentru turism și transport și să faciliteze coordonarea turismului pe piața internă, precum și fluxurile turistice internaționale din întreaga lume. |
| --- | --- |

6.5.

| 6.6. | În contextul acestor doi piloni a fost elaborat formularul online PLF, care, împreună cu Instrumentul de inteligență artificială EVA, permite:






  (a) | testarea specifică, pe baza caracteristicilor călătorului (țara și statul de reședință, țările vizitate, vârsta și sexul), care să maximizeze eficacitatea resurselor de testare; și |
| --- | --- | --- |

6.6.

(a)

testarea specifică, pe baza caracteristicilor călătorului (țara și statul de reședință, țările vizitate, vârsta și sexul), care să maximizeze eficacitatea resurselor de testare; și

| (b) | urmărirea rapidă pe baza datelor de contact autodeclarate, a informațiilor privind destinația etc. |
| --- | --- |

(b)

urmărirea rapidă pe baza datelor de contact autodeclarate, a informațiilor privind destinația etc.

| 6.7. | CESE salută și susține pe deplin propunerile expuse în comunicare și viziunea pe termen mediu și lung aleasă de Comisia Europeană în cadrul planului „Next Generation EU” și al bugetului general al UE pentru 2021-2027, care vor necesita măsuri bugetare adecvate. Concret, aceste măsuri ar trebui să se axeze pe implementarea următoarei generații de politici și programe în materie de turism durabil, care să includă planuri de afaceri naționale pentru sectorul turismului, orientate către consolidarea capacităților în cadrul IMM-urilor, al organizațiilor reprezentative și al partenerilor sociali, ținând seama în mod suficient și de alte priorități ale UE care nu au neapărat legătură cu pandemia. |
| --- | --- |

6.7.

| 6.8. | Practicile agresive ale companiilor aeriene: atât călătorii care se deplasează în scopuri de recreere, cât și cei care se deplasează în scopuri de afaceri pierd bani atunci când companiile aeriene rezervă zboruri care sunt anulate la scurt timp după efectuarea plății. Companiile aeriene decid spontan dacă mențin sau anulează rutele, zborurile și sloturile, fără nicio notificare prealabilă transmisă clienților lor. Clienții se confruntă cu dificultăți din cauza practicilor bazate pe vouchere și a redirecționărilor. Rambursările se realizează în termene prea lungi și reprezintă mai puțin de 20 % din volumul total al rezervărilor/zborurilor anulate, provocând pierderea unor lichidități prețioase ale consumatorilor și întreprinderilor. |
| --- | --- |

6.8.

| 6.9. | CESE ia notă cu îngrijorare de echilibrul delicat dintre drepturile consumatorilor și problemele de lichiditate legate de COVID-19 cu care se confruntă companiile aeriene ca urmare a anulării zborurilor. CESE solicită companiilor aeriene, pasagerilor și autorităților naționale din UE și de la nivel național să găsească soluții adecvate în perioada de tranziție ulterioară crizei provocate de COVID-19 în ceea ce privește opțiunile alternative sau termenele de rambursare. CESE respinge practicile ilegale ale companiilor aeriene care nu oferă ca opțiuni decât voucherele sau o nouă rezervare. CESE îndeamnă companiile aeriene să respecte legislația europeană privind drepturile pasagerilor [Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (10)], inclusiv dreptul la rambursare integrală după anularea zborului de către compania aeriană. |
| --- | --- |

6.9.

| 6.10. | O abordare armonizată a chestiunii cupoanelor valorice și a rambursărilor este necesară pentru întregul sector al turismului, inclusiv pentru activitățile de turism individual, care în prezent nu sunt acoperite, și pentru care tratamentul diferă de la un sector la altul și de la un stat membru la altul. |
| --- | --- |

6.10.

| 6.11. | În sectorul turismului, mai ales în contextul crizei provocate de pandemia de COVID-19 și al situației ulterioare, este nevoie de un dialog social intens, care să aibă drept rezultat încheierea unor acorduri colective sectoriale solide, care să-i acopere pe toți angajații; aceeași observație se aplică și sectorului transporturilor. Aceasta este cea mai bună modalitate de a-i proteja în mod eficace pe toți angajații din aceste sectoare și de a asigura pacea socială, ajutând astfel întreprinderile vulnerabile. Trebuie depuse toate eforturile, de către toate părțile implicate, pentru a intensifica dialogul social și negocierile colective la toate nivelurile sectorului. |
| --- | --- |

6.11.

| 6.12. | Politicile cu valoare adăugată trebuie coordonate cu programele naționale de redresare a turismului la nivelul Comisiei UE, pentru a reconstrui sectorul turismului european. Desigur, acest lucru ar trebui realizat în paralel cu coordonarea programelor naționale de combatere a crizei și cu reconstruirea sectorului transporturilor aeriene, maritime și rutiere, care suferă un impact considerabil în multe țări ale UE (Polonia, Italia, Spania și altele). |
| --- | --- |

6.12.

| 6.13. | Este necesar un dialog social intens, la care să participe și organizațiile IMM-urilor, pentru a negocia acorduri colective sectoriale actualizate pentru sectorul turismului și al transporturilor, deoarece acestea vor aduce pacea socială și, datorită soluțiilor convenite, vor constitui modul cel mai eficace de a proteja angajații și de a ajuta astfel întreprinderile expuse riscului și întregul sector. |
| --- | --- |

6.13.

| 6.14. | Pentru ca industria turismului să-și reînceapă activitatea și să se dezvolte, este necesară o abordare cuprinzătoare privind competențele și calificările care nu sunt întotdeauna armonizate între țări și pentru care există o lipsă de recunoaștere reciprocă (de exemplu, licențele pentru comandanții navelor comerciale mici). |
| --- | --- |

6.14.

| 6.15. | Partenerii sociali europeni din sectorul serviciilor de turism și al transporturilor ar trebui să își coordoneze eforturile pentru a ajunge la un acord privind standardele sociale în aceste sectoare. |
| --- | --- |

6.15.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  Grecia efectuează 7 000 de teste pe zi și suntem în măsură să determinăm incidența în țările cele mai afectate cu un grad de încredere foarte ridicat.

1

(2)  https://www.europarl.europa.eu/doceo/document/RC-9-2020-0166_RO.html

2

(3)  COM(2020) 550 final.

3

(4)  https://appsso.eurostat.ec.europa.eu/nui/show.do?dataset=tour_cap_nuts2&lang=en.

4

(5)  EPRS_ATA(2020)649368_EN.

5

(6)  TEN/710 – Anul european al căilor ferate (2021) (JO C 364, 28.10.2020, p. 149).

6

(7)  A se vedea nota de subsol 6.

7

(8)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/RO/TXT/PDF/?uri=CELEX:52016DC0356&from=RO.

8

(9)  COM(2020) 550 final.

9

(10)  JO L 46, 17.2.2004, p. 1.

10

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/227 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/227

---

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Banca Centrală Europeană, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – Evaluarea guvernanței economice – Raport privind aplicarea Regulamentelor (UE) nr. 1173/2011, (UE) nr. 1174/2011, (UE) nr. 1175/2011, (UE) nr. 1176/2011, (UE) nr. 1177/2011, (UE) nr. 472/2013 și (UE) nr. 473/2013 și privind adecvarea Directivei 2011/85/UE a Consiliului

[COM(2020) 55 final]

(2020/C 429/28)

| Raportoare: | Judith VORBACH |
| --- | --- |
| Coraportor: | Tommaso Di FAZIO |

Raportoare:

Judith VORBACH

Coraportor:

Tommaso Di FAZIO

| Sesizare | Comisia Europeană, 9.3.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Aarticolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru uniunea economică și monetară și coeziune economică și socială |
| Data adoptării în secțiune | 20.7.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului (voturi pentru/
  voturi împotrivă/abțineri) | 216/0/3 |

Sesizare

Comisia Europeană, 9.3.2020

Temei juridic

Aarticolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru uniunea economică și monetară și coeziune economică și socială

Data adoptării în secțiune

20.7.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului (voturi pentru/

voturi împotrivă/abțineri)

216/0/3

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | CESE salută această evaluare, având în vedere necesitatea de a revizui cadrul de guvernanță economică. În această etapă istorică pe care o trăim, există o nevoie urgentă de a revigora valorile fundamentale ale Uniunii Europene și de a realiza o uniune economică și socială autentică, ca bază a unei uniuni politice fondate pe democrație și coeziune. UE trebuie să demonstreze că este o comunitate bazată pe solidaritate, promovând bunăstarea cetățenilor, astfel cum prevede Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE) (1) (2). Criza declanșată de pandemia de COVID-19 reprezintă un șoc enorm, care necesită mobilizarea deplină a capacităților financiare. Este necesar ca eforturile depuse să urmărească un obiectiv comun, pentru a limita consecințele economice și sociale ale acestei pandemii și pentru a repartiza în mod echitabil, atât în cadrul statelor membre, cât și între acestea, sarcina daunelor provocate. Au fost deja instituite măsuri importante pe termen scurt, cum ar fi activarea clauzei derogatorii generale a cadrului bugetar. În loc de o „revenire la normal” prea rapidă, CESE recomandă realizarea unui „viraj” spre un cadru revizuit de guvernanță economică, astfel cum se prevede în prezentul aviz. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | CESE subliniază, de asemenea, că, pentru a fi cuprinzătoare, această a doua revizuire cincinală a măsurilor specifice adoptate de la criza financiară, cunoscute sub numele de pachetul privind guvernanța economică și, respectiv, pachetul privind supravegherea și monitorizarea bugetare, ar trebui, de asemenea, să acopere toate normele stabilite începând cu 2010 și menite să garanteze punerea în aplicare, coordonarea mai strânsă și convergența sporită a politicilor economice și financiare ale statelor membre. De asemenea, CESE solicită ca în cadrul viitoarei conferințe privind viitorul Europei să fie dezbătută chestiunea fundamentală a modului în care ar trebui configurată guvernanța economică. Într-un astfel de context, adaptarea dispozițiilor privind guvernanța economică din cadrul TFUE la realitatea economică actuală a UE nu ar trebui să constituie un tabu. De exemplu, în pofida unei politici monetare foarte expansioniste, UE se confruntă în prezent cu un risc de deflație. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | CESE consideră că o revizuire adecvată a guvernanței economice necesită o revizuire cuprinzătoare a obiectivelor de politică economică. CESE pledează pentru o guvernanță economică orientată către prosperitate, în care bunăstarea socială și economică a cetățenilor să ocupe un loc prioritar, astfel încât nimeni să nu fie lăsat în urmă. Prin urmare, Comitetul solicită o politică economică echilibrată, care să sublinieze importanța unei serii de obiective majore de politică, acordându-le o pondere egală. Este vorba, printre altele, de creșterea durabilă și favorabilă incluziunii, ocuparea integrală a forței de muncă și munca decentă, distribuirea echitabilă a bogăției materiale, sănătatea publică și calitatea vieții, sustenabilitatea mediului, stabilitatea piețelor financiare, stabilitatea prețurilor, relații comerciale echilibrate, o economie socială de piață cu grad ridicat de competitivitate și finanțe publice stabile. În cadrul ciclului economic, dezvoltarea investițiilor publice și private reprezintă atât o condiție, cât și o consecință a unui mediu economic stabil. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Existența unor finanțe publice stabile creează reziliență economică, inspiră încredere și este în interesul fiecărui stat membru, însă acest lucru depinde de numeroși parametri și, în multe cazuri, nu poate fi determinat la nivel național. Eforturile de reducere a cheltuielilor publice, în special dacă sunt concepute necorespunzător, riscă să aibă efecte negative pe termen scurt până la mediu asupra altor obiective esențiale în materie de politici, precum și un impact potențial negativ asupra altor state membre. Actualele norme bugetare și recomandările specifice fiecărei țări au determinat limitarea cheltuielilor și a investițiilor publice, în special în sistemele de sănătate, ducând la prelungirea crizei economice și creând dificultăți majore pentru numeroși cetățeni. Punerea în aplicare a acestor norme în acest mod s-a dovedit a fi, în parte, prociclică. Într-o perioadă de criză, acestea duc la un declin și mai puternic al economiilor, exercitând din nou presiune asupra finanțelor publice. O guvernanță economică bazată pe solidaritate ar trebui să fie exercitată astfel încât statul membru în cauză să nu fie sancționat, ci să i se permită să își consolideze reziliența în situații de criză și să obțină o creștere și finanțe publice sustenabile și favorabile incluziunii. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | CESE solicită Comisiei să înceapă să elaboreze o reformă a guvernanței economice europene care să permită, în special în situații de criză, evitarea efectelor asimetrice în statele membre, și să garanteze că nimeni nu este lăsat în urmă. Sunt necesare acțiuni hotărâte pentru a stimula redresarea economică prin punerea în aplicare a „regulii de aur” și activarea și coordonarea unor vaste planuri de investiții. Ca răspuns la criza provocată de pandemia de COVID-19, trebuie instituite politici anticiclice extraordinare la nivelul UE și la nivel național. Așa cum se afirmă și în rezoluția sa din iunie 2020 (3), CESE recomandă de urgență ca criza să fie abordată pe baza solidarității. Este necesar ca UE să investească în sectoare esențiale și prioritare, cum ar fi infrastructura tangibilă și intangibilă (acordând atenție infrastructurii de sănătate), formarea la toate nivelurile (în special formarea profesională și învățarea pe tot parcursul vieții), redresarea ecologică și energia, precum și cercetarea (în special pentru a soluționa crizele climatice și sanitare și a defini un cadru echitabil pentru concurența internațională). Cea mai bună cale de urmat ar fi revizuirea și reechilibrarea cadrului de guvernanță economică, după cum urmează: |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Garantarea sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice și eliminarea dezechilibrelor macroeconomice prin:






  — | recunoașterea faptului că dificultățile economice îngreunează foarte mult consolidarea bugetară și politica bugetară contraciclică; |
| --- | --- | --- |

1.6.

—

recunoașterea faptului că dificultățile economice îngreunează foarte mult consolidarea bugetară și politica bugetară contraciclică;

| — | sprijinirea unei creșteri durabile, grație căreia finanțele publice vor putea fi consolidate; |
| --- | --- |

—

sprijinirea unei creșteri durabile, grație căreia finanțele publice vor putea fi consolidate;

| — | acordarea de prioritate creșterii durabile și favorabile incluziunii, ținând în același timp seama de multiplicatorii fiscali; |
| --- | --- |

—

acordarea de prioritate creșterii durabile și favorabile incluziunii, ținând în același timp seama de multiplicatorii fiscali;

| — | asigurarea unor venituri suficiente și a unei distribuții echitabile a sarcinii fiscale prin combaterea planificării fiscale agresive și a fraudei fiscale; |
| --- | --- |

—

asigurarea unor venituri suficiente și a unei distribuții echitabile a sarcinii fiscale prin combaterea planificării fiscale agresive și a fraudei fiscale;

| — | punerea în aplicare a unor indicatori simetrici care să indice atât excedentele, cât și deficitele; |
| --- | --- |

—

punerea în aplicare a unor indicatori simetrici care să indice atât excedentele, cât și deficitele;

| — | acordarea unei importanțe mai mari ocupării forței de muncă și dezvoltării sociale în cadrul procedurii privind dezechilibrele macroeconomice (PDM) sau al semestrului european, în cadrul cărora ar trebui luat în considerare un tablou de bord integrat cu un set de indicatori reprezentând principalele obiective economice. |
| --- | --- |

—

acordarea unei importanțe mai mari ocupării forței de muncă și dezvoltării sociale în cadrul procedurii privind dezechilibrele macroeconomice (PDM) sau al semestrului european, în cadrul cărora ar trebui luat în considerare un tablou de bord integrat cu un set de indicatori reprezentând principalele obiective economice.

| 1.7. | Garantarea faptului că politicile bugetare asigură sustenabilitatea, permițând, în același timp, stabilizarea pe termen scurt prin:






  — | atenuarea substanțială a influenței unor indicatori discutabili din punct de vedere economic și tehnic; |
| --- | --- | --- |

1.7.

—

atenuarea substanțială a influenței unor indicatori discutabili din punct de vedere economic și tehnic;

| — | acordarea unei importanțe mai mari creșterii veniturilor; |
| --- | --- |

—

acordarea unei importanțe mai mari creșterii veniturilor;

| — | realizarea de analize suplimentare în cazul unor abateri semnificative, în loc de a amenința statele membre în cauză cu aplicarea unor sancțiuni financiare. |
| --- | --- |

—

realizarea de analize suplimentare în cazul unor abateri semnificative, în loc de a amenința statele membre în cauză cu aplicarea unor sancțiuni financiare.

| 1.8. | Realizarea de reforme fundamentale și stimularea investițiilor sustenabile prin:






  — | aplicarea „regulii de aur” și garantarea volumului de resurse publice necesare pentru asigurarea productivității și a prosperității viitoare; |
| --- | --- | --- |

1.8.

—

aplicarea „regulii de aur” și garantarea volumului de resurse publice necesare pentru asigurarea productivității și a prosperității viitoare;

| — | punerea în aplicare a unui plan strategic de investiții; |
| --- | --- |

—

punerea în aplicare a unui plan strategic de investiții;

| — | condiționarea sprijinului public de respectarea unor criterii sociale și de durabilitate. |
| --- | --- |

—

condiționarea sprijinului public de respectarea unor criterii sociale și de durabilitate.

| 1.9. | Propunerea unui cadru de guvernanță economică bazat pe solidaritate și responsabilitate, recomandându-se:






  — | în cazul unor abateri semnificative, dezvoltarea de soluții orientate către o creștere durabilă și favorabilă incluziunii, prin intermediul unui dialog de la egal la egal cu statele membre în cauză; |
| --- | --- | --- |

1.9.

—

în cazul unor abateri semnificative, dezvoltarea de soluții orientate către o creștere durabilă și favorabilă incluziunii, prin intermediul unui dialog de la egal la egal cu statele membre în cauză;

| — | fundamentarea guvernanței economice pe o evaluare tehnică echilibrată, precum și pe un proces decizional mai democratic, prin consolidarea rolului Parlamentului European; |
| --- | --- |

—

fundamentarea guvernanței economice pe o evaluare tehnică echilibrată, precum și pe un proces decizional mai democratic, prin consolidarea rolului Parlamentului European;

| — | implicarea într-o mai mare măsură a partenerilor sociali și a societății civile, astfel încât toate interesele să fie reconciliate; |
| --- | --- |

—

implicarea într-o mai mare măsură a partenerilor sociali și a societății civile, astfel încât toate interesele să fie reconciliate;

| — | consultarea obligatorie a CESE, în calitate de organism competent al UE pentru a transmite factorilor de decizie din UE punctele de vedere ale societății civile. |
| --- | --- |

—

consultarea obligatorie a CESE, în calitate de organism competent al UE pentru a transmite factorilor de decizie din UE punctele de vedere ale societății civile.

| 1.10. | Garantarea unei guvernanțe economice echilibrate prin aprofundarea uniunii economice și monetare (UEM) în următoarele domenii:






  — | consolidarea în mod echilibrat a pilonilor financiar, economic, social și politic; |
| --- | --- | --- |

1.10.

—

consolidarea în mod echilibrat a pilonilor financiar, economic, social și politic;

| — | punerea în aplicare a unei funcții de stabilizare, în scopul aplicării unei politici anticiclice comune; |
| --- | --- |

—

punerea în aplicare a unei funcții de stabilizare, în scopul aplicării unei politici anticiclice comune;

| — | combaterea consecințelor dezastruoase ale crizei provocate de pandemia de COVID-19 într-un mod bazat pe solidaritate; |
| --- | --- |

—

combaterea consecințelor dezastruoase ale crizei provocate de pandemia de COVID-19 într-un mod bazat pe solidaritate;

| — | emiterea unui instrument de datorie comună pe termen lung, însoțit de măsuri de distribuire echitabilă a sarcinii fiscale; |
| --- | --- |

—

emiterea unui instrument de datorie comună pe termen lung, însoțit de măsuri de distribuire echitabilă a sarcinii fiscale;

| — | aprofundarea uniunii bancare și a uniunii piețelor de capital pentru a consolida în și mai mare măsură piața unică, printr-o reglementare eficace. |
| --- | --- |

—

aprofundarea uniunii bancare și a uniunii piețelor de capital pentru a consolida în și mai mare măsură piața unică, printr-o reglementare eficace.

2.   Contextul avizului

| 2.1. | În urma crizei financiare din 2008, pachetul privind guvernanța economică, din 2011, a înăsprit Pactul de stabilitate și de creștere. Componenta preventivă a PSC prevede că țările care se abat de la obiectivul lor bugetar pe termen mediu trebuie să își îmbunătățească pozițiile bugetare structurale cu cel puțin 0,5 % din PIB pe an. A fost, de asemenea, stabilit un criteriu de referință privind cheltuielile. Pentru țările ale căror niveluri de datorie depășesc 60 % din PIB, pachetul impune, de asemenea, o reducere a datoriei cu aproximativ 1/20 pe an, cu perspectiva lansării unei proceduri aplicabile deficitelor excesive (PDE) în cadrul componentei corective a PSC în cazul nerespectării obiectivelor. Pachetul a introdus, totodată, o procedură de abordare a dezechilibrelor macroeconomice (PDM). În general, au fost prevăzute sancțiuni aspre în cazul nerespectării dispozițiilor prevăzute de PSC sau a prevederilor pachetului privind guvernanța economică (4). Supravegherea mai atentă a politicii bugetare și a indicatorilor macroeconomici a fost inclusă în semestrul european, fiind astfel înscrisă într-un calendar. Pachetul privind supravegherea și monitorizarea bugetare, din 2013, a definit un cadru pentru statele membre care se confruntă sau s-au confruntat, de curând, cu dificultăți financiare. Acest pachet a prevăzut, de asemenea, o evaluare specifică la nivelul UE a proiectelor de buget ale statelor membre din zona euro înainte de adoptarea lor de către parlamentele naționale. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | În prezent, Comisia Europeană evaluează cadrul de guvernanță economică, și în special pachetul privind guvernanța economică și pachetul privind supravegherea și monitorizarea bugetare. Comisia a remarcat o schimbare de context și înainte de criza provocată de pandemia de COVID-19, menționând scăderea potențialului de creștere economică, a ratelor dobânzii și a inflației și subliniind provocarea de a ține în mai mare măsură seama de imperativele climatice și de a se adapta la digitalizare și la îmbătrânirea demografică. Comisia a făcut un bilanț pozitiv cu privire la PDE, dat fiind că toate statele membre respectaseră criteriul privind deficitul de 3 % din PIB, însă a observat, totodată, că componenta preventivă a PSC nu era suficient de eficace, dat fiind că unele țări prezentau încă deficite care nu ofereau o marjă de siguranță suficientă față de criteriul legat de deficit. Ponderea datoriei în PIB a scăzut, în general, în zona euro, dar discrepanțele dintre țări s-au accentuat. |
| --- | --- |

2.2.

3.   Observații generale

| 3.1. | CESE salută acest proces obligatoriu de evaluare cincinală a cadrului de guvernanță economică. Acest proces coincide, în momentul de față, cu cea mai gravă criză apărută în timp de pace în decurs de un secol. Evaluarea trebuie să reflecte consecințele acestui șoc și să ofere soluții echitabile pentru un cadru de guvernanță care să restabilească creșterea economică și prosperitatea în toate statele membre. Acest obiectiv poate fi realizat numai dacă fiecare dintre ele sprijină cu fermitate o veritabilă uniune economică și socială, care reprezintă baza unei uniuni politice fondate pe democrație, coeziune, asistență reciprocă, solidaritate și responsabilitate. Cu toate acestea, comunicarea Comisiei este incompletă, deoarece se axează în principal pe evaluarea rezultatelor normelor pachetului privind guvernanța economică și ale pachetului privind supravegherea și monitorizarea bugetare, fără a acorda o atenție egală celorlalte măsuri adoptate pentru a favoriza coordonarea politicilor economice. CESE solicită ca în cadrul Conferinței privind viitorul Europei să fie dezbătută chestiunea fundamentală a modului în care ar trebui modernizată guvernanța economică. Adaptarea dispozițiilor privind guvernanța economică din cadrul TFUE nu ar trebui să constituie un tabu. Întrucât temele supuse dezbaterii publice (a se vedea punctul 4) sunt formulate într-un mod care limitează posibilitatea de a obține o imagine de ansamblu, CESE își exprimă la acest punct reflecțiile generale cu privire la această temă. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | CESE pledează pentru o guvernanță economică orientată către prosperitate, în care bunăstarea socială și economică a cetățenilor să ocupe un loc prioritar, astfel încât nimeni să nu fie lăsat în urmă. Prin urmare, Comitetul solicită o politică economică echilibrată, care să sublinieze importanța unei serii de obiective majore ale politicii economice și societale care sunt strâns interconectate, acordându-le o pondere egală: creșterea durabilă și favorabilă incluziunii, ocuparea integrală a forței de muncă și munca decentă, distribuirea echitabilă a bogăției materiale, sănătatea publică și calitatea vieții, sustenabilitatea mediului, stabilitatea piețelor financiare, stabilitatea prețurilor, relații comerciale echilibrate, o economie socială de piață cu grad ridicat de competitivitate (5) și finanțe publice stabile. Aceste obiective sunt coerente atât cu cele enunțate la articolul 3 din Tratatul UE, cât și cu actualele obiective de dezvoltare durabilă ale ONU (ODD). |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | În termeni de măsuri politice, acest lucru înseamnă, în primul rând, realizarea unei creșteri durabile și favorabile incluziunii, sporind cererea și, prin urmare, producția, printr-un consum durabil și investiții productive; în al doilea rând, abordarea inegalităților sociale prin asigurarea unui nivel ridicat de protecție socială, a unor locuri de muncă de calitate și a unor venituri decente în statele membre și UE în ansamblu; în al treilea rând, abordarea crizelor climatice și sanitare prin promovarea investițiilor publice și private în tehnologiile digitale, sănătate, economisirea energiei, infrastructură, formare, cercetare și dezvoltare. Stabilitatea finanțelor publice și capacitatea de a stimula cererea în perioadele de criză economică sunt în interesul fiecărui stat membru. Cu toate acestea, obiectivele de politică economică sunt puternic interconectate, iar numeroși parametri nu pot fi controlați la nivel național. O guvernanță economică bazată pe solidaritate ar trebui să ajute statele membre să obțină o creștere și finanțe publice durabile și favorabile incluziunii și să devină reziliente la situații de criză. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | CESE regretă că guvernanța economică adoptată până în prezent s-a concentrat în principal asupra stabilității finanțelor publice prin reducerea deficitului public și a datoriei suverane. CESE recunoaște că procedura privind dezechilibrele macroeconomice și semestrul european au contribuit, poate, la formularea de recomandări specifice fiecărei țări menite să promoveze reformele structurale. Pentru a pune în aplicare o politică economică echilibrată, va fi important ca aceste instrumente să se concentreze, de asemenea, asupra principalelor obiective ale politicii economice și societale (a se vedea punctul 3.2) și să joace un rol mai important și mai eficace în orice reformă a guvernanței. Strategia anuală privind creșterea durabilă ia în considerare mediul, productivitatea, stabilitatea și echitatea. Rămâne însă dezechilibrul procedural: Strategia pentru creștere durabilă este un proces fără caracter obligatoriu, bazat pe principiul identificării vinovaților, în timp ce Pactul de stabilitate și de creștere prevede o procedură cu termene clar definite și sancțiuni specifice (a se vedea punctul 4.7.1). |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Economiile în care politicile bugetare naționale recunosc necesitatea de a constitui rezerve de venituri în perioade de creștere, asigurând în același timp investițiile necesare pentru prosperitate în viitor, vor fi mai reziliente în momentul combaterii efectelor negative ale încetinirii creșterii economice. Conceperea și punerea în aplicare defectuoasă a echilibrării bugetare – în special într-un moment în care țările se află încă într-o etapă incipientă a redresării – restrânge în mod periculos marja de manevră disponibilă pentru politica bugetară, iar dacă acest lucru se întâmplă într-un mod necoordonat în cadrul zonei euro, poate duce, de asemenea, la scăderi considerabile ale cererii în alte state membre. Ajustarea prin intermediul politicii bugetare naționale este deosebit de importantă în zona euro, având în vedere că statele membre ale zonei euro nu pot recurge la politicile monetare și la cele în materie de rate ale dobânzii și de curs de schimb. Unele dintre măsurile de consolidare fiscală aplicate simultan în întreaga UE au prelungit criza economică și financiară până în 2014, iar austeritatea din timpul recesiunii a creat dificultăți majore pentru multe persoane. Cu toate că indicatorii sociali din zona euro s-au îmbunătățit, în general, în perioada 2014-2020, ei au rămas, în mai multe țări, sub nivelurile din perioada anterioară crizei. Investițiile publice au scăzut, de asemenea, de la 3,7 % din PIB în 2009 la 2,7 % din PIB în 2017. În plus, această situație a afectat în mod negativ creșterea PIB-ului și, prin urmare, ponderea datoriei în PIB. Comisia trebuie să acorde mai multă atenție consecințelor tot mai grave ale încetinirii creșterii economice. CESE atrage atenția asupra recomandărilor sale anterioare (6) – care nu au fost încă luate în considerare – în ceea ce privește evaluarea normelor. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | În prezent și, foarte probabil, în viitorul apropiat, garantarea stabilității prețurilor înseamnă, de fapt, evitarea deflației mai degrabă decât a inflației. Politica monetară este esențială pentru stabilitatea finanțelor publice și a economiei în ansamblu. Rolul eminent de creditor de ultimă instanță al BCE trebuie consolidat, astfel încât statele să nu fie nevoite să se bazeze exclusiv pe piețele financiare pentru refinanțarea datoriilor. În contextul crizei provocate de pandemia de COVID-19, CESE salută măsurile adoptate de BCE pentru a menține sub control diferențialul ratelor dobânzii pe piețele de obligațiuni. În fața unei situații de urgență economică, BCE trebuie să fie pregătită să extindă relaxarea cantitativă. Cu toate acestea, pentru a se ajunge la o politică economică echilibrată, este important ca politica monetară să urmărească, pe lângă obiectivul de inflație, și un obiectiv de creștere economică durabilă și favorabilă incluziunii. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Ca răspuns la criza provocată de pandemia de COVID-19, trebuie să se adopte o politică anticiclică comună și hotărâtă, cu caracter excepțional, pentru a preveni șomajul în masă și a dota cu mai multe resurse și personal serviciile de interes general și infrastructurile publice, acolo unde este necesar, în special în domeniul securității sociale și al sistemelor de sănătate. Având în vedere că experiențele legate de criza financiară din 2008 și criza pandemică din 2020 ne obligă să desprindem concluzia că în viitor ar putea apărea și alte situații la fel de critice, este necesar să se aprofundeze UEM (a se vedea punctul 4.6). CESE reafirmă că, în fața unei eventuale crize, UE trebuie să demonstreze că nu este doar o comunitate de interese economice, ci și, mai presus de toate, o comunitate bazată pe solidaritate (7). Politicile UE trebuie să fie guvernate de acest principiu, precum și de principiul promovării bunăstării cetățenilor europeni, înscris în Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE) (8). |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | CESE salută activarea clauzei derogatorii generale prevăzute de cadrul bugetar, care reprezintă o posibilitate pusă, din fericire, la dispoziția tuturor statelor membre în cadrul pachetului privind guvernanța economică. Întrebarea este cât de rapid vor trebui să revină statele membre la normele bugetare „normale”. CESE avertizează cu privire la faptul că o „revenire la normal” prea rapidă ar putea declanșa o nouă recesiune. În loc de „revenire”, CESE recomandă un „viraj” spre un cadru revizuit de guvernanță economică, astfel cum se indică în cele de mai jos. |
| --- | --- |

3.8.

4.   Observații specifice privind aspectele identificate în cadrul consultării publice organizate de Comisia Europeană

După cum se indică la punctul 3.1 de mai sus, CESE subliniază că temele supuse dezbaterii publice sunt formulate într-un mod care limitează capacitatea de a obține o imagine de ansamblu. Răspunsurile specifice de mai jos ar trebui analizate împreună cu considerațiile generale formulate de Comitet la punctul 3, cu privire la cadrul de guvernanță economică.

4.1.   Îmbunătățirea cadrului pentru a asigura sustenabilitatea finanțelor publice pe termen lung și eliminarea dezechilibrelor macroeconomice

| 4.1.1. | Comisia continuă să susțină necesitatea unei componente preventive eficace și a unei puneri în aplicare rapide a recomandărilor de politică bugetară, fără a oferi soluții la dificultățile cu care se confruntă unele state membre și fără a aborda consecințele acestei abordări asupra altor obiective economice esențiale. Atingerea criteriului de referință privind datoria s-a dovedit a fi extrem de dificilă, în special în țările cu niveluri ridicate de îndatorare, cu o rată scăzută a creșterii economice și a inflației și cu un nivel ridicat al costurilor de finanțare a datoriilor. Reducerea cheltuielilor curente și a investițiilor publice în vederea conformării la obiectivul pe termen mediu are consecințe semnificative, sub forma unor niveluri reduse ale cheltuielilor sociale, ocupării forței de muncă și creșterii economice. Cu toate acestea, criza economică actuală reprezintă un semnal de alarmă în favoarea creării unei marje de manevră bugetară care să ofere posibilitatea de a pune în aplicare o politică bugetară anticiclică. |
| --- | --- |

4.1.1.

| 4.1.2. | CESE subliniază că finanțarea durabilă va putea fi garantată nu prin înăsprirea procedurilor, ci prin modificarea perspectivelor politicii economice. Cadrului de guvernanță al UE îi revine un rol esențial în a permite statelor membre să realizeze progrese în ceea ce privește consolidarea finanțelor publice și în a le sprijini să restabilească un echilibru pe termen lung între cheltuielile și veniturile publice. În primul rând, trebuie să se acorde o atenție prioritară creșterii economice durabile și favorabile incluziunii și să se ia în considerare multiplicatorii fiscali. Atunci când PIB-ul încetinește, adoptarea de măsuri de stimulare fiscală poate să accelereze veniturile și să reducă ponderea datoriei în PIB. O creștere mai mare creează o marjă de manevră pentru investiții mai mari și o finanțare suficientă a pilonului social, stimulând astfel cererea. În acest sens, ar putea fi, de asemenea, utilă o analiză suplimentară pentru a determina în ce măsură îmbunătățirea indicatorilor fiscali se datorează cadrului de guvernanță economică sau unei evoluții favorabile a situației economice. |
| --- | --- |

4.1.2.

| 4.1.3. | În al doilea rând, trebuie să se insiste mai mult pe creșterea veniturilor decât pe reducerea cheltuielilor. Presiunea exercitată pentru a se reduce taxarea factorilor mobili de producție, împreună cu evaziunea fiscală agresivă și frauda fiscală, limitează structura veniturilor și denaturează concurența. Consecințele sunt și mai ample, întrucât ea implică, de asemenea, constrângeri pentru reducerea cheltuielilor în sectoarele serviciilor sociale, educației și sănătății, adesea percepută că fiind modalitatea cea mai simplă de a micșora datoria pe termen scurt. Pentru a garanta în mod echitabil bugete publice sustenabile, acest element negativ trebuie să fie contracarat prin politici fiscale coordonate. Măsurile de combatere a fraudei fiscale contribuie deja în mare măsură la reducerea presiunii asupra bugetelor publice. Cu toate acestea, se estimează că numai pierderile anuale datorate evaziunii și fraudei în materie de TVA se ridică la 147 miliarde EUR (9), în timp ce suma deficitelor publice ale tuturor statelor membre ale UE se ridica la 114 miliarde EUR, în 2018. |
| --- | --- |

4.1.3.

| 4.1.4. | În al treilea rând, în contextul guvernanței economice, excedentele și deficitele ar trebui abordate cu la fel de multă seriozitate. Aceasta este singura modalitate de a corecta dezechilibrele dintre țări. Trebuie salutate afirmațiile Comisiei conform cărora o mai mare aliniere a balanțelor conturilor curente din zona euro, atât în ceea ce privește deficitele, cât și excedentele, ar contribui la promovarea convergenței ascendente și ar avea un impact pozitiv asupra creșterii nominale. De fapt, unele țări ar fi trebuit să reducă excedentele de cont curent prin intermediul unor politici mai expansioniste, menite să stimuleze cererea internă, dar nu au făcut acest lucru. Iar alte țări, care se confruntă cu dezechilibre structurale din cauza nivelurilor scăzute de productivitate și competitivitate, ar fi trebuit să intensifice investițiile în formare, să sporească cheltuielile pentru cercetare și să încurajeze activitățile productive, însă resursele financiare limitate nu au permis acest lucru. |
| --- | --- |

4.1.4.

| 4.1.5. | O etapă binevenită o constituie introducerea de ajustări în ceea ce privește ocuparea forței de muncă și evoluțiile sociale în cadrul procedurii privind dezechilibrele macroeconomice. În pofida domeniului de aplicare a acestei proceduri, supravegherea a rămas ancorată în aspecte pe care Comisia le consideră relevante pentru stabilitatea macroeconomică, cum ar fi productivitatea și competitivitatea. Această perspectivă este prea restrânsă, având în vedere că dezechilibrele din sfera socială prezintă, de asemenea, un risc pentru stabilitatea macroeconomică. De exemplu, rata ridicată a șomajului are un impact negativ asupra cererii economice, asupra sistemului financiar (creanțe neperformante) și asupra bugetelor publice. Ar trebui să se acorde o atenție mai mare, în special, faptului că, din 2010, creșterea salariilor a rămas în urmă față de productivitatea muncii în 15 state membre. Deși criza climatică ar putea avea un impact negativ considerabil asupra sustenabilității macroeconomice, aspectele de mediu sunt trecute sub tăcere. |
| --- | --- |

4.1.5.

4.2.   
  Politici bugetare responsabile pentru a garanta sustenabilitatea pe termen lung, permițând, în același timp, stabilizarea pe termen scurt

| 4.2.1. | Redefinirea componentei preventive a PSC era menită să garanteze că stabilizatorii automați pot intra în acțiune în perioade dificile. Deși această intenție este binevenită, politicile au rămas, în continuare, prociclice, în principal din pricina dificultăților economice de lungă durată din multe state membre, care au îngreunat punerea în aplicare a unei politici bugetare anticiclice. O altă cauză a fost reprezentată de problemele grave legate de indicatori, cum ar fi lipsa de certitudine cu privire la modul de definire a deviației PIB și diversele metode de calcul utilizate pentru estimarea PIB-ului potențial în diferitele țări. Având în vedere complexitatea procedurilor de estimare a soldurilor bugetare structurale, rezultatele fac în mod repetat obiectul unor corecturi majore (10). Cu toate acestea, PIB-ul în sine este, de asemenea, rezultatul unor estimări statistice care pot face obiectul unor erori și al unor revizuiri retroactive majore. În plus, nu există nicio modalitate de a exercita o influență directă asupra valorii acestor indicatori prin măsuri de politică. CESE recomandă atenuarea puternică a influenței lor considerabile asupra evoluției politicii economice actuale și, în special, renunțarea la conceptul de sold bugetar structural. |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | Ca alternativă, ar putea deveni mai relevant un indicator care să reflecte relația dintre evoluția pe termen mediu a cheltuielilor și tendințele în materie de venituri. De exemplu, creșterea cheltuielilor nominale poate fi ajustată în funcție de rata de creștere pe termen mediu a producției potențiale, la care se adaugă obiectivul de inflație definit de BCE, corectat pentru măsurile discreționare privind veniturile. Cu toate acestea, indiferent de modul în care sunt concepute, normele bugetare pot întotdeauna să producă scenarii nefavorabile. Prin urmare, abaterile nu ar trebui să implice consecințe automate, ci ar trebui să declanșeze o analiză tehnică mai amănunțită, care să ia în considerare toate obiectivele fundamentale ale politicii economice, și un proces decizional care să implice părțile interesate relevante (a se vedea punctul 4.4). În definitiv, deficitele bugetare sunt cauzate de o multitudine de factori. Trebuie luate în considerare circumstanțele specifice fiecărei țări, situația economică generală și interacțiunea complexă dintre obiectivele de politică economică. |
| --- | --- |

4.2.2.

4.3.   Încurajarea reformelor și investițiilor indispensabile pentru a întâmpina provocările economice, sociale și de mediu, menținând, în același timp, garanții împotriva riscurilor legate de sustenabilitate

| 4.3.1. | În pofida clauzelor privind investițiile și reformele structurale incluse în PSC, nu a fost posibil să se împiedice scăderea investițiilor publice în perioadele de consolidare bugetară. Deși este judicios ca punerea în aplicare a normelor bugetare să devină mai flexibilă, această măsură s-a dovedit a fi insuficientă. Prin urmare, CESE recomandă aplicarea „regulii de aur” pentru investițiile publice, în scopul de a proteja productivitatea și baza socială și ecologică pentru bunăstarea generațiilor viitoare. Aceasta implică excluderea din calculul indicatorilor de deficit relevanți a resurselor nete investite pentru viitor. Este de neînțeles de ce, în cazul investițiilor publice, deprecierea nu se aplică pe o perioadă clară, definită prin durata de viață utilă a activului, așa cum este cazul pentru investițiile private. |
| --- | --- |

4.3.1.

| 4.3.2. | Bunurile publice sunt necesare pentru a garanta prosperitatea, a genera venituri viitoare și a asigura competitivitatea pe termen lung. Acest lucru este valabil în special în ceea ce privește punerea în aplicare a Pactului verde și garantarea unor infrastructuri moderne în domeniul sănătății, educației și tehnologiei. Având în vedere că astfel se asigură, de asemenea, sustenabilitatea economică, socială și de mediu pentru generațiile viitoare, care vor avea și ele de câștigat de pe urma eventualelor beneficii, este firesc ca aceste generații să contribuie la finanțarea unor astfel de investiții. Dezechilibrele macroeconomice pot fi, de asemenea, reduse prin realizarea de investiții esențiale pentru viitor. Mai mult, investițiile publice reprezintă o modalitate importantă de promovare a unei politici anticiclice, dar favorabile creșterii economice, în timp ce stimularea cererii favorizează o creștere durabilă pe termen scurt. |
| --- | --- |

4.3.2.

| 4.3.3. | De asemenea, CESE recomandă elaborarea unui plan strategic comun de investiții care să acopere o gamă largă de domenii, de la abordarea crizei climatice la dezvoltarea sectoarelor tehnologice, la sprijinirea schimbărilor structurale în sectoarele industriale tradiționale și la modernizarea serviciilor sociale. Comitetul salută anunțul în ceea ce privește consolidarea InvestEU, crearea unui instrument de investiții strategice și a unui instrument pentru solvabilitate, precum și instrumentul de redresare planificat și fondurile puse la dispoziție de BEI, astfel cum s-a stabilit în aprilie 2020. Ca întotdeauna, ajutoarele și garanțiile publice trebuie să fie transparente și evaluate din perspectiva implicațiilor sociale, fiscale și de mediu. |
| --- | --- |

4.3.3.

