----

----

I Meddelelser

Rådet

----

FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 23/2005

vedtaget af Rådet den 12. april 2005

med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/.../EF af ... om håndtering af affald fra udvindingsindustrien og om ændring af direktiv 2004/35/EF

(2005/C 172 E/01)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),

efter proceduren i traktatens artikel 251 (3), og

ud fra følgende betragtninger:

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Formål

I dette direktiv opstilles der foranstaltninger, procedurer og retningslinjer, som kan forebygge og i videst muligt omfang begrænse de skadevirkninger på miljøet, navnlig vand, luft, jord, fauna, flora og landskab, og de afledte risici for menneskers sundhed, der skyldes håndtering af affald fra udvindingsindustrien.

Artikel 2

Anvendelsesområde

1.   Direktivet omfatter håndtering af affald fra efterforskning, udvinding, oparbejdning og oplagring af mineralressourcer samt drift af stenbrud, i det følgende benævnt »udvindingsaffald«, jf. dog stk. 2 og 3.

2.   Direktivet omfatter ikke:

3.   Inert affald og ikke-forurenet jord fra efterforskning, udvinding, oparbejdning og oplagring af mineralressourcer og fra stenbrudsdrift og affald fra udvinding, oparbejdning og oplagring af tørv er ikke omfattet af artikel 7, 8, artikel 11, stk. 1 og 3, artikel 12, artikel 13, stk. 5, og artikel 14 og 16, medmindre det deponeres i et affaldsanlæg i kategori A.

Den kompetente myndighed kan reducere eller frafalde kravene til deponering af ikke-farligt affald, der er opstået ved efterforskning efter mineralressourcer, bortset fra olie og evaporiter, dog ikke gipssten og anhydrit, og til deponering af ikke-forurenet jord og affald fra udvinding, oparbejdning og oplagring af tørv, hvis den finder det godtgjort, at kravene i artikel 4 er opfyldt.

Medlemsstaterne kan reducere eller frafalde kravene i artikel 11, stk. 3, artikel 12, stk. 5 og 6, artikel 13, stk. 5, og artikel 14 og 16 til ikke-farligt ikke-inert affald, medmindre det deponeres i et affaldsanlæg i kategori A.

4.   Medmindre andet gælder ifølge anden fællesskabslovgivning er affald, der falder inden for dette direktivs anvendelsesområde, ikke omfattet af direktiv 1999/31/EF.

Artikel 3

Definitioner

I dette direktiv forstås ved:

Artikel 4

Almene krav

1.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at udvindingsaffald håndteres uden at menneskers sundhed bringes i fare, og uden at der anvendes processer eller metoder, der kan skade miljøet, og navnlig uden at der skabes risiko for vand, luft eller jord, eller for fauna og flora, uden at der forårsages gener i form af støj eller lugt, og uden at der påføres landskaber eller områder af særlig interesse skade. Medlemsstaterne træffer også de fornødne foranstaltninger til at forbyde henkastning, dumpning og ukontrolleret bortskaffelse af udvindingsaffald.

2.   Medlemsstaterne sikrer, at driftsherren træffer alle foranstaltninger, der er nødvendige for at forebygge og i videst muligt omfang begrænse miljø- og sundhedsskader som følge af håndteringen af udvindingsaffald. Dette omfatter forvaltningen af affaldsanlægget, også efter dets lukning, og forebyggelse af større uheld på anlægget og begrænsning af følgerne heraf for miljøet og menneskers sundhed.

3.   Foranstaltningerne i stk. 2 skal bl.a. bygge på den bedste tilgængelige teknik, uden at der foreskrives anvendelse af en bestemt teknik eller teknologi, idet der tages hensyn til affaldsanlæggets tekniske karakteristika, geografiske beliggenhed og de lokale miljøforhold.

Artikel 5

Affaldshåndteringsplan

1.   Medlemsstaterne sørger for, at driftsherren udarbejder en affaldshåndteringsplan for minimering, behandling, nyttiggørelse og deponering af udvindingsaffald.

