----

----

I Meddelelser

Kommissionen

----

Euroens vekselkurs (1)

13. september 2005

(2005/C 225/01)

1 euro= 

----

(1)

Kilde: Referencekurs offentliggjort af Den Europæiske Centralbank.

----

----

KOMMISSIONENS UDTALELSE

af 13. september 2005

om en plan for bortskaffelse af radioaktivt affald i forbindelse med nedlukning og demontering af TRIGA — Mark I-forskningsreaktoren ved det medicinske universitet i Hannover i Niedersachsen, Tyskland, i henhold til artikel 37 i Euratom-traktaten

(2005/C 225/02)

(Kun den tyske udgave er autentisk)

Den 11. januar 2005 modtog Europa-Kommissionen i overensstemmelse med Euratom-traktatens artikel 37 fra den tyske regering de almindelige oplysninger om en plan for bortskaffelse af radioaktivt affald, der fremkommer ved nedlukningen og demonteringen af TRIGA–Mark I-forskningsreaktoren ved det medicinske universitet i Hannover.

På grundlag af disse oplysninger og en række supplerende oplysninger, som Kommissionen udbad sig den 22. april 2005, og som de tyske myndigheder forelagde den 27. maj 2005, samt efter høring af ekspertgruppen udtaler Kommissionen følgende:

Kommissionen konkluderer, at iværksættelsen af planen for bortskaffelse af radioaktivt affald, der fremkommer ved nedlukningen og demonteringen af TRIGA–Mark I-forskningsreaktoren ved det medicinske universitet i Hannover i Niedersachsen, Tyskland, ikke — hverken under normal drift eller i tilfælde af en ulykke af den art og det omfang, der er beskrevet i de almindelige oplysninger — kan antages at ville forårsage nogen sundhedsskadelig radioaktiv kontaminering af betydning af en anden medlemsstats vande, jord eller luftrum.

----

----

Offentliggørelse af en ansøgning om registrering i henhold til artikel 6, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2081/92 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser

(2005/C 225/03)

Med denne offentliggørelse åbnes der mulighed for at fremsætte indsigelser, jf. artikel 7 og 12d i nævnte forordning. Enhver indsigelse mod denne ansøgning skal fremsættes via myndighederne i en medlemsstat, i en WTO-medlemsstat eller i et tredjeland, der er anerkendt efter proceduren i artikel 12, stk. 3, senest seks måneder efter denne offentliggørelse. Offentliggørelsen er begrundet i de forhold, som er beskrevet nedenfor, navnlig under 4.6, der giver grundlag for at betragte ansøgningen som berettiget efter forordning (EØF) nr. 2081/92.

SAMMENFATNING

RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 2081/92

»HUILE D'OLIVE DE NIMES«

EG Nr.: FR/00441/18.11.2004

BOB ( X ) BGB ( )

Denne sammenfatning er udarbejdet til oplysning. Fuldstændige oplysninger, herunder om producenter af produkter, der er omfattet af den pågældende BOB eller BGB, kan findes i den fuldstændige udgave af varespecifikationen enten i medlemsstaten eller hos Kommissionens tjenestegrene (1).

1.   Medlemsstatens ansvarlige myndighed

2.   Sammenslutning

3.   Produktets art

Klasse 1.5 Olivenolie

4.   Varespecifikation

(sammenfatning af betingelserne i artikel 4, stk. 2)

4.1   Navn: »Huile d'olive de Nîmes«

4.2   Beskrivelse: Picholine er den dominerende olivensort i »Huile d'olive de Nîmes«, hvilket gør, at en lidt prikkende fornemmelse og iblandt let bitter smag opstår i munden. Olien har en aroma af artiskok og græs. Når man smager på den, bevæger denne aroma af græs sig i retning af hede og bær.

Farven er grøn, eventuelt med gult skær.

4.3   Geografisk område: Produktionsområdet for »Huile d'olive de Nîmes« omfatter 183 kommuner i departementet Gard og 40 kommuner i Hérault. En fuldstændig oversigt over kommunerne findes i varespecifikationen.