4.4.   
  Un cadru al UE mai simplu și mai transparent, care să se concentreze pe supravegherea statelor membre care se confruntă cu provocări mai urgente și să asigure un dialog de calitate

| 4.4.1. | Complexitatea dispozitivului de reglementare reflectă dificultatea de a ține seama de evoluții foarte diverse în cadrul unor norme armonizate. Ca alternativă, CESE recomandă stabilirea unui set clar de indicatori și, în cazul unor devieri semnificative de la aceștia, realizarea unei analize detaliate care să includă toate statele membre și să examineze atât excedentele, cât și deficitele. Este ilogic să se aplice sancțiuni pecuniare, îndeosebi în cadrul unei proceduri de deficit excesiv. Prejudiciile aduse reputației țărilor care fac obiectul acestor sancțiuni pot compromite și mai mult bonitatea și competitivitatea acestora. De asemenea, aplicarea de sancțiuni amplifică forțele centrifuge, iar aprofundarea UEM nu va putea fi realizată fără solidaritate. Guvernanța economică ar trebui să fie exercitată astfel încât statul membru în cauză să nu fie sancționat, ci să i se permită să obțină finanțe publice sustenabile. |
| --- | --- |

4.4.1.

| 4.4.2. | În loc să analizeze diferite tipuri de stimulente, guvernanța economică trebuie să se bazeze pe o evaluare tehnică echilibrată, care să țină seama de toate obiectivele principale de politică economică, și pe un proces decizional amplu, democratic și transparent. Parlamentului European trebuie să i se atribuie un rol mult mai important în deciziile în curs de adoptare în temeiul cadrului de guvernanță economică. Întrucât numeroase aspecte ale Pactului de stabilitate și de creștere privesc doar zona euro, pentru aceste aspecte ar putea fi responsabil un grup specific consacrat UEM, creat în cadrul Parlamentului European. Deciziile Eurogrupului ar trebui să devină mai transparente. |
| --- | --- |

4.4.2.

| 4.4.3. | De asemenea, CESE subliniază necesitatea de a implica societatea civilă în mai mare măsură în procesul de luare a deciziilor economice la nivelul UE și, prin urmare, evidențiază, totodată, importanța dialogului social. În acest mod, se poate defini o politică economică echilibrată, care să reconcilieze toate interesele și să ia mai bine în considerare nevoile de bază. Având în vedere orientarea sa către economie și societate, Comitetul Economic și Social European consideră că este organismul competent al UE pentru a contribui la o astfel de abordare ascendentă. Cu toate acestea, CESE nu este menționat deloc la titlul VIII din TFUE privind politica economică și monetară, și nici în dispozițiile privind dialogul economic din cadrul pachetului privind guvernanța economică și al pachetului privind supravegherea și monitorizarea bugetare. Această omisiune ar trebui corectată în cadrul oricăror modificări viitoare ale dispozițiilor privind guvernanța economică din TFUE, ale pachetului privind guvernanța economică și ale pachetului privind supravegherea și monitorizarea bugetare. |
| --- | --- |

4.4.3.

| 4.4.4. | În cazul unor abateri semnificative de la indicatorii care reprezintă obiectivele de politică economică, ar trebui să se efectueze o analiză mai amănunțită și să se prevadă o discuție de la egal la egal cu statul membru în cauză cu privire la motivele dezechilibrelor și la introducerea de stimulente pozitive. Promovarea unei creșteri durabile și favorabile incluziunii trebuie să constituie criteriul principal aflat la baza oricărei recomandări. Este în interesul propriu al statului membru să-și corecteze abaterile, în special de la criteriile de deficit, propunând, de exemplu, o politică industrială ecologică, astfel încât impunerea de sancțiuni să devină de prisos. |
| --- | --- |

4.4.4.

4.5.   
  Cadrele bugetare naționale și interacțiunea acestora cu cadrul bugetar al UE

| 4.5.1. | Normele pactului bugetar și mecanismele de frânare a îndatorării care sunt înscrise în constituțiile mai multor state membre sunt mai puțin flexibile decât guvernanța economică de la nivelul UE. Această situație poate duce nu numai la complexitate și discrepanțe, ci și la o conformare contraproductivă la normele de politică bugetară. La nivelul statelor membre, echilibrarea bugetului ar trebui să facă parte dintr-o politică economică orientată către prosperitate. |
| --- | --- |

4.5.1.

4.6.   Luarea în considerare a dimensiunii zonei euro și a agendei în vederea aprofundării UEM

| 4.6.1. | CESE împărtășește pe deplin opinia Comisiei potrivit căreia aprofundarea UEM ar îmbunătăți eficacitatea guvernanței economice. CESE recomandă consolidarea în mod echilibrat a pilonilor monetar/financiar, economic, social și politic (11). În general, este necesar un plan pentru aprofundarea zonei euro, care să depășească limitele stabilite prin Tratatul de la Maastricht. Eforturile trebuie îndreptate imediat către obiectivele esențiale ale politicii economice, astfel încât aceasta să fie orientată către bunăstare. Statele membre care nu au aderat încă la zona euro vor trebui să adere la aceasta și ar trebui să facă acest lucru cât mai curând posibil. Având în vedere evoluțiile actuale, trebuie să se acorde prioritate maximă obiectivului de relansare economică. |
| --- | --- |

4.6.1.

| 4.6.2. | CESE observă că Comisia menționează în mod repetat că, în absența unei capacități bugetare centrale cu elemente de stabilizare, capacitatea de a influența orientarea bugetară rămâne limitată. În trecut, CESE a subliniat că o capacitate bugetară consolidată este esențială pentru buna gestionare a UEM. Este nevoie de o politică economică anticiclică comună pentru a sprijini politicile anticiclice de la nivel național. Trebuie introdusă o funcție de stabilizare, dar sprijinul pe care aceasta îl acordă trebuie subordonat respectării criteriilor legate de obiectivele de dezvoltare durabilă (ODD) și de Pilonul european al drepturilor sociale. În cazul în care Mecanismul european de stabilitate (MES) este utilizat în acest scop, intervenția sa nu trebuie să depindă de condiții care sunt defavorabile unei creșteri durabile și favorabile incluziunii. |
| --- | --- |

4.6.2.

| 4.6.3. | CESE sprijină ferm ideea de lansare a redresării pe baza solidarității, așa cum se afirmă în rezoluția sa din iunie 2020 (12). Pe termen lung, un instrument susținut de garanții comune din partea statelor membre din zona euro ar contribui la reducerea dezechilibrelor bugetare. Cu toate acestea, acest instrument poate fi un activ sigur și poate rezista la crizele majore care afectează zona euro în ansamblu doar dacă veniturile publice nu sunt puse în pericol și mai mult de evaziunea fiscală. Prin urmare, CESE recomandă punerea în aplicare a unor măsuri de însoțire pentru combaterea planificării fiscale agresive și a fraudei fiscale. Un activ sigur ar trebui să fie emis prin intermediul unui vehicul care face obiectul unui control democratic și să se concentreze pe sprijinirea progresului social și a sustenabilității. Obligațiunile de stat comune ar reduce, de asemenea, fragilitatea sectorului financiar. |
| --- | --- |

4.6.3.

| 4.6.4. | Piețele financiare și finanțele publice sunt strâns interconectate. Crizele financiare au demonstrat că operatorii de pe piață pot spori instabilitatea prin creșterea costurilor îndatorării pentru guvernele aflate în dificultate. În cadrul unui „cerc vicios”, este posibil ca guvernul să fie nevoit să-și mărească datoria pentru a recapitaliza băncile, ceea ce duce la o scădere a încrederii în finanțele publice și a valorii obligațiunilor, exercitând din nou presiune asupra băncilor. Încercarea de a evita aceste riscuri, în principal prin norme bugetare restrictive, exercită o presiune și mai nefastă asupra bugetelor publice. Pentru a atenua în mod eficace riscul legat de piețele financiare, trebuie, de asemenea, aprofundate uniunea bancară și uniunea piețelor de capital, acordând prioritate unei reglementări eficiente. În fond, dacă nu se previn riscurile sistemice de pe piețele financiare, stabilitatea fiscală va fi compromisă. Nu în ultimul rând, este necesară consolidarea rolului internațional al monedei euro, pe baza unei UEM stabile, puternice din punct de vedere economic și echilibrate din punct de vedere social. |
| --- | --- |

4.6.4.

4.7.   Interacțiunea dintre PSC și PDM în contextul semestrului european

| 4.7.1. | În general, atât semestrul european, împreună cu strategia anuală privind creșterea durabilă, cât și guvernanța economică trebuie să se bazeze pe obiectivele unei politici economice axate pe prosperitate. Astfel, și în cadrul unei abordări mai democratice, semestrul european ar trebui să dobândească un caracter mai strict. Un tablou de bord integrat care să reflecte toate obiectivele sociale, de mediu, economice și fiscale ar contribui la introducerea unei abordări echilibrate. |
| --- | --- |

4.7.1.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  Avizul CESE pe tema „Viitorul Fondului de solidaritate al Uniunii Europene” (JO C 181, 21.6.2012, p. 52).

1

(2)  Articolul 3 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană.

2

(3)  Rezoluția privind propunerile CESE pentru reconstrucție și redresare după criza provocată de pandemia de COVID-19 (JO C 311, 18.9.2020, p. 1).

3

(4)  Până în prezent, această procedură nu a fost utilizată niciodată, fie pentru că Comisia s-a declarat satisfăcută de reformele propuse de statul membru, fie pentru că a considerat că nu este fezabilă din punct de vedere politic. (A se vedea Semestrul european pentru coordonarea politicilor economice: Document de reflecție, Parlamentul European, octombrie 2019, PE 624.440).

4

Semestrul european pentru coordonarea politicilor economice: Document de reflecție

(5)  A se vedea conceptul de competitivitate ilustrat în Avizul CESE privind Consiliile naționale de competitivitate (JO C 177, 18.5.2016, p. 35).

5

(6)  A se vedea Avizul CESE pe tema „Evaluarea guvernanței economice” (JO C 268, 14.8.2015, p. 33) și Avizul CESE pe tema „Pachetul privind uniunea economică și monetară” (JO C 262, 25.7.2018, p. 28).

6

(7)  A se vedea nota de subsol 1.

7

(8)  Articolul 3 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană.

8

(9)  COM(2019) 8 final, p. 4.

9

(10)  Natura incertă a soldurilor structurale estimate poate fi observată în cazul Germaniei. În mai 2017, Comisia a estimat că soldul bugetar structural a scăzut cu 0,25 % între 2016 și 2017. În mai 2018, estimările sale au fost revizuite pentru a indica o creștere de 0,35 % în aceeași perioadă (2016 și 2017), ceea ce a dus la o ajustare a soldului structural cu 0,6 % din performanța economică potențială. Este vorba despre o ajustare importantă, având în vedere că Germania este o economie relativ stabilă și că, în 2017, nu au avut loc șocuri mari.

10

(11)  Avizul CESE pe tema „O nouă viziune pentru finalizarea uniunii economice și monetare” (JO C 353, 18.10.2019, p. 32).

11

(12)  A se vedea nota de subsol 3.

12

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/236 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/236

---

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea modificată de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european plus, Fondul de coeziune, Fondul pentru o tranziție justă și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de instituire a unor norme financiare aplicabile acestor fonduri, precum și Fondului pentru azil și migrație, Fondului pentru securitate internă și Instrumentului pentru managementul frontierelor și vize

[COM(2020) 450 final – 2018/0196 (COD)]

și privind propunerea modificată de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind Fondul european de dezvoltare regională și Fondul de coeziune

[COM(2020) 452 final – 2018/0197 (COD)]

(2020/C 429/29)

| Raportor: | Mihai IVAȘCU |
| --- | --- |

Raportor:

Mihai IVAȘCU

| Sesizare | Consiliul Uniunii Europene, 8.6.2020, 10.6.2020
  Parlamentul European, 17.6.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolele 177, 178 și 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru uniunea economică și monetară și coeziune economică și socială |
| Data adoptării în secțiune | 20.7.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri) | 217/0/2 |

Sesizare

Consiliul Uniunii Europene, 8.6.2020, 10.6.2020

Parlamentul European, 17.6.2020

Temei juridic

Articolele 177, 178 și 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru uniunea economică și monetară și coeziune economică și socială

Data adoptării în secțiune

20.7.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului

(voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri)

217/0/2

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | Ca urmare a șocului exogen simetric fără precedent provocat de pandemia de COVID-19, previziunile arată că șomajul și sărăcia vor crește dramatic, iar un număr semnificativ de întreprinderi vor intra în faliment. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | CESE sprijină pe deplin inițiativa Comisiei de a utiliza bugetul UE pentru a mobiliza investiții și a oferi sprijin financiar în procesul de redresare post-COVID-19. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Criza provocată de pandemia de COVID-19 a condus la răspunsuri necoordonate în statele membre, în funcție de capacitățile de la nivel național și regional. CESE consideră că sunt absolut necesare anumite modificări ale propunerii de regulament privind dispozițiile comune și salută intenția de a simplifica și de a flexibiliza cele șapte fonduri cu gestiune partajată. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | CESE consideră că flexibilizarea propusă este abordarea corectă într-o situație economică și socială complicată, permițând statelor membre să utilizeze fondurile disponibile acolo unde este cel mai mult nevoie de ele. În procesul de redresare post-COVID-19 trebuie să se aplice principii sustenabile și să se coreleze eforturile între FEDR, Fondul de coeziune și alte programe europene. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Pe de altă parte, CESE este nemulțumit de diferențele dintre statele membre în ce privește includerea și implicarea partenerilor sociali și a organizațiilor societății civile în pregătirea acordurilor de parteneriat și în instituirea și punerea în aplicare a programelor, precum și în cadrul comisiilor de monitorizare. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | CESE consideră că trebuie acordată atenție deosebită regiunilor grav afectate de criza provocată de COVID-19 și care întâmpină cele mai multe dificultăți în realizarea unei redresări economice susținute. Incluziunea socială și reducerea decalajelor dintre statele membre și dintre diferitele regiuni sunt și trebuie să fie prioritatea absolută a Fondului de coeziune. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | CESE este de acord că extinderea flexibilității temporale este absolut necesară și susține propunerea ca transferurile să poată fi efectuate la începutul perioadei de programare sau în orice alt moment în etapa de implementare. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Mai mult, stabilirea unor măsuri temporare care să înlesnească utilizarea fondurilor în circumstanțe excepționale va consolida încrederea și va corecta dezechilibrele din economie. Datoria publică ridicată preconizată va avea un impact semnificativ asupra economiei dacă nu se iau în mod eficient toate măsurile necesare. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Comitetul consideră că este imperios necesar ca bugetul UE să fie mai flexibil când trebuie să facă față unor șocuri adverse, mai ales celor care nu sunt de natură economică. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | CESE recomandă ca UE să aplice politici de îmbunătățire a cooperării transfrontaliere pe timp de criză. Protocoale mai adecvate și o colaborare mai strânsă ar permite o reacție europeană raționalizată și promptă la orice fel de catastrofă. |
| --- | --- |

1.10.

2.   Introducere și propunerea legislativă

| 2.1. | Cu peste doi ani în urmă, Comisia Europeană a propus Regulamentul privind dispozițiile comune (RDC) (1), care cuprinde norme legislative privind utilizarea fondurilor politicii de coeziune în perioada 2021-2027. Cadrul legislativ propus asigură un anumit nivel de simplificare și flexibilitate, pentru a răspunde la nevoile emergente, și de eficiență în utilizarea instrumentelor financiare. Textul a fost dezbătut cu statele membre și cu părțile interesate relevante. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Regulamentul propus introduce anumite dispoziții care permit o marjă de manevră pentru utilizarea Fondului european de dezvoltare regională, a Fondului social european Plus, a Fondului de coeziune, a Fondului pentru o tranziție echitabilă și a Fondului european pentru pescuit și afaceri maritime. Acesta modifică, de asemenea, normele financiare pentru fondurile menționate mai sus, precum și pentru Fondul pentru azil și migrație, Fondul pentru securitate internă și Instrumentul pentru gestionarea frontierelor și vize. CESE salută intenția de a simplifica și flexibiliza cele șapte fonduri cu gestiune partajată. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Ca urmare a șocului exogen simetric fără precedent provocat de pandemia de COVID-19, presiunea crescută asupra sistemelor de sănătate europene a fost urmată imediat de dificultăți sociale și economice severe. Previziunile arată că șomajul și sărăcia vor crește dramatic, în timp ce un număr semnificativ de întreprinderi vor intra în faliment. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Pentru perioada de finanțare rămasă (până la sfârșitul anului) au fost adoptate fără întârziere două propuneri legislative, ca răspuns imediat la posibilele efecte ale pandemiei: două modificări ale Regulamentului (UE) 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (2) adoptate la 30 martie 2020, respectiv la 23 aprilie 2020, care au scopul de a oferi statelor membre flexibilitate în încercările de gestionare a programelor de răspuns la criza provocată de pandemia de COVID-19. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | În centrul discuțiilor în curs cu privire la strategia de ieșire din criză viabilă stau doi piloni: Fondul european de redresare și un cadru financiar multianual consolidat. Regulamentul propus merge în direcția sprijinirii investițiilor în cadrul politicii de coeziune pe termen mediu și lung. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | CESE sprijină pe deplin inițiativa Comisiei de a utiliza bugetul UE pentru a mobiliza investiții și a oferi sprijin financiar în procesul de redresare post-COVID-19. Aceasta ar trebui să vină în sprijinul unor planuri mai ample de creștere a competitivității și durabilității economiei europene și de punere în aplicare a Pilonului european al drepturilor sociale. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Criza actuală provocată de pandemia de COVID-19 ne-a arătat cât de importante sunt flexibilitatea și reacția rapidă și coordonată a statelor membre și a UE. Aceste lecții ar trebui să se reflecte în noul cadru juridic și financiar, care trebuie să-și dovedească flexibilitatea și capacitatea sa de a răspunde circumstanțelor extraordinare în viitor. |
| --- | --- |

2.7.

3.   Observații generale

| 3.1. | Criza provocată de pandemia de COVID-19 a condus la răspunsuri necoordonate în statele membre, în funcție de capacitățile de la nivel național și regional. Acest lucru ar putea avea ca rezultat o redresare asimetrică și, în același timp, ar putea duce la creșterea disparităților și a inegalității la nivel regional, ceea ce, pe termen lung, ar putea submina piața unică și stabilitatea financiară a Uniunii Europene. CESE consideră că este crucial să se acționeze de îndată, pentru a preveni fragmentarea în continuare a pieței unice și să se respecte obiectivul tratatului de a promova convergența și de a reduce disparitățile. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Redresarea economică necesită investiții publice solide, care ar putea fi împiedicate de presiunea considerabilă asupra finanțelor publice, amplificând încetinirea creșterii economice. Prin urmare, pentru următorul cadru financiar multianual, anumite modificări ale propunerii de regulament privind dispozițiile comune sunt absolut necesare. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Semestrul european este strâns legat de investițiile din cadrul politicii de coeziune, care, la rândul lor, sunt în măsură să răspundă nevoilor identificate în procesul semestrului european și să contribuie în mod activ la redresarea economică. CESE a solicitat în repetate rânduri „instituirea unui cadru european comun, similar cu acordul de parteneriat din cadrul fondurilor structurale europene, care să garanteze participarea puternică și semnificativă a partenerilor sociali și a societății civile, în general, la toate etapele de elaborare și punere în aplicare a semestrului european” (3). |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Articolul 6 din Regulamentul de stabilire a unor dispoziții comune privind cele șapte fonduri stabilește modul în care fiecare stat membru ar trebui să organizeze parteneriate cu autoritățile regionale și locale competente, incluzând cel puțin autoritățile urbane și alte autorități publice, partenerii economici și sociali, precum și organismele relevante care reprezintă societatea civilă, partenerii din domeniul protecției mediului și entitățile care reprezintă drepturile fundamentale etc. Toate statele membre ar trebui să implice aceste părți interesate în pregătirea acordurilor de parteneriat și în elaborarea și punerea în aplicare a programelor, precum și în cadrul comitetelor de monitorizare. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.4.1. | Deși aceste orientări sunt clare, CESE este nemulțumit de diferențele dintre statele membre în ce privește includerea și implicarea partenerilor sociali și a organizațiilor societății civile. CESE a subliniat deja că, „în contextul recomandărilor specifice fiecărei țări din acest an, mai multe state membre au primit recomandări privind consolidarea dialogului social. Pentru a încuraja participarea partenerilor sociali, ar trebui introduse standarde minime privind consultarea partenerilor sociali naționali de către guvernele naționale, în diferite etape ale procesului semestrului european” (4). |
| --- | --- |

3.4.1.

| 3.5. | În ceea ce privește perioada actuală de implementare, CESE recunoaște că beneficiarii pot întâmpina anumite dificultăți în finalizarea la timp a programelor aprobate. Flexibilitatea este esențială pentru a permite implicarea cu succes și posibila prelungire a perioadei de implementare, asigurând, în același timp, eșalonarea corectă a operațiunilor. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | CESE consideră că flexibilitatea propusă este abordarea corectă într-o situație economică și socială complicată, în care se așteaptă situații excepționale pentru următoarea perioadă de implementare. Este din ce în ce mai clar că impactul economic al pandemiei de COVID-19 va avea efecte pe termen lung asupra statelor membre și că singura modalitate de a asigura o ieșire durabilă din criză este îndatorarea. Prin urmare, este extrem de util să se creeze imediat cadrul pentru ca toate țările să poată beneficia de flexibilitate în ceea ce privește strategia lor de ieșire din criză și să se utilizeze fondurile disponibile acolo unde este cel mai mult nevoie de ele. |
| --- | --- |

3.6.

4.   Observații specifice

| 4.1. | CESE consideră că trebuie acordată atenție deosebită regiunilor grav afectate de criza provocată de COVID-19 și care întâmpină cele mai multe dificultăți în realizarea unei redresări economice susținute. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Incluziunea socială și reducerea decalajelor dintre statele membre și dintre diferitele regiuni sunt și trebuie să fie prioritatea absolută a fondurilor de coeziune. Având în vedere că sectorul turismului și al culturii au fost grav afectate de criza provocată de pandemia de COVID-19, acestea ar trebui sprijinite în mod special. În același timp, incluziunea socială nu se limitează la aceste sectoare, iar principiile Pilonului european al drepturilor sociale ar trebui să fie fundamentale în orice abordare. Prin urmare, CESE sprijină crearea unui obiectiv separat în cadrul obiectivului tematic 4 al FEDR. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | CESE salută intenția de a acorda mai multă flexibilitate statelor membre în ceea ce privește transferul anumitor sume între diferitele fonduri ale UE în orice moment pe care îl consideră necesar. Cadrul juridic al politicii de coeziune ar trebui adaptat rapid la noile realități, pentru ca mecanismele special concepute să fie adoptate și puse în aplicare cu ușurință. Flexibilitatea și derogările de la normele în vigoare s-ar putea dovedi extrem de importante într-o astfel de situație economică și socială dificilă. De aceea, CESE susține competența conferită Comisiei Europene de a adopta actele de punere în aplicare necesare. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Modificările propuse oferă o anumită flexibilitate pentru ca statele membre să solicite transferuri între fonduri sau de la fonduri către orice instrument, prin gestiune directă sau indirectă. CESE este de acord că extinderea flexibilității temporale este absolut necesară și susține propunerea ca transferurile să poată fi efectuate la începutul perioadei de programare sau în orice alt moment în etapa de implementare. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Pactul de stabilitate și de creștere sprijină coordonarea dintre politicile fiscale și aplicarea unor finanțe publice solide, esențiale pentru redresare și creștere economică durabile. CESE consideră că asigurarea unor măsuri temporare care permit utilizarea fondurilor în circumstanțe excepționale va consolida încrederea și va corecta dezechilibrele din economie. Datoria publică ridicată preconizată va avea un impact semnificativ asupra economiei dacă nu se iau în mod eficient toate măsurile necesare. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | CESE consideră că ar trebui să existe mecanisme clare de complementaritate între diferitele surse de finanțare europene. Acestea fiind spuse, în procesul de redresare post-COVID-19 trebuie să se aplice principii sustenabile și să se coreleze eforturile între FEDR, Fondul de coeziune și alte programe europene. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | CESE salută includerea circumstanțelor excepționale și neobișnuite în măsurile legate de buna guvernanță economică. Având în vedere că este nevoie de o mai mare flexibilitate în ceea ce privește răspunsul la circumstanțe extraordinare, cum este criza provocată de pandemia de COVID-19, CESE consideră că modificarea titlului 2 de la capitolul III este necesară. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | CESE sprijină pe deplin propunerea de introducere a articolului 15a. Comitetul consideră că este imperios necesar ca bugetul UE să fie mai flexibil când trebuie să facă față unor șocuri adverse, mai ales celor care nu sunt de natură economică. În plus, flexibilitatea permite o abordare corectă, conform căreia plățile intermediare ar putea fi majorate în mod excepțional până la 10 % peste rata de cofinanțare aplicabilă, dar fără să depășească cota de 100 %. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | CESE consideră relevantă includerea unei justificări pentru transferurile prevăzute la articolul 8 litera (d), întrucât acest lucru ar permite o mai bună supraveghere și transparență. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | În plus, modificarea considerentului (71) garantează că competențele de executare în ceea ce privește măsurile temporare de utilizare a fondurilor sunt acordate Comisiei Europene fără procedurile comitetului. Se propune flexibilitate suplimentară pentru orice transfer pe care l-ar putea solicita un stat membru până la 5 % din alocarea totală a oricărui fond către un alt fond. De asemenea, se poate solicita un transfer suplimentar de până la 5 % în cadrul obiectivului „Investiții pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică”, între FEDR, FSE+ și Fondul de coeziune. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | CESE recunoaște importanța IMM-urilor în economie și salută atenția sporită acordată acestora. În plus, ar trebui să se acorde o atenție deosebită IMM-urilor care generează creștere economică și creează locuri de muncă de înaltă calitate, necesare pentru reducerea inegalităților și a disparităților. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | Pandemia de COVID-19 a demonstrat că educația digitală reprezintă o provocare. Simplul fapt de a asigura accesul la TIC și la echipamente digitale pentru elevii care provin dintr-un mediu defavorizat nu este suficient. CESE recomandă statelor membre să analizeze modalități de facilitare a accesului la platformele digitale. În plus, elevii care provin din medii defavorizate și unii profesori în vârstă nu au competențele necesare pentru a lucra în mod corespunzător cu instrumente și conținuturi digitale. De aceea, CESE solicită investiții suplimentare imediate în actualizarea competențelor. |
| --- | --- |

4.12.

| 4.13. | CESE sprijină reducerea propusă a pragului de la 10 milioane EUR la 5 milioane EUR pentru o operațiune care face obiectul unei puneri în aplicare pe etape, cu condiția îndeplinirii tuturor celorlalte condiții prevăzute la articolul 111. |
| --- | --- |

4.13.

| 4.14. | În plus față de creșterea capacității privind echipamentele și articolele medicale, CESE recomandă ca UE să urmărească politici de îmbunătățire a cooperării transfrontaliere pe timp de criză. Dezastrele și crizele naturale nu se opresc la frontierele naționale. În timpul pandemiei, coordonarea între statele membre și răspunsurile comune au fost foarte limitate, dezorganizate și conduse de tendințe de orientare către interior. Protocoalele mai bune și o mai bună colaborare ar elimina multe dintre blocajele inițiale și ar permite un răspuns european prompt și mai precis canalizat la orice fel de catastrofă. |
| --- | --- |

4.14.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  COM(2018) 375 final, 2018/0196 (COD).

1

(2)  JO L 347, 20.12.2013, p. 320.

2

(3)  Avizul din proprie inițiativă al CESE pe tema „Semestrul european și politica de coeziune – Către o nouă strategie europeană post-2020” (JO C 353, 18.10.2019, p. 39).

3

(4)  JO C 47, 11.2.2020, p. 113.

4

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/240 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/240

---

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind facilitatea de împrumut pentru sectorul public din cadrul Mecanismului pentru o tranziție justă

[COM(2020) 453 final – 2020/0100 (COD)]

și privind propunerea modificată de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a Fondului pentru o tranziție justă

[COM(2020) 460 final – 2020/0006 (COD)]

(2020/C 429/30)

| Raportor: | domnul Petr ZAHRADNÍK |
| --- | --- |

Raportor:

domnul Petr ZAHRADNÍK

| Sesizare | Consiliul Uniunii Europene, 8.6.2020, 10.6.2020
  Parlamentul European, 17.6.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 175 alineatul (3) și articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru uniunea economică și monetară și coeziune economică și socială |
| Data adoptării în secțiune | 20.7.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri) | 219/0/1 |

Sesizare

Consiliul Uniunii Europene, 8.6.2020, 10.6.2020

Parlamentul European, 17.6.2020

Temei juridic

Articolul 175 alineatul (3) și articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru uniunea economică și monetară și coeziune economică și socială

Data adoptării în secțiune

20.7.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului

(voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri)

219/0/1

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | CESE sprijină cu fermitate și apreciază majorarea semnificativă a alocării financiare destinate Fondului pentru o tranziție justă (FTJ), pentru a înlesni trecerea de la o economie și o societate cu emisii mari de dioxid de carbon la un model mai modern, mai durabil și mai diversificat. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | CESE este ferm convins că, pentru atingerea unui rezultat optim în cadrul procesului de tranziție justă, este extrem de importantă nu doar alocarea de resurse financiare suficiente, care să răspundă unor criterii de modernitate și care să vină în sprijinul unor domenii clar definite, ci și o interpretare flexibilă a normelor privind ajutoarele de stat. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | CESE apreciază în mod deosebit propunerea privind o facilitate de împrumut pentru sectorul public și consideră că aceasta este inovatoare, originală și răspunde unei cereri importante din partea entităților din sectorul public în procesul de tranziție climatică. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | CESE subliniază că, în urma noilor propuneri legate de planul de redresare și de Instrumentul de redresare al Uniunii Europene (Next Generation UE), există o șansă reală ca Mecanismul pentru o tranziție justă (MTJ) să devină un instrument foarte important al viitorului cadru financiar multianual (CFM) pentru perioada 2021-2027, benefic nu numai pentru Pactul verde european, ci și pentru recuperarea și reconstrucția post-COVID-19. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | CESE solicită instituțiilor relevante ale UE să accelereze, în măsura posibilului, lucrările de pregătire, de aprobare și de punere în aplicare în ceea ce privește MTJ ajustat, pentru ca acesta să devină curând funcțional. Timpul este un element crucial în contextul actual. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | CESE salută atenția deosebită acordată facilității de împrumut pentru sectorul public în regiunile mai puțin dezvoltate în cadrul tranziției juste. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | CESE este convins că ideea inovatoare care stă la baza facilității de împrumut pentru sectorul public ar putea servi, de asemenea, ca sursă de inspirație pentru produse financiare de același tip la nivelul statelor membre. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | CESE consideră că criteriile de selecție și de eligibilitate, la fel ca și domeniile de investiții propuse, sunt foarte relevante din perspectiva realizării unei tranziții juste. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | De asemenea, CESE salută și sprijină finanțarea suplimentară în favoarea Programului InvestEU și a schemei sale specifice pentru o tranziție justă, care sporește potențialul de utilizare a instrumentelor financiare în procesul de tranziție justă. |
| --- | --- |

1.9.

2.   Problematica și contextul

| 2.1. | În cadrul sesiunii sale plenare din iunie 2020, CESE a adoptat avizul privind Fondul pentru o tranziție justă (1), care explică amănunțit poziția sa cu privire la tematica procesului de tranziție justă și, de asemenea, formulează reflecții pentru perioada post-COVID-19. Rezultatele, concluziile și recomandările sale cu caracter general rămân, desigur, valabile. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Cu toate acestea, în această perioadă turbulentă, la sfârșitul lunii mai, Comisia Europeană și-a publicat planul de redresare; toți cei trei piloni ai Mecanismului pentru o tranziție justă (MTJ) reprezintă o parte importantă a programului „Next Generation EU” și, în comparație cu propunerea inițială din ianuarie 2020, MTJ ar trebui să funcționeze cu o bază și o alocare financiare mult mai ridicate. Setul nou de documente propuse reflectă o simbioză și o coexistență posibilă între obiectivele Pactului verde european și planul de redresare și reziliență post-COVID-19. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Acestea menționează, de asemenea, o „Platformă pentru o tranziție justă” (PTJ), care ar urma să ofere sprijin tehnic și consiliere părților interesate din sectorul public și privat din regiunile carbonifere și alte regiuni cu emisii ridicate de dioxid de carbon, astfel încât ele să dispună de suficiente informații cu privire la oportunitățile de finanțare. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | MTJ ajustat ar funcționa în continuare cu cei trei piloni ai săi:






  — | un Fond pentru o tranziție justă, |
| --- | --- | --- |

2.4.

—

un Fond pentru o tranziție justă,

| — | o schemă pentru o tranziție justă în cadrul programului InvestEU; |
| --- | --- |

—

o schemă pentru o tranziție justă în cadrul programului InvestEU;

| — | o facilitate de împrumut pentru sectorul public. |
| --- | --- |

—

o facilitate de împrumut pentru sectorul public.

Pe de altă parte, pandemia de COVID-19 a scos la iveală motivele care justifică realizarea în continuare a obiectivelor rezonabile din cadrul Pactului verde european și sprijinirea procesului de restructurare economică, în special în regiunile și teritoriile vulnerabile. Acesta este motivul pentru care s-a propus să se consolideze în mod considerabil baza financiară și alocarea financiară ale MTJ.

| 2.5. | Printre principalele modificări în comparație cu propunerile din ianuarie 2020 se numără:






  — | o creștere substanțială a alocării financiare, în special în ceea ce privește FTJ, având în vedere că se propune ca alocarea financiară de bază inițială să crească de la 7,5 miliarde EUR la 40 de miliarde EUR (un supliment de 2,5 miliarde EUR în cadrul CFM ordinar și o alocare suplimentară de 30 de miliarde EUR în cadrul „Next Generation EU”); coeficientul de multiplicare (de la 1,5 la 3 ori) al pachetului financiar de bază al FTJ prin transferuri efectuate de la FEDR sau FSE+ nu privește decât sursele provenind din CFM pentru perioada 2021-2027, și nu pe cele ale instrumentului „Next Generation EU”; |
| --- | --- | --- |

2.5.

—

o creștere substanțială a alocării financiare, în special în ceea ce privește FTJ, având în vedere că se propune ca alocarea financiară de bază inițială să crească de la 7,5 miliarde EUR la 40 de miliarde EUR (un supliment de 2,5 miliarde EUR în cadrul CFM ordinar și o alocare suplimentară de 30 de miliarde EUR în cadrul „Next Generation EU”); coeficientul de multiplicare (de la 1,5 la 3 ori) al pachetului financiar de bază al FTJ prin transferuri efectuate de la FEDR sau FSE+ nu privește decât sursele provenind din CFM pentru perioada 2021-2027, și nu pe cele ale instrumentului „Next Generation EU”;

| — | o majorare a resurselor în favoarea programului InvestEU, cu dublarea cuantumului garanției; se prevede ca componenta privind infrastructurile durabile să fie dotată cu 20 de miliarde EUR, componenta privind cercetarea, inovarea și digitalizarea cu 10 miliarde EUR, componenta privind IMM-urile cu aceeași sumă și componenta privind investițiile sociale și competențele cu 3,6 miliarde EUR, iar alocarea financiară propusă pentru noua componentă privind investițiile europene strategice este de 31 de miliarde EUR; |
| --- | --- |

—

o majorare a resurselor în favoarea programului InvestEU, cu dublarea cuantumului garanției; se prevede ca componenta privind infrastructurile durabile să fie dotată cu 20 de miliarde EUR, componenta privind cercetarea, inovarea și digitalizarea cu 10 miliarde EUR, componenta privind IMM-urile cu aceeași sumă și componenta privind investițiile sociale și competențele cu 3,6 miliarde EUR, iar alocarea financiară propusă pentru noua componentă privind investițiile europene strategice este de 31 de miliarde EUR;

| — | acest pachet de măsuri oferă un temei juridic pentru facilitatea de împrumut pentru sectorul public, care reprezintă o combinație unică și inovatoare de implementare practică a instrumentelor financiare și a subvențiilor. |
| --- | --- |

—

acest pachet de măsuri oferă un temei juridic pentru facilitatea de împrumut pentru sectorul public, care reprezintă o combinație unică și inovatoare de implementare practică a instrumentelor financiare și a subvențiilor.

| 2.6. | Celelalte elemente propuse în pachetul de măsuri prezentat de Comisia Europeană în ianuarie 2020 rămân neschimbate și valabile în integralitate; acestea se referă la activitățile și domeniile care beneficiază de sprijin (dar și la cele care nu beneficiază), la procesele de punere în aplicare (există mai multe opțiuni la programele operaționale), la planurile teritoriale pentru o tranziție justă, care joacă rolul de principale documente de referință decisive pentru sprijin, și la tipurile de beneficiari. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Este de dorit ca propunerile legate de MTJ ajustat să fie privite ca reprezentând doar unul dintre elementele structurii de mozaic cuprinzător și interconectat pe care o formează pachetul de măsuri din cadrul programului Next Generation UE și ajustarea propunerii privind CFM pentru perioada 2021-2027, care constă în a crește baza fiscală (bugetară) a UE și a o utiliza pentru a răspunde nevoilor urgente actuale. Măsurile fiscale propuse completează, de asemenea, măsurile de urgență adoptate deja în cadrul politicilor monetare și structurale, precum și în cadrele de reglementare. Acestea trebuie, de asemenea, să fie sprijinite prin eforturi paralele de îmbunătățire a uniunii bancare și a uniunii piețelor de capital. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Pachetul de măsuri de instituire a unui instrument de redresare și de ajustare a CFM pentru perioada 2021-2027 la necesitățile situației post-COVID-19 este considerat un pas extraordinar în finanțarea UE, dar și o etapă necesară și urgentă. În condițiile actuale și în virtutea normelor în vigoare, politica bugetară a UE ar fi fost pur și simplu insuficient de flexibilă și nu ar fi putut susține o acțiune care să poată ajuta în mod concret la depășirea situației de criză. Pe de altă parte, propunerea poate părea cât se poate de realizabilă în contextul situației politice actuale. |
| --- | --- |

2.8.

3.   Observații generale

| 3.1. | CESE salută prezenta propunere, întrucât este de acord că reformele structurale și sprijinul pentru diversificarea economică reprezintă o prioritate foarte importantă a UE pe termen lung. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | CESE analizează ajustarea MTJ din perspectiva întregului Instrument de redresare și consideră că este un instrument echitabil, inovator, incluziv și eficace pentru a sprijini regiunile și teritoriile care se confruntă cu tranziția ecologică de la industriile cărbunelui și industriile cu emisii ridicate de dioxid de carbon la activități economice moderne și diversificate în mod durabil. Combinat cu cea mai flexibilă interpretare posibilă a normelor privind ajutoarele de stat, acesta oferă în prezent o posibilitate reală de a facilita realizarea unei tranziții juste în aceste zone. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | CESE sprijină ideea de a utiliza finanțarea suplimentară a FTJ în cadrul Instrumentului de redresare al Uniunii Europene (Next Generation EU) (30 de miliarde EUR), în regim de urgență, pentru a contribui substanțial la accelerarea investițiilor în tranziția ecologică, până în 2024 cel târziu. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | CESE solicită Comisiei Europene să creeze cadrul propice pentru ca instrumentul FTJ consolidat să fie deja pregătit la începutul anului 2021, când efectele crizei s-ar putea face puternic resimțite, în unele regiuni, în ceea ce privește performanța lor economică, precum și condițiile sociale și de mediu. CESE solicită totodată statelor membre să-și accelereze eforturile privind planurile teritoriale pentru o tranziție justă (PTJ), care reprezintă documente de planificare strategică indispensabile pentru accesarea finanțării în cadrul celor trei piloni ai MTJ. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | De asemenea, CESE salută suplimentarea fondurilor programului InvestEU, benefică în măsura în care permite anumitor regiuni să-și acopere nevoile în materie de tranziție ecologică. Comitetul salută faptul că, în cadrul Mecanismului pentru o tranziție justă, se va putea acorda un sprijin investițiilor din regiunile vizate de tranziția justă, prin intermediul oricărei componente de politică a InvestEU, în funcție de nevoile specifice de investiții identificate de statele membre în planurile lor teritoriale pentru o tranziție justă. De asemenea, CESE sprijină contribuția componentei pentru investiții europene strategice nou propuse la activitățile acoperite de MTJ. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | CESE apreciază faptul că includerea proiectelor InvestEU în cel de-al doilea pilon al MTJ permite mobilizarea investițiilor viabile din punct de vedere economic și testate pe piață de entități din sectorul public și cel privat, prin intermediul unei modalități de finanțare inovatoare. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | CESE sprijină cu fermitate și apreciază ideea unei facilități de împrumut pentru sectorul public, care reprezintă o soluție cu totul inovatoare pentru sectorul public, care integrează un produs comun dezvoltat de Comisia Europeană și de BEI, cu scopul de a combina o componentă de împrumut cu o subvenție. Această combinație urmează să mobilizeze peste 30 de miliarde EUR din investiții publice în beneficiul infrastructurii energetice și de transport, al rețelelor de termoficare, al transportului public, al măsurilor de eficiență energetică, al infrastructurii sociale și al altor tipuri de proiecte, pentru a sprijini comunitățile și regiunile afectate și pentru a îmbunătăți bunăstarea și competitivitatea acestora. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | CESE subliniază caracterul inovator și original al facilității de împrumut pentru sectorul public, care, la nivel de proiect, sprijină implementarea instrumentelor financiare printr-o subvenție suplimentară. CESE sprijină ideea propusă ca acest instrument să vină în completarea FTJ și a schemei financiare transversale a InvestEU. În acest context, pare rezonabilă cerința ca proiectele sprijinite în cadrul facilității de împrumut pentru sectorul public să nu poată primi finanțare din alte surse ale UE. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | CESE respectă faptul că componenta de subvenție va fi gestionată direct de către Comisia Europeană și, până la sfârșitul anului 2024, va fi redistribuită printr-un sistem de pachete financiare naționale. În acest context, CESE solicită Comisiei să demareze rapid lansarea de cereri de propuneri, de îndată ce va fi adoptată o serie de planuri teritoriale de tranziție justă, iar statelor membre să înceapă deja pregătirea proiectelor. Acest lucru ar putea asigura epuizarea resurselor alocate statelor membre prin cereri lansate până la sfârșitul anului 2024. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | CESE este pe deplin conștient de caracterul exclusiv și original al instrumentului inovator pe care îl reprezintă facilitatea de împrumut pentru sectorul public, care își propune să sprijine investițiile entităților publice care îndeplinesc cerințele de tranziție climatică și nu generează venituri suficiente. Prin urmare, componenta de subvenție este determinantă pentru realizarea în practică a proiectelor economice, sociale și de mediu care nu sunt suficient de viabile din punct de vedere financiar și, prin urmare, nu pot fi finanțate numai prin instrumentele financiare. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | CESE subliniază importanța deosebită a planurilor teritoriale pentru o tranziție justă, care sunt la fel de relevante pentru toți cei trei piloni ai MTJ. CESE este de acord că numai statele membre cu un plan teritorial pentru o tranziție justă deja aprobat pot avea acces la finanțare. Într-adevăr, aceste planuri reprezintă un mijloc esențial pentru a mobiliza statele membre să se angajeze să realizeze progrese pe calea către o economie neutră din punct de vedere climatic. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | CESE salută ideea de a acorda proiectelor din regiunile mai puțin dezvoltate (cu un PIB pe cap de locuitor care nu depășește 75 % din media UE) o subvenție cu 5 % mai mare față de cea de care beneficiază proiectele din alte regiuni (respectiv până la 20 % față de 15 %). CESE își exprimă însă preocuparea cu privire la faptul că rata subvenției efective poate coborî până la 5-7 % față de costul total al proiectului. E posibil ca această rată să nu constituie un stimulent suficient pentru finanțarea proiectelor. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | De asemenea, CESE consideră că participarea altor parteneri de finanțare decât BEI ar fi benefică pentru implementarea resurselor propuse pentru această facilitate. S-ar deschide astfel un spațiu în care instituțiile financiare cu sediul în statele membre ar putea concepe produse originale și inovatoare de acest tip pentru a le oferi clienților lor respectivi. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | CESE consideră că PTJ sunt importante, în special pentru a oferi beneficiarilor informații și servicii tehnice adaptate și în condiții egale, care să contribuie la eficiența fondurilor alocate. În acest context, CESE subliniază, de asemenea, importanța asistenței puse la dispoziția statelor membre pentru a-și elabora planurile teritoriale pentru o tranziție justă, în cadrul apelului și al sprijinului corespunzătoare din partea Comisiei. |
| --- | --- |

3.14.