2.   Affaldshåndteringsplanen har følgende formål:

3.   Affaldshåndteringsplanen skal mindst indeholde følgende:

Affaldshåndteringsplanen skal indeholde så mange oplysninger, at den kompetente myndighed kan vurdere, om driftsherren er i stand til at opfylde formålene med affaldshåndteringsplanen, jf. stk. 2, og sine forpligtelser i henhold til dette direktiv.

4.   Affaldshåndteringsplanen revurderes hvert femte år og/eller ændres i tilfælde af afgørende ændringer i driften af affaldsanlægget eller det deponerede affald. Alle ændringer meddeles til den kompetente myndighed.

5.   Planer, der udarbejdes i medfør af anden national lovgivning eller fællesskabslovgivning, og som indeholder de i stk. 3 krævede oplysninger, kan benyttes, hvis unødvendig gentagelse af oplysninger undgås og driftsherren spares for dobbeltarbejde, forudsat at alle kravene i stk. 1-4 opfyldes.

6.   Den kompetente myndighed godkender affaldshåndteringsplanen på grundlag af procedurer, som besluttes af medlemsstaterne, og overvåger dens gennemførelse.

Artikel 6

Forebyggelse af større uheld og information

1.   Denne artikel finder anvendelse på affaldsanlæg i kategori A, dog ikke affaldsanlæg, der er omfattet af direktiv 96/82/EF.

2.   Uden at anden fællesskabslovgivning berøres, især direktiv 92/91/EØF og direktiv 92/104/EØF, sørger medlemsstaterne for, at kilderne til eventuelle større uheld bliver klarlagt, og at konstruktion, opførelse, drift og vedligeholdelse, nedlukning og efterbehandling af affaldsanlægget udføres på en sådan måde, at større uheld forebygges og deres eventuelle skadevirkninger for sundhed og/eller miljø, herunder grænseoverskridende virkninger, begrænses.

3.   Inden påbegyndelse af driften udarbejder hver driftsherre med henblik på opfyldelse af kravene i stk. 2 en strategi for forebyggelse af større uheld ved håndteringen af udvindingsaffaldet og etablerer til gennemførelse af denne strategi et sikkerhedsledelsessystem, jf. beskrivelsen i bilag I, punkt 1, samt iværksætter en intern beredskabsplan med de foranstaltninger, der skal træffes på anlægget i tilfælde af uheld.

Som led i denne strategi udnævner driftsherren en sikkerhedsansvarlig, der forestår gennemførelsen af strategien for forebyggelse af større uheld og det løbende tilsyn hermed.

Den kompetente myndighed udarbejder en ekstern beredskabsplan med foranstaltninger, der skal træffes uden for anlægget i tilfælde af uheld. Som led i ansøgningen om tilladelse udleverer driftsherren til den kompetente myndighed de oplysninger, som denne har brug for for at udarbejde den nævnte plan.

4.   Beredskabsplanerne i stk. 3 skal tjene følgende formål:

Medlemsstaterne sørger for, at driftsherren i tilfælde af et større uheld giver den kompetente myndighed alle oplysninger, som kan medvirke til yderligere at mindske følgerne for menneskers sundhed og er nødvendige for en vurdering og minimering af omfanget af de faktiske eller potentielle miljøskader.

5.   Medlemsstaterne sørger for, at den berørte offentlighed får reel mulighed for på et tidligt tidspunkt at tage del i udarbejdelsen eller revurderingen af den eksterne beredskabsplan, som er omhandlet i stk. 3. Med dette for øje informeres den berørte offentlighed om alle forslag dertil, og der skal stilles relevante oplysninger til rådighed, bl.a. oplysninger om retten til at deltage i beslutningsprocessen og om, hvilken kompetent myndighed bemærkninger og spørgsmål skal stiles til.

Medlemsstaterne sørger for, at den berørte offentlighed får en rimelig frist til at fremsætte bemærkninger, og at sådanne bemærkninger tages i betragtning ved udarbejdelsen af den eksterne beredskabsplan.

6.   Medlemsstaterne sørger for, at oplysninger om sikkerhedsforanstaltninger og om, hvad der skal gøres i tilfælde af uheld, dvs. mindst de oplysninger, der er opregnet i bilag I, punkt 2, automatisk udleveres gratis til den berørte offentlighed.