Det geografiske område er et bakke- og skræntområde, der generelt ligger mindre end 350 m over havets overflade. Jorden består hovedsagelig af molasse fra tertiærtiden, kalk og kalkmergel og alluviale terrasser.

Klimaet er middelhavsklima, som er præget af mistralen.

4.4   Bevis for oprindelse: Olivenolien må kun markedsføres under den kontrollerede oprindelsesbetegnelse »Huile d'olive de Nîmes«, hvis »Institut National des Appellations d'Origine« har udstedt et godkendelsescertifikat på de betingelser, der er fastlagt i de nationale love og forskrifter, som finder anvendelse ved godkendelsen af de olivendyrkningsprodukter, der har en kontrolleret oprindelsesbetegnelse.

Alle de aktiviteter, der knytter sig til produktionen af råvaren og behandlingen af olivenolien, skal foregå i det afgrænsede geografiske område.

Ifølge proceduren skal der for produktionen af råvaren gives følgende oplysninger:

en markidentifikation i form af en liste over parceller, der er erklæret egnet til produktion af oliven med betegnelsen »Huile d'olive de Nîmes«, og som opfylder kriterierne for plantningsområde for oliven og produktionsbetingelser.

en produktionserklæring, der hvert år udarbejdes af hver olivenproducent, som angiver produktionsarealet, mængden af producerede oliven i forhold til fastsat ydelse og høstens anvendelse (oliefremstilling, fremstillingssted).

Ifølge proceduren skal der for forarbejdning gives følgende oplysninger:

en produktionserklæring, der udfærdiges af forarbejdningsvirksomheden, som årligt angiver den samlede mængde forarbejdede produkter,

en ansøgning om godkendelsescertifikat, der muliggør identifikation af oplagringsstedet for produkterne og alle de beholdere, der indeholder de omhandlede produkter.

Der gennemføres også en analytisk og organoleptisk undersøgelse, der skal vise, om produktkvaliteten og –typen er overholdt.

Desuden skal hver producent eller forarbejdningsvirksomhed, som har fået godkendelsescertifikat, udfærdige en årlig lageropgørelse.

4.5   Fremstillingsmetode: Olivene skal dyrkes og forarbejdes i det produktionsområde, som er defineret i punkt 4.3.

Sort:

Olivenolien skal stamme fra følgende olivensorter: Picholine, Négrette, Noirette. Disse sorter skal tilsammen udgøre mindst 85 % af det samlede antal træer, der bruges til produktion. Sorten Picholine skal udgøre mindst 70 % af det samlede antal træer, der bruges til produktion. Denne andel må dog udgøre 60 % til og med år 2015.

De sekundære sorter er: le Sauzen vert, la Rougette, l'Olivastre, le Broutignan, le Cul blanc, la Verdale de l'Hérault eller la Groussaldo, l'Aglandau, l'Amellau, la Pigalle, la Piquette samt andre ældre, lokale sorter, der fandtes inden frosten i 1956.

Inden for hver olivenlund er det tilladt at plante oliventræer af bestøvningssorter, hvis disse fordeles jævnt og ikke udgør mere end 5 % af antallet af træer i den pågældende olivenlund. Det er kun tilladt at anvende oliven fra disse sorter, hvis andelen ikke overstiger 5 % af den forarbejdede mængde olivenmasse.

Vækst:

Olivenlundene skal vedligeholdes årligt enten ved jordbehandling eller ved tilsåning med græs. Hvert træ skal stå på et areal af mindst 24 kvm. Afstanden mellem træerne skal være på mindst 4 m.

Oliventræerne skal beskæres mindst hvert andet år.

Kunstvanding er tilladt i vækstperioden indtil modningen.

Udbyttet må ikke overstige 10 t pr. ha. Under særlige klimaforhold må udbyttet fra en bestemt høst være større eller mindre, men aldrig overstige 12 t oliven pr. ha.

Olien fremstilles af oliven fra træer, der er mindst fem år gamle.