4.   Observații specifice

| 4.1. | CESE solicită Comisiei Europene să specifice cu mai mare precizie domeniul de aplicare a schemei pentru o tranziție justă din cadrul InvestEU ajustat și modalitățile de eligibilitate a proiectelor care țin de Pactul verde european din cadrul componentei privind investițiile strategice europene. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | În ceea ce privește facilitatea de creditare pentru sectorul public, CESE salută propunerea de sprijinire a investițiilor publice prin condiții preferențiale de împrumut, care vizează teritoriile cel mai puternic afectate de tranziția climatică și care sunt în concordanță cu planurile teritoriale pentru o tranziție justă. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | CESE admite exigențele impuse de criteriile de selecție a proiectelor și ordinea de priorități a acestora și este de acord cu ideea specificării detaliate a acestora în cadrul apelurilor de proiecte de la nivel național. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | CESE recomandă Comisiei Europene să definească și să specifice cu mai mare precizie domeniile de sinergie cu celelalte instrumente ale Instrumentului de redresare al Uniunii Europene Next Generation EU, pentru a sprijini abordarea integrată, eliminând, totodată, suprapunerile. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | CESE apreciază în mod deosebit faptul că beneficiarii eligibili sunt părți interesate din toate domeniile relevante, și anume instituții din sectorul public (stat, regiuni, orașe și comune), întreprinderi, instituții de cercetare și universități, școli, instituții de învățământ, servicii de consiliere de pe piața forței de muncă și ONG-uri. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | CESE solicită Consiliului și statelor membre ale UE să finalizeze cât mai curând posibil toate activitățile pregătitoare necesare pentru punerea în aplicare a MTJ. Comisia Europeană este invitată să aprobe programele ce țin de MTJ ale statelor membre cât mai curând posibil, în cadrul unei proceduri accelerate. Numai astfel va fi posibil să se reducă la minimum întârzierile de acordare a finanțării și să se obțină efectele pozitive dorite asupra situației economice a UE. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | CESE subliniază că transferul preconizat din FSE + în favoarea FTJ nu trebuie să pună în pericol realizarea proiectelor obișnuite ale FSE+; obiectivul este crearea unei baze financiare suficiente pentru realizarea de proiecte orientate social (recalificare, educație, formare etc.) în cadrul FTJ. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | În cazul facilității de împrumut pentru sectorul public, CESE consideră că gama largă de domenii care urmează să fie sprijinite este adecvată, și apreciază compatibilitatea acesteia cu ceilalți piloni ai MTJ, precum și cu alte mijloace și instrumente financiare ale CFM. |
| --- | --- |

4.8.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  JO C 311, 18.9.2020, p. 55.

1

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/245 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/245

---

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea modificată de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind Fondul social european Plus (FSE+)

[COM(2020) 447 – 2018-206-COD]

(2020/C 429/31)

| Raportor-general: | domnul Krzysztof Balon |
| --- | --- |
| Coraportor-general: | domnul Carlos Manuel Trindade |

Raportor-general:

domnul Krzysztof Balon

Coraportor-general:

domnul Carlos Manuel Trindade

| Sesizare | Parlamentul European, 17.6.2020
  Consiliu, 9.6.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Decizia Biroului | 9.6.2020 |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru ocuparea forței de muncă, afaceri sociale și cetățenie |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului (voturi pentru/
  voturi împotrivă/abțineri) | 215/0/6 |

Sesizare

Parlamentul European, 17.6.2020

Consiliu, 9.6.2020

Temei juridic

articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Decizia Biroului

9.6.2020

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru ocuparea forței de muncă, afaceri sociale și cetățenie

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului (voturi pentru/

voturi împotrivă/abțineri)

215/0/6

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | Economia, piața forței de muncă și sistemele de bunăstare socială și de sănătate ale Uniunii Europene au suferit un șoc profund și fără precedent în urma pandemiei de COVID-19. Provocările cu care ne confruntăm ca urmare a pandemiei sunt numeroase și enorme: agravarea inegalităților și creșterea rapidă a sărăciei ca urmare a pierderii locului de muncă și o creștere previzibilă a excluziunii sociale și a excluziunii de pe piața forței de muncă a grupurilor vulnerabile. O Europă care dorește să rămână competitivă la nivelul economiei globale și să protejeze, să respecte și să pună în aplicare principiile Pilonului european al drepturilor sociale trebuie să își alinieze în mod corespunzător politicile economice și sociale, în special pe timp de criză. Pentru a face față acestor provocări, UE ar trebui să adopte măsuri adecvate, în special în ceea ce privește cadrul financiar multianual (CFM), inclusiv Fondul social european Plus (FSE+). |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | În faza de redresare, este important să se asigure coerența în utilizarea diverselor fonduri europene, pentru a se evita fragmentarea intervențiilor la nivel național. Prin urmare, CESE sprijină ferm ideea ca operațiunile FSE+ să poată fi cofinanțate făcându-se apel la Mecanismul de redresare și Recuperarea (RRF). În plus, utilizarea FSE+ pentru a finanța operațiuni care sprijină transformarea verde și digitală ar trebui să se concentreze pe actualizarea competențelor și pe reconversia profesională, în completarea altor fonduri europene prevăzute în CFM și RRF. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Regulamentul privind FSE+ nu este finanțat în mod adecvat pentru a răspunde necesităților politicii de coeziune socială. Prin urmare, CESE se opune ferm reducerii pachetului financiar global pentru FSE+ pentru perioada 2021-2027. Ar trebui eliminată pârghia de realocare obligatorie din resursele FSE + și/sau FEDR către Fondul pentru o tranziție echitabilă. Ar trebui menținute ratele de cofinanțare prevăzute în actualul CFM. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | CESE își reiterează solicitarea formulată în avizul anterior privind alocarea către FSE+ a 30 % din resursele totale destinate politicilor de coeziune economică, socială și teritorială și, în plus, alocarea a 30 % din resursele existente prevăzute în FSE+ în favoarea măsurilor de incluziune socială. Întrucât propunerea modificată prevede alocarea a 5 % din resurse pentru combaterea sărăciei în rândul copiilor, această solicitare reprezintă un minim absolut necesar. În același timp CESE sprijină creșterea la 15 % a pachetului minim pentru incluziunea tinerilor care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional sau de formare (NEET); ratele NEET mai ridicate în rândul femeilor din unele regiuni ale UE ar trebui să fie luate în considerare printr-o alocare specifică de fonduri. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Dat fiind rolul FSE+ în punerea în aplicare a Pilonului european al drepturilor sociale, CESE recomandă ferm Comisiei Europene (CE) și statelor membre să aibă în vedere o monitorizare mai adecvată a situației sociale în cadrul semestrului european prin includerea unei liste de indicatori stabiliți de comun acord, în măsură să ofere informații fiabile și corespunzătoare cu privire la evoluțiile sociale din UE. CESE își va pregăti propria propunere pentru o astfel de listă în viitorul apropiat. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Recunoscând rolul important al economiei sociale, inclusiv al furnizorilor de servicii sociale, pentru dimensiunea socială a UE și rolul său esențial pe timp de criză și redresare, CESE își reiterează solicitarea formulată în avizul său anterior (1), ca sprijinul pentru măsurile în favoarea economiei sociale, inclusiv a organizațiilor nonprofit care oferă sprijin și servicii cetățenilor să devină un obiectiv specific și de sine stătător în cadrul FSE+. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | În cazul utilizării FSE+ pentru a cofinanța serviciile sociale de interes general, regulamentul ar trebui să stipuleze că aceste servicii trebuie să îndeplinească criteriile de acces universal, de înaltă calitate și de accesibilitate. În ceea ce privește eliminarea componentei „Sănătate” din FSE+, este necesară o mai bună definire a grupului-țintă căruia îi sunt destinate resursele menite să sprijine acordarea de asistență medicală, dar și îngrijirea pe termen lung a persoanelor vulnerabile. Mai mult decât atât, familiile și persoanele care asigură servicii informale de îngrijire trebuie identificate drept grup-țintă explicit al FSE+, pentru a se garanta că dispun de tot sprijinul necesar pentru a face față șocurilor viitoare. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Pentru a promova solidaritatea europeană, care a fost profund afectată de actuala criză, este necesară o majorare substanțială a pachetului pentru proiecte, rețele și componente transnaționale sau transfrontaliere. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Chiar dacă FSE+ include un obiectiv specific care vizează integrarea cetățenilor din țările terțe, CESE recomandă introducerea unui considerent care să clarifice faptul că nu există restricții derivate din reglementările UE cu privire la accesul refugiaților, al solicitanților de azil și al migranților din țări terțe la măsurile active sau la accesul la asistența socială, atunci când beneficiază de aceste măsuri. De asemenea, CESE îndeamnă statele membre să se abțină de la utilizarea de restricții care agravează excluziunea socială a migranților. Acest lucru se aplică și altor grupuri vulnerabile, cum ar fi minoritățile etnice. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | În plus, este mai important ca oricând să se pună în aplicare pe deplin principiul parteneriatului, implicând parteneri sociali și alte organizații ale societății civile. O condiție prealabilă esențială pentru realizarea acestui obiectiv este finanțarea adecvată a consolidării capacităților partenerilor sociali și ale altor organizații ale societății civile, în special ale rețelelor și federațiilor acestora. |
| --- | --- |

1.10.

2.   Introducere

| 2.1. | La 30 mai 2018, Comisia Europeană a adoptat propunerea sa de regulament privind FSE+ (2) reflectând provocările suplimentare cu care se confruntă UE – deficite la nivelul competențelor, rezultate nesatisfăcătoare ale politicii active în domeniul pieței forței de muncă și ale sistemelor de educație, provocări generate de noile tehnologii și forme de muncă, mobilitatea scăzută a forței de muncă și excluziunea socială. La 17 octombrie 2018, CESE a adoptat un aviz privind respectiva propunere, conținutul principal al acestuia fiind în continuare valabil (3). La 28 mai 2020, ca răspuns la consecințele sociale și economice ale pandemiei de COVID-19, CESE a adoptat o propunere modificată cu privire la FSE+ (4), tema acestui aviz, elaborat la solicitarea Comisiei Europene din 28 mai și a Parlamentului European din 9 iunie 2020. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Economia, piața forței de muncă și sistemele de bunăstare socială și de sănătate ale UE au suferit un șoc profund și fără precedent în urma pandemiei de COVID-19. Efectele directe și indirecte ale pandemiei de COVID-19 au avut și vor continua să aibă un impact semnificativ și prejudiciabil asupra tuturor statelor membre, cauzând nu doar o scădere considerabilă pe termen scurt a PIB-ului, dar și, în special pe termen mediu și lung, adâncirea inegalităților sociale și creșterea în amploare a sărăciei și a șomajului, inclusiv în rândul tinerilor. Principala provocare va fi creșterea rapidă a sărăciei ca urmare, printre altele, a pierderii locurilor de muncă și a „noilor” forme de excluziune socială și de pe piața forței de muncă a grupurilor vulnerabile, inclusiv a persoanelor cu handicap, a populației rrome și a migranților. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Pe de altă parte, UE se confruntă cu dificultăți în gestionarea problemei longevității, ilustrate în mod dramatic de numărul deceselor în rândul persoanelor în vârstă cauzate de pandemia de COVID-19 în instituțiile de îngrijire medicale din mai multe state membre. Acestea nu sunt singurele probleme cu care se confruntă persoanele în vârstă. La nivel european solidaritatea între generații se dovedește uneori fragilă, necesitând intervenții ferme la nivelul UE și la nivel național. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | O serie de alte evoluții recente sau actuale au agravat provocările structurale generate de globalizarea economică, de gestionarea fluxurilor de migrație și de amenințările tot mai mari la adresa securității, de tranziția către o energie curată, de schimbările tehnologice, de îmbătrânirea forței de muncă și de decalajele tot mai mari dintre cererea și oferta de competențe și de forță de muncă în aceleași sectoare și regiuni, provocări cu care se confruntă în special IMM-urile. UE trebuie să fie pregătită pentru provocările actuale și viitoare, investind în competențe relevante pentru sprijinirea tranziției ecologice și a celei digitale, făcând în așa fel încât creșterea economică să devină mai favorabilă incluziunii prin îmbunătățirea politicilor sociale și din domeniul ocupării forței de muncă, ținând seama în același timp de sustenabilitatea economică și industrială. CESE salută sprijinul din FSE+ pentru măsurile necesare realizării acestor obiective, după cum prevede noul considerent 14 al propunerii Comisiei. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Pentru a face față acestor provocări, UE ar trebui să adopte măsuri adecvate, în special prin adaptarea CFM, inclusiv a Fondului social european Plus (FSE+), la noile condiții-limită. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Chiar și pe timp de criză, toate părțile interesate de la nivel european, național și regional ar trebui să respecte normele bunei guvernanțe și să se conformeze statului de drept în ceea ce privește planificarea, punerea în aplicare și evaluarea operațiunilor FSE+. CE ar trebui să se asigure că solicitările pentru fonduri FSE+ depuse de partenerii sociali și de organizațiile societății civile sunt evaluate în mod echitabil, pe baza unor criterii transparente. În plus, apărarea și punerea în aplicare adecvată a principiului parteneriatului, pe baza Codului de conduită, implicând parteneri sociali și alte organizații ale societății civile, este mai importantă ca oricând. O condiție prealabilă esențială pentru realizarea acestui lucru este finanțarea adecvată a consolidării capacităților partenerilor sociali și ale altor organizații ale societății civile, inclusiv ale rețelelor și federațiilor acestora. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | CESE regretă profund că s-a luat decizia de a nu se organiza consultări cu părțile interesate externe cu privire la această versiune modificată a regulamentului. Argumentul urgenței nu este suficient de puternic pentru a justifica nerespectarea principiului fundamental de consultare a părților interesate cu privire la modificările unui regulament atât de important. Totuși, CESE salută informația conform căreia în statele membre și la nivelul Parlamentului European au loc consultări, ceea ce va duce, cu puțin noroc, la îmbunătățiri semnificative ale propunerii în ceea ce privește unele aspecte. |
| --- | --- |

2.7.

3.   Aspecte-cheie ale propunerii modificate a Comisiei Europene

| 3.1. | Creșterea cerințelor privind concentrarea tematică în cazul ocupării forței de muncă în rândul tinerilor, date fiind pericolele unei rate extrem de ridicate a șomajului în rândul tinerilor și proporția tot mai mare de tineri din categoria NEET (tineri care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional sau de formare): statele membre cu o rată a NEET în rândul tinerilor (grupa de vârstă 15-29) mai mare decât rata medie a UE ar trebui să aloce cel puțin 15 % din propriile resurse FSE+ care fac obiectul gestiunii partajate (comparativ cu 10 % conform propunerii inițiale a Comisiei) pentru măsuri specifice și reforme structurale menite să îi sprijine pe tineri. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Abordarea problemei sărăciei în rândul copiilor: Comisia Europeană propune includerea unui considerent și a unui articol care impune alocarea de către statele membre a cel puțin 5 % din resursele FSE+ care fac obiectul gestiunii partajate pentru abordarea problemei sărăciei în rândul copiilor. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Promovarea tranziției verzi și digitale, în conformitate cu Strategia industrială pentru Europa (5): pe baza presupoziției că în urma pandemiei de COVID-19 se va institui o „nouă normalitate”, în ecosistemele industriale europene vor apărea noi modele, inclusiv noi lanțuri valorice locale, pentru care vor fi necesare noi competențe pentru noi tipuri de locuri de muncă. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Aderarea strictă a tuturor statelor membre la principiul orizontal al egalității de gen: dat fiind faptul că pandemia de COVID-19 a avut un efect socioeconomic disproporționat asupra femeilor. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Eliminarea componentei „Sănătate” din FSE+, deși în același timp sunt păstrate dispozițiile care solicită asigurarea sinergiilor și a complementarității acțiunilor între FSE+ și noul Program al UE în domeniul sănătății, dată fiind nevoia de coordonare strânsă a celor două programe: în legătură cu propunerea Comisiei Europene de a institui un program mult mai solid și de sine stătător în domeniul sănătății (6). |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Asigurarea includerii în cadrul juridic al politicii de coeziune a unor mecanisme care pot fi invocate rapid în cazul în care apar circumstanțe excepționale în următorii 10 ani: Comisia Europeană propune măsuri temporare pentru utilizarea FSE+ ca răspuns la circumstanțe excepționale și neobișnuite, cuprinzând derogări de la anumite norme pentru a facilita răspunsul la astfel de circumstanțe. Aceasta implică, de exemplu, extinderea domeniului de aplicare al FSE+ pentru a include sprijinul pentru programele de șomaj parțial care nu sunt combinate cu măsuri active și accesul la asistență medicală, inclusiv pentru persoanele care nu se află într-o situație de dificultate socioeconomică imediată, precum și posibilitatea relaxării cerințelor privind concentrarea tematică. |
| --- | --- |

3.6.

4.   Propunerile CESE privind proiectul de regulament modificat

| 4.1. | O Europă care dorește să rămână competitivă la nivelul economiei globale și să protejeze, să respecte și să pună în aplicare drepturile înglobate în Pilonul european al drepturilor sociale, în special locuri de muncă de înaltă calitate, educație și formare de bună calitate, accesul larg accesibil și egal la serviciile de asistență medicală și sociale, incluziunea socială și implicarea activă în societate a persoanelor cu handicap și a altor grupuri vulnerabile, trebuie să își alinieze politicile economice și sociale, în special pe timp de criză. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | În acest sens, finanțarea dimensiunii sociale a UE trebuie abordată în mod adecvat prin intermediul RRF și al bugetului UE pentru perspectiva financiară 2021-2027, inclusiv FSE+. Prin urmare, CESE sprijină ferm ideea de a permite ca FSE+ să fie cofinanțat utilizând RRF. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | În plus, utilizarea FSE+ pentru a finanța operațiuni care sprijină transformarea verde și digitală ar trebui să se concentreze pe actualizarea competențelor și pe reconversia profesională, în completarea altor fonduri europene prevăzute în CFM și RRF. În faza de redresare, este important să se asigure coerența în utilizarea diverselor fonduri europene pentru a se evita fragmentarea intervențiilor la nivel național. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | CESE se opune ferm reducerii pachetului financiar global pentru FSE+ pentru perioada 2021-2027 de la valoarea prevăzută anterior de aproape 101 miliarde EUR (la prețurile actuale) la valoarea prevăzută în prezent de aproape 97 de miliarde EUR; această reducere nu este justificată prin eliminarea componentei „Sănătate” (pentru care fuseseră alocate anterior aproape 413 milioane EUR). |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | O reducere semnificativă a FSE+ ar putea rezulta din aplicarea articolului 21 litera (a) din Regulamentul privind dispozițiile comune, care obligă statele membre să realoce între 1,5 și 3 EUR din FSE+ și/sau FEDER pentru 1 EUR din Fondul pentru o tranziție echitabilă (până la 20 % din fondul respectiv). Prin urmare, această pârghie de realocare obligatorie ar trebui eliminată. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Reducerile propuse în ceea ce privește ratele de cofinanțare ale UE sunt inacceptabile și riscă să pună structurile de finanțare existente într-o situație dificilă. Statele membre alocă o mare parte din cofinanțare promotorilor de proiecte. În loc să genereze fonduri naționale suplimentare, ratele mai scăzute de cofinanțare din partea UE au pus în dificultate financiară organizațiile care pun în aplicare proiectele. Prin urmare, ar trebui menținute ratele de cofinanțare prevăzute în actuala perioadă de finanțare. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Ținând cont de faptul că FSE+ este principalul instrument de finanțare pentru punerea în aplicare a Pilonului european al drepturilor sociale, CESE a solicitat, chiar în cadrul avizului său anterior (7), alocarea a 30 % din resursele totale destinate politicilor de coeziune economică, socială și teritorială în favoarea FSE+ și, în plus, alocarea a 30 % din resursele existente prevăzute în FSE+ în favoarea măsurilor de incluziune socială. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Mai mult decât atât, CESE consideră că amploarea provocărilor economice și sociale ale crizei sociale ulterioare pandemiei de COVID-19 necesită o garanție că FSE+ este utilizat în mod echilibrat la nivelul întregii Europe. Prin urmare, CESE își reiterează dezacordul privind eliminarea cotei minime (stabilită în prezent la 23,1 %) a finanțării politicii de coeziune. Sprijinul suplimentar destinat regiunilor ultraperiferice și zonelor slab populate, precum și sprijinul pentru mobilitatea forței de muncă reprezintă unul dintre obiectivele FSE + și se corelează strâns, de asemenea, cu politica de coeziune. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Întrucât propunerea modificată prevede alocarea a 25 % din resurse pentru incluziunea socială și 5 % pentru combaterea sărăciei în rândul copiilor, solicitarea de alocare a 30 % pentru incluziunea socială reprezintă un minim absolut necesar. În plus, în funcție de situația reală dintr-un anumit teritoriu, ar trebui să fie posibilă alocarea a peste 5 % din fonduri pentru a combate sărăcia în rândul copiilor (în cadrul celor 30 % din fondurile alocate pentru incluziunea socială). În acest sens, măsurile de combatere a sărăciei în rândul copiilor ar trebuie să fie realizate în conformitate cu recomandarea Comisiei din 20 februarie 2013Investiția în copii: ruperea cercului vicios al defavorizării (8), ținând seama în același tip de Feasibility Study for a Child Guarantee (Final Report) [Studiu de fezabilitate a unei garanții pentru copii (Raport final)] (9). |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | CESE sprijină majorarea pachetului minim privind incluziunea tinerilor NEET la 15 %. CESE sprijină acțiunea Comisiei de promovare a unor măsuri specifice de creștere a participării tinerilor pe piața forței de muncă, inclusiv a celor proveniți din familii de migranți. Aceste măsuri ar trebui să vizeze sprijinirea capacității de inserție profesională a tinerilor, înzestrându-i cu competențele corespunzătoare, asigurând protecție socială și acoperirea negocierilor colective. În acest sens, Comitetul atrage atenția asupra ratelor semnificativ mai mari ale femeilor din categoria NEET în anumite regiuni ale UE. Acest lucru ar trebui avut în vedere prin alocarea unor rate la fel de mari din finanțare în special pentru femei, sprijinirea măsurilor inovatoare negociate la nivel de întreprindere și îmbunătățirea echilibrului dintre viața profesională și cea privată. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | CESE este în favoarea concentrării tematice, deoarece aceasta garantează că prioritățile politice de la nivelul UE sunt implementate de statele membre. Cu toate acestea, CESE solicită combinarea concentrării tematice cu o anumită flexibilitate și autonomie pentru statele membre în ceea ce privește ajustarea programării fondurilor, pentru a evita crearea unei poveri administrative în ceea ce privește gestionarea programului. În cazul în care aceasta ar duce totuși la reducerea cerințelor privind concentrarea tematică, CESE solicită măsuri auxiliare, de exemplu admiterea unor rate de cofinanțare de până la 100 % pentru acțiunile legate de aceste obiective specifice. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | Dat fiind faptul că FSE+ este orientat către punerea în aplicare a Pilonului european al drepturilor sociale, Regulamentul privind FSE+ ar trebui să țină cont de planurile de punere în aplicare a Pilonului european al drepturilor sociale la nivelul UE și la nivel național, ca documente de orientare centrale cu care acordurile de parteneriat și programele operaționale ar trebui să fie aliniate, iar aceste planuri ar trebui să fie monitorizate în cadrul semestrului european. Prin urmare, CESE recomandă ferm CE și statelor membre să aibă în vedere o monitorizare mai adecvată a situației sociale în cadrul semestrului european, incluzând o listă de indicatori stabiliți de comun acord, în măsură să ofere informații fiabile și corespunzătoare cu privire la evoluțiile sociale din UE. CESE și-a exprimat deja opinia (10) cu privire la acest subiect, solicitând noi indicatori sociali în cadrul procesului semestrului european pentru monitorizarea punerii în aplicare a Pilonului european al drepturilor sociale, precum și recomandări cu caracter social specifice fiecărei țări și va elabora curând propria listă de propuneri în acest sens. În acest sens, CE ar trebui să elaboreze norme și proceduri pentru a verifica corelația dintre proiectele de documente naționale de programare a cheltuielilor FSE+ pentru perioada 2021-2027, pe de o parte, și, pe de altă parte, principiile Pilonului european al drepturilor sociale (cadrul politic pentru piața forței de muncă, educație și formare, care este prezentat în principal în capitolele I și II, în timp ce cadrul pentru combaterea sărăciei și a excluziunii sociale ar trebui prezentat în capitolul III). |
| --- | --- |

4.12.

| 4.13. | FSE+ nu abordează în mod adecvat aspectele care se înscriu în perioada de tranziție pe care o traversăm, precum nevoia de a avea în vedere, prin dialog social și negocieri colective, adoptarea unor strategii de reducere a programului de lucru fără reducerea remunerației conexe, o mai bună reconciliere a vieții profesionale cu viața de familie, promovarea muncii voluntare cu fracțiune de normă, noi forme de ocupare a forței de muncă, în special în economia de argint, circulară și socială și, mai general, o redistribuire a muncii care să permită tuturor să muncească, dar și să aibă o viață împlinită și sănătoasă. FSE+ ar trebui să sprijine partenerii sociali și alte organizații ale societății civile în elaborarea acestor strategii, precum și în diseminarea bunelor practici, promovând în același timp acțiuni destinate punerii lor în aplicare la nivelul statelor membre. Un alt domeniu în care FSE+ ar putea fi proactiv și inovator este sprijinul acordat muncii utile din punct de vedere social. |
| --- | --- |

4.13.

| 4.14. | În cazul utilizării FSE+ pentru a cofinanța serviciile sociale de interes general, regulamentul ar trebui să stipuleze că aceste servicii trebuie să respecte principiile solidarității și transparenței, precum și să îndeplinească criteriile de acces universal, de înaltă calitate și de accesibilitate, în conformitate cu standardele stabilite în Cadrul european de calitate pe bază voluntară pentru serviciile sociale (11). |
| --- | --- |

4.14.

| 4.15. | În ceea ce privește eliminarea componentei „Sănătate” din FSE+, este necesară o mai bună definire a grupului-țintă căruia îi sunt destinate resursele menite să sprijine accesul la asistență medicală pentru persoanele vulnerabile, precizând că acest sprijin vizează în mod specific persoanele fără adăpost, imigranții în situație neregulamentară și alte persoane fără asigurare de sănătate, precum și persoanele cu handicap și persoanele în vârstă care se confruntă cu o situație de vulnerabilitate. În plus, este necesar să se clarifice faptul că FSE+ include în domeniul său de aplicare și servicii de îngrijire pe termen lung pentru grupurile vulnerabile, ținând seama de posibilitatea ca, în urma pandemiei, mai multe state membre să se confrunte cu nevoia de a-și regândi, reorganiza și/sau redezvolta propriile servicii de îngrijire pe termen lung. |
| --- | --- |

4.15.

| 4.16. | Persoanele care asigură servicii informale de îngrijire (dintre care majoritatea sunt femei) acoperă deja 80 % din serviciile de îngrijire pe termen lung din Europa, iar ca efect al pandemiei de COVID-19, ele au devenit, de la o zi la alta, unicii susținători ai membrilor propriilor familii. Reconcilierea vieții profesionale cu viața de familie a devenit complet imposibilă, aceste persoane fiind nevoite să asigure servicii de îngrijire și reabilitare pentru care multe dintre ele nu au fost instruite și fără un moment de odihnă pe toată durata perioadei de izolare. Prin urmare, familiile și persoanele care asigură servicii informale de îngrijire trebuie identificate în mod explicit drept un grup-țintă al FSE+. |
| --- | --- |

4.16.

| 4.17. | Recunoscând rolul important al economiei sociale, inclusiv al furnizorilor de servicii sociale, pentru dimensiunea socială a UE și rolul său esențial pe timp de criză și redresare, CESE își reiterează solicitarea ca măsurile de sprijin în favoarea economiei sociale să reprezinte un obiectiv specific și de sine stătător în cadrul FSE+. Economia socială creează locuri de muncă de înaltă calitate și promovează incluziunea socială, în special prin furnizarea de servicii sociale, de sănătate și educaționale de interes general, contribuind în același timp la dezvoltarea democrației participative și a societății civile. În plus, sectorul economiei sociale, precum și organizațiile nonprofit care furnizează sprijin și servicii destinate cetățenilor, au demonstrat o mare reziliență și contribuție la reducerea efectelor crizei generate de pandemia de COVID-19. Aceasta ar trebui să ducă la consolidarea actorilor sociali nonprofit deja existenți și să stimuleze investițiile în noi actori de acest tip, pentru a asigura nu doar creșterea economică, ci și binele și bunăstarea tuturor. |
| --- | --- |

4.17.

| 4.18. | Colectarea pe scară largă a datelor, în special a datelor cu caracter personal, a generat probleme majore în punerea în aplicare a proiectului. Adesea, participanții la proiectele FSE nu sunt luați în considerare pentru finanțare în cazul în care nu-și transmit datele complete. În ciuda eforturilor de simplificare a FSE, Comisia Europeană nu și-a modificat propunerea privind indicatorii din anexele I și II la Regulamentul FSE+. Prin urmare, CESE recomandă să se renunțe la colectarea de date irelevante, iar indicatorii ceruți să fie adaptați la programul specific. Numărul indicatorilor ar trebui redus și mai mult. |
| --- | --- |

4.18.

| 4.19. | Mai multe țări au introdus anumite restricții privind refugiații, solicitanții de azil și alți migranți din țări terțe, fie în ceea ce privește accesul la măsurile active pe piața muncii, fie în ceea ce privește accesul la serviciile sociale. Prin urmare, chiar dacă FSE + include un obiectiv specific ce vizează integrarea cetățenilor din țările terțe, CESE recomandă Comisiei Europene să includă un nou considerent pentru a clarifica că reglementările europene nu impun restricții de acces la măsurile active sau la serviciile sociale, atunci când se beneficiază de aceste măsuri, deși statele membre pot limita acest acces prin reglementările lor naționale. De asemenea, CESE îndeamnă statele membre să se abțină de la utilizarea de restricții care agravează excluziunea socială a migranților. |
| --- | --- |

4.19.

| 4.20. | Dată fiind nevoia de a promova solidaritatea europeană, care a fost profund afectată de actuala criză, CESE solicită, de asemenea, majorarea substanțială a pachetului pentru proiecte, rețele și componente transnaționale. Acest lucru este necesar pentru a crea rețele de sprijin reciproc la nivel transnațional, dar și pentru a promova spiritul identității europene în rândul cetățenilor din diferite state membre și a crește vizibilitatea sprijinului financiar oferit de UE cetățenilor săi. Cerințele privind cofinanțarea pentru aceste rețele și proiecte transnaționale trebuie să fie mai flexibile, dat fiind impactul negativ al pandemiei de COVID-19 asupra activităților transnaționale și a durabilității financiare. |
| --- | --- |

4.20.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  JO C 62, 15.2.2019, p. 165.

1

(2)  COM(2018) 382.

2

(3)  A se vedea nota de subsol 1.

3

(4)  COM(2020) 447.

4

(5)  COM(2020) 102.

5

(6)  COM(2020) 405.

6

(7)  A se vedea nota de subsol 1.

7

(8)  JO L 59, 2.3.2013, p. 5.

8

(9)  https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=1428&langId=en

9

(10)  JO C 14, 15.1.2020, p. 1.

10

(11)  SPC/2010/10/8 final https://ec.europa.eu/social/BlobServlet?docId=6140&langId=ro

11

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/251 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/251

---

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind instituirea unui program de acțiune a Uniunii în domeniul sănătății pentru perioada 2021-2027 și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 282/2014 („programul «UE pentru sănătate»”)

[COM(2020) 405 final – 2020/0102 (COD)]

(2020/C 429/32)

| Raportor general: | domnul Antonello PEZZINI (IT-I) |
| --- | --- |
| Coraportor general: | domnul Alain COHEUR (BE-III) |

Raportor general:

domnul Antonello PEZZINI (IT-I)

Coraportor general:

domnul Alain COHEUR (BE-III)

| Sesizare | Parlamentul European: 17.6.2020
  Consiliu: 10.6.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Decizia Adunării Plenare | 9.6.2020 |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru ocuparea forței de muncă, afaceri sociale și cetățenie |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului (voturi pentru/
  voturi împotrivă/abțineri) | 218/0/2 |

Sesizare

Parlamentul European: 17.6.2020

Consiliu: 10.6.2020

Temei juridic

Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Decizia Adunării Plenare

9.6.2020

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru ocuparea forței de muncă, afaceri sociale și cetățenie

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului (voturi pentru/

voturi împotrivă/abțineri)

218/0/2

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | CESE subliniază că pandemia de coronavirus a scos în evidență mai mult ca oricând importanța consolidării rolului Uniunii Europene în domeniul sănătății, capacitatea acesteia de a reacționa, de a gestiona și de a-și coordona competențele prin intermediul unei „Uniuni Europene a sănătății”, pentru a găsi soluții la suferințele prin care au trecut cetățenii și actorii din domeniul sănătății, printre care personalul medical și paramedical din prima linie, precum și la așteptările acestora legate de o politică europeană eficientă în domeniul sănătății publice, luând în considerare corelarea nivelurilor european, național și regional, printr-o „guvernanță pe mai multe niveluri” (1). |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | CESE salută propunerea privind programul „UE pentru sănătate”, prezentată de Comisia Europeană în mai 2020, propunerea privind Instrumentul de redresare al Uniunii Europene (Next Generation EU) și cadrul financiar multianual pentru perioada 2021-2027 și regretă reducerile operate de Consiliul European în iulie 2020, în condițiile în care sănătatea publică se confruntă, pe termen scurt și lung, cu provocări politice, sociale, economice, digitale și de mediu complexe, pentru care sunt necesare măsuri inovatoare, transversale și integrate și investiții strategice majore (în domeniul social și în sănătate). |
| --- | --- |

1.2.

| 1.2.1. | Pentru CESE, o Europă „à la carte” (2) (așa-numita „Europă cu mai multe viteze”) nu poate fi o cale de a răspunde provocărilor actuale, care depășesc frontierele naționale, și nu permite să se acționeze în favoarea unui proiect european de integrare ambițios și solidar, bazat pe „unitate în diversitate” și călăuzit de obiective comune de cooperare. |
| --- | --- |

1.2.1.

| 1.3. | CESE solicită instituțiilor europene și statelor membre să dea dovadă de voință politică pentru a încheia un „Pact de sănătate pentru viitorul Europei”, în conformitate cu valorile fundamentale ale Uniunii Europene, solidaritatea europeană fiind una dintre ele, și cu angajamentele asumate la nivel internațional (obiectivele de dezvoltare durabilă, promovarea drepturilor omului și aplicarea convențiilor internaționale) și europene (prioritățile Președinției germane a Consiliului Uniunii Europene, concretizarea Pilonului european al drepturilor sociale). |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | CESE solicită Parlamentului European, în calitate de „colegiuitor”, să poarte negocieri cu Consiliul pentru suplimentarea resurselor financiare alocate programului în domeniul sănătății și altor instrumente menite să fie utilizate în sinergie din domeniul sănătății (cercetare, coeziune și cooperare transfrontalieră), precum și pentru o utilizare specifică a fondurilor Mecanismului european de stabilitate în scopul ieșirii din austeritate. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | CESE insistă ca, la punerea în aplicare a programului, să se acorde o atenție specială combaterii inegalităților sociale din domeniul sănătății, accesului la asistență medicală de înaltă calitate, continuității serviciilor de îngrijire (inclusiv transfrontaliere) în toate circumstanțele, sprijinirii și consolidării sistemelor de sănătate cu acoperire universală și dezvoltării de acțiuni multidimensionale la nivel european în domeniul sănătății publice, în conformitate cu principiile Pilonului european al drepturilor sociale legate de „asistența medicală”, „incluziunea persoanelor cu handicap” și „îngrijirea pe termen lung”. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.5.1. | Mai precis, CESE solicită adoptarea unor orientări la nivel european pentru a răspunde nevoilor celor mai vulnerabili dintre noi, și anume persoanele aflate în situații precare, persoanele în vârstă și persoanele cu handicap, în special cele nevoite să locuiască în reședințe suprapopulate, care au fost grav afectate de pandemie și de consecințele acesteia pretutindeni în Europa. |
| --- | --- |

1.5.1.

| 1.5.2. | Ar trebui să se acorde o atenție deosebită consolidării drepturilor persoanelor în vârstă și ale persoanelor cu handicap și, mai ales, stabilirii unui cadru comun de evaluare care să conțină o planificare personalizată, să acorde preferință îngrijirii la domiciliu sau în instituții de mici dimensiuni, să prevadă criterii de calitate și de accesibilitate pentru îngrijirea instituționalizată și îngrijirea pe termen lung de care aceste persoane au nevoie. Ratele foarte ridicate de mortalitate din numeroase instituții destinate persoanelor în vârstă și persoanelor cu handicap trebuie să mobilizeze toată atenția, astfel încât să se îmbunătățească gestionarea acestor instituții, pusă sub semnul întrebării în multe țări din UE. În general, ar trebui revizuită întreaga politică de sprijinire a persoanelor în vârstă, printre altele în cadrul lucrărilor Comisiei Europene privind consecințele schimbărilor demografice din Europa. După exemplul modului în care s-a acționat în ceea ce privește factorii determinanți specifici din domeniul sănătății, CESE solicită orientări clare și inovatoare care să plaseze în centrul priorităților ființa umană și drepturile omului în cazul persoanelor în vârstă și al celor mai vulnerabile. |
| --- | --- |

1.5.2.

| 1.6. | CESE consideră că este prioritar să se asigure o guvernanță europeană în materie de sănătate coerentă, care să integreze și modalitățile de punere în aplicare a programului din domeniul sănătății și care să fie însoțită de o finanțare adecvată și de inițiative care să contribuie la realizarea unei „Europe a sănătății”, și pledează pentru o abordare operațională a „sănătății în toate politicile”. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | CESE propune ca, având în vedere situația de urgență cu care ne confruntăm, riscurile legate de izbucnirea unor pandemii și pe baza experiențelor demne de urmat din cadrul „Europei energiei” și al sistemelor de apărare și protecție civilă, să se creeze un mecanism de coordonare și intervenție rapidă la nivel european, care să fie operațional cât mai curând posibil. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Este necesar să se înființeze imediat un grup operativ format din experți, care să îndeplinească rolul de coordonator în ceea ce privește cunoștințele și resursele, pentru a integra într-o rețea cele mai bune centre de virusologie, de epidemiologie și cele mai bune competențe de diagnosticare. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Potrivit CESE, acest grup operativ, în colaborare cu „Echipa de intervenție în caz de urgențe privind crizele” din cadrul armatei, trebuie să inventarieze resursele disponibile și ușor de alocat, inclusiv unitățile de primiri urgențe, și trebuie să dispună deplasarea unităților mobile. Grupul operativ trebuie să integreze într-o rețea cele mai bune resurse disponibile în ceea ce privește inteligența artificială și instrumentele IT, cu scopul de a dezvolta simulări și de a elabora strategii. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.9.1. | Echipa ar trebui să aprofundeze, de asemenea, aspectele referitoare la starea de sănătate a întregului personal medical, ceea ce este esențial nu numai pentru dreptul la sănătate, ci și pentru un răspuns eficient la o nouă criză posibilă. În plus, echipa ar putea pune bazele specializării europene „Medicina crizelor și a situațiilor de urgență”, propusă prin documentul Comisiei. |
| --- | --- |

1.9.1.

| 1.9.2. | Cheltuielile ocazionate de această operațiune fundamentală par a fi foarte reduse, deoarece majoritatea membrilor sunt deja angajați ai unor universități, ai unor organisme de cercetare sau ai unor unități medicale militare. |
| --- | --- |

1.9.2.

| 1.9.3. | Potrivit CESE, este extrem de interesant faptul că acest grup operativ poate deveni operațional imediat. |
| --- | --- |

1.9.3.

| 1.9.4. | CESE regretă că, în timpul pandemiei, care continuă și azi, a lipsit vocea autoritară a Comisiei Europene, care, prin experți europeni de cel mai înalt nivel, ar fi putut aduce clarificări cu privire la perimetrele sanitare și impactul virusului asupra populației și ar fi putut demonta teoriile, adesea contradictorii, referitoare la aspectele și evoluția bolii. În cazurile recente de epidemii, instituțiile europene au reacționat prin acțiuni concrete, de exemplu, prin crearea Direcției Generale Sănătate (DG SANTE) și înființarea Centrului European de Prevenire și Control al Bolilor (ECDC). În opinia CESE, această dinamică trebuie continuată. |
| --- | --- |

1.9.4.

| 1.10. | CESE consideră că programul privind sănătatea nu poate da rezultate concrete decât printr-o abordare incluzivă, care să implice organizațiile internaționale (printre care Organizația Mondială a Sănătății, cu care trebuie consolidate colaborarea și sinergiile), Convenția Națiunilor Unite privind drepturile persoanelor cu handicap (CRPD) și actorii din domeniul sănătății care se află cel mai aproape de realitatea cetățenilor, precum și printr-o evaluare periodică a obiectivelor. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | CESE subliniază valoarea personalului medical, care își desfășoară activitatea într-un sector deosebit de delicat și dificil, și solicită ca acesta să beneficieze de o atenție constantă pentru a preveni necesitățile legate de formare, de organizare, de instrumentele de apărare și de bunăstarea economică și socială. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | CESE sprijină cu fermitate parteneriatele public-privat europene din domeniul sănătății, urmând exemplul inițiativei comune IMI 2, și sprijină eforturile comune de îmbunătățire a dimensiunii europene a tehnologiei și producției, printr-un angajament mai ferm al comunității europene științifice și din domeniul sănătății pe calea creării unui adevărat Spațiu european al sănătății. |
| --- | --- |

1.12.