Disse oplysninger revurderes hvert tredje år og ajourføres om nødvendigt.

Artikel 7

Ansøgning og tilladelse

1.   Intet affaldsanlæg må være i drift, uden at den kompetente myndighed har givet tilladelse dertil. Tilladelsen skal indeholde de oplysninger, der er opregnet i stk. 2, og det skal være tydeligt angivet, hvilken kategori anlægget tilhører, jf. de i artikel 9 omhandlede kriterier.

Forudsat at alle kravene i denne artikel er opfyldt, kan tilladelser, der er udstedt i henhold til anden national lovgivning eller fællesskabslovgivning, kombineres til én enkelt tilladelse, hvis dette betyder, at unødvendig gentagelse af oplysninger undgås, og driftsherren eller den kompetente myndighed spares for dobbeltarbejde. Forudsat at alle kravene i denne artikel er opfyldt, kan elementerne i stk. 2 kombineres i én enkelt tilladelse eller i flere tilladelser.

2.   Ansøgningen om tilladelse skal mindst indeholde følgende:

3.   Den kompetente myndighed udsteder kun tilladelse, hvis den finder det godtgjort, at

4.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de kompetente myndigheder med mellemrum revurderer og om nødvendigt ajourfører betingelserne for tilladelsen:

5.   Oplysningerne i en tilladelse, der er udstedt ifølge denne artikel, stilles til rådighed for medlemsstaternes og Fællesskabets kompetente statistiske instanser, såfremt de behøves til statistiske formål. Følsomme oplysninger af rent forretningsmæssig karakter, f.eks. oplysninger om forretningsforbindelser, omkostningskomponenter og lønsomme mineralforekomsters størrelse, offentliggøres ikke.

Artikel 8

Inddragelse af offentligheden

1.   Nedenstående oplysninger gives til offentligheden tidligt i proceduren for udstedelse af tilladelser og i hvert fald, så snart de med rimelighed kan gives, enten ved offentlig meddelelse eller på anden hensigtsmæssig måde, f.eks. elektroniske medier, hvis sådanne er til rådighed:

2.   Medlemsstaterne sørger for, at følgende gøres tilgængelige for den berørte offentlighed inden for en rimelig tidshorisont:

3.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at offentligheden i overensstemmelse med stk. 1 underrettes om en ajourføring af betingelserne for tilladelsen i henhold til artikel 7, stk. 4.

4.   Den berørte offentlighed har ret til at fremsætte bemærkninger og udtalelser til den kompetente myndighed, inden der træffes beslutning.

5.   Der skal i beslutningen tages behørigt hensyn til resultaterne af de høringer, der afholdes ifølge denne artikel.

6.   Når den kompetente myndighed har truffet beslutning, underretter den i overensstemmelse med de gældende procedurer den berørte offentlighed herom og stiller følgende oplysninger til rådighed for den berørte offentlighed:

7.   De nærmere detaljer for offentlighedens deltagelse ifølge denne artikel fastsættes af medlemsstaterne på en sådan måde, at den berørte offentlighed kan forberede sig og medvirke effektivt.

Artikel 9

Klassifikationssystem for affaldsanlæg

Med henblik på dette direktiv klassificerer de kompetente myndigheder et affaldsanlæg i kategori A i henhold til kriterierne i bilag III.

Artikel 10

Tomme brud

1.   Medlemsstaterne sørger for, at driftsherren ved redeponering af udvindingsaffald i et tomt brud med henblik på rehabilitering og til anlægsformål, uanset om udvindingen skete på jordoverfladen eller i undergrunden, træffer foranstaltninger til

2.   Direktiv 1999/31/EF finder i givet fald fortsat anvendelse på andet affald end udvindingsaffald, som anvendes til fyldning af tomme brud.

Artikel 11

Opførelse og forvaltning af affaldsanlæg

1.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at affaldsanlæg forvaltes af kompetente personer, og at der er sørget for teknisk udvikling og personaleuddannelse.