Høst:

Tidspunktet for høstens begyndelse fastsættes i en bekendtgørelse fra præfekten på forslag fra »Institut National des Appellations d'Origine«.

Olien stammer fra modne oliven, der høstes, når mindst 25 % af olivenfrugterne har skiftet farve fra stærk grøn til gul.

Olivenfrugterne høstes ved plukning direkte fra træet eller ved, at man ryster frugterne af, slår på træerne, suger frugterne op eller ved hjælp af andre metoder, der ikke beskadiger olivenfrugterne, som opsamles i net eller i andre opsamlingsanordninger under træet. Det er forbudt at anvende frugtløsningsmidler.

De oliven, der opsamles på jorden, skal opbevares adskilt fra de olivenpartier, som opfylder betingelserne for en oprindelsesbetegnelse.

Olivenfrugterne opbevares og transporteres i tremmekasser eller scantainere.

Forarbejdning:

Olien må opbevares i højst otte dage fra høst til forarbejdning.

Det er tilladt at blande de forskellige sorter før kværningen, men sorten Picholine skal udgøre mindst 60 % af de forarbejdede oliven.

Olien udvindes ved hjælp af mekaniske processer, og olivenmassen må højst opvarmes til 30 °C.

De tilladte behandlinger er vaskning, omhældning, centrifugering og filtrering. Bortset fra vand er det forbudt at anvende tilsætningsstoffer for at lette udvindingen af olie.

Den fremstillede olie skal være en olivenolie, hvis indhold af frie syrer, udtrykt som oliesyre, ikke må overstige 0,8 g pr. 100 g olie.

4.6   Tilknytning: Kombinationen af naturligt miljø, historie og know-how gør olivenolien »Huile d'olive de Nîmes« til et enestående og unikt produkt.

Det naturlige miljø:

Dyrkningsområdet er et bakke- og skræntområde, der generelt ligger mindre end 350 m over havets overflade. Jorden består hovedsagelig af molasse fra tertiærtiden, kalk og kalkmergel og alluviale terrasser. Klimaet er et middelhavsklima med udpræget tørke om sommeren og kraftig regn om efteråret. Regionen er præget af mistralen og kan have hårde vintre.

Historie:

Lige siden antikken har der været oliventræer i regionen Nîmes, hvilket vidner om, at regionen og olivendyrkning hører tæt sammen.

Fremstillingen af olivenolie går meget langt tilbage i denne region, hvor man med oliventræerne kunne udnytte den magre jord og på den måde producere det eneste fedtsstof, som var muligt. Dyrkningen af oliven blev indført af grækerne og udviklede sig i takt med den romerske kolonisering. Den nåede sit højeste i 1500-tallet.

I 1789 anså man olivenolien fra Amaron for at være en af de bedste, og Nîmes var et vigtigt centrum for handlen med olivenolie.

Arealerne med oliventræer blev dog mindre på grund af de voksende vinarealer og den øgede import af olivenolie.

I 1800-tallet oplevede olivendyrkningen en tilbagegang på grund af konkurrencen fra vinproduktionen og importen af andre fedtstoffer. Denne tilbagegang varede frem til anden verdenskrig, hvor de fem år med krig gjorde, at interessen for olivenolieproduktionen vendte tilbage, eftersom der var mangel på importeret olie og fedtstoffer.

I 1956 ødelagde frosten olivenlundene i regionen Nîmes.

Siden 1990erne har olivendyrkningen igen fået vind i sejlene, og man kan konstatere en stigning i produktionen af »Huile d'olive de Nîmes«.

Knowhow:

Olivenolien »Huile d'olive de Nîmes« produceres hovedsaglig af sorten Picholine, der takket være sin hårdførhed har kunnet tilpasse sig jordbunds- og klimaforholdene. Denne sort er ret modstandsdygtig over for vinterkulde, og dens frugter står godt imod den kraftige blæst om efteråret.

Sorten Picholine dominerer området omkring Nîmes, hvor den også stammer fra, mens der i Cevennerbjergene findes andre lokale sorter.