2.   Învățăminte trase în urma crizei multidimensionale provocate de pandemia de COVID-19

| 2.1. | Pandemia de COVID-19 a dezvăluit fragilitatea sistemelor de sănătate din multe țări ale lumii, inclusiv a celor ale statelor membre ale UE care sunt afectate de nivelurile scăzute de investiții publice și de aplicarea directă a normelor obligatorii ale guvernanței economice europene care impun măsuri de reducere a bugetului. Prin urmare, sumele alocate pentru finanțarea sistemelor de sănătate diferă considerabil de la un stat membru la altul, la fel ca și sumele alocate de fiecare stat membru pentru combaterea pandemiei de coronavirus. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Europa se confruntă cu un triplu risc – pandemii necontrolate și o creștere a inegalităților sociale în materie de sănătate, arsenale insuficiente de politică economică și evoluții geopolitice neprevăzute –, care ar putea supune propriii cetățeni unor presiuni semnificative în ceea ce privește sănătatea și bunăstarea acestora și ar putea împinge economia globală într-o recesiune persistentă și către un colaps al pieței financiare. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Criza provocată de pandemia de COVID-19 a subliniat încă o dată importanța restabilirii echilibrului dintre activitățile umane și natură. Impactul pe care îl are mediul (prin schimbările climatice, calitatea aerului, biodiversitatea, sistemele alimentare etc.) asupra sănătății nu necesită dovezi suplimentare. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.3.1. | Ar fi oportun ca Comisia și Parlamentul European, care sunt profund angajate în tematica dezvoltării durabile, mediului și biodiversității, să-și facă mai bine auzită vocea și, mai ales, cu ajutorul principalilor experți europeni, să le ofere cetățenilor europeni, în aceste momente dificile, orientări și posibile soluții pe o bază științifică, pentru a aborda, cu mai multă siguranță, situația dificilă din domeniul sănătății, generatoare de confuzie și suferință. |
| --- | --- |

2.3.1.

| 2.4. | Bolile netransmisibile sunt în creștere în Europa, unde constituie principala cauză a invalidității și a decesului: bolile cardiovasculare, diabetul, cancerul și bolile respiratorii reprezintă 77 % din povara bolii și 86 % din cauzele mortalității premature. Multe dintre aceste boli sunt asociate cu o combinație de factori de risc, din care fac parte și factorii de mediu. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Pactul verde prezentat de Comisia Europeană pune bazele unei noi Strategii pentru o creștere durabilă și favorabilă incluziunii, orientată spre îmbunătățirea sănătății și a calității vieții cetățenilor și conservarea naturii, fără a lăsa pe nimeni în urmă. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Zonele de frontieră sunt deosebit de propice pentru acțiunile politice europene în domeniul sănătății. În cele mai multe cazuri, acestea sunt zone geografice caracterizate de o mobilitate ridicată. Aceste zone au fost printre primele care au beneficiat de acorduri sau convenții încheiate între țările vecine pentru a îmbunătăți accesul la asistența medicală. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Cu toate acestea, cooperarea transfrontalieră în domeniul sănătății, inițiată în urmă cu peste 20 de ani de programele Interreg și care a însemnat coordonare, construcție, organizare și soluții uneori complexe între diferiți actori, a încetat în câteva ore de la apariția COVID-19 și de la închiderea unilaterală a frontierelor, fără a se ține seama de realitățile transfrontaliere și fără nicio dorință de a menține acest spirit de cooperare. |
| --- | --- |

2.7.

3.   Consolidarea sistemelor de sănătate și a capacității Uniunii Europene (UE) de a acționa

| 3.1. | Pandemia de COVID-19 a avut și încă are un impact puternic la nivel mondial, european și transfrontalier, în special asupra cetățenilor și a societății, asupra structurilor economice, sociale și de îngrijire, subliniind nevoia clară de consolidare a sistemelor de sănătate și de gestionare a crizelor. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Obiectivele politicii UE în domeniul sănătății sunt promovarea sănătății, protecția împotriva riscurilor pentru sănătate și coordonarea strategiilor între statele membre. Pandemia de COVID-19 a demonstrat că atât cooperarea, cât și coordonarea dintre țările UE sunt indispensabile pentru a face față crizelor. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Pentru a combate în mod eficient orice noi amenințări transfrontaliere pentru sănătate, trebuie consolidată capacitatea UE de răspuns în situații de urgență. În general, acest lucru se poate realiza ca parte a procesului de punere în aplicare a Pilonului european al drepturile sociale (în special a Principiului 16) și prin extinderea competențelor UE în domeniul sănătății, inclusiv prin revizuirea tratatelor europene. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Deși are în prezent doar competențe de sprijin în domeniul sănătății publice, ceea ce îi limitează capacitatea de intervenție, UE acționează în acest domeniu prin intermediul celorlalte politici, în special în ciclul de coordonare a politicilor economice și a pieței interne. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | În contextul „viitorului Europei”, o Europă a sănătății trebuie să constituie o prioritate: programul „UE pentru sănătate” reprezintă un prim pas în această direcție. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | În acest context, UE a adoptat o serie de inițiative, care trebuie continuate și consolidate, dintre care două trebuie menționate în mod special: rețelele europene de referință (RER) și planurile europene. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Devenind operaționale din 2017, rețelele europene de referință au fost concepute pentru a pune în legătură experții europeni în boli rare. Aceste rețele se asigură că nu trebuie să circule neapărat pacienții, ci informațiile, pentru a se garanta cea mai bună îngrijire posibilă, fără inconvenientele asociate mutării pacientului. În prezent, sunt implicate peste 900 de unități de îngrijire supraspecializate din peste 300 de spitale. Acest model ar putea fi adoptat inclusiv pentru alte boli. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | În ceea ce privește guvernanța și modul de acțiune, UE dispune de cinci agenții, pe lângă alte dispozitive, cum ar fi „Corpul medical european” sau „Căștile albe”, pentru a răspunde cât mai prompt situațiilor de urgență. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Pentru aspectele legate de sănătate, guvernele naționale primesc sprijinul a două agenții speciale. Centrul European de Prevenire și Control al Bolilor (3) evaluează și controlează amenințările privind bolile emergente pentru a coordona răspunsul la acestea. În același timp, Agenția Europeană pentru Medicamente (4) gestionează evaluarea științifică a calității, siguranței și eficacității tuturor medicamentelor din UE. Alte agenții îndeplinesc sarcini colaterale importante. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Actuala criză provocată de pandemia de COVID-19 a arătat că, mai mult decât oricând, în viitorul cadru financiar multianual, trebuie să se acorde o prioritate mai mare alocării de resurse pentru sănătate. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Experiența dobândită în urma crizei a demonstrat că UE trebuie să depună mai multe eforturi pentru ca sistemele de sănătate să fie pregătite să furnizeze servicii de ultimă generație în ceea ce privește medicamentele, produsele și tehnologiile medicale, precum și să fie pregătite să facă față epidemiilor și altor crize sau provocări neprevăzute. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Este necesar să existe un sistem care să treacă testul timpului și să facă față la crize, pentru a asigura accesul în timp util la medicamente sigure, de calitate și eficace, în toate circumstanțele, precum și pentru a aborda deficitul și dependența de importurile de medicamente și de substanțe active ca urmare a fabricării lor în afara UE și, mai ales, să poată spori cooperarea și coordonarea între autoritățile de reglementare în cazul apariției unor amenințări pentru sănătate. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | Trebuie realizate investiții în teritoriu, prin îmbunătățirea asistenței teritoriale și la domiciliu, pentru a fi aproape de cetățeni prin tehnologii de monitorizare de la distanță, telemedicină, aplicații sau dispozitive medicale personalizate, care țin de medicina celor 4P (predictivă, preventivă, personalizată și participativă), precum și investiții legate de consolidarea asigurărilor de sănătate obligatorii, într-o primă etapă la nivel național și ulterior printr-o coordonare extinsă la nivelul UE (5). |
| --- | --- |

3.13.

4.   Dotarea Europei cu mijloacele necesare îndeplinirii obiectivelor acesteia

| 4.1. | Investițiile în sănătate și diferitele programe financiare trebuie realizate împreună, conform unei abordări transversale. Este necesar să se țină seama de aspectele care privesc atât tratamentul, cât și acțiunile de prevenire și de promovare sănătății. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | De asemenea, Orizont Europa prevede o serie de „misiuni”, o noutate în raport cu trecutul, sau parteneriate în domeniul cercetării, caracterizate prin obiective ambițioase, care urmăresc rezolvarea problemelor urgente, cu impact asupra vieții de zi cu zi a cetățenilor. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Un domeniu care va avea un loc important în politicile de finanțare europeană este digitalizarea sectorului sanitar. În acest sens, Orizont Europa, în cadrul clusterului „Sănătate”, alocă 1 miliard EUR doar pentru dezvoltarea de soluții din domeniul tehnologiei informației și comunicațiilor (TIC) pentru prevenire, diagnostic, tratament și asistență. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Programul MIE (Mecanismul pentru interconectarea Europei) alocă aproximativ 80 de milioane EUR pentru dezvoltarea și interoperabilitatea sistemelor de e-sănătate. De asemenea, programul Europa digitală intenționează să sprijine crearea și consolidarea unui spațiu european comun al datelor privind sănătatea, care să includă standardizarea tipurilor de date partajate, un acord privind indicatorii comuni și implicarea activă a Eurostat în acest ultim aspect. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | A fost consolidat Instrumentul pentru sprijin de urgență în cadrul Uniunii pentru domeniul medical. Rezerva „rescEU”, care face parte din mecanismul de protecție civilă al Uniunii (6), se concentrează pe răspunsuri rapide și directe la criza sanitară. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | În cadrul programelor de cooperare transfrontalieră Interreg, gestionate prin delegare, sănătatea trebuie promovată ca temă prioritară. |
| --- | --- |

4.6.

5.   Abordarea unui răspuns european ambițios și comun în contextul redresării

| 5.1. | În Rezoluția adoptată la 17 aprilie 2020 (7), Parlamentul European a solicitat un buget specific pentru a sprijini sistemele naționale de sănătate în timpul crizei, cu investiții mai mari pentru sporirea rezilienței în domeniul sanitar și pentru a ajuta țările în dificultate, și a solicitat crearea unui nou Program european de sănătate autonom. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Comitetul și-a exprimat în mai multe rânduri părerea privind politica europeană în domeniul sănătății (8). Încă din 17 martie 2020, CESE și membrii săi au solicitat o solidaritate sporită și acțiuni comune la nivel european pentru a aborda în mod eficace consecințele pandemiei. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | La fel ca în domeniul redresării, diferitele măsuri adoptate de instituțiile europene în cadrul programului „UE pentru sănătate” trebuie să fie favorabile incluziunii și să implice toate părțile interesate din domeniul sănătății (organizații de asigurări de sănătate, societăți mutuale etc.). |
| --- | --- |

5.3.

6.   Punerea în aplicare a unui program de sănătate integrat și intersectorial

| 6.1. | CESE salută inițiativa Comisiei Europene în ceea ce privește un răspuns coordonat și integrat la nivel de gestionare europeană în ceea ce privește crizele în materie de sănătate, ca urmare a pandemiilor, imprimând o dimensiune complet europeană politicii în domeniul sănătății, rețelelor de prevenire și telediagnosticare precoce, consolidării inovării și cercetării în domeniul sănătății și îmbunătățirii tehnologiilor digitale medicale. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Comitetul subliniază, de asemenea, necesitatea unei mai bune coordonări europene în ceea ce privește obiectivele legate de bolile netransmisibile, bolile invalidante cronice și atrage atenția asupra protecției categoriilor mai vulnerabile, asupra aspectelor referitoare la sănătatea psihică și la combaterea pierderii de autonomie a persoanelor în vârstă. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | CESE subliniază importanța perspectivei adoptate de tip „O singură sănătate”, în sensul că nu poate exista un răspuns, în general, care să se concentreze asupra unui singur sector și că soluția constă doar în îmbunătățirea tratamentelor; este clar, însă, că problemele critice legate de sănătatea publică trebuie abordate dintr-o perspectivă complexă și integrată. |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Comitetul consideră că aspectul coordonării este esențial și nu poate fi limitat la una dintre cele peste 70 de acțiuni posibile, prin eventuala creare și gestionare a unui „mecanism de coordonare intersectorială de tip „O singură sănătate”. În opinia CESE, ar trebui să se acorde prioritate acestui aspect, având în vedere că gestionarea unui mecanism de coordonare intersectorială reprezintă un element-cheie în combaterea crizelor. |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | Comitetul consideră că este important ca, prin intermediul abordării propuse, să nu se neglijeze aspectele legate de echilibrul sănătății umane/animale (a se vedea rolul posibilelor rezervoare animale în bolile transmisibile) și de ecosisteme (de exemplu, atenția la impactul procesului de eliminare a deșeurilor sensibile în timpul unei crize), iar apărarea grupurilor vulnerabile ar trebui considerată un element fundamental al strategiilor de rezistență în fața crizelor. |
| --- | --- |

6.5.

| 6.6. | Cu toate acestea, CESE este îngrijorat de faptul că această abordare coordonată în domeniul apărării și prevenirii amenințărilor transfrontaliere grave la adresa sănătății, precum și al pandemiilor va depinde de cooperarea dintre o multitudine de agenții (9) cu istorii, misiuni și competențe specifice, care nu par a fi în măsură să se coordoneze în mod automat și eficient în cazul mobilizării și al unui răspuns urgent și integrat. |
| --- | --- |

6.6.

| 6.7. | CESE subliniază că agențiile ar trebui să acționeze împreună, printr-un mecanism de coordonare intersectorială și să reprezinte forța motrice pentru aceste propuneri ale UE, lucrând împreună. |
| --- | --- |

6.7.

| 6.8. | În ceea ce privește guvernanța și rolul agențiilor, trebuie consolidată capacitatea de acțiune a Direcției Generale Sănătate și Siguranță Alimentară a Comisiei Europene (DG SANTE), legăturile sale cu Direcția Generală Ocuparea Forței de Muncă, Afaceri Sociale și Incluziune (DG EMPL) și monitorizarea transversală a aspectelor sociale și de sănătate în toate politicile europene. |
| --- | --- |

6.8.

| 6.9. | CESE este convins că trebuie să se țină seama de faptul că trei epidemii succesive de coronavirus au demonstrat în întreaga lume și, cel mai curând, inclusiv în Europa, că deficiențele în ceea ce privește furnizarea de răspunsuri imediate și integrate, o capacitate slabă de gestionare a informațiilor, incapacitatea și chiar lipsa de voință în materie de coordonare a răspunsurilor, lipsa resurselor, dar, mai ales, deficiențele legate de selectarea resurselor potențial disponibile și gestionarea strategică a acestora au favorizat răspândirea unor epidemii care ar fi putut avea un impact mai mic. |
| --- | --- |

6.9.

| 6.10. | Comitetul subliniază că elementul cel mai critic al răspunsului la COVID-19 în multe țări ale lumii și, inclusiv în Europa, cel puțin parțial, a fost lipsa capacității de avertizare și de răspuns integrat. În fața nevoii de a acționa urgent, situația a fost agravată de lipsa capacității juridice de a pune rapid în aplicare regulamentele tranzitorii de urgență. Prin urmare, ar fi oportun să se studieze posibilitatea unui mecanism european de alertă timpurie. |
| --- | --- |

6.10.

| 6.11. | CESE insistă asupra necesității de a exclude domeniul sănătății de la orice măsură de închidere a frontierelor. „Sănătatea nu poate avea frontiere”: acest principiu trebuie consacrat în tratatele europene. În acest sens, CESE recomandă să se asigure mobilitatea lucrătorilor din domeniul sănătății și a pacienților. |
| --- | --- |

6.11.

| 6.12. | Curtea de Conturi s-a pronunțat în repetate rânduri cu privire la necesitatea îmbunătățirii prezenței și acțiunii Europei în ceea ce privește sistemele de sănătate, astfel încât acestea să fie mai aproape de cetățenii europeni fără a se ține seama de granițe și astfel încât să se amelioreze serviciile de sănătate, în special pentru persoanele mai fragile și mai vulnerabile din punct de vedere economic. CESE solicită și el Comisiei să promoveze valorile sociale care sunt stabilite în mod clar în tratate și care trebuie transpuse, în mod concret, în cultura și acțiunile unei Uniuni a sănătății. |
| --- | --- |

6.12.

| 6.13. | CESE sprijină Curtea de Conturi, care s-a pronunțat, în repetate rânduri, cu privire la necesitatea de a îmbunătăți acțiunile UE în domeniul sănătății, de a depune eforturi în vederea convergenței sistemelor de sănătate la nivel transfrontalier în beneficiul cetățenilor europeni și de a spori accesibilitatea serviciilor de sănătate, în special pentru persoanele cele mai fragile și mai vulnerabile din punct de vedere economic. |
| --- | --- |

6.13.

7.   Adaptarea măsurilor operaționale, funcționale și strategice

| 7.1. | Cu siguranță merită mărit cuantumul resurselor umane și financiare, însă. printr-o intervenție integrată și cu un spirit mai mare de colaborare. ar fi existat – cu resursele de la momentul respectiv – suficiente competențe și abilități pentru a opri apariția unor focare. |
| --- | --- |

7.1.

| 7.2. | Ca atare, coordonarea și cooperarea sunt cruciale pentru a face față nevoilor legate de situația de urgență sanitară, pentru a sprijini activitatea economică și a pregăti terenul pentru redresare. |
| --- | --- |

7.2.

| 7.3. | CESE consideră că este esențial să se prevadă, în cadrul Centrului European de Prevenire și Control al Bolilor, instituirea unui organism de analiză, prevenire și simulare a răspunsurilor, care să poată furniza date fundamentale pentru planificarea strategiilor și care să ofere posibilitatea de a aduna cele mai bune resurse disponibile în cel mai scurt timp. |
| --- | --- |

7.3.

| 7.4. | Posibilitatea aplicării experienței RER (10) pentru alte sectoare are avantajul de a crea consorții capabile să valorifice, în privințe utile pentru criză, competențele de excelență din Europa și să pună bazele unei munci în sinergie. |
| --- | --- |

7.4.

| 7.5. | Cu toate acestea, CESE consideră că această experiență nu este suficientă, deoarece problema reală este cine poate menține coordonarea și finalizarea activității acestor rețele (și anume, crearea și gestionarea rețelelor de rețele). |
| --- | --- |

7.5.

| 7.6. | Trebuie să se lanseze campanii și să se elaboreze planuri europene, cu punerea unui accent mai puternic pe grupurile mai vulnerabile. Aceste inițiative trebuie să vizeze în special promovarea unor stiluri de viață sănătoase, prevenirea și depistarea medicală, stabilirea unor parcursuri integrate privind asistența și bunăstarea, lupta împotriva inegalităților sociale etc. |
| --- | --- |

7.6.

8.   Urmărirea atingerii obiectivelor printr-o monitorizare constantă și printr-o abordare favorabilă incluziunii

| 8.1. | CESE subliniază necesitatea de a acorda o atenție deosebită indicatorilor de monitorizare și de verificare a calității în ceea ce privește obiectivele programului. Indicatorii generali „macro” ai programului sunt indispensabili, însă obiectivul promovării și al implementării resurselor europene, în contextul crizei/crizelor, necesită un sistem flexibil care, pentru a răspunde nevoilor contingente și în schimbare, trebuie să poată genera continuu „micro-indicatori” ad-hoc, pentru a oferi răspunsuri la evenimentele repetate pentru care a fost proiectat. |
| --- | --- |

8.1.

| 8.2. | În opinia Comitetului, ar fi necesar să se creeze un grup de lucrători din domeniul sănătății din statele membre și de specialiști în diferite discipline, dintre care cel puțin unii să aibă competențe specifice în ceea ce privește urgențele medicale, iar dintre aceștia, câțiva să aibă experiență privind activitatea integrată, astfel cum se întâmplă în sectoarele europene ale cercetării, protecției civile și sănătății militare. |
| --- | --- |

8.2.

| 8.3. | CESE salută programul Comisiei, subliniind necesitatea de a dispune de un mecanism de monitorizare a crizelor. În acest context, pe lângă măsurile propuse, axate pe producția de echipamente și tehnologie, CESE amintește importanța creării unui sistem de coordonare, planificare, monitorizare și orientare strategică, în scopul prevenirii și intervenției timpurii. |
| --- | --- |

8.3.

| 8.4. | Dacă în ceea ce privește sănătatea rolul Uniunii este cel de a oferi sprijin statelor, în cazul formării, rolul Uniunii este unul central. Din acest punct de vedere, rolul de verificare al organismelor unitare ar trebui să fie consolidat în domeniul sănătății destinat formării (clinicile universitare reprezintă zona în care Uniunea trebuie să joace un rol central în ceea ce privește misiunea legată de formare, inclusiv în domeniul sănătății). |
| --- | --- |

8.4.

| 8.5. | CESE sprijină participarea egală și echilibrul de gen în procesul decizional: dincolo de cadrele de reglementare adecvate, echilibrul de gen în procesele decizionale și în viața politică, economică și socială poate fi urmărit, de asemenea, prin adoptarea unei abordări de integrare socială și familială a dimensiunii de gen. |
| --- | --- |

8.5.

| 8.6. | În opinia Comitetului, ar fi de dorit o monitorizare constantă a calității de către Uniune în ceea ce privește domeniile medicale respective; acest lucru ar trebui, de asemenea, să se concentreze pe necesitatea ca statele membre să asigure zone medicale și structuri adecvate pentru formarea în conformitate cu nevoile comunitare. |
| --- | --- |

8.6.

| 8.7. | CESE reiterează faptul că accesul egal la asistență medicală poate beneficia de avantajele aduse de sectorul digital, dacă sunt îndeplinite mai multe condiții:






  — | acoperire teritorială egală; |
| --- | --- | --- |

8.7.

—

acoperire teritorială egală;

| — | reducerea decalajului digital; |
| --- | --- |

—

reducerea decalajului digital;

| — | interoperabilitatea întregii arhitecturi digitale; |
| --- | --- |

—

interoperabilitatea întregii arhitecturi digitale;

| — | conformitatea cu Regulamentul general privind protecția datelor (11). |
| --- | --- |

—

conformitatea cu Regulamentul general privind protecția datelor (11).

9.   Sprijinirea personalului medical

| 9.1. | CESE este convins că ar trebui subliniată implicarea directă a UE în formarea personalului medical, ținând seama, de asemenea, de faptul că, prin consolidarea sistemelor de protecție civilă, se impune necesitatea unei noi figuri profesionale: expertul în coordonarea și monitorizarea crizelor. Această figură profesională ar trebui să fie prezentă în toate ramurile teritoriale ale protecției civile. |
| --- | --- |

9.1.

| 9.2. | S-ar putea avea în vedere o acțiune-pilot pentru înființarea unei școli europene de formare de nivel superior, organizată împreună cu universitățile europene. |
| --- | --- |

9.2.

| 9.3. | Pe lângă formare, CESE recunoaște importanța eforturilor depuse de UE pentru a asigura condiții de muncă decente pentru lucrătorii din domeniul sănătății, care sunt „eroii” crizei. |
| --- | --- |

9.3.

10.   Transformarea UE într-un pionier în domeniul cercetării

| 10.1. | În ceea ce privește politica de sprijinire a cercetării privind medicamentele posibil utile în crize, trebuie subliniat faptul că o parte a acesteia, în special cercetarea medicamentelor care sunt deja utilizate în condiții similare, se referă la medicamente care prezintă un interes limitat pentru piață, deoarece nu sunt brevetate. Din acest motiv, ar trebui, de asemenea, consolidată cercetarea independentă, inclusiv într-un domeniu critic, cum este cel al vaccinurilor, precum și pentru suveranitatea tehnologico-productivă europeană. |
| --- | --- |

10.1.

| 10.2. | O lucrare foarte recentă a arătat că principalele universități nu mai sunt atât de bine clasate în ceea ce privește producția științifică (2015-2019), tendința de înrăutățire fiind și mai clară în Europa (doar o universitate europeană se află printre primele 30), în timp ce întreprinderile specializate în servicii legate de internet, tehnologie și analiza datelor au căpătat o importanță din ce în ce mai mare în domeniul cercetării. |
| --- | --- |

10.2.

| 10.3. | CESE consideră că ar trebui subliniate mecanismele de sinergie între programul „UE pentru sănătate” pentru perioada 2021-2027 și toate celelalte programe și fonduri destinate cercetării și inovării tehnologice în sectorul sănătății, care să îmbunătățească inovarea și producția de brevete, deoarece acestea pot fi combinate, astfel încât să susțină o producție biomedicală de calitate ridicată. |
| --- | --- |

10.3.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  Comitetul Regiunilor, „Carta privind guvernanța pe mai multe niveluri”.

1

(2)  EUR-Lex.

2

(3)  https://www.ecdc.europa.eu/en

3

(4)  https://www.ema.europa.eu/en

4

(5)  JO C 434, 15.12.2017, p. 1.

5

(6)  https://what-europe-does-for-me.eu/fr/portal/2/X07_26001

6

(7)  https://www.europarl.europa.eu/doceo/document/TA-9-2020-04-17-TOC_FR.html

7

(8)  Regulamentul privind Inițiativa pentru investiții în răspunsul la coronavirus, EESC-2020-01536-00-01-PAC-TRA (ECO/515, în curs de elaborare); JO C 227, 28.6.2018, p. 11; JO C 240, 16.7.2019, p. 10; JO C 271, 19.9.2013, p. 122; JO C 14, 15.1.2020, p. 52; JO C 434, 15.12.2017, p. 1; JO C 242, 23.7.2015, p. 48; JO C 116, 20.4.2001, p. 75; JO C 255, 22.9.2010, p. 76; JO C 143, 22.5.2012, p. 102; JO C 234, 30.9.2003, p. 36; JO C 18, 19.1.2011, p. 74; JO C 120, 20.5.2005, p. 54; JO C 44, 15.2.2013, p. 36; JO C 218, 11.9.2009, p. 91; JO C 242, 23.7.2015, p. 48; JO C 44, 11.2.2011, p. 10; JO C 13, 15.1.2016, p. 14; JO C 440, 6.12.2018, p. 150; JO C 283,10.8.2018, p. 28; JO C 440, 6.12.2018, p. 57.

8

(9)  A se vedea punctul 2.6.

9

(10)  JO L 88, 4.4.2011, p. 45.

10

(11)  A se vedea nota de subsol 5.

11

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/259 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/259

---

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – Strategia UE privind biodiversitatea pentru 2030 – Readucerea naturii în viețile noastre

[COM(2020) 380 final]

(2020/C 429/33)

| Raportor: | domnul Antonello PEZZINI (IT-I) |
| --- | --- |
| Coraportor: | domnul Lutz RIBBE (DE-III) |

Raportor:

domnul Antonello PEZZINI (IT-I)

Coraportor:

domnul Lutz RIBBE (DE-III)

| Sesizare | Comisia Europeană, 17.6.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Decizia Biroului | 21.1.2020 |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru agricultură, dezvoltare rurală și protecția mediului |
| Data adoptării în secțiune | 31.8.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului (voturi pentru/
  voturi împotrivă/abțineri) | 209/5/4 |

Sesizare

Comisia Europeană, 17.6.2020

Temei juridic

Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Decizia Biroului

21.1.2020

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru agricultură, dezvoltare rurală și protecția mediului

Data adoptării în secțiune

31.8.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului (voturi pentru/

voturi împotrivă/abțineri)

209/5/4

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | CESE salută eforturile depuse de Comisia Europeană (CE) în sensul dezvoltării unei strategii privind biodiversitatea pentru 2030 care să constituie una dintre căile către Pactul verde european și către cadrul global privind biodiversitatea propus de Convenția privind diversitatea biologică (CBD). |
| --- | --- |

1.1.

| 1.1.1. | Regretă, în același timp, că nu au fost luate în considerare recomandările repetate ale Curții de Conturi Europene privind aplicarea mai spe cifică a politicii privind biodiversitatea. |
| --- | --- |

1.1.1.

| 1.2. | Potrivit CESE, strategia privind biodiversitatea este calea de urmat pentru a aduce biodiversitatea europeană în centrul redresării de după pandemia de COVID-19, în beneficiul oamenilor, al climei și al planetei. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | UE ar trebui să facă eforturi suplimentare semnificative pentru protejarea resurselor naturale încă existente, prin acțiuni susținute de sensibilizare și de comunicare destinate tuturor membrilor societății, în special tinerilor, subliniind aspectele pozitive ale măsurilor de protecție. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Pentru a realiza acest obiectiv, CESE consideră, în acord cu Comisia Europeană, că este necesar să se extindă dimensiunea ariilor protejate, în special cele strict protejate, limitându-se, pe cât posibil, impactul asupra agriculturii și silviculturii, chiar dacă acest lucru nu este deloc suficient pentru a stopa declinul biodiversității. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Din acest motiv, potrivit CESE, trebuie sporite în mod semnificativ eforturile de refacere a habitatelor și de combatere a declinului speciilor, care se datorează în principal punerii necorespunzătoare în aplicare a cadrului juridic, precum și finanțării insuficiente a măsurilor necesare. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Potrivit CESE, este necesar să se sublinieze importanța conectivității ecologice; din această perspectivă, se impune crearea unei rețele transeuropene de protejare a naturii, care să urmărească remedierea deficiențelor metodologice ale Directivei Habitate. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | CESE recunoaște că punerea în aplicare a obiectivelor de refacere necesită obiective noi, obligatorii din punct de vedere juridic, și o finanțare adecvată și autonomă. Cu toate acestea, trebuie încurajate și măsurile adoptate în mod voluntar. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | CESE regretă că noul plan financiar pentru perioada 2021-2027 nu face referire la o integrare deplină, eficace și coerentă în domeniul biodiversității și consideră că acest lucru sugerează, în mod îngrijorător, că există din nou discrepanțe semnificative între cuvinte și fapte. Acest lucru reiese, de asemenea, din diferitele rapoarte ale Curții de Conturi Europene, publicate în ultimii doi ani, privind incompatibilitatea politicilor agricole, climatice și de biodiversitate. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | CESE subliniază că protejarea biodiversității nu poate fi suportată de fermieri și de proprietarii de păduri din punct de vedere economic. Furnizarea acestui bun public și acestei valori publice trebuie să devină mai degrabă o oportunitate interesantă de venit pentru fermieri. Comitetul consideră că s-ar putea pune un accent concret pe această temă în noul plan de redresare economică, prin investiții în resurse umane și materiale menite să asigure punerea în aplicare a strategiei. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | CESE consideră că este esențial ca unele părți din zonele protejate să fie supuse unei protecții stricte (cu un regim de gestionare fără intervenție). Numai atunci se pot produce (și nu „gestiona”) procesele naturale. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | CESE observă că obiectivul de a rezerva, în sectorul agricol, un procent de 10 % domeniilor prioritare nu se reflectă în propunerea de reformă a PAC, dezbătută în prezent, care menționează doar un „procent minim”, fără a indica o cifră concretă. Comitetul recomandă ca toate obiectivele stabilite să fie realiste și partajate. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | CESE salută călduros dezvoltarea infrastructurii verzi și invită Comisia Europeană și statele membre să elaboreze și să pună în aplicare o strategie coerentă în acest sens. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | UE ar trebui să transforme rețelele transeuropene ecologice (TEN-G) într-o prioritate de investiții și să le ofere finanțare specifică adecvată. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | CESE invită Comisia să elaboreze o strategie solidă și cuprinzătoare pentru păduri și sectorul forestier. |
| --- | --- |

1.14.

2.   Context

| 2.1. | Strategia privind biodiversitatea, înțeleasă ca diversitate a vieții pe Pământ – care include ecosisteme, comunități, specii și resurse genetice – reprezintă o condiție prealabilă pentru bunăstarea durabilă și bunăstarea oamenilor. Aceasta constituie o resursă în sine și oferă societății o gamă largă de servicii ecosistemice esențiale, de la aprovizionarea cu alimente și apă dulce până la polenizare și prevenirea inundațiilor. În plus față de considerentele pur materiale, există și motive etico-morale pentru protejarea biodiversității. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Acțiunea UE în domeniul biodiversității are la bază câteva articole din TFUE:






  — | articolul 4, alineatul (2) litera (e), care stabilește competența partajată a UE în domeniul mediului; |
| --- | --- | --- |

2.2.

—

articolul 4, alineatul (2) litera (e), care stabilește competența partajată a UE în domeniul mediului;

| — | articolul 11, care introduce cerințele legate de protecția mediului; |
| --- | --- |

—

articolul 11, care introduce cerințele legate de protecția mediului;

| — | articolul 191, care reglementează acțiunea UE în domeniul mediului. |
| --- | --- |

—

articolul 191, care reglementează acțiunea UE în domeniul mediului.

În plus, UE este parte la Convenția Organizației Națiunilor Unite privind biodiversitatea, semnată la Rio de Janeiro în 1992 (1).

| 2.3. | În dreptul derivat, UE dispune de diverse acte juridice care vizează protejarea și gestionarea durabilă a habitatelor naturale și a speciilor pe cale de dispariție, precum și contribuția la integrarea biodiversității în politicile și acțiunile UE. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Deosebit de importantă este rețeaua Natura 2000, un sistem de arii de protecție răspândit în întreaga UE, înființat prin Directiva Habitate (2), care include și ariile de protecție specială (APS) înființate prin Directiva Păsări (3), prin Directiva-cadru „Strategia pentru mediul marin” (4) și prin Regulamentul privind speciile alogene invazive (5). |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Cu toate acestea, în pofida instrumentelor juridice existente și a numeroaselor angajamente politice de stopare a pierderii biodiversității, aceasta din urmă este grav amenințată:






  — | încă din anul 1998 a fost prezentată o strategie a UE privind biodiversitatea, iar în 2001, șefii de stat și de guvern din UE s-au angajat, prin strategia de la Göteborg, ca până în anul 2010 să stopeze pierderea biodiversității, care înregistra deja o „accelerare rapidă” în Europa, și să refacă, până la același termen, habitatele și sistemele naturale; |
| --- | --- | --- |

2.5.

—

încă din anul 1998 a fost prezentată o strategie a UE privind biodiversitatea, iar în 2001, șefii de stat și de guvern din UE s-au angajat, prin strategia de la Göteborg, ca până în anul 2010 să stopeze pierderea biodiversității, care înregistra deja o „accelerare rapidă” în Europa, și să refacă, până la același termen, habitatele și sistemele naturale;

| — | în 2006, Comisia Europeană a prezentat un plan de acțiune privind biodiversitatea (6), care cuprindea 160 de măsuri, pentru realizarea obiectivului stabilit pentru 2010. Acest obiectiv nu a fost însă atins, cauza fiind, și atunci ca și acum, contradicțiile clare dintre aspirații și realitate, pe care CESE le-a criticat în repetate rânduri în numeroase avize; |
| --- | --- |

—

în 2006, Comisia Europeană a prezentat un plan de acțiune privind biodiversitatea (6), care cuprindea 160 de măsuri, pentru realizarea obiectivului stabilit pentru 2010. Acest obiectiv nu a fost însă atins, cauza fiind, și atunci ca și acum, contradicțiile clare dintre aspirații și realitate, pe care CESE le-a criticat în repetate rânduri în numeroase avize;

| — | în mai 2011, în urma Convenției privind diversitatea biologică, care subliniază necesitatea sensibilizării sporite a opiniei publice cu privire la avantajele respectării biodiversității (articolul 13), UE a prezentat o altă strategie în materie de biodiversitate, care cuprinde măsuri foarte similare cu cele propuse de strategiile anterioare și de diferitele programe de acțiune ale UE privind mediul care au fost adoptate între timp. Această strategie ar fi trebuit să pună capăt pierderii biodiversității și degradării serviciilor ecosistemice în Uniunea Europeană până la noul termen din 2020; |
| --- | --- |

—

în mai 2011, în urma Convenției privind diversitatea biologică, care subliniază necesitatea sensibilizării sporite a opiniei publice cu privire la avantajele respectării biodiversității (articolul 13), UE a prezentat o altă strategie în materie de biodiversitate, care cuprinde măsuri foarte similare cu cele propuse de strategiile anterioare și de diferitele programe de acțiune ale UE privind mediul care au fost adoptate între timp. Această strategie ar fi trebuit să pună capăt pierderii biodiversității și degradării serviciilor ecosistemice în Uniunea Europeană până la noul termen din 2020;

| — | în 2017, Comisia Europeană a adoptat un plan de acțiune pentru sprijinirea statelor membre în conservarea speciilor și a habitatelor: 15 acțiuni urmau să fie realizate până în anul 2019, pentru implementarea directivelor privind protecția naturii. |
| --- | --- |

—

în 2017, Comisia Europeană a adoptat un plan de acțiune pentru sprijinirea statelor membre în conservarea speciilor și a habitatelor: 15 acțiuni urmau să fie realizate până în anul 2019, pentru implementarea directivelor privind protecția naturii.

| 2.6. | Toate programele UE privind biodiversitatea și-au stabilit întotdeauna obiective foarte ambițioase, pe care CESE le-a susținut întotdeauna. Rezultatele au fost, totuși, prea modeste. Consecințe: aproape un sfert dintre speciile faunei și florei sălbatice din Europa sunt în prezent pe cale de dispariție; se înregistrează o scădere rapidă a insectelor și polenizatorilor, iar condițiile ecosistemelor s-au deteriorat foarte mult, astfel încât acestea nu mai sunt în măsură să furnizeze pe deplin serviciile lor valoroase. Astfel de situații de degradare conduc la pierderi socioeconomice uriașe pentru țările UE. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Cei cinci factori principali ai pierderii biodiversității – schimbările în exploatarea terenurilor și a mării, supraexploatarea resurselor naturale, poluarea, schimbările climatice și introducerea și răspândirea speciilor alogene invazive – s-au agravat și mai mult, anulând în mare parte efectele pozitive parțiale ale acțiunilor întreprinse pentru remedierea problemei. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | UE are o mare responsabilitate, în special în ceea ce privește politica sa agricolă și politica în domeniul pescuitului, în cadrul cărora definește cadrul strategic și pune la dispoziție miliarde de euro. Deși de peste 20 de ani s-a constatat și s-a recunoscut constant că aceste domenii trebuie reformate, până în prezent nu s-a făcut aproape nimic. În acest sens, CESE atrage atenția asupra diferitelor rapoarte ale Curții de Conturi Europene (7), unele foarte recente, și constată că, din păcate, acestea sunt aproape complet ignorate în documentele relevante ale Comisiei Europene, Consiliului și Parlamentului. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Un raport din 2019 al Platformei interguvernamentale științifico-politice privind biodiversitatea și serviciile ecosistemice (IPBES) a anunțat dispariția accelerată a speciilor și scăderea sănătății ecosistemelor la nivel global. De asemenea, raportul clarifică că pierderea biodiversității nu poate fi redusă și nici stopată fără schimbări fundamentale și structurale ale societății. Autorii raportului se așteaptă ca transformările necesare să aibă de înfruntat opoziția puternică a celor care au de câștigat de pe urma menținerii stării actuale. Depășirea acestor situații este însă posibilă și necesară, fiind de interes public (8). Un sondaj Eurobarometru realizat în statele membre ale UE în decembrie 2018 (cu peste 27 000 de respondenți) a indicat un grad de conștientizare din ce în ce mai mare în rândul cetățenilor UE cu privire la semnificația și importanța biodiversității. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Ar fi potrivit ca Agenda teritorială europeană, la care face de altfel trimitere programul Președinției germane a Consiliului, să cuprindă o referire clară la protejarea biodiversității (9). |
| --- | --- |

2.10.

3.   Strategia UE privind biodiversitatea pentru 2030

| 3.1. | Strategia europeană privind biodiversitatea pentru 2030 urmărește în mare parte obiectivele din strategiile anterioare. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Această strategie se bazează pe recomandările Consiliului potrivit cărora UE și statele sale membre trebuie să ofere un exemplu și să-și intensifice eforturile de a combate pierderea biodiversității și de a reface ecosistemele. În decembrie 2019, Consiliul a oferit orientări strategice pentru biodiversitate până în 2030, în conformitate cu Pactul verde. Consiliul a subliniat necesitatea urgentă de a adopta măsuri la toate nivelurile pentru a stopa pierderea biodiversității în întreaga lume și s-a angajat:






  — | să integreze biodiversitatea în toate politicile relevante ale UE, în special în noua politică agricolă comună (PAC); |
| --- | --- | --- |

3.2.