2.   Den kompetente myndighed forvisser sig om, at driftsherren ved opførelse af et nyt affaldsanlæg eller ved ændring af et bestående affaldsanlæg sørger for følgende:

Der føres registre over den overvågning og det tilsyn, der omhandlet i litra c), og disse registre indgår sammen med tilladelsesbilagene i en teknisk beskrivelse og sikrer, navnlig hvis der skiftes driftsherre, den fornødne overdragelse af oplysninger.

3.   Driftsherren giver snarest muligt og under alle omstændigheder inden 48 timer meddelelse til den kompetente myndighed om alle hændelser, der forventes at kunne påvirke affaldsanlæggets stabilitet, og alle betydende miljøskadevirkninger, som afsløres af anlæggets kontrol- og overvågningsprocedurer. Driftsherren benytter i givet fald den interne beredskabsplan og efterkommer alle øvrige instrukser fra den kompetente myndighed om afhjælpende foranstaltninger.

Udgifterne til disse foranstaltninger afholdes af driftsherren.

Med en hyppighed, der fastsættes af den kompetente myndighed, og under alle omstændigheder mindst én gang om året indberetter driftsherren på grundlag af indsamlede data samtlige overvågningsresultater til de kompetente myndigheder, således at disse kan fastslå, om betingelserne for tilladelsen overholdes, og øge deres viden om affaldets og affaldsanlæggets stabilitet. På grundlag af denne indberetning kan den kompetente myndighed afgøre, at validering ved en uafhængig ekspert er nødvendig.

Artikel 12

Procedurer ved og efter lukning af affaldsanlæg

1.   Medlemsstaterne træffer foranstaltninger til, at stk. 2-5 overholdes.

2.   Et affaldsanlæg må først indlede lukningsproceduren, når mindst én af følgende betingelser er opfyldt:

3.   Et affaldsanlæg kan først betragtes som endeligt lukket, når den kompetente myndighed uden unødig forsinkelse har udført en afsluttende inspektion på stedet, vurderet alle driftsherrens beretninger, certificeret, at lokaliteten er rehabiliteret, og meddelt driftsherren sin godkendelse af lukningen.

En sådan godkendelse begrænser på ingen måde driftsherrens forpligtelser i henhold til betingelserne i tilladelsen eller lovgivningen i øvrigt.

4.   Når et affaldsanlæg er endeligt lukket, er driftsherren ansvarlig for vedligeholdelse, overvågning og kontrol i tidsrummet efter lukningen, så længe den kompetente myndighed kræver det under hensyntagen til farens art og til, hvor længe den kan være til stede, medmindre den kompetente myndighed beslutter at overtage disse opgaver fra driftsherren; denne bestemmelse berører ikke national lovgivning eller fællesskabslovgivning om affaldsindehaveres ansvar.

5.   Hvis den kompetente myndighed anser det for nødvendigt, skal driftsherren efter lukning af et affaldsanlæg bl.a. kontrollere anlæggets fysiske og kemiske stabilitet og minimere miljøskadevirkninger, særlig for overfladevand og grundvand, ved at sørge for følgende:

6.   Driftsherren giver snarest muligt efter lukningen af et affaldsanlæg den kompetente myndighed meddelelse om alle hændelser, der forventes at kunne påvirke affaldsanlæggets stabilitet, og alle betydende miljøskadevirkninger, som afsløres via anlæggets kontrol- og overvågningsprocedurer. Driftsherren benytter i givet fald den interne beredskabsplan og efterkommer alle øvrige instrukser fra den kompetente myndighed om afhjælpende foranstaltninger.

Udgifterne til disse foranstaltninger afholdes af driftsherren.

I de tilfælde og med den hyppighed, der fastsættes af den kompetente myndighed, indberetter driftsherren på grundlag af aggregerede data samtlige overvågningsresultater til de kompetente myndigheder, således at disse kan fastslå, om betingelserne for tilladelsen overholdes, og øge deres viden om affaldets og affaldsanlæggets stabilitet.