På grund af vinden har man været nødt til at bevare oliventræerne i en passende højde, hvilket ikke kun gør dem mere modstandsdygtige over for blæst, men også nemmere at høste for de grønne spiseoliven. Høsten foregår især ved håndplukning. Dette skyldes, dels at den dominerende olivensort Picholine anvendes til to formål (olivenolieproduktion og spiseoliven) og sidder godt fast på træet, dels udformningen af de traditionnelle olivenlunde (små arealer, stenmure og ofte begrænset adgang).

At sorten Picholine passer godt til området, giver olien dens kvalitet. Dette har medført et opsving og en udvikling af olivenolieproduktionen i Nîmes, der nu strækker sig udover det oprindelige område Nîmes-Sommières.

4.7   Kontrolstrukturer: 

4.8   Mærkning: Foruden de obligatoriske oplysninger, som mærknings- og fødevarelovgivningen foreskriver, omfatter mærkningen af olivenolie med den kontrollerede oprindelsesbetegnelse »Huile d'olive de Nîmes« følgende oplysninger:

navnet på betegnelsen: »Huile d'olive de Nîmes«

oplysningen »appellation d'origine contrôlée« (kontrolleret oprindelsesbetegnelse) eller »AOC«. Når navnet på en bedrift eller et mærke indgår i mærkningen adskilt fra adressen, gentages navnet på betegnelsen mellem ordene »appellation« og »contrôlée«.

Disse oplysninger skal samles inden for samme synsfelt og på samme etiket.

De skal trykkes med synlige, læselige, uudslettelige bogstaver, som træder klart frem fra den baggrund, de trykkes på, og er tilstrækkeligt store til, at oplysningerne tydeligt kan skelnes fra alle de øvrige skrevne angivelser og tegninger.

4.9   Nationale krav: Dekret om den kontrollerede oprindelsesbetegnelse »Huile d'olive de Nîmes«.

----

(1)  Europa-Kommissionen — Generaldirektorat for Landbrug — Kvalitetspolitik for landbrugsprodukter — B-1049 Bruxelles.

----

----

Informationsprocedure — Tekniske forskrifter

(2005/C 225/04)

(Tekst af betydning for EØS)

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester (EFT L 204 af 21.7.1998, s. 37; EFT L 217 af 5.8.1998, s. 18)

Notifikationer af nationale udkast til tekniske forskrifter, som Kommissionen har modtaget

Kommissionen henleder opmærksomheden på Domstolens afgørelse »CIA Security« af 30. april 1996 i sagen C-194/94 (Sml. I, s. 2201), hvori Domstolen siger, at artikel 8 og 9 i direktiv 98/34/EF (tidligere 83/189/EØF) skal fortolkes således, at borgerne kan påberåbe sig dem for en national ret, og at det påhviler denne at afslå at anvende en national teknisk forskrift, der ikke er blevet meddelt i overensstemmelse med direktivet.

Denne afgørelse bekræfter Kommissionens meddelelse af 1. oktober 1986 (EFT C 245 af 1.10.1986, s. 4).

Manglende kendskab til anmeldelsespligten medfører således, at de pågældende tekniske forskrifter ikke finder anvendelse, og som konsekvens heraf ikke kan gøres gældende over for enkeltpersoner.

Yderligere oplysninger om notifikationsproceduren fås ved henvendelse til:

Se ligeledes på internetsiden: http://europa.eu.int/comm/enterprise/tris/

For yderligere oplysninger om disse notifikationer, bedes rette henvendelse til de nationale afdelinger, hvis liste er fremstillet nedenfor:

LISTE OVER NATIONALE MYNDIGHEDER, SOM HAR TIL OPGAVE AT FORVALTE DIREKTIV 98/34/EF

BELGIEN

DEN TJEKKISKE REPUBLIK

DANMARK

TYSKLAND

ESTLAND

GRÆKENLAND

SPANIEN

FRANKRIG

IRLAND

ITALIEN

CYPERN

LETLAND

LITAUEN

LUXEMBOURG

UNGARN

MALTA

NEDERLANDENE

ØSTRIG

POLEN

PORTUGAL

SLOVENIEN

SLOVAKIET

FINLAND

SVERIGE

DET FORENEDE KONGERIGE

EFTA — ESA

TYRKIET

----

(1)  År — registreringsnummer — medlemsstat, hvorfra udkastet stammer.