—

să integreze biodiversitatea în toate politicile relevante ale UE, în special în noua politică agricolă comună (PAC);

| — | să elimine subvențiile care dăunează biodiversității; |
| --- | --- |

—

să elimine subvențiile care dăunează biodiversității;

| — | să îmbunătățească revizuirea modului de punere în aplicare și raportarea cu privire la politicile, acțiunile și angajamentele privind natura și biodiversitatea; |
| --- | --- |

—

să îmbunătățească revizuirea modului de punere în aplicare și raportarea cu privire la politicile, acțiunile și angajamentele privind natura și biodiversitatea;

| — | să realizeze o integrare deplină, eficace și coerentă a biodiversității în elaborarea și punerea în aplicare a cadrului financiar multianual 2021-2027 al UE; |
| --- | --- |

—

să realizeze o integrare deplină, eficace și coerentă a biodiversității în elaborarea și punerea în aplicare a cadrului financiar multianual 2021-2027 al UE;

| — | să accelereze tranziția către o economie eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor, sigură, circulară și neutră din punctul de vedere al impactului asupra climei, care să protejeze și să refacă biodiversitatea și serviciile ecosistemice; |
| --- | --- |

—

să accelereze tranziția către o economie eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor, sigură, circulară și neutră din punctul de vedere al impactului asupra climei, care să protejeze și să refacă biodiversitatea și serviciile ecosistemice;

| — | să asigure că fluxurile financiare naționale și internaționale – în special în materie de achiziții publice – sunt coerente cu cadrul global privind biodiversitatea. |
| --- | --- |

—

să asigure că fluxurile financiare naționale și internaționale – în special în materie de achiziții publice – sunt coerente cu cadrul global privind biodiversitatea.

| 3.3. | CESE și-a exprimat în mai multe rânduri (10) părerea privind politica în materie de biodiversitate și, din nou, constată că ceea ce lipsește este voința politică și nu temeiurile juridice. Astfel, decizia Consiliului din decembrie 2019, care se reflectă parțial în strategie, nu este nouă și riscă încă o dată să nu fie pusă în practică. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Noua strategie a UE privind biodiversitatea nu urmărește numai protejarea și refacerea naturii în Europa, ci abordează, cu mai multă hotărâre față de strategiile anterioare, și problemele legate de serviciile ecosistemice. De asemenea, ea este mult mai clară cu privire la obiectivele de refacere a habitatelor pierdute și stabilește o orientare pentru obiectivele UE privind biodiversitatea în perspectiva COP 15, conferința decisivă a părților în materie de biodiversitate, prevăzută pentru 2021. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Strategia privind biodiversitatea pentru 2030 stabilește trei obiective pentru o rețea coerentă de arii protejate:






  — | să protejeze în mod legal cel puțin 30 % din suprafața terestră a UE și 30 % din zona maritimă a UE și să integreze coridoarele ecologice în cadrul unei veritabile rețele transeuropene pentru natură; |
| --- | --- | --- |

3.5.

—

să protejeze în mod legal cel puțin 30 % din suprafața terestră a UE și 30 % din zona maritimă a UE și să integreze coridoarele ecologice în cadrul unei veritabile rețele transeuropene pentru natură;

| — | să protejeze cu strictețe o treime din zonele menționate mai sus, respectiv 10 % din suprafața terestră a UE și 10 % din zona maritimă a UE; |
| --- | --- |

—

să protejeze cu strictețe o treime din zonele menționate mai sus, respectiv 10 % din suprafața terestră a UE și 10 % din zona maritimă a UE;

| — | să gestioneze în mod eficace toate zonele protejate, prin definirea unor obiective și măsuri de conservare clare și prin monitorizarea adecvată a acestora. |
| --- | --- |

—

să gestioneze în mod eficace toate zonele protejate, prin definirea unor obiective și măsuri de conservare clare și prin monitorizarea adecvată a acestora.

| 3.6. | Pentru refacerea ecosistemelor degradate și fragile (pentru care nu este încă în vigoare un cadru juridic eficace) și pentru a reduce presiunea asupra biodiversității, au fost prevăzute numeroase acțiuni care au în vedere, printre altele:






  — | elaborarea unei propuneri privind un nou cadru juridic pentru refacerea naturii; |
| --- | --- | --- |

3.6.

—

elaborarea unei propuneri privind un nou cadru juridic pentru refacerea naturii;

| — | refacerea, până în 2030, a unor zone întinse din ecosistemele degradate și bogate în carbon, prevenirea dereglării tendințelor și a stării de conservare a habitatelor și speciilor și adoptarea unor măsuri prin care cel puțin 30 % dintre aceste habitate și specii să se mențină într-o stare de conservare acceptabilă sau, cel puțin, să facă obiectul unei orientări pozitive; |
| --- | --- |

—

refacerea, până în 2030, a unor zone întinse din ecosistemele degradate și bogate în carbon, prevenirea dereglării tendințelor și a stării de conservare a habitatelor și speciilor și adoptarea unor măsuri prin care cel puțin 30 % dintre aceste habitate și specii să se mențină într-o stare de conservare acceptabilă sau, cel puțin, să facă obiectul unei orientări pozitive;

| — | stoparea și inversarea tendinței de dispariție a unor specii de păsări și insecte de pe terenurile agricole, în special a polenizatorilor; |
| --- | --- |

—

stoparea și inversarea tendinței de dispariție a unor specii de păsări și insecte de pe terenurile agricole, în special a polenizatorilor;

| — | reducerea cu 50 % a utilizării pesticidelor chimice și a riscurilor utilizării acestora, precum și a utilizării pesticidelor mai periculoase; |
| --- | --- |

—

reducerea cu 50 % a utilizării pesticidelor chimice și a riscurilor utilizării acestora, precum și a utilizării pesticidelor mai periculoase;

| — | transformarea a cel puțin 10 % din terenurile agricole în „zone de interes ecologic”, inclusiv în elemente de peisaj bogate în biodiversitate; |
| --- | --- |

—

transformarea a cel puțin 10 % din terenurile agricole în „zone de interes ecologic”, inclusiv în elemente de peisaj bogate în biodiversitate;

| — | alocarea a cel puțin 25 % din terenurile agricole pentru agricultura ecologică și extinderea semnificativă a utilizării practicilor agroecologice; |
| --- | --- |

—

alocarea a cel puțin 25 % din terenurile agricole pentru agricultura ecologică și extinderea semnificativă a utilizării practicilor agroecologice;

| — | plantarea a cel puțin 3 miliarde de copaci, cu respectarea deplină a principiilor ecologice, și protejarea pădurilor primare și seculare existente; |
| --- | --- |

—

plantarea a cel puțin 3 miliarde de copaci, cu respectarea deplină a principiilor ecologice, și protejarea pădurilor primare și seculare existente;

| — | realizarea unor progrese semnificative în ceea ce privește reabilitarea solurilor contaminate; |
| --- | --- |

—

realizarea unor progrese semnificative în ceea ce privește reabilitarea solurilor contaminate;

| — | readucerea a 25 000 km din apele curgătoare ale UE în starea de curgere liberă; |
| --- | --- |

—

readucerea a 25 000 km din apele curgătoare ale UE în starea de curgere liberă;

| — | reducerea cu 50 % a numărului de specii ce figurează pe lista roșie, care sunt amenințate de specii alogene invazive; reducerea cu cel puțin 50 % a pierderilor de nutrienți din îngrășăminte și reducerea cu cel puțin 20 % a utilizării îngrășămintelor; |
| --- | --- |

—

reducerea cu 50 % a numărului de specii ce figurează pe lista roșie, care sunt amenințate de specii alogene invazive; reducerea cu cel puțin 50 % a pierderilor de nutrienți din îngrășăminte și reducerea cu cel puțin 20 % a utilizării îngrășămintelor;

| — | planuri ambițioase de ecologizare urbană pentru orașele cu peste 20 000 de locuitori; |
| --- | --- |

—

planuri ambițioase de ecologizare urbană pentru orașele cu peste 20 000 de locuitori;

| — | eliminarea utilizării pesticidelor chimice în zone sensibile, cum ar fi spațiile verzi din orașele UE; |
| --- | --- |

—

eliminarea utilizării pesticidelor chimice în zone sensibile, cum ar fi spațiile verzi din orașele UE;

| — | reducerea substanțială a efectelor negative ale pescuitului și ale activităților extractive din zonele marine asupra speciilor și habitatelor sensibile, pentru a restabili o stare ecologică bună; |
| --- | --- |

—

reducerea substanțială a efectelor negative ale pescuitului și ale activităților extractive din zonele marine asupra speciilor și habitatelor sensibile, pentru a restabili o stare ecologică bună;

| — | evitarea capturilor accidentale de specii protejate sau reducerea acestora la un nivel care să permită refacerea completă a populațiilor și să nu afecteze stadiul lor de conservare. |
| --- | --- |

—

evitarea capturilor accidentale de specii protejate sau reducerea acestora la un nivel care să permită refacerea completă a populațiilor și să nu afecteze stadiul lor de conservare.

| 3.7. | Aceste obiective vor fi realizate, printre altele, prin punerea în aplicare a următoarelor măsuri:






  — | crearea condițiilor necesare pentru o transformare profundă, declanșând un proces nou, menit să îmbunătățească guvernanța în materie de biodiversitate și să garanteze că statele membre integrează în politicile naționale angajamentele enunțate în strategie; |
| --- | --- | --- |

3.7.

—

crearea condițiilor necesare pentru o transformare profundă, declanșând un proces nou, menit să îmbunătățească guvernanța în materie de biodiversitate și să garanteze că statele membre integrează în politicile naționale angajamentele enunțate în strategie;

| — | intensificarea eforturilor pentru punerea în aplicare și implementarea legislației UE în domeniul mediului; |
| --- | --- |

—

intensificarea eforturilor pentru punerea în aplicare și implementarea legislației UE în domeniul mediului;

| — | deblocarea sumei de 20 miliarde EUR pe an pentru biodiversitate din diverse surse, printre care fonduri UE și finanțare națională și privată, integrând în practicile comerciale principiile capitalului natural și biodiversității; |
| --- | --- |

—

deblocarea sumei de 20 miliarde EUR pe an pentru biodiversitate din diverse surse, printre care fonduri UE și finanțare națională și privată, integrând în practicile comerciale principiile capitalului natural și biodiversității;

| — | plasarea UE pe o poziție de lider la nivel mondial în soluționarea crizei globale a biodiversității, mobilizând toate instrumentele de acțiune externă și parteneriatele internaționale pentru un nou cadru mondial ambițios al ONU în materie de biodiversitate; |
| --- | --- |

—

plasarea UE pe o poziție de lider la nivel mondial în soluționarea crizei globale a biodiversității, mobilizând toate instrumentele de acțiune externă și parteneriatele internaționale pentru un nou cadru mondial ambițios al ONU în materie de biodiversitate;

| — | consolidarea protecției civile prin elaborarea unei politici a UE menite să îmbunătățească posibilitățile de reacție imediată în caz de incendii forestiere în Europa; |
| --- | --- |

—

consolidarea protecției civile prin elaborarea unei politici a UE menite să îmbunătățească posibilitățile de reacție imediată în caz de incendii forestiere în Europa;

| — | crearea, în fiecare stat membru, a unor echipe regionale de pompieri care să asigure mijloace mai flexibile de reacție la incendiile forestiere; |
| --- | --- |

—

crearea, în fiecare stat membru, a unor echipe regionale de pompieri care să asigure mijloace mai flexibile de reacție la incendiile forestiere;

| — | facilitarea acțiunilor de formare a societății civile în toate statele membre, prin utilizarea de baze regionale, și crearea de echipe mici, care să reacționeze rapid. |
| --- | --- |

—

facilitarea acțiunilor de formare a societății civile în toate statele membre, prin utilizarea de baze regionale, și crearea de echipe mici, care să reacționeze rapid.

| 3.8. | Pentru a permite această schimbare necesară și profundă, Comisia Europeană își propune să creeze un nou cadru european de guvernanță în materie de biodiversitate. În acest scop, va fi instituit un mecanism de monitorizare și de revizuire bazat pe un set de indicatori clari, stabiliți de comun acord. În 2023, va fi evaluată necesitatea unei abordări obligatorii din punct de vedere juridic privind guvernanța. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Comisia Europeană plasează în centrul strategiei sale respectarea și punerea în aplicare a legislației UE în materie de mediu. Se preconizează ca, pe de o parte, să se intensifice cooperarea cu statele membre și cu rețelele europene, cu inspectorii, cu forțele de poliție și cu procurorii europeni și, pe de altă parte, să se consolideze rolul societății civile. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Strategia prezentată este o strategie pentru UE, dar Comisia Europeană subliniază că și la nivel bilateral și multilateral se va acorda mai multă atenție protejării biodiversității și adaugă că UE este pregătită să își asume, la cea de a 15-a Conferință a părților la CBD, un rol de lider în cadrul unei coaliții de mari ambiții în materie de biodiversitate. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Planul de acțiune al noii strategii pentru 2030 stabilește aproximativ patruzeci de măsuri care trebuie adoptate în următorii patru ani, astfel cum se prevede în calendarul orientativ anexat propunerii pentru noua strategie. |
| --- | --- |

3.11.

4.   Comentarii generale

| 4.1. | CESE salută eforturile depuse de Comisia Europeană în sensul dezvoltării unei strategii privind biodiversitatea pentru 2030 care să constituie una dintre căile către Pactul verde european și către cadrul global privind biodiversitatea propus de CBD. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Pierderea fără precedent a biodiversității și răspândirea unor pandemii devastatoare transmit un mesaj clar: este momentul să ne reconsiderăm relația cu natura. Potrivit CESE, strategia privind biodiversitatea este calea de urmat pentru a aduce biodiversitatea europeană în centrul redresării de după pandemia de COVID-19, în beneficiul oamenilor, al climei și al planetei. Pierderea biodiversității și criza climatică sunt interdependente și se influențează reciproc. Protejarea și refacerea în mod coerent a pădurilor, solurilor și a zonelor umede și crearea de spații verzi în orașe sunt importante pentru atenuarea schimbărilor climatice până în 2030. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Strategia privind biodiversitatea recunoaște următoarea conexiune: în UE trebuie sporite în mod semnificativ eforturile de protejare a resurselor naturale care mai există și, prin urmare, este necesar a) ca zonele protejate, în special zonele strict protejate, să fie extinse. Totuși, acest lucru nu este în niciun caz suficient pentru a stopa declinul biodiversității (în ceea ce privește nu numai numărul de specii, ci mai ales abundența populațiilor respective, deoarece există scăderi dramatice, astfel cum arată mortalitatea insectelor pe suprafețe mari). Acesta este motivul pentru care sunt necesare și b) eforturi considerabile pentru refacerea habitatelor. CESE sprijină în mod expres ambele obiective. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | CESE este de acord cu Comisia Europeană că scăderea speciilor și habitatelor protejate se datorează în principal punerii în aplicare necorespunzătoare a cadrului juridic, precum și finanțării insuficiente. Cadrul juridic existent (în principal Directiva Păsări și Directiva Habitate) se concentrează pe speciile și habitatele pe cale de dispariție, însă protejarea biodiversității merge mult mai departe, astfel cum reiese din faptul că aceste directive nu se referă la insecte sau polenizatori, și nici la „servicii ecosistemice” sau la „infrastructura verde”. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Prin urmare, CESE sprijină propunerile Comisiei Europene de a lua în considerare introducerea unor instrumente juridice suplimentare în cazul în care, în anii următori, statele membre nu pun rapid în aplicare noile obiective. De asemenea, CESE subliniază că calitatea protecției și a bunelor practici de la nivelul statelor membre, cum ar fi măsurile de protecție voluntară, ar trebui să beneficieze de recunoaștere și încurajare. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Pe lângă factorii menționați anterior, CESE observă că există și alți factori care cauzează declinul, printre care comportamentul uman. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | CESE este de acord cu analiza Comisiei Europene potrivit căreia persistența declinului dramatic al biodiversității necesită o extindere semnificativă a rețelei de arii protejate. În special, până în prezent, nu s-a acordat atenția necesară protecției proceselor naturale. Noul obiectiv de 10 % din zonele strict protejate va modifica acest lucru. Aceste măsuri ar avea un impact pozitiv asupra climei, protecției polenizatorilor și insectelor și ar îmbunătăți reținerea apei în sol. Impunând crearea unei rețele transeuropene de protecție a naturii, Comisia Europeană încearcă să remedieze o deficiență metodologică a Directivei Habitate și subliniază pe bună dreptate importanța conectivității ecologice. În acest mod, ea revine și la problema infrastructurii verzi, care, din păcate, după comunicarea Comisiei Europene COM(2013) 249 final, nu a fost abordată cu fermitatea necesară. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | CESE recunoaște că punerea în aplicare a obiectivelor de refacere necesită noi obiective obligatorii din punct de vedere juridic. Strategia privind biodiversitatea pentru 2020 stabilește obiectivul de refacere a 15 % din ecosistemele degradate. Îndeplinirea acestui obiectiv a fost total inadecvată, în special din cauza lipsei obligativității din punct de vedere juridic. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | CESE salută faptul că strategia abordează mai clar problema nevoilor financiare. De multă vreme se știe că lipsește o finanțare adecvată: până în prezent, doar 20 % din nevoile zonelor de protecție naturală, inclusiv cele ale rețelei Natura 2000 (11), sunt acoperite, iar estimările financiare ale CESE au fost întotdeauna mult mai mari decât cele ale Comisiei Europene. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | De asemenea, Comitetul s-a exprimat clar în favoarea unei linii de finanțare separate față de bugetul agricol, astfel cum a precizat și Curtea de Conturi Europeană. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | În avizul său, Curtea de Conturi a constatat că ponderea cheltuielilor pentru biodiversitate inclusă în PAC nu este clară. Potrivit Comisiei Europene, aproximativ 8 % din bugetul UE ar fi fost cheltuit pentru protejarea biodiversității (86 de miliarde EUR în perioada 2014-2020). Curtea de Conturi critică faptul că, în pofida acestor realități, nu se observă efecte pozitive. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | Acest lucru se datorează și faptului că programele din al doilea pilon, care sunt deosebit de eficiente pentru biodiversitate, nu sunt doar insuficient finanțate, ci și configurate, în cea mai mare parte, într-un mod neatractiv pentru fermierii din multe state membre.
  Timp de mai mulți ani, CESE a sprijinit, de asemenea, soluții care, de exemplu, le facilitează fermierilor adoptarea unor măsuri de promovare a biodiversității, printre acestea numărându-se și o componentă de stimulare suficientă. CESE subliniază că protejarea biodiversității, care trebuie aplicată și de către fermieri și proprietarii de păduri, nu poate să devină pentru aceștia o povară financiară. Furnizarea acestui „bun public” trebuie mai curând să devină pentru fermieri o oportunitate interesantă de venit. |
| --- | --- |

4.12.

Timp de mai mulți ani, CESE a sprijinit, de asemenea, soluții care, de exemplu, le facilitează fermierilor adoptarea unor măsuri de promovare a biodiversității, printre acestea numărându-se și o componentă de stimulare suficientă. CESE subliniază că protejarea biodiversității, care trebuie aplicată și de către fermieri și proprietarii de păduri, nu poate să devină pentru aceștia o povară financiară. Furnizarea acestui „bun public” trebuie mai curând să devină pentru fermieri o oportunitate interesantă de venit.

| 4.13. | Comisia Europeană evocă un necesar anual de 20 de miliarde EUR. Faptul că nu se specifică: (a) modul în care se calculează această sumă de 20 de miliarde EUR; și nici (b) cum ar trebui acoperit acest necesar, constituie unul dintre punctele slabe ale strategiei privind biodiversitatea. |
| --- | --- |

4.13.

| 4.14. | Noul cadru financiar multianual nu reflectă această sumă, ceea ce este surprinzător, deoarece, în decembrie 2019 Consiliul a solicitat „integrarea deplină, efectivă și coerentă a biodiversității în conceperea și punerea în aplicarea a noului cadru financiar multianual (CFM) 2021-2027” (a se vedea punctul 3.2). În orice caz, CESE nu identifică nicio urmă a celor enunțate de mai sus și vede în asta un semnal îngrijorător că există din nou discrepanțe semnificative între vorbe și fapte. |
| --- | --- |

4.14.

| 4.15. | CESE critică faptul că, în această strategie privind biodiversitatea, o dată în plus, Comisia Europeană nu pune în aplicare recomandările Consiliului din decembrie 2019 privind sprijinul financiar pentru măsurile de protecție a biodiversității și, de asemenea, că nu s-au propus măsuri eficiente pentru a elimina toate subvențiile care dăunează biodiversității. De asemenea, Comisia Europeană nu a propus încă instrumente adecvate în ceea ce privește solicitarea Consiliului de îmbunătățire a revizuirii punerii în aplicare și a raportării privind politicile, acțiunile și angajamentele din domeniul protejării naturii și conservării biodiversității. |
| --- | --- |

4.15.

| 4.16. | CESE este de acord cu Comisia Europeană în privința faptului că, pentru o mare parte din ariile protejate, practicile de gestionare durabilă reprezintă o soluție adecvată pentru a menține sau pentru a promova valori ridicate ale biodiversității. Cu toate acestea, CESE consideră că este esențial ca o parte din ariile protejate să fie supuse unei protecții stricte, care echivalează cu gestionarea inacțiunii. Numai în acest fel procesele naturale pot fi protejate în mod eficace. |
| --- | --- |

4.16.

| 4.17. | Prin urmare, CESE salută faptul că procentul de arii strict protejate trebuie să crească semnificativ și subliniază că protecția proceselor naturale este esențială pentru protecția biodiversității, în special într-o perioadă de schimbări climatice dramatice. Este deosebit de apreciat că se acordă o mare importanță unei protecții riguroase (gestionare fără intervenție) a pădurilor primare și seculare. Cu toate acestea, CESE subliniază că, fără compensații financiare considerabile, va fi dificil să se protejeze în mod eficace, în special, pădurile primare și seculare aflate în proprietate privată. În acest sens, CESE subliniază acțiunea lăudabilă a ONG-urilor din domeniul mediului, care acționează ca santinele pentru mediu, precum și intervențiile repetate ale pompierilor, care sunt implicați în apărarea unor teritorii ce prezintă adesea caracteristici importante din perspectiva biodiversității. Pentru terenurile forestiere primare și seculare aflate în proprietatea statului, CESE și-ar fi dorit o recomandare a Comisiei Europene privind stoparea activităților de tăiere. Controversele actuale privind protecția pădurilor în diferite state membre ale UE demonstrează că există o presiune economică semnificativă inclusiv asupra zonelor aflate în proprietatea statului. |
| --- | --- |

4.17.

| 4.18. | CESE subliniază că politica agricolă comună trebuie adaptată la obiectivele strategice (12) privind biodiversitatea, la Legea europeană a climei, la Strategia „De la fermă la consumator” și la obiectivele Pactului verde european. |
| --- | --- |

4.18.

| 4.19. | CESE deploră faptul că nici cel mai recent cadru financiar multianual propus, nici planul european de redresare nu prevăd cheltuieli suplimentare pentru protecția biodiversității. |
| --- | --- |

4.19.

| 4.20. | CESE consideră că este important să existe o strategie solidă și cuprinzătoare pentru păduri și sectorul forestier. Acest lucru este necesar în special pentru că UE nu are o politică forestieră comună, bazată pe legislație. |
| --- | --- |

4.20.

| 4.21. | CESE observă că obiectivul de a rezerva, în sectorul agricol, un procent de 10 % domeniilor prioritare nu se reflectă în propunerea de reformă a celui de-al doilea pilon al PAC, dezbătută în prezent, care menționează doar un „procent minim”, fără a indica o cifră concretă. Este un semnal extrem de negativ că această cerință, pe de o parte, este recunoscută de Comisia Europeană, dar, pe de altă parte, nu este luată în considerare în procesul paralel de reformă. |
| --- | --- |

4.21.

| 4.22. | CESE salută călduros dezvoltarea infrastructurii verzi și invită Comisia Europeană și statele membre să elaboreze și să pună în aplicare o strategie coerentă în acest sens. UE ar trebui să transforme rețelele transeuropene ecologice (TEN-G) într-o prioritate de investiții și să le ofere finanțare adecvată, cu o destinație specifică. |
| --- | --- |

4.22.

| 4.23. | Pe lângă obiectivele de refacere obligatorii din punct de vedere juridic, este anunțată o nouă inițiativă de reglementare pentru extinderea siturilor protejate, atunci când statele membre nu respectă cerințele și recomandările Comisiei Europene. CESE consideră că aceste măsuri de reglementare sunt absolut necesare dacă statele membre nu impun o schimbare radicală privind protecția biodiversității. Inițiativa legislativă anunțată pentru 2024 ar trebui, prin urmare, să ducă la elaborarea unei directive cuprinzătoare privind biodiversitatea, care să abordeze și alte deficiențe menționate în prezentul aviz și care ar trebui însoțită de o evaluare a impactului, care să permită o mai bună evaluare a aspectelor comerciale. |
| --- | --- |

4.23.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  Convenția privind diversitatea biologică.

1

(2)  Directiva 92/43/CE a Consiliului (JO L 206, 22.7.1992, p. 7).

2

(3)  Directiva 79/409/CEE a Consiliului (JO L 103, 25.4.1979, p. 1) (Directiva „Păsări”) și Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 20, 26.1.2010, p. 7).

3

(4)  Directiva 2008/56/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 164, 25.6.2008, p. 19).

4

(5)  Regulamentul (UE) nr. 1143/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 317, 4.11.2014, p. 35).

5

(6)  COM(2006) 216 final.

6

(7)  A se vedea, de exemplu, Avizul nr. 7/2018 referitor la propunerile Comisiei de regulamente privind politica agricolă comună pentru perioada de după 2020 (JO C 41, 1.2.2019, p. 1) și Raportul special 13/2020: Biodiversitatea pe terenurile agricole: contribuția PAC nu a stopat declinul

7

(8)  IPBES, Summary for policymakers of the global assessment report on biodiversity and ecosystem services [Sinteză a raportului de evaluare globală privind biodiversitatea și serviciile ecosistemice, destinată factorilor de decizie politică], 2018.

8

Summary for policymakers of the global assessment report on biodiversity and ecosystem services

(9)  Leipzig Charter and the Urban Agenda for the UE [Carta de la Leipzig și Agenda urbană a UE].

9

Leipzig Charter and the Urban Agenda for the UE

(10)  JO C 195, 18.8.2006, p. 96; JO C 97, 28.4.2007, p. 6; JO C 161, 13.7.2007, p. 48; JO C 317, 23.12.2009, p. 75; JO C 306, 16.12.2009, p. 42; JO C 48, 15.2.2011, p. 150; JO C 24, 28.1.2012, p. 111; JO C 67, 6.3.2014, p. 153; JO C 487, 28.12.2016, p. 14; JO C 129, 11.4.2018, p. 90; JO C 62, 15.2.2019, p. 226 și JO C 47, 11.2.2020, p. 87.

10

(11)  A se vedea COM(2010) 548 final, p. 13.

11

(12)  În noiembrie 2018, Curtea de Conturi Europeană a criticat dur propunerile comisarului Hogan în ceea ce privește reforma agricolă post-2020, fiind de părere că acestea nu corespund obiectivelor de mediu.

12

---

ANEXĂ

Amendamentul următor, care a întrunit cel puțin o pătrime din voturile exprimate, a fost respins în cursul dezbaterilor:

Punctul 4.18

Se modifică după cum urmează:

CESE subliniază că politica agricolă comună trebuie adaptată la obiectivele strategice privind biodiversitatea, la Legea europeană a climei, la Strategia „De la fermă la consumator” și la obiectivele Pactului verde european. Este important ca punerea în aplicare a strategiei privind biodiversitatea să nu pună în pericol securitatea alimentară sau mijloacele de subzistență din zonele rurale din UE.

Rezultatul votului:

| Voturi pentru: | 59 |
| --- | --- |
| Voturi împotrivă: | 106 |
| Abțineri: | 8 |

Voturi pentru:

59

Voturi împotrivă:

106

Abțineri:

8

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/268 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/268

---

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – O strategie bazată pe principiul „De la fermă la consumator” pentru un sistem alimentar echitabil, sănătos și ecologic

[COM(2020) 381]

(2020/C 429/34)

| Raportor: | domnul Peter SCHMIDT (DE-II) |
| --- | --- |
| Coraportor: | doamna Jarmila DUBRAVSKÁ (SK-I) |

Raportor:

domnul Peter SCHMIDT (DE-II)

Coraportor:

doamna Jarmila DUBRAVSKÁ (SK-I)

| Sesizare | Comisia Europeană, 17.6.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru agricultură, dezvoltare rurală și protecția mediului |
| Data adoptării în secțiune | 8.7.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 16.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului (voturi pentru/
  voturi împotrivă/abțineri) | 208/4/7 |

Sesizare

Comisia Europeană, 17.6.2020

Temei juridic

articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru agricultură, dezvoltare rurală și protecția mediului

Data adoptării în secțiune

8.7.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

16.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului (voturi pentru/

voturi împotrivă/abțineri)

208/4/7

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | Comunicarea pe tema „O Strategie «De la fermă la consumator» pentru un sistem alimentar echitabil, sănătos și ecologic” are în vedere consolidarea caracterului durabil din punct de vedere economic, ecologic și social al sistemelor alimentare. Criza generată de pandemia de COVID-19 a testat cu succes forța și reziliența sistemului agroalimentar european și, prin urmare, a demonstrat securitatea aprovizionării cu alimente în UE, dar a arătat, de asemenea, că aprovizionarea „de la fermă la consumator” nu este o realitate de la sine înțeleasă. Strategia trebuie privită ca o ocazie de a remodela dinamica lanțului de aprovizionare și de a îmbunătăți în mod durabil situația producătorilor, prelucrătorilor și comercianților cu amănuntul. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | O politică alimentară globală a UE ar trebui, în opinia CESE, să asigure: (i) durabilitatea economică, de mediu și socio-culturală; (ii) integrarea la nivel de sectoare, domenii de politică și la niveluri de guvernanță; (iii) procese de luare a deciziilor deschise; și (iv) o combinație de măsuri obligatorii (reglementări și taxe) și de stimulente (adaosuri de preț, acces la credite, resurse și asigurări) pentru a accelera tranziția către sisteme alimentare durabile. Strategia propusă nu reflectă îndeajuns aceste obiective. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Pentru îndeplinirea acestor obiective, bugetul pentru PAC nu trebuie diminuat, nici păstrat la nivelul actual, ci ar trebui majorat în consecință. Reducerea finanțării pentru dezvoltare rurală ar putea fi dăunătoare, având în vedere că aceasta cuprinde unele dintre cele mai relevante instrumente pentru sprijinirea tranziției. Deși suplimentarea bugetului cu 15 miliarde EUR, propusă în cadrul pachetului de măsuri de redresare în urma pandemiei de COVID-19 este binevenită și necesară, ea nu înlocuiește angajamentele pe termen lung. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Aprobarea planurilor strategice ale PAC ar trebui să fie condiționată de adoptarea de către statele membre a unor planuri cuprinzătoare de remodelare a mediului alimentar, care condiționează stimulentele pentru o producție alimentară sănătoasă și durabilă de crearea de noi piețe pentru produsele respective. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Stabilirea unor prețuri echitabile ale produselor alimentare (care să reflecte costurile reale de producție pentru mediu și societate) constituie singura modalitate de a asigura sisteme alimentare durabile pe termen lung. UE și statele membre ar trebui să adopte măsuri pentru ca prețurile la poarta fermei să se mențină deasupra costurilor de producție, iar alimentația sănătoasă să devină mai ușor accesibilă. În acest scop, va fi necesar să se utilizeze întreaga gamă de instrumente de guvernanță publică, de la măsuri fiscale dure până la abordări bazate pe informații, pentru a face vizibile costurile reale. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Adesea, importurile ieftine presupun costuri sociale și de mediu ridicate în țările terțe. Obiectivele strategiei nu vor fi îndeplinite dacă nu se operează modificări la nivelul politicilor comerciale ale UE. Comitetul îndeamnă UE să asigure o reciprocitate reală a standardelor în acordurile comerciale preferențiale. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Strategia nu abordează gestionarea durabilă a terenurilor și accesul la terenuri. Aceasta este o omisiune majoră, având în vedere că reprezintă unul dintre principalele obstacole în calea reînnoirii populației de agricultori, fără de care se va pierde baza UE pentru o agricultură durabilă și productivă. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Ar trebui evaluat impactul diferitelor modalități de realizare a fiecărui obiectiv stabilit în strategie, ținând seama de situația actuală din fiecare stat membru. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Opțiunea unui „Consiliu european pentru politica alimentară”, astfel cum este prezentată în avizele anterioare ale CESE, ar trebui să fie aprofundată (inclusiv viabilitatea sa financiară). Există deja consilii pentru politica alimentară la nivel local, reunind diferiți actori din sistemul alimentar al unei anumite zone pentru rezolvarea provocărilor, restabilind legătura orașelor cu producția de alimente din regiunile înconjurătoare și asigurând o guvernanță eficientă a politicilor locale și regionale privind produsele alimentare. |
| --- | --- |

1.9.

2.   Introducere

| 2.1. | Comunicarea Comisiei Europene cu privire la o strategie „De la fermă la consumator” pentru un sistem alimentar echitabil, sănătos și ecologic” este o componentă esențială a Pactului verde european. Obiectivul strategiei este de a contribui la agenda europeană privind schimbările climatice, protejând mediul și conservând biodiversitatea, asigurând poziția fermierilor și a pescarilor în lanțul valoric, încurajând consumul alimentar durabil și promovând produse alimentare accesibile și sănătoase pentru toți, fără a face compromisuri cu privire la siguranța, calitatea și prețurile accesibile ale acestora. Este prima strategie a UE care vizează să cuprindă întregul lanț alimentar. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Din cauza crizei provocate de COVID-19, este mai urgent ca niciodată să se sporească reziliența sistemelor alimentare europene și globale, care vor continua să fie testate de șocurile viitoare, de la schimbări climatice la noi focare de boli și deficit de forță de muncă (1). Criza a evidențiat faptul că aducerea produselor alimentare „de la fermă la consumator” nu poate fi considerată garantată și a demonstrat gradul de interconectare a actorilor și a activităților din agricultură și din întregul sistem alimentar. Sunt necesare măsuri de sprijin pentru depășirea crizei, precum și măsuri de asigurare a redresării economice și a reconstrucției pe termen lung. Comunicarea privind strategia „De la fermă la consumator” și Strategia UE privind biodiversitatea recunosc, în mod corect, necesitatea consolidării rezilienței post-COVID, prin consolidarea caracterului durabil din punct de vedere ecologic și social al sistemelor alimentare. Transpunerea acestor strategii în acțiuni semnificative și oportune este acum esențială. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Fermierii din UE au făcut deja demersuri în scopul sporirii durabilității și îmbunătățirii în continuare a standardelor. Fermierii și lucrătorii din sistemele alimentare (din agricultură, prelucrare și distribuție) s-au aflat în linia întâi în criza provocată de COVID-19 și au asigurat o aprovizionare neîntreruptă cu alimente pentru toți cetățenii europeni; ei înfruntă sistematic riscuri, revenindu-le, în același timp, doar o mică parte din valoarea adăugată rezultată din sistemul alimentar. În orice caz, în viitor va fi necesar ca agricultorii să meargă mult mai departe decât au ajuns până în prezent în ceea ce privește consolidarea sustenabilității și a rezilienței. Având în vedere situația economică dificilă actuală în care se află marea majoritate a fermierilor, astfel de schimbări fundamentale necesare nu se pot realiza decât dacă există stimulente politice și economice adecvate. Prin urmare, este imperativ să se asigure condiții considerabil mai bune pentru ca alimentele produse la nivel local și în mod durabil în UE (2) să fie competitive față de importuri, și să fie împărțite în mod echitabil nu numai costurile și beneficiile tranziției (între diferite grupuri sociale, sectoare și regiuni, precum și între generațiile prezente și cele viitoare), ci și fondurile destinate sprijinirii agriculturii durabile. Strategia „De la fermă la consumator” trebuie percepută ca o oportunitate de a remodela în mod fundamental dinamica lanțului de aprovizionare și de a îmbunătăți în mod durabil veniturile și mijloacele de trai ale fermierilor. Comitetul reiterează faptul că Pactul verde european trebuie să fie un Pact verde și social în ceea ce privește toate componentele sale. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | În ceea ce privește importurile de produse agricole și alimentare brute, CESE se aștepta ca strategia F2F să facă o declarație la fel de clară, ca cea a Comisiei în ceea ce privește ajustarea la frontieră a emisiilor de dioxid de carbon pentru produsele industriale, întrucât fermierii (dar și consumatorii) noștri trebuie să fie protejați de importuri care nu îndeplinesc criteriile europene de durabilitate, mai ales că este clar că standardele noastre actuale trebuie să devină mai stricte. Din acest punct de vedere, F2F nu corespunde obiectivelor. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | CESE salută lansarea strategiei „De la fermă la consumator”, care reprezintă o oportunitate crucială pentru realizarea obiectivelor descrise mai sus. Comitetul identifică, în avizul respectiv, o serie de lacune în comunicarea privind strategia „De la fermă la consumator” și în planul de acțiune [în ceea ce privește ambițiile Pactului verde european și propunerile proprii ale Comitetului privind o politică alimentară globală (3)] și oferă orientări referitoare la modul în care strategia „De la fermă la consumator” poate fi dezvoltată și transpusă într-o foaie de parcurs eficientă pentru tranziție. |
| --- | --- |

2.5.

3.   Bazele unei strategii „De la fermă la consumator” eficiente: guvernanță, răspundere, obiective și resurse

| 3.1. | CESE solicită din 2016 elaborarea unei politici alimentare globale în UE, menită să asigure o alimentație sănătoasă prin intermediul unor sisteme alimentare durabile, creând o legătură între agricultură și serviciile de alimentație și cele ecosistemice și asigurând lanțuri de aprovizionare care protejează sănătatea publică a întregii societăți europene (4). S-a format, de asemenea, o coaliție largă a societății civile cu scopul de a dezvolta în comun un model detaliat al „Politicii alimentare comune” pentru UE, într-un proces de trei ani condus de IPES-Food (5). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | În conformitate cu recomandările din textele menționate mai sus, o politică alimentară globală a UE ar trebui să asigure: (i) durabilitatea economică, de mediu și socio-culturală; (ii) integrarea la nivel de sectoare, domenii de politică și la niveluri de guvernanță; (iii) procese de luare a deciziilor deschise; și (iv) o combinație de măsuri obligatorii (reglementări și taxe) și de stimulente (adaosuri de preț, acces la credite, resurse și asigurări) pentru a accelera tranziția către sisteme alimentare durabile. Ar trebui să accelereze dezvoltarea unei economii circulare și să reducă impactul asupra mediului al sectoarelor de prelucrare a produselor alimentare și al comerțului cu amănuntul, luând măsuri privind transportul, depozitarea, ambalajele și deșeurile alimentare. De asemenea, ar trebui să fie pregătită pentru a aborda noua situație din perioada de după pandemia de COVID-19, în special necesitatea de a îmbunătăți gestionarea crizei și de a asigura condiții de muncă sigure și corecte în întregul lanț. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Deși comunicarea privind strategia „De la fermă la consumator” și planul de acțiune identifică multe instrumente relevante, îi lipsesc, totuși, mecanismele eficiente de guvernanță. În primul rând, acțiunile trebuie să fie grupate într-un set de obiective generale, orientate către obținerea de rezultate, care descriu sistemele alimentare pe care UE speră să le pună în practică pe termen mediu și lung (6). În loc să abordeze anumite părți ale lanțului, aceste obiective trebuie să fie transversale (7). Acest lucru este esențial pentru: (i) a sublinia necesitatea unor abordări vizând întregul lanț și a partajării echitabile a costurilor pentru a face față provocărilor din agricultură; (ii) a permite ierarhizarea diverselor soluții și a evita o abordare „à la carte” în care sunt incluse soluții incompatibile; (iii) a garanta introducerea unor măsuri alternative (cu efecte echivalente) în cazul întârzierii sau devierii acțiunilor planificate inițial; (iv) a se garanta că obiectivele cantitative și calitative sunt însoțite de toate măsurile necesare pentru îndeplinirea lor (și că sunt astfel fezabile) și a adăuga obiective suplimentare, dacă este necesar pentru îndeplinirea obiectivului asumat; și (v) a oferi o bază robustă pentru asigurarea alinierii diverselor politici sectoriale (de exemplu, PAC, politicile în domeniul comerțului, mediului, cele pentru dezvoltarea sănătății și siguranța alimentară) la strategia „De la fermă la consumator”. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Pentru a fi eficientă, strategia „De la fermă la consumator” trebuie să fie însoțită de un cadru clar, cu obiective, indicatori și un mecanism de monitorizare solid, dar fără a ridica nivelul birocrației. CESE a recomandat deja elaborarea unui tablou de bord al UE privind alimentele durabile, care ar permite întâmpinarea provocărilor legate de sistemele alimentare printr-o abordare multianuală, promovând astfel alinierea politicii la diferite niveluri de guvernanță. Tabloul de bord ar furniza indicatori și, astfel, ar încuraja și ar monitoriza progresele înregistrate în direcția atingerii obiectivelor stabilite (8). |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | O strategie „De la fermă la consumator” eficientă ar trebui să reducă externalitățile costisitoare din agricultură și să asigure remunerarea corectă a tuturor fermierilor de către piețe; prin urmare, va fi foarte rentabilă pe termen lung. Cu toate acestea, tranziția la sisteme alimentare durabile și competitive necesită realizarea unor investiții urgente. Sunt necesare, în special, eforturi majore și investiții de capital pentru ca acțiunile climatice și de mediu să ajungă la nivelul stabilit în Pactul verde european și pentru a ajuta fermierii să aplice abordări durabile. Aceste obiective nu pot fi atinse dacă sunt întrerupte fluxuri de finanțare esențiale. Reducerea finanțării pentru dezvoltare rurală ar putea fi dăunătoare, având în vedere că aceasta conține unele dintre cele mai relevante instrumente pentru sprijinirea tranziției, astfel cum se menționează în comunicarea privind strategia „De la fermă la consumator”. De asemenea, Comitetul reiterează importanța alocării sumei de 10 miliarde EUR pentru cercetare în domeniul agriculturii, dezvoltării rurale și bioeconomiei, astfel cum prevede Comisia Europeană în propunerile sale privind cadrul financiar multianual (CFM) pentru perioada 2021-2027. Deși suplimentarea cu 15 miliarde EUR a bugetului pentru dezvoltare rurală și cercetare agroalimentară, propusă în cadrul pachetului de măsuri de redresare în urma pandemiei de COVID-19 este binevenită și necesară, ea nu înlocuiește angajamentele pe termen lung. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | O gamă largă de părți interesate din toate sistemele alimentare trebuie să joace un rol în supravegherea dezvoltării și punerii în aplicare a strategiei „De la fermă la consumator”. Deși ar trebui să se acorde prioritate cooperării îmbunătățite între organismele existente, va fi necesară o structură de guvernanță multipartită dedicată acestui scop. În explorarea opțiunilor, ar trebui să se asigure că noua structură de guvernanță: (i) adoptă abordări democratice și favorabile incluziunii, în conformitate cu cele mai bune practici ale organismelor actuale, în special platforma multipartită pentru obiectivele de dezvoltare durabilă; (ii) are un mandat clar care include luarea în considerare a modului de aliniere a politicilor sectoriale, precum PAC, la strategia „De la fermă la consumator”; și (iii) include o reprezentare relevantă și diversă a grupurilor agricole, a societății civile (inclusiv a organizațiilor europene, naționale și locale) și a actorilor din lanțul de aprovizionare. Trebuie evitată situația în care interesele agricole sunt urmărite doar prin PAC, iar societatea civilă se concentrează exclusiv pe strategia „De la fermă la consumator”: trebuie abordate tensiunile dintre aceste părți interesate și găsită o cale către tranziție agreată de toți factorii implicați. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Posibilitatea instituirii unui „Consiliu european pentru politica alimentară” (9), astfel cum este prezentată în avizele anterioare ale CESE, ar trebui să fie aprofundată (inclusiv aspectele legate de viabilitatea financiară a acesteia). Un Consiliu european pentru politica alimentară ar trebui consultat cu privire la punerea în aplicare a strategiei „De la fermă la consumator”. Acesta ar trebui creat cât mai curând posibil. Există deja consilii pentru politica alimentară la nivel local, care reunesc diferiți actori din sistemul alimentar al unui teritoriu pentru rezolvarea provocărilor, restabilind legătura orașelor cu producția de alimente din regiunile înconjurătoare și asigurând o guvernanță eficientă a politicilor locale și regionale privind produsele alimentare (10). Așa cum a demonstrat criza provocată de COVID-19, lanțurile de aprovizionare reziliente depind de acțiuni eficiente întreprinse la nivel local, unde societatea civilă poate colabora cu parteneri de stat și comerciali pentru a acoperi lacunele din aprovizionarea cu alimente (11). Un Consiliu european pentru politica alimentară ar accelera alinierea politicilor la nivel european, național și local (respectiv guvernanța pe mai multe niveluri). Ar reuni reprezentanți ai consiliilor locale pentru politica alimentară și părți interesate din societatea civilă și din întregul lanț de aprovizionare (inclusiv fermieri, lucrători și consumatori), oferind o platformă unde părțile interesate pot învăța unele de la celelalte făcând schimb de bune practici, asigurând luarea în considerare a tuturor punctelor de vedere din diferite sectoare și identificând obstacolele din calea promovării produselor alimentare durabile la nivel local. |
| --- | --- |

3.7.