Artikel 13

Forebyggelse af forringet vandtilstand og luft- og jordforurening

1.   Den kompetente myndighed forvisser sig om, at driftsherren har truffet de nødvendige foranstaltninger til

2.   Den kompetente myndighed skal sikre, at driftsherren har truffet de nødvendige foranstaltninger til at forebygge eller mindske støv- og gasemissioner.

3.   Hvis den kompetente myndighed på grundlag af en miljørisikovurdering, der navnlig tager hensyn til direktiv 76/464/EØF, 80/68/EØF eller 2000/60/EF, finder, at der ikke er behov for opsamling og behandling af perkolat, eller hvis det er godtgjort, at affaldsanlægget ikke rummer nogen potentiel fare for jord, grundvand eller overfladevand, kan kravene i stk. 1, litra b) og c), lempes eller frafaldes i overensstemmelse hermed.

4.   Medlemsstaterne stiller som betingelse for deponering af udvindingsaffald i et recipientvandområde, der ikke er konstrueret med henblik på deponering af udvindingsaffald, og uanset om affaldet er fast, flydende eller opslæmmet, at driftsherren opfylder de relevante krav i direktiv 76/464/EØF, 80/68/EØF og 2000/60/EF.

5.   Hvad angår damme, hvor der er cyanid til stede, sørger driftsherren for, at koncentrationen af cyanid dissocierbart med svag syre i dammen bringes ned til det lavest mulige niveau med den bedste tilgængelige teknik, og for så vidt angår anlæg, som der er udstedt tilladelse til inden, eller som allerede er sat i drift den ... (24), at koncentrationen af cyanid dissocierbart med svag syre på det sted, hvor tailings ledes ud i dammen fra oparbejdningsanlægget, ikke overskrider 50 ppm fra den ... (24), 25 ppm fra den ... (25), 10 ppm fra den ... (26) og 10 ppm for anlæg, som der er udstedt tilladelse til efter den ... (24).

Den kompetente myndighed kan kræve, at driftsherren ved hjælp af en risikovurdering, der tager lokalitetsspecifikke forhold i betragtning, godtgør, at disse koncentrationsgrænser ikke behøver at blive bragt yderligere ned.

Artikel 14

Finansiel sikkerhed

1.   Den kompetente myndighed kræver, inden akkumulering eller deponering af udvindingsaffald i et affaldsanlæg påbegyndes, at der stilles finansiel sikkerhed (f.eks. i form af erhvervsfinansierede gensidige garantifonde) eller tilsvarende efter procedurer, som medlemsstaterne træffer afgørelse om, med det formål:

2.   Sikkerheden i stk. 1 beregnes på grundlag af følgende:

3.   Sikkerhedens størrelse justeres efter behov i takt med omfanget af det rehabiliteringsarbejde, som det er påkrævet at udføre på affaldsanlægget.

4.   Når den kompetente myndighed godkender lukning i overensstemmelse med artikel 12, stk. 3, giver den driftsherren en skriftlig erklæring om, at forpligtelsen til at stille sikkerhed, jf. stk. 1 i nærværende artikel, bortset fra forpligtelserne vedrørende tidsrummet efter lukning af anlægget i henhold til artikel 12, stk. 4, er bortfaldet.

Artikel 15

Miljøansvar

Følgende punkt tilføjes i bilag III i direktiv 2004/35/EF:

Artikel 16

Grænseoverskridende virkninger

1.   Hvis en medlemsstat, hvori et affaldsanlæg er placeret, konstaterer, at driften af et affaldsanlæg i kategori A vil kunne få betydelige skadevirkninger på miljøet og afledte risici for menneskers sundhed i en anden medlemsstat, eller hvis en medlemsstat, der kan forventes at blive udsat for sådanne virkninger, fremsætter anmodning herom, meddeler den medlemsstat, på hvis område der blev ansøgt om tilladelse i henhold til artikel 7, den anden medlemsstat de oplysninger, der er forelagt i henhold til samme artikel, samtidig med at den stiller disse til rådighed for sine egne statsborgere.

Disse oplysninger danner grundlag for eventuelt nødvendige konsultationer som led i bilaterale forbindelser mellem de to medlemsstater på baggrund af princippet om gensidighed og lige behandling.