(2)  Periode, hvor udkastet ikke kan vedtages.

(3)  Ingen »status quo« som følge af, at Kommissionen har accepteret de presserende grunde, anført af den pågældende medlemsstat.

(4)  Ingen »status quo« som følge af tekniske specifikationer eller andre krav eller forskrifter for tjenester i forbindelse med foranstaltninger af beskatningsmæssig eller finansiel art som omhandlet i direktiv 98/34/EF, artikel 1, punkt 11, andet afsnit, tredje led.

(5)  Afslutning af informationsproceduren.

----

----

Bekendtgørelse fra Kommissionen i henhold til artikel 4, stk. 1, litra a), i Rådets forordning (EØF) nr. 2408/92

Indførelse af forpligtelse til offentlig tjeneste hvad angår ruteflyvning i Italien

(2005/C 225/05)

(EØS-relevant tekst)

I medfør af bestemmelserne i artikel 4, stk. 1, litra a), i Rådets forordning (EØF) nr. 2408/92 af 23. juli 1992 om EF-luftfartsselskabers adgang til luftruter inden for Fællesskabet har den italienske regering i henhold til artikel 52, stk. 35, i lov nr. 448 af 28. december 2001 besluttet at indføre forpligtelser til offentlig tjeneste, for så vidt angår ruteflyvning på følgende rute:

1.   Rute

Crotone — Rom — Milano og retur.

2.   Forpligtelserne til offentlig tjeneste omfatter følgende:

2.1   Mindste antal flyvninger

Mindst to flyvninger hver dag i hver retning året rundt på den pågældende rute.

Hvert flys samlede kapacitet skal udbydes til salg i henhold til forpligtelsen til offentlig tjeneste uden kvoteordninger. Ved mellemlanding i Rom på strækningen Rom — Milano, og i Milano lufthavn på strækningen Milano — Rom, kan ikke-reserverede pladser sælges til markedsprisen. I den forbindelse kan reservationer til markedspris først foretages ti timer før flyets afgang fra lufthavnen i Crotone på strækningen Crotone — Rom — Milano og fra lufthavnen i Milano på strækningen Milano — Rom — Crotone.

2.2.   Fartplan

På strækningen Crotone — Rom — Milano:

Bortset fra force majeure flyves der videre mod Milano senest 60 minutter efter ankomsten til Rom.

På strækningen Milano — Rom — Crotone:

Bortset fra force majeure flyves der videre mod Crotone senest 60 minutter efter ankomsten til Rom.

2.3.   Flytype

Flyene skal have en kapacitet på mindst 90 pladser året rundt på strækningen Crotone — Rom — Milano og på strækningen Milano — Rom — Crotone.

2.4.   Kapacitet

Den mindste daglige kapacitet året rundt er 180 pladser på strækningen Crotone — Rom –Milano og 180 pladser på strækningen Milano — Rom — Crotone.

2.5.   Priser

2.6.   Driftens kontinuitet

For at garantere tjenestens kontinuitet, regelmæssighed og punktlighed skal de luftfartsselskaber, der accepterer forpligtelsen til offentlig tjeneste, forpligte sig til at:

----

----

Forpligtelse til offentlig tjeneste i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2408/92 vedrørende ruteflyvning på indenrigsruter i Tyskland

(2005/C 225/06)

(EØS-relevant tekst)

Der vil i nær fremtid blive offentliggjort en udbudsmeddelelse i Den Europæiske Unions Tidende i henhold til artikel 4, stk. 1, litra d), i Rådets forordning (EØF) nr. 2408/92.

Yderligere oplysninger kan indhentes hos:

----