4.   Domenii cheie în care sunt necesare acțiuni suplimentare

4.1.   Alimentație sănătoasă și durabilă

| 4.1.1. | O alimentație sănătoasă și durabilă reprezintă un pilon esențial al unei politici alimentare globale, deoarece trebuie să ne adaptăm obiceiurile alimentare, astfel încât să îmbunătățim sănătatea ecosistemelor, sănătatea publică și vitalitatea teritoriilor rurale (12). Comunicarea privind strategia „De la fermă la consumator” recunoaște necesitatea asigurării faptului că opțiunile sănătoase și durabile sunt cele mai la îndemână opțiuni pentru consumatori (adică disponibile pe scară largă și accesibile tuturor) și confirmă faptul că „mediile alimentare” modelează opțiunile oamenilor. |
| --- | --- |

4.1.1.

| 4.1.2. | Strategia „De la fermă la consumator” ar putea oferi o ocazie unică de a remodela mediile alimentare, ceea ce necesită alinierea unei serii de politici diferite în ceea ce privește oferta și cererea, precum și la nivel european, național și local, inclusiv măsuri pentru: (i) a aborda practicile de marketing și publicitate nesănătoase prin acțiuni de reglementare; (ii) a furniza consumatorilor informații ușor de utilizat, fiabile și nepărtinitoare privind nutriția; (iii) a introduce politici sănătoase de stabilire a prețurilor; (iv) a sprijini achizițiile publice durabile de produse alimentare; (v) a stimula re(formularea) produselor; (vi) a crea medii sănătoase pentru comerțul cu amănuntul, restaurante, zone urbane și școli; și (vii) a investi în educația consumatorilor. Aceste măsuri trebuie să fie completate de politici sociale care să garanteze că grupurile defavorizate și cele cu venituri mici au acces sporit la o alimentație sănătoasă și durabilă. |
| --- | --- |

4.1.2.

| 4.1.3. | Cu toate acestea, comunicarea privind strategia „De la fermă la consumator” și planul de acțiune nu reușesc să contureze acțiuni cuprinzătoare în aceste domenii de politică și se bazează pe coduri de conduită, angajamente și alte instrumente de autoreglementare (13) care s-au dovedit a fi ineficiente până în prezent. Este binevenit planul Comisiei Europene de a face recomandări statelor membre (care să fie incluse în domeniul de competență al planurilor strategice ale PAC) cu privire la modul de îndeplinire a obiectivelor PAC și a strategiei „De la fermă la consumator”, inclusiv a obiectivelor legate de sănătate. Cu toate acestea, luarea de măsuri privind alimentația nu poate fi opțională. Aprobarea planurilor strategice ale PAC ar trebui să fie condiționată de adoptarea de către statele membre a unor planuri cuprinzătoare de remodelare a mediului alimentar, care condiționează stimulentele pentru o producție alimentară sănătoasă și durabilă de crearea de noi piețe pentru produsele respective. Acest lucru ar corespunde, de asemenea, cu angajamentul Comisiei de a promova producția și consumul de alimente ecologice. |
| --- | --- |

4.1.3.

| 4.1.4. | În ceea ce privește furnizarea de informații și îndrumări fiabile despre nutriție, CESE a solicitat elaborarea unor noi orientări privind alimentația durabilă, care să țină seama de diferențele culturale și geografice dintre statele membre și din interiorul lor. Orientările privind alimentația durabilă ar contribui la crearea unei direcții mai clare pentru ferme, unități de prelucrare, comercianți cu amănuntul și industria alimentară, iar sistemul agroalimentar ar beneficia de un nou cadru pentru a produce, prelucra, distribui și vinde produse alimentare mai sănătoase și mai durabile la un preț mai echitabil (14). |
| --- | --- |

4.1.4.

4.2.   Un lanț de aprovizionare cu alimente echitabil cu prețuri echitabile

| 4.2.1. | CESE a cerut deja interzicerea tuturor practicilor comerciale neloiale (15). Lanțul de aprovizionare cu alimente este deosebit de vulnerabil în fața practicilor comerciale neloiale, având în vedere dezechilibrele pronunțate dintre operatorii mici și cei mari, precum și dintre producătorii cu angajamente pe termen lung și comercianții mai flexibili. O abordare normativă și un cadru legislativ cu mecanisme de punere în aplicare solide și eficiente constituie modul în care practicile comerciale neloiale pot fi gestionate în mod eficace la nivelul UE. |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | Comunicarea privind strategia „De la fermă la consumator” recunoaște în mod corect activitatea esențială desfășurată de fermieri și lucrători de-a lungul lanțului alimentar (inclusiv de cei care lucrează în condiții precare) și necesitatea de a le asigura sănătatea și siguranța, în conformitate cu angajamentele asumate în temeiul Pilonului european al drepturilor sociale. Cu toate acestea, Comitetul regretă că aceasta nu este însoțită de măsuri concrete în planul de acțiune. Mai mult, CESE regretă că nu a legat condițiile echitabile de prețurile echitabile la produsele alimentare și consideră că prețurile echitabile la produsele alimentare (care reflectă adevăratul cost al producției pentru mediu și societate) sunt singura cale de a realiza sisteme alimentare durabile și echitabile pe termen lung. În prezent, marile lanțuri comerciale și marile întreprinderi multinaționale de prelucrare înregistrează cele mai mari profituri, în timp ce prețurile de la poarta fermei sunt prea scăzute pentru a le asigura fermierilor mijloacele de trai și condiții de muncă decente, iar deseori nici nu acoperă costurile de producție. Partea de valoare din lanțul alimentar european care ajunge la fermieri a scăzut de la 31 % în 1995 la 24 % în 2005 (16) și, mai recent, a fost estimată la aproximativ 21 % (17). Reducerea prețurilor la poarta fermei a fost permisă, pe baza unei interpretări limitate a legislației UE în materie de concurență, prin care bunăstarea consumatorilor este echivalată cu cel mai mic preț posibil. Această interpretare trebuie modificată, inclusiv în tratatele UE. |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.2.3. | Ca parte a strategiei „De la fermă la consumator”, UE și statele membre ar trebui să ia măsuri cuprinzătoare pentru a se asigura că prețurile la poarta fermei se mențin deasupra costurilor de producție și că alimentația sănătoasă și durabilă devine relativ mai accesibilă și mai disponibilă. În acest scop, va fi necesar să se utilizeze întreaga gamă de instrumente de guvernanță publică, de la măsuri fiscale dure până la abordări bazate pe informare, pentru a face vizibile costurile reale, bazându-se pe cele mai bune metode emergente pentru calculul costurilor reale (18). CESE reiterează importanța investițiilor în educația privind alimentația durabilă, de la o vârstă fragedă, pentru a-i ajuta pe tineri să aprecieze valoarea produselor alimentare și a prețurilor echitabile. O atenție deosebită trebuie acordată grupurilor vulnerabile, în special persoanelor în vârstă și cu venituri reduse. Ar trebui, de asemenea, explorate noi forme de etichetare care să arate cât din valoarea prețului ajunge la fermieri. Toate măsurile care afectează prețurile trebuie aplicate în mod secvențial și cu atenție pentru a evita schimbările rapide și trebuie însoțite de monitorizarea impactului asupra familiilor cu venituri mici (19) pentru garanta că accesul acestora la o alimentație sănătoasă crește, și nu scade, ca urmare a intervențiilor de politică. |
| --- | --- |

4.2.3.

| 4.2.4. | Piețele fermierilor, agricultura susținută de comunitate (ASC), cooperativele de consum și alte inițiative ale lanțurilor scurte de aprovizionare oferă un cadru esențial în care fermierii pot crește valoarea adăugată și primi prețuri echitabile, în special pentru cei care practică agricultura ecologică sau aplică alte metode ecologice, care nu sunt acoperite de o etichetă. Autoritățile locale și regionale sunt adesea implicate, instituind sisteme de guvernanță alimentară locală care reunesc diverși factori implicați și, în special, favorizează utilizarea produselor locale în serviciile de alimentație colectivă. CESE deplânge faptul că avizele sale anterioare nu au fost urmate de Comisie în această privință. |
| --- | --- |

4.2.4.

| 4.2.5. | Această relocalizare stimulează crearea de locuri de muncă și dinamismul pe plan local. De asemenea, ea stimulează reziliența, după cum au dovedit măsurile de răspuns la criza generată de COVID-19 de la toate nivelurile lanțului de aprovizionare (producători, procesatori și comercianți cu amănuntul). Zonele rurale reprezintă un exemplu de domeniu în care cooperativele de consum sunt de obicei singurii operatori economici care supraviețuiesc. Pentru consumatori, lanțurile scurte de aprovizionare oferă o sursă de produse proaspete de înaltă calitate, îmbogățite de propria istorie și de relațiile umane pe care le implică, și acționează pentru a stimula interesul și a educa oamenii în privința valorii produselor alimentare, precum și pentru a restabili încrederea în sistemele alimentare (20). Inițiativele de cooperare bazate pe solidaritate joacă, de asemenea, un rol esențial în elaborarea de materiale educaționale pentru școli și în creșterea gradului de conștientizare privind combaterea risipei alimentare și a obezității, în special în rândul copiilor. Avantajele lanțurilor scurte de aprovizionare sunt recunoscute în comunicarea privind strategia „De la fermă la consumator”, sunt însă necesare acțiuni concrete și alocări de finanțare (inclusiv în planurile strategice ale PAC) pentru a dezvolta în continuare aceste lanțuri și pentru a elimina toate barierele din calea dezvoltării lor în UE. |
| --- | --- |

4.2.5.

4.3.   Consolidarea dimensiunii externe a strategiei „De la fermă la consumator”

| 4.3.1. | Obiectivele strategiei „De la fermă la consumator” nu vor fi îndeplinite fără modificări aduse politicilor comerciale ale UE. Comunicarea privind strategia „De la fermă la consumator” și planul de acțiune includ măsuri importante pentru consolidarea dispozițiilor privind durabilitatea din acordurile bilaterale de liber schimb (ALS) ale UE și aplicarea acestor norme. Cu toate acestea, după cum au observat autoritățile franceze și neerlandeze (21), se poate face mai mult pentru a garanta respectarea acordurilor internaționale și pentru a simplifica procedurile de notificare și de acțiune în cazul încălcării angajamentelor privind durabilitatea. În plus, Comitetul îndeamnă UE să asigure reciprocitatea reală a standardelor în acordurile comerciale preferențiale, în special în ceea ce privește bunăstarea, durabilitatea și trasabilitatea de la fermă la consumator, valorificând și integrând ceea ce s-a obținut prin unele dispoziții bilaterale recente (22). O taxă pe carbon la frontiere, astfel cum se prevede în scrisoarea de misiune către vicepreședintele executiv desemnat pentru Pactul verde european (23), rămâne esențială pentru a împiedica subminarea fermierilor și a societăților alimentare europene de importurile din țări care nu iau în serios atenuarea schimbărilor climatice. Prin urmare, este regretabil faptul că nu se menționează nimic despre taxa pe carbon la frontiere, stabilirea prețurilor carbonului și monitorizarea GES în cazul importurilor, ceea ce subminează grav ambițiile strategiei „De la fermă la consumator” și ale Pactului verde. |
| --- | --- |

4.3.1.

| 4.3.2. | Comunicarea privind strategia „De la fermă la consumator” nu recunoaște impactul exporturilor UE asupra micilor producători din țările în curs de dezvoltare sau rolul societăților multinaționale din UE în perpetuarea practicilor nedurabile la nivel mondial. Noile capacități de punere în aplicare trebuie să fie în primul rând direcționate către societățile din UE, care trebuie să poarte răspunderea de a garanta că lanțurile lor de aprovizionare nu profită de pe urma defrișărilor, a exproprierilor și a încălcărilor drepturilor. Prin urmare, CESE salută angajamentul comisarului pentru justiție Reynders de a introduce cerințe obligatorii privind obligația de diligență în materie de protecție a drepturilor omului și a mediului pentru întreprinderile din UE și solicită luarea în considerare a unor măsuri suplimentare specifice sectorului în domeniul de competență al strategiei „De la fermă la consumator”. Astfel cum a constatat Parlamentul European (24), obligațiile de diligență sunt deosebit de urgente pentru operatorii din lanțurile de aprovizionare cu „mărfuri cu risc forestier” (de exemplu, carne de vită, soia, ulei de palmier). |
| --- | --- |

4.3.2.

| 4.3.3. | Cel mai important, strategia „De la fermă la consumator” nu recunoaște circularitatea piețelor agricole mondiale, iar influența reciprocă a volumelor comercializate se exercită atât asupra țării importatoare, cât și asupra țării exportatoare. Ea reprezintă o oportunitate esențială pentru restabilirea obiectivelor externe ale UE, în conformitate cu ambițiile comunicării privind strategia „Comerț pentru toți” a Comisiei Europene (25). Această reflecție pe termen lung lipsește din comunicarea privind strategia „De la fermă la consumator”. Acordurile de liber schimb continuă să stimuleze o creștere a consumului nedurabil, cu un impact major asupra mediului în țările terțe – în special prin defrișări (26). Trebuie respinsă ideea că extinderea continuă a volumelor comerciale reprezintă obiectivul final al politicii UE (în special în sectoarele cu emisii mari de GES, precum și în sectoarele strategice, care necesită o diversitate de lanțuri solide în contextul pandemiei de COVID-19). De asemenea, este esențial să se găsească noi modalități prin care să crească standardele, să fie promovate practicile durabile și garantat faptul că noile oportunități de producție durabilă pot fi valorificate de micii fermieri din UE și din țările în curs de dezvoltare. Aceste reflecții ar trebui să fie aprofundate în foruri multilaterale, cum ar fi Comitetul ONU pentru securitatea alimentară mondială (CSA) și Codex Alimentarius, mai degrabă decât să fie limitate la negocieri bilaterale, la care participarea fermierilor și a societății civile este restrânsă și în cadrul cărora dezechilibrele de putere sunt semnificative, scopul lor final fiind liberalizarea comerțului. Cadrul legislativ planificat privind sistemele alimentare durabile poate constitui un punct de plecare. El trebuie, în primul rând, să servească la stabilirea unei definiții clare a sistemelor alimentare durabile, în conformitate cu definițiile existente ale UE privind durabilitatea mediului (27). |
| --- | --- |

4.3.3.

4.4.   Sprijinirea fermierilor în realizarea tranziției către sisteme agroecologice reziliente și diverse

| 4.4.1. | Strategia privind biodiversitatea și comunicarea privind strategia „De la fermă la consumator” includ măsuri esențiale pentru refacerea și protejarea solului și a ecosistemelor agricole, vizând în special zone agricole cu peisaje caracterizate de o mare diversitate (10 %) și terenuri destinate agriculturii ecologice (25 %). Ar trebui luată însă în considerare situația de la care pleacă diversele state membre. Comunicarea privind strategia „De la fermă la consumator” nu abordează gestionarea durabilă a terenurilor și accesul la terenuri. Aceasta este o omisiune majoră, având în vedere că reprezintă unul dintre principalele obstacole în calea reînnoirii populației de agricultori, fără de care se va pierde baza UE pentru o agricultură durabilă și productivă. CESE a propus un cadru UE menit să protejeze terenurile agricole din statele membre, care sunt valoroase pentru producția de alimente (28). Aceste obiective lăudabile ar necesita însă un sprijin financiar adecvat, care nu este prevăzut în actualele propuneri de buget. De asemenea, Comunicarea nu oferă orientări pentru a face să crească în continuare cererea de produse ecologice. Obiectivul privind caracteristicile de peisaj va fi foarte costisitoare pentru unii agricultori. CESE solicită o evaluare a impactului punerii în aplicare a acestui obiectiv. |
| --- | --- |

4.4.1.

| 4.4.2. | CESE consideră că agroecologia este orizontul spre care ar trebui să se îndrepte agricultura europeană (29), fiind necesară o schimbare de paradigmă care să dezvolte diversitatea la toate nivelurile (specii, ferme, peisaje și mijloace de trai). Agroecologia, atât ca știință și tehnologie, cât și ca mișcare socială, are în vedere sistemul alimentar în ansamblul său și urmărește să aducă producătorul mai aproape de mediul său, păstrând și chiar restabilind complexitatea și bogăția sistemului agroecologic și social. Cu toate acestea, comunicarea privind strategia „De la fermă la consumator” tratează în continuare agroecologia ca pe o opțiune de nișă, care să fie sprijinită, printre alte soluții, prin politici de cercetare și scheme ecologice din cadrul PAC. Prin urmare, nu identifică necesitatea reproiectării și rediversificării agriculturii în UE, în ciuda caracterului necesar al unei astfel de schimbări pentru a atinge țintele și obiectivele stabilite în strategia „De la fermă la consumator” și în strategia privind biodiversitatea (inclusiv obiectivele de reducere a utilizării pesticidelor, îngrășămintelor și a antibioticelor). |
| --- | --- |

4.4.2.

| 4.4.3. | CESE insistă, pe lângă dezvoltarea agriculturii ecologice descrise mai sus, și asupra unei explorări și promovări mai intense a altor metode agricole care să aibă ca rezultat creșterea biodiversității și reducerea mijloacelor de producție. Printre acestea s-ar număra agricultura de precizie, un domeniu în care trebuie avute în vedere investiții majore, pe care mulți fermieri mici și mijlocii nu le pot realiza fără sprijin. Potențialul metodelor agricole ecologice și eficiente din punct de vedere al utilizării resurselor și a terenurilor poate fi realizat prin integrarea datelor privind solul, îngrășământul, pesticidele și producția, ceea ce necesită un acces mai bun la informațiile existente în bazele de date naționale, o mai mare mobilitate și o utilizare mai abordabilă etc. Trebuie promovată utilizarea tehnologiilor informaționale și de comunicare. |
| --- | --- |

4.4.3.

| 4.4.4. | În contextul pandemiei de COVID-19, este mai urgent ca niciodată să se restructureze sectorul creșterii animalelor într-un mod prin care să se reducă vulnerabilitățile și impactul său asupra lucrătorilor, mediului și bunăstării animalelor. Cu toate acestea, strategia „De la fermă la consumator” nu răspunde deloc acestei provocări. Ea ar trebui să formuleze și să includă, de exemplu, măsuri pentru a reduce dependența de furajele proteice importate și pentru a reintegra efectivul de animale în sisteme agroecologice mixte. De exemplu, în Europa, de mai mulți ani se discută despre o „strategie europeană privind proteinele”, însă nu s-a întreprins încă nimic. Strategia F2F formulează în acest sens propuneri mult prea puține și prea puțin constrângătoare. Nu reușește deloc să reflecteze asupra a ceea ce ar însemna pentru agricultura europeană mult lăudatul principiu al economiei circulare. CESE se întreabă, de exemplu, în ce mod sunt compatibile cu principiul circularității cantitățile imense de furaje importate din America de Sud, cărora le revine o parte din răspunderea pentru defrișarea dezastruoasă a pădurilor tropicale. |
| --- | --- |

4.4.4.

| 4.4.5. | Comunicarea privind strategia „De la fermă la consumator” nu oferă suficiente detalii despre modul în care fermierii vor fi sprijiniți în adoptarea de noi practici. În timp ce plățile efectuate în funcție de tranziție în cadrul schemelor ecologice ar necesita o finanțare majoră pentru îndeplinirea noilor ambiții, funcția de sprijin pentru venit a plăților din cadrul PAC este vitală și va rămâne astfel în anii următori, chiar dacă se iau măsuri pentru ca prețurile la produsele alimentare să reflecte costurile reale (vezi punctul 4.2). Serviciile de consultanță vor trebui să dispună de resurse bune pentru a sprijini fermierii în cursul schimbărilor majore din producție. Pentru îndeplinirea obiectivelor Pactului verde european și ale strategiei „De la fermă la consumator” (F2F), bugetul pentru PAC nu trebuie diminuat sau păstrat la nivelul actual, ci ar trebui majorat în consecință. Costurile legate de obiectivele Pactului verde european depășesc cu mult perioada actuală de programare. Ar trebui clarificate cerințele financiare pentru viitoarele bugete naționale în vederea realizării acțiunilor Pactului verde european și a îndeplinirii obiectivelor/indicatorilor acestuia. |
| --- | --- |

4.4.5.

| 4.4.6. | Comunicarea privind Strategia „De la fermă la consumator” indică în mod corect necesitatea de a ține cont de puncte de plecare diferite ale statelor membre. Practicile variază foarte mult în ceea ce privește intensitatea producției agricole per hectar, densitatea populației de animale, utilizarea pesticidelor, a îngrășămintelor și a antibioticelor raportate la hectar și la cap de animal, precum și la bunăstarea animalelor. Ar trebui să se efectueze o evaluare a impactului pentru fiecare obiectiv stabilit în Pactul verde european și în Strategia „De la fermă la consumator” (F2F), ținând cont de situația diferită din fiecare stat membru. Cu toate acestea, CESE subliniază, de asemenea, necesitatea unor condiții de concurență echitabile între statele membre și solicită o mai mare claritate cu privire la modul în care va fi abordat riscul unor standarde divergente, și în ce orizont de timp, prin punerea în aplicare a Strategiei „De la fermă la consumator” și a planurilor strategice ale PAC. Comitetul consideră că ar trebui aplicate abordări adaptate în ceea ce privește viteza tranziției, dar nu privind țintele și obiectivele generale urmărite. |
| --- | --- |

4.4.6.

Bruxelles, 16 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  Pandemia de COVID-19 și criza din sistemele alimentare: simptome, cauze și potențiale soluții. Comunicat al IPES-Food, aprilie 2020.

1

(2)  „Pentru ca politica alimentară europeană să fie cu adevărat relevantă pentru consumatorii europeni, este esențial ca alimentele produse în mod durabil în UE să fie competitive. Aceasta înseamnă că, pe de o parte, sectorul agroalimentar european este în măsură să livreze consumatorilor nu numai alimente la prețuri care acoperă costurile suplimentare pentru îndeplinirea unor criterii precum durabilitatea, securitatea alimentară și nutriția, ci și un venit echitabil al fermierilor, și, pe de altă parte, își menține poziția pe piață ca opțiune preferată de marea majoritate a consumatorilor.” Avizul pe tema „Contribuția societății civile la dezvoltarea unei politici alimentare globale în UE”, punctul 5.8 (JO C 129, 11.4.2018, p. 18).

2

(3)  JO C 129, 11.4.2018, p. 18.

3

(4)  A se vedea nota de subsol 3.

4

(5)  IPES-Food, Towards a Common Food Policy for the European Union („Către o politică alimentară comună pentru Uniunea Europeană”), Bruxelles, IPES Food, 2019.

5

Towards a Common Food Policy for the European Union

(6)  Obiectivele specifice cu relevanță pentru o strategie globală și tipurile de acțiuni necesare pentru îndeplinirea lor sunt prezentate mai jos, pe baza unor avize elaborate de CESE.

6

(7)  O excepție în strategia „De la fermă la consumator” o reprezintă referirea la realizarea unei „alimentații sănătoase și durabile”; deși acest obiectiv este orientat către obținerea de rezultate, el este poziționat ca un imperativ pentru consumator, mai degrabă decât să se sublinieze necesitatea abordării lui de-a lungul întregului lanț.

7

(8)  A se vedea nota de subsol 3.

8

(9)  Acest nou organism ar funcționa ca o platformă găzduită de instituțiile existente.

9

(10)  Procese de reconectare a orașelor la zonele de producție alimentară din apropiere sunt în curs în multe locuri (de exemplu, Milano în Italia, Montpellier în Franța, Gent, Bruxelles și Liège în Belgia și Toronto în Canada) și s-ar putea accelera ca urmare a pandemiei de COVID-19.

10

(11)  Pandemia de COVID-19 și criza din sistemele alimentare: simptome, cauze și potențiale soluții. Comunicat al IPES-Food, aprilie 2020.

11

(12)  JO C 190, 5.6.2019, p. 9.

12

(13)  Comunicarea privind strategia „De la fermă la consumator” precizează că Comisia Europeană va „solicita angajamente din partea societăților și organizațiilor alimentare de a lua măsuri concrete în materie de sănătate și durabilitate”.

13

(14)  A se vedea nota de subsol 12.

14

(15)  JO C 440, 6.12.2018, p. 165.

15

(16)  Parlamentul European, Raport referitor la venituri echitabile pentru agricultori: îmbunătățirea funcționării lanțului de aprovizionare cu alimente în Europa, 2009/2237(INI), 2009, http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=REPORT&reference=A7-2010-0225&language=RO

16

(17)  Parlamentul European, „Întrebări parlamentare – Răspuns oferit de domnul Hogan în numele Comisiei”, 27 februarie 2015, http://www.europarl.europa.eu/doceo/document/E-8-2015-000521-ASW_EN.html?redirect

17

(18)  http://www.fao.org/nr/sustainability/full-cost-accounting/

18

(19)  A se vedea nota de subsol 12.

19

(20)  JO C 353, 18.10.2019, p. 65.

20

(21)  Document neoficial din partea autorităților Țărilor de Jos și ale Franței privind comerțul, efectele socioeconomice și dezvoltarea durabilă.

21

(22)  De exemplu, prima dată când accesul scutit de plata taxelor vamale la piețele UE pentru ouă a fost condiționat de alinierea la standardele UE privind bunăstarea găinilor a fost în acordul de liber schimb UE-Mercosur: https://www.theguardian.com/environment/2019/oct/02/eu-imposes-hen-welfare-standards-on-egg-imports-for-first-time

22

(23)  https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/mission-letter-frans-timmermans-2019_en.pdf?fbclid=IwAR3MP8zmxW1jBVJhtBUtP2PKkEct5ibFjKVJTCoaxgRX6thxcdsylXhTPIk

23

(24)  Parlamentul European, Rezoluția Parlamentului European din 11 septembrie 2018 referitoare la gestionarea transparentă și responsabilă a resurselor naturale în țările în curs de dezvoltare: pădurile, 2018/2003(INI).

24

(25)  https://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2015/october/tradoc_153846.pdf

25

(26)  https://ec.europa.eu/environment/forests/impact_deforestation.htm

26

(27)  Această definiție poate valorifica și se poate alinia la definiția durabilității mediului consacrată în planul de acțiune al Comisiei Europene privind finanțarea creșterii durabile.

27

(28)  „Utilizarea terenurilor pentru producția durabilă de alimente și serviciile ecosistemice” (JO C 81, 2.3.2018, p. 72).

28

(29)  A se vedea nota de subsol 20.

29

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/276 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/276

---

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de decizie a Parlamentului European și a Consiliului de modificare a Deciziei 2003/17/CE a Consiliului în ceea ce privește echivalența inspecțiilor în câmp efectuate în Ucraina asupra cerealelor de cultură producătoare de semințe și privind echivalența semințelor de cereale produse în Ucraina

[COM(2020) 137 final – 2020/0053 (COD)]

(2020/C 429/35)

| Raportor unic: | Arnold PUECH d’ALISSAC |
| --- | --- |

Raportor unic:

Arnold PUECH d’ALISSAC

| Sesizare | Consiliul Uniunii Europene, 17.4.2020
  Parlamentul European: 16.4.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 43 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru agricultură, dezvoltare rurală și protecția mediului |
| Data adoptării în secțiune | 29.6.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului (voturi pentru/
  voturi împotrivă/abțineri) | 213/1/4 |

Sesizare

Consiliul Uniunii Europene, 17.4.2020

Parlamentul European: 16.4.2020

Temei juridic

Articolul 43 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru agricultură, dezvoltare rurală și protecția mediului

Data adoptării în secțiune

29.6.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului (voturi pentru/

voturi împotrivă/abțineri)

213/1/4

1.   Context și propunerea Comisiei

| 1.1. | Decizia 2003/17/CE a Consiliului (1) acordă echivalență anumitor țări terțe în ceea ce privește inspecțiile în câmp și producția de semințe provenite de la anumite specii (2). |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Aceste dispoziții care reglementează semințele recoltate și controlate în țările respective oferă aceleași garanții ca dispozițiile aplicabile semințelor recoltate și controlate în Uniunea Europeană, în ceea ce privește caracteristicile, examinarea, identitatea, marcajul și controlul semințelor. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Ucraina nu este inclusă în lista țărilor terțe înscrise pe lista cuprinsă în Decizia 2003/17/CE, prin urmare, importul în Uniunea Europeană de semințe de cereale recoltate în țara respectivă nu este posibil în prezent. Ucraina a prezentat Comisiei o cerere prin care solicita ca semințele sale de cereale să intre sub incidența Deciziei 2003/17/CE a Consiliului în ceea ce privește echivalența. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | În urma acestei cereri, Comisia a examinat legislația aplicabilă din Ucraina și a efectuat un audit al inspecțiilor în câmp și al sistemului existent de certificare a semințelor de cereale din Ucraina. S-a conchis că cerințele și sistemul în vigoare în Ucraina sunt echivalente cu cele din Uniune și oferă aceleași garanții ca cele oferite de sistemul Uniunii. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Comisia propune să se recunoască că semințele din Ucraina sunt echivalente cu semințele de cereale recoltate, produse și controlate în Uniunea Europeană, prin intermediul unei decizii care urmează să fie adoptată de Parlamentul European și de Consiliu. |
| --- | --- |

1.5.

2.   Concluzii și recomandări

| 2.1. | CESE ia notă de rezultatele pozitive ale auditului efectuat de Comisie în Ucraina, în conformitate cu cerințele prevăzute în anexa II la Decizia 2003/17/CE, în vederea recunoașterii echivalenței cerințelor legale și a controalelor oficiale pentru certificarea semințelor de cereale. CESE observă, însă, că raportul de audit constată că anumite standarde nu sunt pe deplin aliniate la cerințele Uniunii Europene, în special cele referitoare la distanța de izolare a semințelor certificate de sorg, care sunt inferioare, la puritatea de soi a liniilor parentale utilizate pentru producția de semințe hibride de porumb și la procentul de semințe de alte specii în semințele certificate de porumb. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Pe linia avizelor sale anterioare (3), CESE aprobă propunerea legislativă supusă examinării, dar propune amânarea punerii sale în aplicare până când UE va fi obținut, în urma unui control ex-post, garanții că au fost corectate problemele identificate în raportul de audit, că standardele de producție din Ucraina sunt în prezent strict conforme cu cerințele europene, că nu există concurență neloială și că este exclus orice efect negativ asupra mediului. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | CESE este de acord că, în principiu, recunoașterea echivalenței va fi în beneficiul întreprinderilor producătoare de semințe care își desfășoară activitatea în Ucraina, al potențialilor importatori din UE de semințe din aceste țări și al agricultorilor din UE, care vor avea acces, în viitor, la o gamă mai largă de semințe, dar consideră că este necesar un sistem de control în oglindă în ce privește importurile și că trebuie asigurată aceeași protecție a consumatorilor de ambele părți.
  Controlul concurenței ar trebui să se aplice în ambele sensuri, pentru a nu denatura condițiile comerciale aplicate organizațiilor europene care își desfășoară activitatea în UE. |
| --- | --- |

2.3.

Controlul concurenței ar trebui să se aplice în ambele sensuri, pentru a nu denatura condițiile comerciale aplicate organizațiilor europene care își desfășoară activitatea în UE.

| 2.4. | CESE dorește însă să sublinieze anumite aspecte tehnice referitoare la metodele de producție a semințelor care sunt diferite între Ucraina și Uniunea Europeană, în special în ceea ce privește accesul la produsele fitosanitare. Producătorii ucraineni au acces la o gamă mai largă de produse fitosanitare decât producătorii din Uniunea Europeană și la anumite molecule interzise în UE. Aceste diferențe duc la denaturarea concurenței și ar avea ca rezultat introducerea, pe teritoriul Uniunii Europene, a unor produse care nu respectă standardele sanitare și de mediu ale UE. Printre deosebirile cele mai flagrante se numără accesul la substanțe active utilizate pentru erbicidarea parcelelor, cum ar fi atrazina (interzisă în UE din 2003) sau acetoclorul (interzis în UE din 2012). Pe lângă impactul asupra sănătății, accesul la aceste substanțe cu spectru larg de acțiune, caracterul lor remanent, eficiența tehnică ridicată asupra buruienilor și costurile reduse oferă producătorilor ucraineni un avantaj concurențial indiscutabil. În ceea ce privește protecția împotriva dăunătorilor, producătorii ucraineni au în continuare acces la substanțele active din familia neonicotinoidelor, dintre care unele sunt interzise în UE, precum clotianidinul, tiametoxamul sau, în curând, tiaclopridul. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Conform Pactului verde european, este necesar să se protejeze, să se păstreze și să se consolideze capitalul natural al Uniunii Europene, iar starea de bine și sănătatea cetățenilor să fie apărate în fața riscurilor de mediu; prin urmare, este imperios necesar ca Ucraina să nu mai utilizeze, pentru a produce semințe, acele substanțe chimice pe care UE le-a interzis pe teritoriul său. Ucraina trebuie să dea dovadă de același nivel de exigență ca Uniunea, să se angajeze să respecte strict toate condițiile Acordului de la Paris și să permită evaluarea în fiecare an a acordurilor încheiate. Este inacceptabil ca disparitățile să persiste sau să se accentueze. În caz contrar, nu este posibil să se autorizeze introducerea semințelor pe piața Uniunii. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | CESE a luat notă de poziția Comisiei, care consideră că recunoașterea procedurilor de certificare pentru produsele în cauză constituie o măsură tehnică. Cu toate acestea, având în vedere cele de mai sus și faptul că deschiderea pieței UE pentru produse provenite din țări terțe va avea un impact economic și social, Comitetul recomandă Comisiei, înainte de a lua o decizie, să efectueze o evaluare a impactului, pentru a verifica dacă această măsură nu-i va afecta pe producătorii europeni (agricultori multiplicatori și întreprinderi producătoare de semințe), în special microîntreprinderi și întreprinderi mici. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Pe baza acestei evaluări a impactului și luând în considerare că actualul acord de liber schimb cu Ucraina nu asigură un comerț echitabil cu standarde fiscale, sociale și de mediu comparabile, este, prin urmare, necesar să se revizuiască ALS și, la un nivel mai general, politica comercială europeană, pentru a evita concurența neloială. Această revizuire este planificată, de altfel, de Comisia Europeană în comunicarea sa din 16 iunie, împreună cu o analiză aprofundată a politicii comerciale a UE și lansarea unei consultări publice. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Acest lucru este deosebit de relevant în ceea ce privește relația dintre Ucraina și UE în sectorul semințelor de porumb, costul de producție fiind mult mai scăzut în Ucraina (diferența față de costul de producție din Franța a fost estimată, în 2019, la 26 %). Combinarea acestor decizii ar duce la repunerea în discuție a filierelor europene de multiplicare a semințelor de porumb. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Într-un moment în care tragem învățăminte din criza generată de COVID-19, dependența de țările terțe într-un sector strategic pentru suveranitatea alimentară nu poate fi acceptată și, prin urmare, trebuie abordată în amonte. |
| --- | --- |

2.9.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  JO L 8, 14.1.2003, p. 10.

1

(2)  În conformitate cu Directivele 66/401/CEE (JO 125, 11.7.1966, p. 2298), 66/402/CEE (JO 125, 11.7.1966, p. 2309), 2002/54/CE (JO L 193, 20.7.2002, p. 12) și 2002/57/CE (JO L 193, 20.7.2002, p. 74) ale Consiliului.

2

(3)  JO C 74, 23.3.2005, p. 55, JO C 351, 15.11.2012, p. 92.

3

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/279 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/279

---

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Regulamentului (UE) 2019/833 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 mai 2019 de instituire a unor măsuri de conservare și executare care se aplică în zona de reglementare a Organizației de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest

[COM(2020) 215 final – 2020/95(COD)]

(2020/C 429/36)

| Raportor: | Gabriel SARRÓ IPARRAGUIRRE |
| --- | --- |

Raportor:

Gabriel SARRÓ IPARRAGUIRRE

| Sesizare | Parlamentul European: 17.6.2020
  Consiliul, 8.6.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 43 alineatul (2) și articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru agricultură, dezvoltare rurală și protecția mediului |
| Data adoptării în secțiune | 8.7.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri) | 215/0/4 |

Sesizare

Parlamentul European: 17.6.2020

Consiliul, 8.6.2020

Temei juridic

Articolul 43 alineatul (2) și articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru agricultură, dezvoltare rurală și protecția mediului

Data adoptării în secțiune

8.7.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului

(voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri)

215/0/4

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | CESE își reiterează poziția cu privire la propunerea de regulament, prezentată în avizul său 2018/05155 (1), ale cărui concluzii și recomandări sunt prezentate în detaliu în cele ce urmează. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Comitetul consideră necesară transpunerea în dreptul UE a măsurilor de conservare și executare adoptate de Organizația de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest (NAFO), pentru a ajunge la o punere în aplicare uniformă și eficientă a acestora în cadrul Uniunii. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Cu toate acestea, CESE consideră că propunerea prezentată nu stabilește un mecanism rapid pentru transpunerea normelor adoptate de NAFO și nu ține seama de necesitatea de a le actualiza anual. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Comitetul se pronunță în favoarea unui mecanism mai rapid și mai simplu și, prin urmare, propune un regulament cu un singur articol, care să stabilească că Uniunea Europeană trebuie să aplice în mod imperativ flotei sale normele aprobate de NAFO. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | CESE subliniază riscul legat de introducerea sistemului de acte delegate, prin care Comisiei i se acordă competența de a legifera fără a trebui să se conformeze procedurilor ordinare. |
| --- | --- |

1.5.

2.   Rezumatul propunerii Comisiei

| 2.1. | Obiectivul principal al propunerii supuse examinării este transpunerea în dreptul Uniunii a măsurilor de conservare și executare adoptate de Organizația de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest (NAFO) cu ocazia celei de-a 41-a reuniuni anuale, care a avut loc în septembrie 2019. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Se propun, astfel, unele modificări tehnice legate de terminologia privind limitarea capturilor și a efortului de pescuit, încetarea activităților de pescuit, capturile reținute la bord, dimensiunile ochiurilor de plasă, jurnalele de pescuit și registrele de producție. De asemenea, sunt incluse și sarcini suplimentare de inspecție, iar rapoartele lunare privind capturile sunt simplificate. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | De asemenea, se propun o serie de reformulări specifice cu privire la halibutul negru, la registrul de producție și la procedurile aplicate în cazul încălcărilor, cu trimiteri la site-ul internet al NAFO privind monitorizarea, controlul și supravegherea navelor de pescuit. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Alte măsuri propuse sunt legate de clarificarea utilizării instrumentelor de măsurare a ochiurilor de plasă și de conservarea și gestionarea rechinilor, propunându-se interzicerea pescuitului direcționat de rechin de Groenlanda și reducerea capturilor accidentale din această specie. Dispozițiile privind acordurile de navlosire sunt, de asemenea, clarificate. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Propunerea deleagă Comisiei competența de a modifica dispozițiile privind conservarea și controlul aspectelor tehnice, cum ar fi dimensiunile ochiurilor de plasă, grătarele sau plasele pentru filtrarea exemplarelor imature și cavilele de legătură pentru pescuitul de crevete sau crevete nordic, precum și restricțiile zonale pentru activitățile de pescuit de fund. Toate acestea, în vederea introducerii în legislația UE, în mod dinamic și simplu, a unor modificări care vor putea fi adoptate în viitor în cadrul NAFO în legătură cu aceste măsuri de conservare și executare. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Propunerea modifică Regulamentul (UE) 2019/833 al Parlamentului European și al Consiliului (2) din 20 mai 2019. |
| --- | --- |

2.6.

3.   Observații generale

| 3.1. | CESE consideră că este necesar să se transpună în legislația UE măsurile de conservare și control adoptate la ultima reuniune anuală a NAFO, pentru a garanta că ele sunt aplicate în mod uniform în UE. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Cu toate acestea, Comitetul este de părere că această procedură de transpunere nu se bazează pe un mecanism rapid, deoarece aceste măsuri înregistrează schimbări în fiecare an, iar procedurile birocratice în cadrul UE sunt foarte lente, ceea ce duce la un decalaj continuu între normele adoptate de NAFO și legislația comunitară. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | CESE subliniază că analizează această propunere de regulament tocmai pentru că nu a fost adoptată altă procedură, mai suplă, cum ar fi cea propusă de Comitet în 2019, care era susținută de administrațiile statelor membre și de sectoarele vizate. Ar fi vorba despre un regulament simplu, cu un singur articol, care să cuprindă un angajament din partea Uniunii Europene de a aplica flotei sale, în mod necesar și în fiecare an, normele adoptate de NAFO. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Comitetul atrage atenția că procedura actuală conduce la o situație de incertitudine juridică, nu numai pentru întreprinderi, ci chiar și pentru administrații, prin apariția unui conflict legislativ; în plus, creează distorsiuni în punerea în aplicare a măsurilor în raport cu flotele din afara UE. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | CESE consideră că singurul aspect înlesnit de introducerea sistemului de acte delegate este posibilitatea ca Comisia să stabilească anumite norme fără a trebui să se conformeze procedurilor ordinare. |
| --- | --- |

3.5.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  Avizul CESE privind măsurile de conservare și control care se aplică în zona de reglementare a Organizației de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest (JO C 159, 10.5.2019, p. 60).

1

(2)  JO L 141, 28.5.2019, p. 1.

2

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/281 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/281

---

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – Implementarea rețelelor 5G în condiții de siguranță în UE – Punerea în aplicare a setului de instrumente al UE

[COM(2020) 50 final]

(2020/C 429/37)

| Raportor: | domnul Alberto MAZZOLA |
| --- | --- |
| Coraportor: | domnul Dumitru FORNEA |

Raportor:

domnul Alberto MAZZOLA

Coraportor:

domnul Dumitru FORNEA

| Sesizare | Comisia Europeană, 9.3.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru transporturi, energie, infrastructură și societatea informațională |
| Data adoptării în secțiune | 3.9.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 16.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului (voturi pentru/
  voturi împotrivă/abțineri) | 217/0/2 |

Sesizare

Comisia Europeană, 9.3.2020

Temei juridic

Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru transporturi, energie, infrastructură și societatea informațională

Data adoptării în secțiune

3.9.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

16.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului (voturi pentru/

voturi împotrivă/abțineri)

217/0/2

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | CESE salută inițiativa statelor membre și a Comisiei Europene (CE) de a monitoriza punerea în aplicare de către statele membre a ansamblului de măsuri recomandate în concluziile documentului privind setul de instrumente, care cuprinde măsuri strategice, tehnice și măsuri-cheie cu privire la siguranța în implementarea ecosistemului 5G. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | CESE consideră că, având în vedere caracterul tot mai complex și variat al aplicațiilor 5G (CE a stabilit următoarele obiective de conectivitate pentru 2025: școlile, universitățile, centrele de cercetare, spitalele, principalii furnizori de servicii publice și întreprinderile cu un grad mare de dezvoltare digitală ar trebui să dispună de viteze de descărcare/încărcare pe internet de un gigabit de date pe secundă; gospodăriile urbane și rurale ar trebui să aibă acces la conectivitate cu o viteză de descărcare de cel puțin 100 de megabiți pe secundă; zonele urbane, drumurile principale și căile ferate majore ar trebui să beneficieze de o acoperire neîntreruptă cu 5G), această verificare a ecosistemului 5G, precum și a acțiunilor care țin de competența CE menite să protejeze securitatea cibernetică a rețelelor 5G și un lanț valoric diversificat în domeniul 5G, standardizarea tehnică și certificarea, investițiile străine directe, apărarea comercială și concurența, obligațiile de serviciu public, achizițiile publice și diplomația cibernetică, ar trebui să vizeze securitatea geopolitică a infrastructurii și a datelor, precum și securitatea în materie de sănătate publică, inclusiv în sensul articolului 168 alineatul (1) din TFUE. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | În opinia CESE, este important ca ecosistemul european 5G să asigure integritatea, confidențialitatea, responsabilitatea managerială și operațională, securitatea, fungibilitatea aprovizionării, interoperabilitatea componentelor de hardware și software, standarde tehnice și normative comune, continuitatea serviciului, fiabilitatea fluxului și protecția datelor, acoperirea în toate zonele, chiar și în cele slab populate, claritatea comunicării către utilizator ca actor activ pe piața digitală, respectarea dinamică a orientărilor Comisiei internaționale pentru protecția împotriva radiației neionizante (ICNIRP) pentru protecția sănătății populației, reducând totodată radiațiile cât mai mult posibil. În consecință, ICNIRP a actualizat partea referitoare la câmpurile electromagnetice de radiofrecvență din Orientările din 1998. Prezentul document prezintă orientările revizuite, care oferă protecție persoanelor împotriva expunerii la CEM de la 100 kHz la 300 GHz.Health Phys. 118(5):483–524; 2020 – MARTIE 2020. ICNIRP (2020) a făcut o serie de modificări pentru a se asigura că noile tehnologii, cum ar fi 5G, nu vor fi dăunătoare, indiferent de așteptările noastre actuale. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | CESE solicită CE să monitorizeze îndeaproape progresele în implementarea și utilizarea efectivă a rețelelor 5G și invită statele membre să accelereze în continuare procesul și să asigure o punere în aplicare responsabilă, ținând seama de toate aspectele legate de securitate și siguranță, inclusiv de aspectele privind impactul tehnologiilor 5G asupra sănătății populației și a ecosistemelor vii, impactul socioeconomic și cel asupra concurenței, impactul în ceea ce privește educația și formarea și garantarea respectării drepturilor fundamentale. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | CESE solicită ca UE să devină lider mondial pentru următoarea generație de tehnologie mobilă 5G, cu o infrastructură digitală sigură, ca element constitutiv solid al unei noi strategii industriale moderne a Europei, printr-o schimbare radicală a conectivității mobile și cu un potențial dinamic enorm de a crește productivitatea și de a dezvolta economia și serviciile pentru cetățeni. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | În special, CESE consideră că este esențial să se asigure evaluări ale profilului de risc al furnizorilor și să se aplice restricții relevante privind furnizorii considerați a prezenta un risc ridicat, inclusiv excluderile necesare, pentru a reduce în mod eficient riscurile și a defini responsabilitățile, în cazul activelor-cheie definite ca fiind critice și sensibile în cadrul evaluării de risc coordonate la nivelul UE. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | CESE consideră că este esențial ca Europa să urmărească autonomia și independența în acest domeniu pe termen mediu, sprijinind cu fermitate cercetarea și pluralitatea întreprinderilor europene. CESE consideră că este important să crească resursele comunitare pentru cercetare și inovare și să fie sprijinite investițiile operatorilor și ale furnizorilor în noi funcții tehnice de securitate, investiții care trebuie să poată avea loc în paralel cu capacitatea pieței de a recunoaște și de a răsplăti toate acele inițiative care vizează creșterea securității și a rezilienței sistemelor. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Este important să se ofere garanții de securitate tuturor statelor membre, inclusiv prin menținerea centrelor de cercetare în diversele zone ale UE: CESE își menține, de asemenea, recomandarea ca pentru fiecare țară să fie disponibili cel puțin doi furnizori, dintre care cel puțin unul european, care să poată asigura securitatea politică a datelor și respectarea obligațiilor în materie de sănătate. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | În opinia CESE, pe lângă accentul pus, în mod corespunzător, pe măsurile adecvate privind puterea autorităților naționale de reglementare și rolul operatorilor de telecomunicații, ar trebui să se pună un accent mai mare pe instrumentele pentru utilizatori, cetățeni și organizațiile relevante ale societății civile, instrumente care, în prezent, sunt limitate și lipsite de eficiență, cu scopul de a promova emanciparea consumatorilor prin consolidarea capacității acestora de a deveni actori proactivi pe piață. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Comisia, PE, Consiliul, guvernele și parlamentele statelor membre trebuie să ofere un cadru democratic pentru consultare, în care aspectele științifice sau tehnologice, garanțiile legale și răspunsurile instituțiilor competente la întrebările societății civile să poată fi prezentate publicului. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | CESE recomandă consolidarea diplomației tehnologice europene, astfel încât UE să asigure condiții mai echilibrate și reciproce pentru schimburi economice și investiții, în special în ceea ce privește accesul întreprinderilor la piață, subvențiile, achizițiile publice, transferurile de tehnologie, proprietatea industrială și standardele sociale și de mediu. |
| --- | --- |

1.11.

2.   Introducere

| 2.1. | Securitatea rețelelor 5G este o chestiune de importanță strategică pentru cetățeni și întreprinderi, pentru întreaga piață unică și pentru suveranitatea tehnologică a UE. Încă din 2013, Comisia a lansat inițiativa emblematică a UE prin instituirea unui parteneriat public-privat privind 5G (5G PPP), pentru a accelera cercetarea și inovarea în domeniul tehnologiei 5G. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Cu un nivel al veniturilor generate la nivel mondial estimat la peste 100 de miliarde EUR în 2025, tehnologia 5G reprezintă un atu esențial pentru asigurarea competitivității Europei pe piața mondială, iar securitatea sa cibernetică este crucială pentru asigurarea autonomiei strategice a Uniunii. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Rețelele 5G se bazează pe generația actuală, a patra (4G), de tehnologii de rețea, și pe infrastructură cu fibră optică, furnizând noi capacități de prestare de servicii, devenind infrastructura centrală și catalizatorul principal pentru o mare parte a economiei Uniunii și stând la baza unei game variate de servicii esențiale pentru funcționarea pieței interne și pentru menținerea și gestionarea unor funcții economice și sociale vitale, cum ar fi energia, transporturile, serviciile bancare și de sănătate și sistemele agricole și industriale de producție, distribuție și consum. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Având în vedere rolul central al rețelelor 5G în realizarea transformării digitale a economiei și a societății UE și datorită caracterului interconectat și transnațional al infrastructurilor aflate la baza ecosistemului digital, precum și naturii transfrontaliere a amenințărilor implicate, orice vulnerabilitate și/sau incident de securitate cibernetică de amploare care vizează rețelele 5G și care se produce într-un stat membru ar afecta Uniunea în ansamblul său. Acesta este motivul pentru care ar trebui prevăzute măsuri care să stea la baza unui nivel comun ridicat de securitate cibernetică a rețelelor 5G. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | În 2016, CE – în cadrul unui set de inițiative, începând cu Comunicarea privind conectivitatea pentru o piață unică digitală competitivă (societatea gigabiților) (1) (2), set care cuprinde și o reformă a cadrului de reglementare pentru comunicațiile electronice (3) și a funcțiilor Organismului autorităților europene de reglementare în domeniul comunicațiilor electronice – OAREC (4), a priorităților de standardizare în sectorul TIC pentru piața unică digitală (5), precum și măsuri de promovare a conectivității la internet în comunitățile locale (6) – a adoptat un plan de acțiune al UE pentru rețelele 5G (7) cu privire la care CESE și-a exprimat o părere pozitivă (8), pentru a spori eforturile UE privind implementarea infrastructurii și a serviciilor 5G pe piața unică digitală, cu o foaie de parcurs pentru investiții publice și private în infrastructura 5G în UE și un obiectiv de lansare a rețelelor comerciale 5G până în 2020. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Conform definiției date în recomandarea Comisiei (9), „rețele 5G” înseamnă „un set format din toate elementele relevante ale infrastructurilor de rețea pentru tehnologia de comunicații mobile și fără fir utilizată pentru conectivitate și servicii cu valoare adăugată cu caracteristici de performanță avansată, cum ar fi rate și capacitate de date foarte mari, comunicații cu latență mică, fiabilitate extrem de ridicată sau acceptarea unui număr mare de dispozitive conectate”. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Recomandarea precizează că CE va sprijini punerea în aplicare a unei abordări la nivelul UE cu privire la securitatea cibernetică a rețelelor 5G și își va spori eforturile, conform solicitărilor formulate de statele membre, pentru a asigura securitatea infrastructurii 5G și a lanțului de aprovizionare, utilizând – dacă este cazul – toate instrumente pe care le are la dispoziție:






  — | norme în materie de telecomunicații, multimedia și securitate cibernetică; |
| --- | --- | --- |

2.7.

—

norme în materie de telecomunicații, multimedia și securitate cibernetică;

| — | coordonare în materie de standardizare și certificare la nivelul UE; |
| --- | --- |

—

coordonare în materie de standardizare și certificare la nivelul UE;

| — | cadrul pentru examinarea investițiilor străine directe în vederea protejării lanțului de aprovizionare cu tehnologie 5G la nivel european; |
| --- | --- |

—

cadrul pentru examinarea investițiilor străine directe în vederea protejării lanțului de aprovizionare cu tehnologie 5G la nivel european;

| — | instrumente de apărare comercială; |
| --- | --- |

—

instrumente de apărare comercială;

| — | norme de concurență; |
| --- | --- |

—

norme de concurență;

| — | achiziții publice, asigurându-se că aspectele de securitate beneficiază de atenția cuvenită; |
| --- | --- |

—

achiziții publice, asigurându-se că aspectele de securitate beneficiază de atenția cuvenită;

| — | programe de finanțare din partea UE, asigurându-se că beneficiarii respectă cerințele de securitate relevante. |
| --- | --- |

—

programe de finanțare din partea UE, asigurându-se că beneficiarii respectă cerințele de securitate relevante.

| 2.8. | În iulie 2019, statele membre au prezentat Grupului de cooperare instituit în temeiul Directivei NIS (10) (constând din reprezentanți ai fiecărui stat membru), CE și ENISA rezultatele evaluărilor riscurilor la nivel național, precum și informații privind principalele activități, amenințări și vulnerabilități conform standardului ISO/IEC 27005, referitoare la infrastructura 5G și la principalele scenarii de risc, care descriu modalitățile posibile prin care autorii amenințărilor ar putea exploata anumite vulnerabilități ale unei activități; aceste evaluări naționale au stat la baza unei evaluări coordonate ulterioare și a unui „set de instrumente” comun cu privire la posibilele măsuri de diminuare a riscurilor. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | În octombrie 2019, cu sprijinul CE și al ENISA, Grupul de cooperare NIS a prezentat un raport privind evaluarea coordonată la nivelul UE a riscurilor legate de securitatea cibernetică a rețelelor 5G din generația a cincea, care a identificat mai multe provocări importante pentru securitate legate de inovațiile tehnologice esențiale în materie de software, aplicații și servicii, precum și de rolul furnizorilor în crearea și utilizarea rețelelor 5G și de gradul de dependență față de un singur furnizor:






  — | o expunere crescută la atacuri și creșterea numărului de puncte de intrare potențiale pentru autorii unor astfel de atacuri; |
| --- | --- | --- |

2.9.

—

o expunere crescută la atacuri și creșterea numărului de puncte de intrare potențiale pentru autorii unor astfel de atacuri;

| — | o sensibilitate sporită datorată noilor caracteristici ale arhitecturii și noilor funcționalități ale rețelelor 5G; |
| --- | --- |

—

o sensibilitate sporită datorată noilor caracteristici ale arhitecturii și noilor funcționalități ale rețelelor 5G;

| — | riscuri legate de dependența operatorilor de rețele mobile față de furnizori, cu o creștere a numărului de căi de atac care pot fi exploatate de factorii de amenințare; |
| --- | --- |

—

riscuri legate de dependența operatorilor de rețele mobile față de furnizori, cu o creștere a numărului de căi de atac care pot fi exploatate de factorii de amenințare;

| — | relevanța profilului de risc al furnizorilor individuali pentru posibilele interferențe din afara UE; |
| --- | --- |

—

relevanța profilului de risc al furnizorilor individuali pentru posibilele interferențe din afara UE;

| — | creșterea riscurilor care decurg dintr-o dependență puternică de furnizori pentru eventualele întreruperi ale aprovizionării cauzate de tensiuni comerciale sau de altă natură; |
| --- | --- |

—

creșterea riscurilor care decurg dintr-o dependență puternică de furnizori pentru eventualele întreruperi ale aprovizionării cauzate de tensiuni comerciale sau de altă natură;

| — | amenințări la adresa disponibilității și integrității rețelelor în materie de securitate, confidențialitate și protecție a datelor cu caracter personal. |
| --- | --- |

—

amenințări la adresa disponibilității și integrității rețelelor în materie de securitate, confidențialitate și protecție a datelor cu caracter personal.

| 2.10. | Toate aceste provocări creează o nouă paradigmă de securitate care necesită reevaluarea actualului cadru de politică și de securitate aplicabil sectorului 5G și ecosistemului acestuia și impune statelor membre să adopte măsurile necesare de atenuare a riscurilor. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | La 21 noiembrie 2019, ENISA a publicat un raport intitulat „Situația amenințărilor în cazul rețelelor 5G” în care și-a prezentat propriile evaluări privind amenințările legate de a cincea generație de rețele de telecomunicații mobile și care a completat raportul statelor membre ale UE. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | La 29 ianuarie 2020, Grupul de cooperare NIS a publicat „Securitatea cibernetică a rețelelor 5G – setul de instrumente al UE cu măsuri de atenuare a riscurilor” (11), cu un set comun de eventuale măsuri care pot atenua principalele riscuri legate de securitatea cibernetică asociate rețelelor 5G și care pot oferi orientări pentru selectarea măsurilor care ar trebui să constituie o prioritate în planurile de atenuare a riscurilor la nivel național și la nivelul UE. În aceeași zi, CE a adoptat o comunicare în sprijinul setului de instrumente (12), care face obiectul prezentului aviz. |
| --- | --- |

2.12.

| 2.13. | Principalele părți interesate de infrastructura de rețea 5G sunt:






  — | cetățenii, consumatorii și utilizatorii finali ai tehnologiei 5G; |
| --- | --- | --- |

2.13.

—

cetățenii, consumatorii și utilizatorii finali ai tehnologiei 5G;

| — | operatorii de rețele mobile (MNO): entități care furnizează servicii de rețea mobilă utilizatorilor, care își gestionează rețeaua proprie cu ajutorul terților; |
| --- | --- |

—

operatorii de rețele mobile (MNO): entități care furnizează servicii de rețea mobilă utilizatorilor, care își gestionează rețeaua proprie cu ajutorul terților;

| — | furnizorii operatorilor de rețele mobile: entități care furnizează servicii sau infrastructuri către operatorii de rețele mobile pentru a-și construi și/sau gestiona rețelele proprii. Această categorie include: producători de echipamente de telecomunicații; alți furnizori ai unor terți, cum ar fi furnizorii de infrastructură cloud, integratori de sisteme, contractanți de servicii de securitate și întreținere, producători de echipamente de transmisie; |
| --- | --- |

—

furnizorii operatorilor de rețele mobile: entități care furnizează servicii sau infrastructuri către operatorii de rețele mobile pentru a-și construi și/sau gestiona rețelele proprii. Această categorie include: producători de echipamente de telecomunicații; alți furnizori ai unor terți, cum ar fi furnizorii de infrastructură cloud, integratori de sisteme, contractanți de servicii de securitate și întreținere, producători de echipamente de transmisie;

| — | producătorii de dispozitive conectate și respectivii furnizorii de servicii: entități care furnizează obiecte sau servicii care se vor conecta la rețelele 5G (de exemplu, telefoane inteligente, vehicule conectate, e-sănătate) și componente ale serviciilor conexe găzduite în planul de control 5G, astfel cum este definit în arhitectura bazată pe servicii sau pe procesarea mobilă la margine (Mobile Edge Computing); |
| --- | --- |

—

producătorii de dispozitive conectate și respectivii furnizorii de servicii: entități care furnizează obiecte sau servicii care se vor conecta la rețelele 5G (de exemplu, telefoane inteligente, vehicule conectate, e-sănătate) și componente ale serviciilor conexe găzduite în planul de control 5G, astfel cum este definit în arhitectura bazată pe servicii sau pe procesarea mobilă la margine (Mobile Edge Computing);

| — | alte părți interesate, inclusiv furnizorii de servicii și de conținut. |
| --- | --- |

—

alte părți interesate, inclusiv furnizorii de servicii și de conținut.

Toate aceste părți interesate sunt actori importanți în materie de securitate, atât în ceea ce privește contribuția la securitatea cibernetică a rețelelor 5G, cât și ca posibile puncte de intrare sau vectori de atac. Prin urmare, este important să se evalueze riscurile asociate poziției lor în ecosistemul 5G.

| 2.14. | Principalele categorii tradiționale de amenințări sunt legate de compromisul în materie de confidențialitate, integritate și disponibilitate. Mai precis, s-a constatat că o serie de scenarii de amenințare care vizează rețelele 5G privesc în special:






  — | întreruperea rețelei locale sau globale 5G (disponibilitate); |
| --- | --- | --- |

2.14.

—

întreruperea rețelei locale sau globale 5G (disponibilitate);

| — | spionajul în domeniul traficului de date în cadrul infrastructurii rețelei 5G (confidențialitate); |
| --- | --- |

—

spionajul în domeniul traficului de date în cadrul infrastructurii rețelei 5G (confidențialitate);

| — | modificarea sau redirecționarea schimbului de date în cadrul infrastructurii rețelei 5G (integritate și/sau confidențialitate); |
| --- | --- |

—

modificarea sau redirecționarea schimbului de date în cadrul infrastructurii rețelei 5G (integritate și/sau confidențialitate);

| — | distrugerea sau modificarea altor infrastructuri sau sisteme de informații digitale prin intermediul rețelelor 5G (integritate și/sau disponibilitate). |
| --- | --- |

—

distrugerea sau modificarea altor infrastructuri sau sisteme de informații digitale prin intermediul rețelelor 5G (integritate și/sau disponibilitate).

| 2.15. | Amenințările prezentate de state sau de factori sprijiniți de stat sunt percepute ca având cea mai mare importanță, deoarece reprezintă de fapt cei mai serioși și mai probabili factori de amenințare, întrucât pot avea motivații, intenții și, mai presus de toate, capacitatea de a conduce atacuri persistente și sofisticate asupra securității rețelelor 5G.
  Deși multe dintre aceste vulnerabilități nu sunt specifice rețelelor 5G, este probabil ca numărul și anvergura lor să crească odată cu rețeaua 5G, din cauza nivelului mai ridicat de complexitate a tehnologiei și a dependenței tot mai mari a economiilor și societăților de această infrastructură. |
| --- | --- |

2.15.

Deși multe dintre aceste vulnerabilități nu sunt specifice rețelelor 5G, este probabil ca numărul și anvergura lor să crească odată cu rețeaua 5G, din cauza nivelului mai ridicat de complexitate a tehnologiei și a dependenței tot mai mari a economiilor și societăților de această infrastructură.

| 2.16. | În special, întrucât rețelele 5G se vor baza în mare parte pe software, principalele deficiențe în materie de securitate, cum ar fi cele rezultate din procesele insuficiente de dezvoltare a software-ului de către furnizorii de echipamente, ar putea facilita actorilor introducerea în mod intenționat a unor „uși secrete” (backdoors) în produse, care ar deveni și mai dificil de detectat. Acest lucru poate crește posibilitatea ca exploatarea acestora să aibă un impact negativ deosebit de grav și de răspândit. Având în vedere faptul că problemele de securitate cibernetică în ceea ce privește tehnologia 4G nu au fost încă rezolvate pe deplin, problemele legate de tehnologia 5G ar putea crește exponențial. |
| --- | --- |

2.16.

| 2.17. | Există, de asemenea, vulnerabilități legate de proces sau de configurare care trebuie luate în considerare:






  — | lipsa de personal specializat și instruit pentru protejarea, monitorizarea și întreținerea rețelelor 5G; |
| --- | --- | --- |

2.17.

—

lipsa de personal specializat și instruit pentru protejarea, monitorizarea și întreținerea rețelelor 5G;

| — | lipsa unor controale de securitate interne adecvate, a unor practici de monitorizare, a unor sisteme de management al securității, precum și existența unor practici ineficiente de gestionare a riscurilor; |
| --- | --- |

—

lipsa unor controale de securitate interne adecvate, a unor practici de monitorizare, a unor sisteme de management al securității, precum și existența unor practici ineficiente de gestionare a riscurilor;

| — | deficiențe legate de procedurile de securitate sau de întreținere operațională, cum ar fi actualizarea și depanarea de software în rețelele 5G; |
| --- | --- |

—

deficiențe legate de procedurile de securitate sau de întreținere operațională, cum ar fi actualizarea și depanarea de software în rețelele 5G;

| — | nerespectarea standardelor 3GPP sau aplicarea incorectă a standardelor; |
| --- | --- |

—

nerespectarea standardelor 3GPP sau aplicarea incorectă a standardelor;

| — | deficiențe de proiectare sau de arhitectură a rețelei, inclusiv lipsa unor mecanisme eficiente de urgență și de continuitate, o configurație inadecvată sau incorectă, de exemplu în ceea ce privește virtualizarea sau drepturile de administrare ori de acces; |
| --- | --- |

—

deficiențe de proiectare sau de arhitectură a rețelei, inclusiv lipsa unor mecanisme eficiente de urgență și de continuitate, o configurație inadecvată sau incorectă, de exemplu în ceea ce privește virtualizarea sau drepturile de administrare ori de acces;

| — | criterii inadecvate pentru accesul local și de la distanță la componentele rețelei; |
| --- | --- |

—

criterii inadecvate pentru accesul local și de la distanță la componentele rețelei;

| — | cerințe de securitate insuficiente în procesul de aprovizionare: această vulnerabilitate poate lua forma unor strategii inadecvate de selectare a furnizorilor sau a lipsei de prioritizare a securității în raport cu alte aspecte. |
| --- | --- |

—

cerințe de securitate insuficiente în procesul de aprovizionare: această vulnerabilitate poate lua forma unor strategii inadecvate de selectare a furnizorilor sau a lipsei de prioritizare a securității în raport cu alte aspecte.

| 2.18. | Profilurile de risc ale furnizorilor individuali trebuie evaluate pe baza mai multor factori, dintre care amintim în special: posibilitatea ca furnizorul să fie supus unor interferențe din partea unei țări din afara UE, interferențe facilitate de legăturile puternice dintre furnizor și guvernul unei țări terțe; legislația țării terțe, în special în cazul în care nu există controale și un echilibru legislativ sau democratic și, drept urmare, filialele societăților care operează în UE ar putea fi descurajate să respecte legislația europeană, ori în lipsa acordurilor privind securitatea sau protecția datelor între UE și țara terță în cauză; caracteristicile acționariatului furnizorului; capacitatea țării terțe de a exercita orice formă de presiune, inclusiv în raport cu locul de producție a echipamentului; calitatea generală a produselor și practicile de securitate cibernetică ale furnizorului, inclusiv gradul de control asupra lanțului său de aprovizionare și prioritizarea adecvată a practicilor în materie de securitate. |
| --- | --- |

2.18.

| 2.19. | Statele membre au convenit să garanteze măsuri prevăzute pentru a răspunde în mod adecvat și proporțional la riscurile identificate în prezent și la cele viitoare. În special, au convenit să garanteze că ar fi în măsură să impună restricții, interdicții și/sau cerințe sau condiții specifice, urmând o abordare bazată pe riscuri, pentru furnizarea, distribuția și exploatarea echipamentelor de rețea 5G. |
| --- | --- |

2.19.

| 2.20. | În acest sens, statele membre ar trebui să garanteze:






  — | consolidarea cerințelor în materie de securitate pentru operatorii de rețele mobile, cum ar fi controlul strict al accesului, norme privind operarea și monitorizarea în condiții de securitate, limitarea externalizării anumitor funcții; |
| --- | --- | --- |

2.20.

—

consolidarea cerințelor în materie de securitate pentru operatorii de rețele mobile, cum ar fi controlul strict al accesului, norme privind operarea și monitorizarea în condiții de securitate, limitarea externalizării anumitor funcții;

| — | evaluări ale profilului de risc al furnizorilor pe baza unor criterii clare și obiective și, prin urmare, aplicarea restricțiilor relevante pe baza principiilor proporționalității și securității juridice în cazul furnizorilor considerați a prezenta un risc ridicat, inclusiv excluderile necesare pentru a atenua într-o manieră eficace riscurile, pentru activele-cheie definite ca fiind critice și sensibile în cadrul evaluării de risc, coordonată la nivelul UE; |
| --- | --- |

—

evaluări ale profilului de risc al furnizorilor pe baza unor criterii clare și obiective și, prin urmare, aplicarea restricțiilor relevante pe baza principiilor proporționalității și securității juridice în cazul furnizorilor considerați a prezenta un risc ridicat, inclusiv excluderile necesare pentru a atenua într-o manieră eficace riscurile, pentru activele-cheie definite ca fiind critice și sensibile în cadrul evaluării de risc, coordonată la nivelul UE;

| — | adoptarea de standarde de securitate și de bune practici recunoscute și puse în aplicare la nivel mondial, bazate pe consens; |
| --- | --- |

—

adoptarea de standarde de securitate și de bune practici recunoscute și puse în aplicare la nivel mondial, bazate pe consens;

| — | că fiecare operator dispune de o strategie adecvată care să promoveze existența mai multor furnizori pentru a evita sau a limita orice dependență majoră de un singur furnizor sau de furnizori cu profiluri de risc similare; |
| --- | --- |

—

că fiecare operator dispune de o strategie adecvată care să promoveze existența mai multor furnizori pentru a evita sau a limita orice dependență majoră de un singur furnizor sau de furnizori cu profiluri de risc similare;

| — | controlul strict al accesului și gestionarea, exploatarea și monitorizarea în condiții de securitate a rețelei cu utilizarea certificării pentru componentele și/sau procesele rețelei 5G; Această strategie trebuie să se bazeze pe o analiză a riscurilor realizată de statele membre și de operatori, astfel încât alegerea unei strategii bazate pe mai mulți furnizori să nu ducă la creșterea nivelului de risc pentru rețeaua operatorului; |
| --- | --- |

—

controlul strict al accesului și gestionarea, exploatarea și monitorizarea în condiții de securitate a rețelei cu utilizarea certificării pentru componentele și/sau procesele rețelei 5G; Această strategie trebuie să se bazeze pe o analiză a riscurilor realizată de statele membre și de operatori, astfel încât alegerea unei strategii bazate pe mai mulți furnizori să nu ducă la creșterea nivelului de risc pentru rețeaua operatorului;

| — | un echilibru adecvat al furnizorilor la nivel național și să evite dependența de furnizori considerați ca prezentând un risc ridicat, inclusiv prin promovarea unei mai mari interoperabilități a echipamentelor; |
| --- | --- |

—

un echilibru adecvat al furnizorilor la nivel național și să evite dependența de furnizori considerați ca prezentând un risc ridicat, inclusiv prin promovarea unei mai mari interoperabilități a echipamentelor;

| — | menținerea unui lanț de aprovizionare 5G divers și durabil, astfel încât să se evite dependența pe termen lung, utilizând pe deplin instrumentele UE pentru examinarea investițiilor străine directe, precum și instrumentele de apărare comercială, normele în materie de concurență și normele UE în materie de achiziții; |
| --- | --- |

—

menținerea unui lanț de aprovizionare 5G divers și durabil, astfel încât să se evite dependența pe termen lung, utilizând pe deplin instrumentele UE pentru examinarea investițiilor străine directe, precum și instrumentele de apărare comercială, normele în materie de concurență și normele UE în materie de achiziții;

| — | consolidarea capacităților interne ale UE pentru tehnologiile 5G și post-5G, prin utilizarea programelor și a finanțării relevante ale UE, coordonarea între statele membre în standardizare, prin consolidarea capacităților de „testare” și „audit”, pentru a atinge obiective de securitate specifice și pentru dezvoltarea unui (unor) sistem(e) de certificare relevant(e) la nivelul UE, în conformitate cu Legea privind securitatea cibernetică, precum și promovarea interoperabilității. |
| --- | --- |

—

consolidarea capacităților interne ale UE pentru tehnologiile 5G și post-5G, prin utilizarea programelor și a finanțării relevante ale UE, coordonarea între statele membre în standardizare, prin consolidarea capacităților de „testare” și „audit”, pentru a atinge obiective de securitate specifice și pentru dezvoltarea unui (unor) sistem(e) de certificare relevant(e) la nivelul UE, în conformitate cu Legea privind securitatea cibernetică, precum și promovarea interoperabilității.

| 2.21. | Astfel cum a subliniat CE în repetate rânduri, piața internă europeană este și rămâne deschisă celor care doresc să vină în Europa, cu condiția ca toți să respecte reguli clare și stricte, bazate pe criterii obiective. |
| --- | --- |

2.21.

| 2.22. | La 6 iunie 2020, Consiliul a subliniat importanța consolidării suveranității și a cooperării digitale în UE, precum și crearea de sinergii prin intermediul programelor UE, cum ar fi Mecanismul pentru interconectarea Europei și programul Europa digitală, cu dezvoltarea competențelor digitale și dezvoltarea economiei datelor și, de asemenea, a subliniat importanța inteligenței artificiale și a securității cibernetice, sectorul digital având un rol activ în realizarea obiectivelor Pactului verde. |
| --- | --- |

2.22.

3.   Comunicarea Comisiei

| 3.1. | Ca răspuns la setul de instrumente de securitate 5G al Grupului de cooperare NIS, CE:






  — | își va spori eforturile, conform solicitărilor formulate de statele membre, pentru a asigura securitatea infrastructurii 5G și a lanțului de aprovizionare, utilizând – dacă este cazul – toate instrumente pe care le are la dispoziție; |
| --- | --- | --- |

3.1.

—

își va spori eforturile, conform solicitărilor formulate de statele membre, pentru a asigura securitatea infrastructurii 5G și a lanțului de aprovizionare, utilizând – dacă este cazul – toate instrumente pe care le are la dispoziție;

| — | invită statele membre și instituțiile să asigure punerea în aplicare a unor strategii eficiente de atenuare a riscurilor, să adopte măsuri suplimentare de coordonare la nivelul UE pentru o abordare concertată a securității cibernetice a rețelelor 5G; |
| --- | --- |

—

invită statele membre și instituțiile să asigure punerea în aplicare a unor strategii eficiente de atenuare a riscurilor, să adopte măsuri suplimentare de coordonare la nivelul UE pentru o abordare concertată a securității cibernetice a rețelelor 5G;

| — | invită statele membre să pună în aplicare ansamblul de măsuri recomandate în concluziile documentului privind setul de instrumente și să întocmească un raport comun cu privire la punerea în aplicare, în timp ce Grupul de cooperare NIS va continua să depună eforturi pentru a sprijini punerea în aplicare a pachetului de instrumente; |
| --- | --- |

—

invită statele membre să pună în aplicare ansamblul de măsuri recomandate în concluziile documentului privind setul de instrumente și să întocmească un raport comun cu privire la punerea în aplicare, în timp ce Grupul de cooperare NIS va continua să depună eforturi pentru a sprijini punerea în aplicare a pachetului de instrumente;

| — | în domeniile sale de competență, prevede acțiuni pentru apărarea securității cibernetice a rețelelor 5G și asigurarea unui lanț valoric diversificat în domeniul 5G, standardizarea tehnică și certificarea, investițiile străine directe, apărarea comercială și concurența, achizițiile publice și diplomația cibernetică, precum și programe proprii și fonduri relevante în special pentru cercetare și inovare, coeziune și dezvoltare. |
| --- | --- |

—

în domeniile sale de competență, prevede acțiuni pentru apărarea securității cibernetice a rețelelor 5G și asigurarea unui lanț valoric diversificat în domeniul 5G, standardizarea tehnică și certificarea, investițiile străine directe, apărarea comercială și concurența, achizițiile publice și diplomația cibernetică, precum și programe proprii și fonduri relevante în special pentru cercetare și inovare, coeziune și dezvoltare.

4.   Observații generale

| 4.1. | CESE este convins că noile tehnologii 5G pot transforma modul în care interacționăm cu lumea, oferind oportunități pentru noi aplicații, modele de afaceri, noi stiluri de viață, fabrici inteligente, o mai mare productivitate și noi servicii de calitate pentru cetățeni, deschizând calea către tehnologii revoluționare, cum ar fi vehiculele automatizate și sistemele avansate de producție și distribuție și permițând, de asemenea, interconectarea a mii și mii de dispozitive care ar trebui să facă parte din activitatea noastră zilnică ca parte a internetului obiectelor. Cu toate acestea, CESE se așteaptă ca CE să intensifice studiile de impact și fezabilitate și analiza cost-beneficiu a tehnologiei 5G comparativ cu utilizarea tehnologiei 4G sau a telecomunicațiilor prin fibră optică. CESE consideră că este esențial ca tehnologia 5G să fie orientată spre o mai bună utilizare circulară a resurselor și spre reducerea amprentei ridicate de CO2 legate de energie. CESE subliniază importanța abordării schimbărilor structurale sociale prin consolidarea unei tranziții echitabile și ușoare și prin abordarea lacunelor în materie de competențe, pentru a crea locuri de muncă mai bine plătite, flexibile și cu înaltă calificare. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Această amenințare triplă – pandemii necontrolate, măsuri insuficiente de politică economică și „lebede negre” geopolitice – ar putea împinge economia globală într-o depresiune persistentă și ar putea provoca colapsul pieței financiare și fuga capitalurilor chiar în momentul în care toate componentele societății europene devin tot mai conștiente că, pentru o dezvoltare economică durabilă și pentru revoluția digitală la care asistăm în prezent – tehnologia 5G reprezentând unul dintre principalele instrumente ale acesteia – trebuie utilizate modalități care să vizeze simultan suveranitatea tehnologică, o productivitate sporită și utilizarea mai eficientă a resurselor, acest lucru fiind posibil cu sprijinul unui cadru juridic, de reglementare și economico-financiar adecvat. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | CESE îndeamnă instituțiile UE și statele membre să finalizeze piața unică digitală, inclusiv dezvoltarea capacităților de integrare și de utilizare a serviciilor 5G, pentru a apăra și a îmbunătăți competitivitatea industriilor europene; solicită CE să monitorizeze îndeaproape progresele în implementarea și utilizarea efectivă a rețelelor 5G și invită statele membre să accelereze în continuare procesul, ținând seama de toate aspectele legate de securitate și siguranță, inclusiv de aspectele privind impactul tehnologiilor 5G asupra sănătății populației și ecosistemelor vii, impactul socioeconomic și cel asupra concurenței, impactul educativ și de formare, garantarea respectării drepturilor fundamentale, precum dreptul de proprietate sau dreptul la viața privată și la securitatea datelor cu caracter personal. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | CESE solicită ca UE să devină lider mondial pentru următoarea generație de tehnologie mobilă 5G, cu o infrastructură digitală sigură, ca un element constitutiv solid al unei noi strategii industriale moderne a Europei, printr-o schimbare radicală a conectivității mobile și cu un potențial dinamic enorm de a crește productivitatea și de a dezvolta economia și serviciile pentru cetățeni, de a spori bunăstarea acestora și de a consolida protecția climei și a mediului, aducând UE în poziția de lider în revoluția 5G. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Având în vedere că securitatea cibernetică și securitatea națională sunt legate în mod indisolubil, CESE consideră că orice decizie privind securitatea națională a unui stat membru al UE trebuie adoptată în contextul UE, iar evaluările netehnice trebuie aplicate în mod obiectiv pe baza criteriilor de evaluare a riscurilor definite la nivel european, necesare pentru a asigura un mediu de reglementare previzibil și armonizat în întreaga Europă, care să asigure deplina interoperabilitate. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | CESE consideră că modul de comunicare și calitatea informațiilor – așa-numitul efect de încadrare, efect contextual sau poziție relevantă (salience) – influențează în mod semnificativ opțiunile de comportament ale destinatarilor. Obiectivul de promovare a emancipării consumatorilor se reflectă, prin urmare, în identificarea instrumentelor de educare și de consolidare a capacităților, pentru ca ei să devină actori activi pe piața digitală. CESE recunoaște necesitatea de a furniza cetățenilor informații actualizate și corecte cu privire la beneficiile și riscurile asociate tehnologiei 5G, pe baza consensului vastei majorități a comunității științifice, subliniind aspectele asupra cărora un astfel de consens este incert. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | CESE are convingerea că accesul la piața digitală europeană trebuie să rămână în continuare liber pentru orice întreprindere, fără discriminare, dar cu respectarea unui cadru de reglementare european, a unor standarde și a unor criterii de evaluare și de siguranță ferme și clare, care pun în centrul strategiei europene redresarea și relansarea suveranității sale tehnologice europene. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Deși printre cei cinci furnizori principali de infrastructură se numără doi furnizori europeni, doi din China și unul din Coreea (13), nicio întreprindere europeană mare nu se numără printre primele producătoare de aparatură și circuite integrate (chipset) 5G; CESE are convingerea că trebuie să se garanteze existența mai multor furnizori, dintre care cel puțin unul european, și un cadru de interoperabilitate și de fungibilitate deplină a componentelor de hardware și software, pentru a asigura, de asemenea, suveranitatea tehnologică europeană deplină în cadrul unei cooperări internaționale puternice și al unei reciprocități depline în ceea ce privește deschiderea, accesul și funcționarea piețelor. Această diversificare se poate aplica atât timp cât este posibilă interoperabilitatea serviciilor, iar riscurile la adresa securității cibernetice nu cresc ca urmare a diversității. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | CESE consideră că este esențial ca Europa să urmărească autonomia și independența în acest domeniu pe termen mediu, sprijinind cu fermitate cercetarea și pluralitatea întreprinderilor europene. CESE salută setul de măsuri convenit de statele membre pentru a aborda riscurile la adresa securității (securitate și siguranță) asociate introducerii tehnologiei 5G și identificate deja de evaluarea europeană. Cu toate acestea, consideră că limitele stricte și sigure de expunere la câmpurile electromagnetice recomandate la nivelul UE și bazate pe recomandările actualizate ale Comisiei internaționale pentru protecția împotriva radiațiilor neionizante (ICNIRP), recunoscută de Organizația Mondială a Sănătății (OMS), ar trebui să se aplice tuturor benzilor de frecvență prevăzute pentru rețelele 5G (14): limitele ICNIRP se bazează pe principiul precauției, deoarece sunt de 50 de ori mai mici decât nivelurile care au efect asupra sănătății publice, stabilite pe baza dovezilor științifice disponibile. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | Cu toate acestea, CESE ia notă de faptul că ICNIRP nu este recunoscută de către toate părțile, unii oameni de știință fiind în favoarea unor limite mult mai stricte de expunere a populației, în conformitate cu principiul ALARA (as low as reasonably achievable – nivelul cel mai scăzut posibil). Soluțiile care ar putea fi propuse pentru a completa infrastructura de comunicații 5G includ utilizarea conexiunilor pentru transmiterea de date fixe prin tehnologiile non-radio existente (cabluri Ethernet, fibre optice etc.) atunci când utilizarea este fixă (de exemplu, ATM uri, terminale bancare la punctele de desfacere, roboți industriali, roboți medicali controlați de la distanță etc.) și în cazul operatorilor care utilizează volume mari de date (furnizori de servicii digitale, companii/întreprinderi etc.); internetul obiectelor prezent în locuri fixe, nemobile (locuințe inteligente, orașe inteligente, senzori pentru echipamente de utilități publice etc.). |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | Comisia, PE, Consiliul, guvernele și parlamentele statelor membre trebuie să ofere un cadru democratic pentru consultare, în care aspectele științifice sau tehnologice, garanțiile legale și răspunsurile instituțiilor competente la întrebările societății civile să poată fi prezentate publicului. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | În opinia CESE, ar trebui să se pună un accent mai mare pe instrumentele pentru utilizatori, cetățeni și organizațiile relevante ale societății civile, care sunt limitate și lipsite de eficiență, dincolo de accentul pus pe măsurile adecvate privind puterea autorităților naționale de reglementare și rolul operatorilor de telecomunicații. |
| --- | --- |

4.12.

| 4.13. | CESE a recunoscut (15) existența problemei legate de hipersensibilitatea electromagnetică și și-a exprimat îngrijorarea, considerând încurajatoare eforturile considerabile depuse în cercetare pentru înțelegerea problemei și a cauzelor ei și îndemnând CE să își continue lucrările în acest domeniu. |
| --- | --- |

4.13.

| 4.14. | În opinia CESE, credibilitatea furnizorilor de servicii de telecomunicații și aplicații 5G este esențială, având în vedere că gestionarea informațiilor pe internet stă la baza serviciilor de date agregate care sunt colectate și prelucrate de utilizatori prin mecanisme tehnologice, legale și fiscale, precum și creând legături directe între obiecte, mașini și algoritmi. |
| --- | --- |

4.14.

| 4.15. | CESE a propus (16) să se treacă de la conceptul de proprietate asupra datelor la o definire a drepturilor persoanelor fizice și juridice în materie de date. Consumatorii ar trebui să dețină controlul asupra datelor produse de aparatele conectate, astfel încât să li se asigure dreptul la viața privată prin accesibilitate, interoperabilitate și transferul datelor, asigurând în același timp o protecție adecvată a acestora și a vieții private, precum și condiții echitabile de concurență și o gamă mai largă de opțiuni pentru consumatori. |
| --- | --- |

4.15.

| 4.16. | Regulamentul general privind protecția datelor (RGPD) ar trebui completat cu orientări clare de aplicare, pentru a obține o aplicare uniformă și un nivel ridicat de protecție a datelor și a consumatorilor, având în vedere interconectarea mașinilor și a obiectelor și ar trebui să se revizuiască normele privind răspunderea civilă și asigurarea produselor, pentru a le adapta unei situații în care deciziile vor fi luate tot mai mult de software într-un cadru de securitate deplină. |
| --- | --- |

4.16.

| 4.17. | CESE consideră că este esențial ca statele membre să respecte recomandările strategice și tehnice prezente în setul de instrumente ale UE, evitând elaborarea unor abordări naționale specifice, cum ar fi testele și certificările suplimentare care ar conduce la fragmentarea pieței, la întârzieri în implementarea tehnologiilor și la neconcordanțe între piețe, cu riscul de a submina încrederea în sistemele de testare și certificare. |
| --- | --- |

4.17.

| 4.18. | CESE consideră că este esențial să se recurgă la standarde globale, cu un sprijin european sporit, și, de asemenea, la cele mai bune practici comune și recunoscute, pentru a permite gestionarea eficientă a amenințărilor, a genera economii de scară, a evita fragmentarea și a asigura interoperabilitatea sistemelor europene. Dezbaterile privind standardele tehnice reprezintă o clarificare necesară care le va permite întreprinderilor să concureze din nou și să desfășoare aceste activități fundamentale care permit implementarea tehnologiilor avansate, precum rețelele 5G și inteligența artificială (IA), pe toate piețele. |
| --- | --- |

4.18.

| 4.19. | În special, CESE consideră că este esențial să se asigure evaluări ale profilului de risc al furnizorilor și să se aplice restricții relevante privind furnizorii considerați a prezenta un risc ridicat, inclusiv excluderile necesare, pentru a reduce în mod eficient riscurile și a defini responsabilitățile, în cazul activelor-cheie definite ca fiind critice și sensibile în cadrul evaluării de risc coordonate la nivelul UE. |
| --- | --- |

4.19.

| 4.20. | CESE consideră că este important să crească investițiile operatorilor și ale furnizorilor în noi funcții tehnice de securitate, investiții care trebuie să poată avea loc în paralel cu capacitatea pieței de a recunoaște și de a răsplăti toate acele inițiative care vizează creșterea securității și a rezilienței sistemelor. O mai mare vizibilitate a investițiilor în securitate ar putea introduce noi elemente de recompensare pe piață. |
| --- | --- |

4.20.

| 4.21. | CESE sprijină ferm intervențiile comune de sprijinire a dezvoltării industriale și de implementare a rețelelor 5G: evaluarea potențialelor lacune sau disfuncționalități ale pieței de-a lungul lanțului valoric 5G, care ar justifica intervenții punctuale în cadrul următorului buget pe termen lung sau un posibil proiect de interes european comun privind securitatea cibernetică 5G (securitate și siguranță). |
| --- | --- |

4.21.

| 4.22. | CESE subliniază că, deși infrastructura digitală s-a dovedit a fi rezistentă și robustă în timpul crizei provocate de pandemia de COVID-19, sunt necesare investiții suplimentare în infrastructura 5G, pentru a depăși decalajul digital care încă există și care poate restricționa accesul cetățenilor la e-sănătate, învățarea online și munca de la distanță. |
| --- | --- |

4.22.

| 4.23. | În ceea ce privește diplomația tehnologică, CESE consideră că este esențial ca UE să asigure condiții mai echilibrate și reciproce pentru schimburi economice și investiții, în special în ceea ce privește accesul întreprinderilor pe piață, subvențiile, achizițiile publice, transferurile de tehnologie, proprietatea industrială și standardele sociale și de mediu, în special în prezența „rivalilor sistemici care promovează modele alternative de guvernanță”, încurajând în același timp concurența deplină și inovarea tehnică pe piață. |
| --- | --- |

4.23.

| 4.24. | CESE susține cu fermitate necesitatea menținerii unui lanț de aprovizionare 5G divers și durabil, astfel încât să se evite dependența pe termen lung, prevăzând prezența mai multor furnizori într-un cadru de fungibilitate și interoperabilitate și, de asemenea, consolidând în continuare – în cadrul financiar 2021-2027 – programele și acțiunile de ameliorare a capacităților și suveranitatea tehnologică europeană 5G și post 5G. |
| --- | --- |

4.24.

| 4.25. | În contextul Planului de redresare pentru Europa, adoptat la 27 mai 2020, indicele economiei și societății digitale pentru 2020 (DESI) va furniza informații cu privire la analiza specifică fiecărei țări în sprijinul recomandărilor digitale ale semestrului european. Acest lucru va ajuta statele membre să stabilească și să acorde prioritate nevoilor lor în materie de reformă și investiții, facilitând astfel accesul la instrumentul de redresare și reziliență în valoare de 560 de miliarde EUR. Instrumentul va oferi statelor membre fonduri pentru ca economiile lor să devină mai reziliente și pentru a garanta că investițiile și reformele vor sprijini tranziția ecologică și digitală. Întrucât pandemia a avut un impact semnificativ asupra fiecăreia dintre cele cinci dimensiuni ale DESI, concluziile din 2020 pentru rețeaua 5G ar trebui interpretate în contextul numeroaselor măsuri adoptate de Comisie și de statele membre pentru gestionarea crizei și sprijinirea redresării. |
| --- | --- |

4.25.

Bruxelles, 16 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  Articolul 168 alineatul (1) din TFUE – „Acțiunea Uniunii, care completează politicile naționale [...]”.

1

(2)  COM(2016) 587.

2

(3)  COM(2016) 590.

3

(4)  COM(2016) 591.

4

(5)  COM(2016) 176.

5

(6)  COM(2016) 589.

6

(7)  COM(2016) 588.

7

(8)  JO C 125, 21.4.2017, p. 74.

8

(9)  Recomandarea (UE) 2019/534 a Comisiei din 26 martie 2019 – Securitatea cibernetică a rețelelor 5G (JO L 88, 29.3.2019, p. 42).

9

(10)  Directiva (UE) 2016/1148 a Parlamentului European și a Consiliului din 6 iulie 2016 privind măsuri pentru un nivel comun ridicat de securitate a rețelelor și a sistemelor informatice în Uniune.

10

(11)  https://ec.europa.eu/digital-single-market/en/news/cybersecurity-5 g-networks-eu-toolbox-risk-mitigating-measures

11

(12)  https://ec.europa.eu/digital-single-market/en/news/secure-5 g-deployment-eu-implementing-eu-toolbox-communication-commission

12

(13)  În prezent, cei cinci furnizori la nivel mondial sunt: Ericsson, Nokia, Huawei, ZTE, Samsung.

13

(14)  EP – E-003040/2019 – Răspuns din partea doamnei Kyriakides, în numele Comisiei Europene (17 ianuarie.2020).

14

(15)  JO C 242, 2.7.2015, p. 31.

15

(16)  JO C 353, 18.10.2019, p. 79.

16

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/290 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/290

---

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – O strategie europeană privind datele

[COM(2020) 66 final]

(2020/C 429/38)

| Raportor: | domnul Antonio GARCÍA DEL RIEGO |
| --- | --- |

Raportor:

domnul Antonio GARCÍA DEL RIEGO

| Sesizare | Comisia Europeană, 22.4.2020 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Decizia Biroului Comitetului | 18.2.2020 |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru transporturi, energie, infrastructură și societatea informațională |
| Data adoptării în secțiune | 23.7.2020 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 18.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri) | 216/0/2 |

Sesizare

Comisia Europeană, 22.4.2020

Temei juridic

Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Decizia Biroului Comitetului

18.2.2020

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru transporturi, energie, infrastructură și societatea informațională

Data adoptării în secțiune

23.7.2020

Data adoptării în sesiunea plenară

18.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului

(voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri)

216/0/2

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | CESE salută propunerea Comisiei referitoare la o strategie privind datele care stabilește ca prioritate schimbul de date la nivel transsectorial și îmbunătățirea utilizării, partajării, accesului și guvernanței datelor prin acțiuni legislative sectoriale specifice. O strategie ambițioasă în materie de date poate răspunde nevoii esențiale de a consolida capacitățile UE în domeniu. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | CESE sprijină propunerea Comisiei privind o concepție globală a arhitecturii UE a datelor, pentru a asigura respectarea în continuare a drepturilor persoanelor fizice în ceea ce privește utilizarea datelor lor, protecția și controlul lor asupra acestora, precum și conștientizarea lor, dar și abilitarea cetățenilor prin „spații ale datelor cu caracter personal”, cu garanții mai clare și consolidarea dreptului la portabilitate pentru persoane, în temeiul articolul 20 din Regulamentul general privind protecția datelor (RGPD) (1). |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | CESE solicită Comisiei să aplice o strategie mai clară, menită să promoveze cadrul său pentru date. Acesta ar trebui creat astfel încât să combine standarde înalte de protecție a datelor, schimbul intersectorial și responsabil al datelor, criterii clare pentru guvernanța specifică sectorului și un control mai mare al persoanelor fizice asupra datelor. CESE propune, de asemenea, să se clarifice mai mare bine abordarea finanțării strategiei și recomandă modalități de reducere a deficitului de competențe. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Comitetul este de părere că dezvoltarea unor platforme bazate pe date în Europa ar trebui să reflecte valorile europene, inclusiv prin punerea accentului asupra persoanelor. CESE consideră că abordarea actuală centrată pe consumator ar trebui să includă o abordare bazată pe controlul uman (human-in-command), care să integreze o dimensiune etică în utilizarea datelor. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Comitetul regretă că, la doi ani de la intrarea sa în vigoare, RGPD nu este pus în aplicare în mod corespunzător și continuă să existe discrepanțe. Comisia ar trebui să rezolve aceste probleme, inclusiv prin stimularea statelor membre, pentru garanta că cetățenii din întreaga UE pot beneficia pe deplin de drepturile lor. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | CESE este de părere că finalizarea pieței unice reprezintă o prioritate esențială pentru ca spațiile comune de date să funcționeze. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Având în vedre faptul că datele partajate sunt sensibile, Comitetul insistă asupra necesității de a asigura confidențialitatea datelor privind viața privată a persoanelor, prin intermediul unor mecanisme de acord, control, sancționare și supraveghere și de a face astfel încât datele să fie anonimizate (fără a putea fi de-anonimizate). |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | CESE recomandă Comisiei să definească în strategie opțiunea pe care o recomandă pentru conceptul de proprietate a datelor. Dezbaterile juridice aflate în desfășurare creează, în prezent, incertitudini cu privire la ce anume pot solicita persoanele. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | CESE pledează pentru un dialog mai susținut cu societatea civilă și reamintește necesitatea de a oferi IMM-urilor orientări mai clare privind mecanismele de schimb de date, întrucât ambele aspecte vor fi esențiale pentru o participare largă la spațiile de date. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | CESE reiterează că o piață unică pentru date ar trebui să garanteze că datele cu caracter personal nu sunt supuse acelorași norme care se aplică bunurilor și serviciilor, și anume că acestea nu ajung treptat să fie considerate ca date fără caracter personal (2). |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Comisia ar trebui să se asigure că cadrul juridic permite acces egal la date tuturor întreprinderilor, mari sau mici, și abordează puterea de piață a platformelor dominante. În general, Comisia ar trebui să prezinte o propunere mult mai clară și mai concretă în ceea ce privește controalele și guvernanța spațiilor de date, inclusiv modul în care părțile interesate vor face schimb de date. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | CESE subliniază că este esențial să se abordeze impactul produselor personalizate asupra persoanelor fizice (precum discriminarea) și al schimbului de date privind întreprinderile. Cadrul ar trebui să impună standarde înalte de securitate și drepturi de proprietate intelectuală. Datele deduse ar trebui să fie protejate și să nu fie supuse obligației de acces și de transfer. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | CESE insistă asupra necesității urgente de a îmbunătăți competențele și alfabetizarea digitală prin educație și formare, inclusiv prin valorificarea Cadrului competențelor digitale și prin încurajarea statelor membre să îmbunătățească învățarea pe tot parcursul vieții pentru competențele care vor fi cele mai căutate, la toate nivelurile de educație (3). Acest lucru va garanta că persoanele devin actori implicați în utilizarea datelor, cu o mai bună conștientizare și au un control mai bun asupra datelor lor, aplicațiilor cu volume mari de date și guvernanței datelor, precum și că vor înțelege mediul digital în care evoluează și riscurile asociate (de exemplu, personalizarea) (4). |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | CESE invită Comisia să clarifice și să consolideze rolul autorităților competente, al organizațiilor de protecție a consumatorilor și al organismelor independente, aspect relevant pentru guvernanța inițiativelor sectoriale, și să asigure respectarea normelor de către întreprinderi, precum și orientări, consiliere și formare pentru utilizatori. |
| --- | --- |

1.14.

2.   Observații generale: Strategia potrivită privind datele

| 2.1. | CESE susține accentul pus de Comisie pe date, care sunt esențiale în viața persoanelor și în activitățile comerciale. Digitalizarea și îmbunătățirile tehnologice au mărit domeniul de aplicare și frecvența datelor generate și au facilitat stocarea, prelucrarea, analiza și transferul datelor. Serviciile bazate pe date sporesc confortul clienților și răspund așteptărilor acestora, îmbunătățind procesele industriale existente. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | CESE este de acord că inovarea bazată pe date este un factor esențial al creșterii economice și al competitivității europene și că rolul său este limitat de lipsa disponibilității datelor industriale și de la nivel de utilizator pentru UE. CESE este de acord cu propunerea Comisiei de a aborda această problemă și de a îmbunătăți utilizarea transsectorială a datelor, partajarea lor și accesul la ele prin intermediul unor spații comune de date, cu respectarea strictă a standardelor RGPD, cu un set comun de norme și standarde tehnice și juridice și prin măsuri complementare. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | CESE consideră că Strategia privind datele va fi esențială în sprijinirea suveranității tehnologice pentru a garanta schimbul de date și accesul la date sigure și securizate, a consolida controlul europenilor asupra datelor lor și a genera beneficii pentru persoane și întreprinderi. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | CESE este de acord cu faptul că o abordare sectorială a accesului la date este cea mai adecvată pentru a găsi soluții specifice care pot aborda aspectele specifice ale fiecărui sector și disfuncționalitățile pieței, oferind în același timp cele mai solide garanții pentru protecția consumatorilor (5). |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | CESE împărtășește preocupările Comisiei cu privire la faptul că capacitatea UE de a mobiliza și a face schimb de date este limitată de problemele semnificative de interoperabilitate cu care se confruntă sistemele de informații. Criza provocată de pandemia de COVID-19 a demonstrat necesitatea și utilitatea unui ecosistem de date complet, deoarece datele nu se opresc la frontierele anumitor sectoare, inclusiv pentru dezvoltarea de soluții vizând siguranța persoanelor (de exemplu, datele de geolocalizare și datele medicale) și pentru evitarea compartimentării (silozurilor de date). În domeniul asistenței medicale, cercetătorii ar putea utiliza date importante pentru sănătatea publică, colectate de diverse sectoare pentru a accelera dezvoltarea medicamentelor și pentru a înțelege mai bine bolile. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | CESE este de acord cu faptul că inovarea bazată pe date este limitată de lipsa de competențe, de absența personalului calificat în materie de date în UE și de nivelul scăzut de alfabetizare digitală. CESE salută obiectivul strategiei de a crea „un spațiu european comun de date privind competențele” și viitoarea actualizare a Planului de acțiune al Comisiei pentru educația digitală. |
| --- | --- |

2.6.

3.   Evoluția cadrului UE privind datele: observații generale

În ceea ce privește dezvoltarea în continuare a cadrului de date al UE, CESE atrage atenția asupra problemei esențiale a eticii. Studiul Ethics of Big Data (6), comandat de CESE în 2016, abordează această chestiune, ținând seama de nevoia de confidențialitate și de autodeterminare a unei persoane, din mai multe unghiuri: conștientizare, control, încredere, proprietate, supraveghere și securitate, identitate digitală, realitate adaptată, de-anonimizare, decalaj digital și confidențialitate. CESE recomandă ca acestea să fie luate în considerare ca principii directoare pentru orice politică.

3.1.   Standarde de protecție a datelor

| 3.1.1. | CESE solicită Comisiei să sublinieze că datele ar trebui să rămână sub controlul persoanelor fizice, deoarece colectarea și partajarea datelor au implicații asupra vieții lor private și asupra egalității. Utilizarea intersectorială a datelor permite întreprinderilor să își alimenteze și să își îmbunătățească procesele existente, să ofere informații într-un mod mai eficient și să furnizeze consumatorilor produse și experiențe noi, personalizate. În special, datele de la nivelul utilizatorului oferă informații despre trăsăturile, nevoile și comportamentele intrinseci care nu fac parte din datele anonimizate și au efecte pozitive de propagare cu mult în afara sectorului în care datele au fost generate inițial. De exemplu, în sectorul financiar, schimbul intersectorial de date ar putea îmbunătăți analiza riscurilor și prognoza fluxurilor de numerar, ar putea favoriza detectarea fraudelor și îmbunătăți capacitatea persoanelor de a gestiona supraîndatorarea, favorizând incluziunea financiară și educația în domeniul financiar. Cu toate acestea, personalizarea poate duce la riscuri pentru consumatorii vulnerabili, precum discriminarea, abuzul și manipularea. |
| --- | --- |

3.1.1.

| 3.1.2. | Comisia ar trebui să abordeze problema punerii în aplicare insuficiente și fragmentate a RGPD, interpretarea juridică divergentă și lipsa resurselor autorităților pentru protecția datelor. RGPD, elaborat în 2012, votat în 2016 și adoptat în 2018, nu este adecvat pentru a aborda cadrul propus. CESE recomandă Comisiei să actualizeze RGPD în mod corespunzător și să efectueze evaluări ale impactului, deoarece trebuie să lucreze în paralel cu noua abordare a spațiilor comune de date. CESE invită Comisia să abordeze limitele drepturilor de portabilitate a datelor din RGPD. Acestea au fost concepute atunci când schimbarea furnizorului de servicii avea loc doar o singură dată, în timp ce astăzi datele sunt reutilizate de mai multe ori și sunt utile în timp real. |
| --- | --- |

3.1.2.

| 3.1.3. | Deși CESE consideră că instrumentele propuse ar putea ajuta persoanele să decidă „ce se face cu datele lor” (7), pentru a reduce incertitudinea juridică, Comisia ar trebui să definească în strategie opțiunea pe care o recomandă pentru conceptul de proprietate a datelor, să clarifice în general cine deține datele și, de exemplu, ce sunt și ce se întâmplă cu aceste date în cazurile în care sunt generate de aparatele de uz casnic legate prin intermediul internetului obiectelor. |
| --- | --- |

3.1.3.

| 3.1.3.1. | Există o diferență, care ar trebui clarificată, între drepturile în materie de date pentru persoane fizice și dreptul de proprietate asupra datelor. |
| --- | --- |

3.1.3.1.

| 3.1.4. | Având în vedere că furnizarea de date pentru a beneficia de servicii gratuite reprezintă o formă de plată, CESE solicită Comisiei să precizeze la ce text sau criterii se referă atunci când invocă „interesul public” și să precizeze ce urmărește în acest domeniu. Comitetul recomandă, de asemenea, Comisiei să ofere o definiție a donațiilor de date fără o recompensă directă (sau „altruismul în materie de date”) și să asigure măsuri adecvate de prevenire a nerespectării obligațiilor de către colectorii de date. |
| --- | --- |

3.1.4.

3.2.   Un cadru responsabil pentru partajarea de date

| 3.2.1. | Comisia ar trebui să clarifice modul în care intenționează să ofere orientări persoanelor, astfel încât acestea să înțeleagă cum funcționează „spațiile datelor cu caracter personal”. În lipsa acestei conștientizări, dreptul persoanelor de a avea acces la aceste spații va fi inutil, iar punerea în aplicare a propunerii nu va fi eficientă și va submina obiectivele urmărite de strategie. |
| --- | --- |

3.2.1.

| 3.2.2. | UE a recunoscut necesitatea unui drept de partajare și a instituit mecanisme practice în anumite inițiative sectoriale, cum ar fi pentru furnizorii de servicii de prelucrare a datelor [FFDR (8)] și pentru datele deținute în conturi de plată [DSP2 (9)]. Dar, cu excepția câtorva cazuri particulare, persoanele (utilizatorii de date, consumatorii, cetățenii) nu au abilitățile, competențele și instrumentele care să le permită să solicite accesul sau să partajeze cu ușurință și în mod eficace datele lor cu caracter personal și pe cele fără caracter personal. |
| --- | --- |

3.2.2.

| 3.2.3. | Pentru a îmbunătăți portabilitatea cu „cerințe mai stricte privind interfețele pentru accesul la date în timp real”, pentru a garanta spații de date cu caracter personal și a garanta că furnizorii acționează ca „brokeri neutri” (10), CESE semnalează Comisiei cazuri de utilizare a unor mecanisme sigure pentru schimbul de date, cum ar fi schemele de identificare digitală personală, care ar putea fi adoptate de organizații private și publice și extinse pentru schimbul intersectorial accelerat de date. Aplicațiile de identificare electronică din sectorul financiar, precum Itsme (o identitate mobilă pentru tranzacțiile digitale), oferă exemple de utilizare de succes, reciproc avantajoase, inclusiv între bănci și operatori de telefonie mobilă. Ele creează o valoare semnificativă pentru întreprinderi (economii de costuri, vânzări sporite, reducerea fraudelor și a furtului de identitate), oferă mai multe opțiuni, păstrează confidențialitatea utilizatorilor, sporesc încrederea consumatorilor, oferă persoanelor măsuri solide de autentificare și instrumente de gestionare a drepturilor și de exercitare a controlului și permit procese digitale sigure, convenabile și rapide, precum înregistrarea noilor clienți. |
| --- | --- |

3.2.3.

| 3.2.4. | CESE semnalează Comisiei experiența cu DSP2 (care permite furnizorilor terți să utilizeze, cu consimțământul lor, datele despre consumatori ale băncilor în vederea realizării de inovații) și alte cazuri de utilizare (cum ar fi utilizarea datelor de geolocalizare și a datelor privind tranzacțiile), care pot servi drept inspirație pentru un cadru mai larg pentru schimbul de date. Aceste principii ar trebui aplicate în același mod în toate sectoarele și simultan pentru a garanta condiții echitabile de concurență între diferiții participanți pe piață. |
| --- | --- |

3.2.4.

| 3.2.5. | UE ar trebui să se bazeze pe RGPD pentru a permite schimbul intersectorial de date ale utilizatorilor și pentru a reproduce astfel de inițiative existente în diferite sectoare în vederea facilitării schimbului sigur de date, oferind beneficii persoanelor și valoare întreprinderilor. Acest lucru ar urma să garanteze utilizatorilor finali dreptul de a solicita ca datele cu caracter personal furnizate (datele introduse, de exemplu, numele și adresa) și observate (de exemplu, geolocalizarea) să fie transferate direct de la un titular de date la altul, într-un mod standardizat, utilizând interfețe API în timp real (11). De exemplu, o persoană ar putea solicita Spotify să furnizeze Deezer acces la play-list-urile pe care le-a ascultat. S-ar asigura, astfel, securitatea pentru respectarea principiilor RGPD, s-ar permite utilizatorilor să mențină controlul deplin asupra procesului și să fructifice valoarea propriilor date și ar face ca dreptul la portabilitatea datelor să fie cu adevărat eficient, dinamic, oportun și transparent, extinzând aceleași principii la anumite date fără caracter personal. |
| --- | --- |

3.2.5.

| 3.2.6. | Atât societățile, cât și utilizatorii ar trebui să își poată partaja în siguranță și în mod independent datele, indiferent de cine le-a colectat, să aleagă cu cine partajează datele și să gestioneze modul de utilizare a datelor partajate. |
| --- | --- |

3.2.6.

| 3.2.7. | Sistemul și funcționarea spațiilor comune de date ar trebui să aibă nivelul de calitate al unui registru public; furnizorii de date ar trebui să asigure calitatea uniformă a datelor în sine și continuitatea acestei infrastructuri. Acești „administratori de date” nu ar trebui să creeze efecte de blocare pentru schimbul de date, ci – dimpotrivă – să îl îmbunătățească. Acest lucru este esențial pentru o gestionare fiabilă și constantă a datelor și pentru disponibilitatea datelor de înaltă calitate. CESE constată că strategia nu pune accent pe calitatea datelor, iar acest aspect trebuie clarificat. În plus, CESE recomandă stabilirea unui prag minim al obligațiilor de a garanta calitatea datelor și drepturile persoanelor pentru toate întreprinderile, indiferent de dimensiunea acestora. Întrucât calitatea datelor poate fi costisitoare și nu toate părțile interesate au acces la tehnologiile necesare, aceste criterii de prag ar trebui să fie realiste pentru toate întreprinderile, în special pentru IMM-uri: acestea se pot confrunta cu dificultăți în a respecta criteriile stabilite din cauza resurselor limitate și ar trebui să fie sprijinite, astfel încât să nu li se impună costuri excesive (12). |
| --- | --- |

3.2.7.

| 3.2.8. | Platformele bazate pe date sunt cele mai apreciate întreprinderi datorită importanței lor strategice pe piețele digitale și a controlului lor de tip oligopol asupra seturilor de date specifice. Dar disponibilitatea limitată a datelor pentru întreprinderile din UE limitează măsura în care acestea pot utiliza datele pentru a alimenta inovarea. Abordarea de tip „câștigătorul ia totul”, care caracterizează piețele digitale, înseamnă că o serie de mari întreprinderi se află la răscrucea fluxurilor de date online, care le oferă acces la informații indisponibile altor furnizori. Chiar și în cazul în care activele de date sunt distribuite mai pe scară largă, ele sunt rareori disponibile în afara limitelor sectorului respectiv, reducând oportunitățile de inovare pentru inovațiile intersectoriale de către industrie și alte entități. Întrucât nicio platformă nu este obligată să creeze o rezervă de date, utilizatorii finali nu pot combina și agrega datele pe care le generează la nivel intersectorial. CESE îndeamnă Comisia să analizeze cu prioritate modul în care se poate îmbunătăți controlul datelor de către utilizatorii comerciali și persoanele fizice, începând cu platformele sistemice (întreprinderi mari din domeniul tehnologiei). CESE sugerează și crearea unei platforme susținute de UE care să centralizeze și să agrege toate datele publice ale UE disponibile pe piața întreprinderilor care solicită serviciul respectiv. |
| --- | --- |

3.2.8.

3.3.   Guvernanța spațiilor de date

| 3.3.1. | CESE propune următoarele criterii pentru guvernanța spațiilor de date sectoriale. În primul rând, intervenția sub forma accesului la date ar trebui să vizeze abordarea disfuncționalităților pieței care conduc la creșterea prețurilor de consum și la scăderea opțiunilor pentru consumatori și limitarea inovațiilor. În al doilea rând, accesul la date trebuie să favorizeze dezvoltarea inovației centrate pe consumator. În al treilea rând, operatorii care gestionează datele cu caracter personal ar trebui să respecte standarde înalte de siguranță și securitate a datelor. În al patrulea rând, persoanelor ar trebui să li se ofere soluții tehnice pentru controlul și gestionarea fluxurilor de informații cu caracter personal. În al cincilea rând, ar trebui să li se permită să se opună schimbului datelor lor cu caracter personal și să aibă acces la mecanisme de recurs atunci când principiile nu sunt respectate (CESE sprijină abordarea bazată pe controlul uman). |
| --- | --- |

3.3.1.

| 3.3.2. | Nu toate datele ar trebui să fie deschise sau făcute publice. Ar trebui să se aplice reguli diferite schimbului de date între întreprinderi (business-to-business – B2B), între întreprinderi și consumatori (business-to-consumer – B2C), între întreprinderi și administrațiile publice (business-to-government – B2G) sau între persoane și întreprinderi (me-to-business – Me2B). Datele deduse ar trebui protejate, iar accesul la ele și transferul lor nu ar trebui să fie obligatorii. |
| --- | --- |

3.3.2.

| 3.3.3. | Schimbul de date în spațiile de date va presupune seturi de date mixte (date cu caracter personal și date fără caracter personal), de exemplu, în spațiile medicale și financiare. Colectarea și utilizarea datelor cu caracter personal și sensibile în scopuri de supraveghere sau localizare ar trebui să necesite obținerea consimțământului individual. Garanțiile ar trebui să se asigure că o combinație a punctelor de date cu caracter personal (de exemplu, informații financiare și medicale) nu conduce la efecte de blocare, la abuzuri sau la efecte discriminatorii, de exemplu în privința accesului persoanelor la încadrarea în muncă. |
| --- | --- |

3.3.3.

| 3.3.4. | Părțile interesate (întreprinderi și persoane fizice) nu au acces la și nu sunt familiarizate cu mecanismele de identificare, de autentificare și de autorizare care permit transferul de date în condițiile protejării vieții private, în special în domeniul asistenței medicale, lucru care face mai dificil schimbul de date. CESE recomandă utilizarea și punerea în aplicare a unui set comun de date privind asistența medicală, similar formatului electronic unic european (ESEF). |
| --- | --- |

3.3.4.

| 3.3.5. | Ar trebui impuse condiții pentru accesul părților terțe la date în scopuri de cercetare și dezvoltare. De exemplu, dacă cercetătorii din domeniul asistenței medicale și serviciile primăriilor utilizează date gratuite, acest lucru ar trebui guvernat de RGPD. |
| --- | --- |

3.3.5.

| 3.3.6. | CESE subliniază că nu toate întreprinderile sunt digitalizate (și anume, în industriile tradiționale și în multe dintre IMM-urile europene) și nu toate beneficiază de pe urma datelor, ceea ce înseamnă că sunt afectate condițiile de concurență echitabile de pe piața unică. Schimbul voluntar de date este un instrument bun, dar insuficient pentru a asigura accesul egal la date. Comisia ar trebui să abordeze această lipsă de echilibru între întreprinderile digitalizate și cele nedigitalizate, precum și între întreprinderile mari și cele mici. Strategia UE pentru IMM-uri și strategia industrială sunt un bun început. |
| --- | --- |

3.3.6.

| 3.3.7. | CESE subliniază că, în ciuda progreselor înregistrate de UE către convergență, piața sa digitală unică este încă departe de a fi omogenă, normele sale rămânând fragmentate. Din această cauză, este dificil și ineficient pentru întreprinderi să se extindă și să concureze cu omologii lor din SUA și China, care sunt guvernate de un cadru de reglementare cu adevărat unic și își cumpără rivalii europeni, astfel cum s-a văzut în cazul Skype și Booking.com. În cele din urmă, fondatorii întreprinderilor noi din UE își vor relocaliza activitatea în SUA sau pe alte piețe favorabile întreprinderilor pentru a beneficia de piețe unice mai mari și fonduri mai mari de capital de risc. Pentru a fi eficientă, o infrastructură comună care să sprijine spațiile de date ar trebui să reflecte, de asemenea, caracteristica multilingvă a pieței unice (13). |
| --- | --- |

3.3.7.

3.4.   Finanțarea

| 3.4.1. | Strategia acoperă o finanțare în valoare de 4-6 miliarde EUR, la care se preconizează că se vor adăuga atât co-investițiile statelor membre ale UE, cât și ale industriei de profil. Comisia ar trebui să clarifice modul în care intenționează să mobilizeze fonduri și să stabilească criterii clare pentru a asigura și evalua alocarea lor echitabilă. |
| --- | --- |

3.4.1.

| 3.4.2. | Pentru a asigura investiții private suficiente și continuitatea serviciilor existente furnizate multor întreprinderi din UE, CESE consideră că este esențial să se mențină participarea furnizorilor străini la proiect (în conformitate cu normele UE). Finanțarea publică, cum ar fi cea prin intermediul programelor Orizont Europa și Europa digitală, este, de asemenea, esențială. Însă bugetul UE va face obiectul priorităților bugetare în contextul redresării economice, fiind redus în comparație cu prima propunere a Comisiei, prezentată în luna mai. În special, în timp ce alocarea financiară globală pentru principalele capacități digitale strategice ale Europei a crescut în comparație cu cadrul financiar multianual precedent, bugetul programului Europa digitală a fost redus de la 8,2 miliarde EUR la 6,76 miliarde EUR. |
| --- | --- |

3.4.2.

3.5.   Acoperirea deficitului de competențe

| 3.5.1. | Criza economică poate duce la modificări în ierarhia locurilor de muncă considerate utile pentru comunitate, dar nu va reduce, cel mai probabil, nevoia de competențe tehnice. Automatizarea poate duce la redefinirea sarcinilor și a locurilor de muncă (necesitând mai multe competențe non-tehnice) și mai degrabă la redistribuirea în masă a ocupațiilor decât la șomaj în masă (14). |
| --- | --- |

3.5.1.

| 3.5.2. | În ceea ce privește locurile de muncă în domeniul volumelor mari de date, următoarele competențe par a fi cele mai căutate (15): aptitudinile analitice, vizualizarea datelor, familiarizarea cu domeniul afacerilor și cu instrumentele legate de volumele mari de date, programarea, soluționarea problemelor, limbajul structurat de interogare (SQL), extragerea datelor, cunoașterea tehnologiilor, cloud-ul public și cloud-ul hibrid, precum și experiența practică. Unele dintre acestea pot fi predate în școli, iar altele trebuie însușite și dezvoltate în timp, printr-o abordare „pe tot parcursul vieții”, prin învățare continuă, non-formală și informală (16). |
| --- | --- |

3.5.2.

| 3.5.3. | Pentru a profita de această oportunitate, întrucât educația rămâne o competență națională, CESE invită Comisia să încurajeze statele membre să adopte politici mai ferme care să sporească alfabetizarea digitală, să abordeze deficitul de competențe în domeniul datelor și concentrarea sa pentru a combate inegalitățile din UE și să reducă pierderile de know-how. |
| --- | --- |

3.5.3.

| 3.5.4. | UE ar trebui să reorganizeze în profunzime programele de educație și formare profesională. De prea multe ori, disciplinele STIM (17) nu sunt integrate suficient în programele de învățământ de la toate nivelurile de educație. Acest lucru afectează în special femeile, un aspect pe care Comisia nu îl evidențiază, în ciuda recomandărilor președintei sale privind egalitatea de gen (18). În acest domeniu, CESE consideră că Cadrul european al competențelor digitale pentru cetățeni (19) este un instrument util, care ar trebui promovat și pus în aplicare pe scară mai largă. Invităm Comisia să încurajeze statele membre să lanseze și să accelereze în mod proactiv inițiative în acest cadru. |
| --- | --- |

3.5.4.

| 3.5.5. | CESE sugerează Comisiei să consolideze rolul organizațiilor de consumatori, relevante pentru furnizarea de servicii de formare a utilizatorilor, de educație și de consiliere independentă cu privire la instrumentele pe care le pot utiliza persoanele (de exemplu, pentru a obține informații cu privire la utilizarea și partajarea datelor, la deținătorii datelor lor, la căile de atac și la înaintarea unei plângeri). Pentru a spori nivelul de alfabetizare digitală, inițiative precum cursul online organizat în Finlanda și intitulat „Elemente de IA” (accesibil, în prezent, tuturor, gratuit, în toate limbile UE) ar putea fi extinse pentru a lua forma unor module educative diverse. |
| --- | --- |

3.5.5.

Bruxelles, 18 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/communication-european-strategy-data-19feb2020_en.pdf, p. 20.

1

(2)  JO C 14, 15.1.2020, p. 122.

2

(3)  A se vedea nota de subsol 2.

3

(4)  Deși sunt din ce în ce mai conștienți de drepturile lor, utilizatorii au în continuare dificultăți în a înțelege cum le sunt utilizate datele și cum sunt ele partajate între organizații: 81 % dintre europeni consideră că nu dețin niciun control sau dețin un control parțial asupra utilizării și partajării datelor lor. A se vedea Eurobarometru (iunie 2019), https://ec.europa.eu/commfrontoffice/publicopinion/index.cfm/survey/getsurveydetail/instruments/special/surveyky/2222

4

(5)  A se vedea https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/communication-europe-moment-repair-prepare-next-generation.pdf (paginile 9 și 10).

5

(6)  A se vedea studiul CESE intitulat The ethics of Big Data: Balancing economic benefits and ethical questions of Big Data in EU policy context (Etica volumelor mari de date: echilibrarea beneficiilor economice și a aspectelor etice ale volumelor mari de date în contextul politicilor UE) (2017).

6

The ethics of Big Data: Balancing economic benefits and ethical questions of Big Data in EU policy context

(7)  Instrumentele precum „instrumente de gestionare a consimțământului, aplicații pentru gestionarea informațiilor cu caracter personal, inclusiv soluții pe deplin descentralizate” sunt cele potrivite. https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/communication-european-strategy-data-19feb2020_en.pdf, p. 10.

7

(8)  Regulamentul privind un cadru pentru libera circulație a datelor fără caracter personal: https://ec.europa.eu/knowledge4policy/publication/regulation-free-flow-non-personal-data_en

8

(9)  A doua directivă privind serviciile de plată: https://ec.europa.eu/info/law/payment-services-psd-2-directive-eu-2015-2366_ro

9

(10)  https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/communication-european-strategy-data-19feb2020_en.pdf, p. 20.

10

(11)  JO C 62, 15.2.2019, p. 238.

11

(12)  A se vedea nota de subsol 11.

12

(13)  JO C 75, 10.3.2017, p. 119.

13

(14)  Pentru fiecare loc de muncă pierdut în viitor ca urmare a digitalizării, ar putea fi create 3,7 noi locuri de muncă. A se vedea https://www.agoria.be/en/Agoria-Without-a-suitable-policy-there-will-be-584-000-unfilled-vacancies-in-2030. https://newsroom.ibm.com/2019-10-30-MIT-IBM-Watson-AI-Lab-Releases-Groundbreaking-Research-on-AI-and-the-Future-of-Work; a se vedea avizul CESE TEN 705 (a se vedea pagina 77 din prezentul Jurnal Oficial) (JO C 13, 15.1.2016, p. 161).

14

(15)  Utkarsh Singh, Top 10 In-Demand Big Data Skills To Land „Big”Data Jobs in 2020 (upGrad blog, decembrie 24, 2019), https://www.upgrad.com/blog/big-data-skills/

15

Top 10 In-Demand Big Data Skills To Land „Big”Data Jobs in 2020

(16)  A se vedea nota de subsol 2.

16

(17)  Știință, tehnologie, inginerie și matematică.

17

(18)  Avizul CESE TEN/705 (a se vedea pagina 77 din prezentul Jurnal Oficial).

18

(19)  EU Science Hub, DigComp: Digital Competence Framework for Citizens (Comisia Europeană), https://ec.europa.eu/jrc/en/digcomp

19

DigComp: Digital Competence Framework for Citizens

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/296 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/296

---

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunere de decizie a Parlamentului European și a Consiliului de împuternicire a Franței să negocieze un acord de completare a tratatului său bilateral existent cu Regatul Unit privind construirea și exploatarea de către concesionari privați a unei legături fixe pe sub Canalul Mânecii

[COM(2020) 622 final – 2020/0160 (COD)]

(2020/C 429/39)

| Sesizare | Parlamentul European, 14.9.2020
  Consiliu, 27.7.2020 |
| --- | --- |
| Temeiul juridic | Articolul 2 alineatul (1) și articolul 91 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Secțiunea competentă: | Secțiunea pentru transporturi, energie, infrastructură și societatea informațională |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 16.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri) | unanimitate |

Sesizare

Parlamentul European, 14.9.2020

Consiliu, 27.7.2020

Temeiul juridic

Articolul 2 alineatul (1) și articolul 91 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Secțiunea competentă:

Secțiunea pentru transporturi, energie, infrastructură și societatea informațională

Data adoptării în sesiunea plenară

16.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului

(voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri)

unanimitate

Întrucât, în opinia sa, conținutul propunerii este pe deplin satisfăcător și nu face obiectul niciunei observații din partea sa, în cea de-a 554-a sesiune plenară din 16, 17 și 18 septembrie 2020 (ședința din 16 septembrie), Comitetul a hotărât în unanimitate să emită un aviz favorabil cu privire la textul propus.

Bruxelles, 16 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

| 11.12.2020 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 429/297 |
| --- | --- | --- | --- |

11.12.2020

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 429/297

---

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Directivei (UE) 2016/798 în ceea ce privește aplicarea normelor de siguranță și de interoperabilitate feroviară în cazul legăturii fixe pe sub Canalul Mânecii

[COM(2020) 623 final – 2020/0161 (COD)]

(2020/C 429/40)

| Sesizare | Parlamentul European, 140.9.2020
  Consiliu, 4.8.2020 |
| --- | --- |
| Temeiul juridic | Articolul 91 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru transporturi, energie, infrastructură și societatea informațională |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 16.9.2020 |
| Sesiunea plenară nr. | 554 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri) | unanimitate |

Sesizare

Parlamentul European, 140.9.2020

Consiliu, 4.8.2020

Temeiul juridic

Articolul 91 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru transporturi, energie, infrastructură și societatea informațională

Data adoptării în sesiunea plenară

16.9.2020

Sesiunea plenară nr.

554

Rezultatul votului

(voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri)

unanimitate

Întrucât, în opinia sa, conținutul propunerii este pe deplin satisfăcător și nu face obiectul niciunei observații din partea sa, în cea de a 544-a sesiune plenară din 16, 17 și 18 septembrie 2020 (ședința din 16 septembrie), Comitetul a hotărât în unanimitate să emită un aviz favorabil cu privire la textul propus.

Bruxelles, 16 septembrie 2020.

Președintele Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---