2.   Medlemsstaterne sørger som led i deres bilaterale forbindelse for, at der i de i stk. 1 omhandlede tilfælde også gives den berørte offentlighed i den stat, der kan blive udsat for virkningerne, adgang til ansøgningerne i et passende tidsrum, således at den får ret til at udtale sig herom, før den kompetente myndighed træffer sin afgørelse.

3.   I tilfælde af et uheld på et affaldsanlæg som omhandlet i stk. 1 sørger medlemsstaterne for, at de oplysninger, som driftsherren har givet de kompetente myndigheder i medfør af artikel 6, stk. 4, straks videregives til den anden medlemsstat med henblik på en yderligere minimering af følgerne af uheldet for menneskers sundhed og en vurdering og minimering af omfanget af de faktiske eller potentielle miljøskader.

Artikel 17

Den kompetente myndigheds kontrol

1.   Inden deponeringen påbegyndes og derefter med regelmæssige mellemrum, herunder i perioden efter lukningen, som fastsættes af den berørte medlemsstat, aflægger den kompetente myndighed kontrolbesøg på affaldsanlæg, der er omfattet af artikel 7, for at sikre sig, at de overholder de relevante betingelser for tilladelsen. Et positivt resultat begrænser på ingen måde driftsherrens ansvar i henhold til betingelserne for tilladelsen.

2.   Medlemsstaterne kræver, at driftsherren fører registre over al affaldshåndtering, holder dem ajour og stiller dem til rådighed for den kompetente myndighed for gennemgang, og sørger for, at de relevante ajourførte oplysninger og registre om anlægget overdrages i det fornødne omfang, hvis affaldsanlægget skifter driftsherre.

Artikel 18

Indberetningspligt

1.   Hvert tredje år sender medlemsstaterne Kommissionen en beretning om direktivets gennemførelse. Beretningen udarbejdes på grundlag af et spørgeskema eller et forlæg, som vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 23, stk. 2. Beretningen sendes til Kommissionen senest ni måneder efter udløbet af den treårsperiode, den dækker.

Kommissionen offentliggør en samlet beretning om gennemførelsen af dette direktiv senest ni måneder efter modtagelsen af medlemsstaternes beretninger.

2.   Én gang om året sender medlemsstaterne Kommissionen oplysninger om hændelser, som driftsherrerne har givet meddelelse om i medfør af artikel 11, stk. 3, og artikel 12, stk. 6. Kommissionen stiller efter anmodning disse oplysninger til rådighed for medlemsstaterne. Medmindre andet gælder ifølge fællesskabslovgivningen om offentlig adgang til miljøoplysninger stiller medlemsstaterne derefter på anmodning disse oplysninger til rådighed for medlemmer af den berørte offentlighed.

Artikel 19

Sanktioner

Medlemsstaterne fastsætter sanktioner, der skal anvendes ved overtrædelse af de nationale bestemmelser, der er vedtaget til gennemførelse af dette direktiv. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.

Artikel 20

Fortegnelse over nedlukkede affaldsanlæg

Medlemsstaterne sikrer, at der udarbejdes og regelmæssigt ajourføres en fortegnelse over lukkede affaldsanlæg (herunder også anlæg, der er forladt), der befinder sig på deres område, og som har alvorlige miljøskadelige virkninger, eller som potentielt kan blive en alvorlig trussel mod menneskers sundhed og miljøet på kort eller mellemlang sigt. Fortegnelsen, der skal stilles til rådighed for offentligheden, udarbejdes inden fire år efter den ... (28), idet der tages hensyn til metoderne i artikel 21, hvis de foreligger.

Artikel 21

Udveksling af oplysninger

1.   Kommissionen, bistået af det udvalg, der er omhandlet i artikel 23, sørger for, at der foregår den nødvendige udveksling af tekniske og videnskabelige oplysninger mellem medlemsstaterne med henblik på udarbejdelse af metoder til:

2.   Medlemsstaterne sørger for, at myndighederne følger med i eller underrettes om udviklingen inden for den bedste tilgængelige teknik.

3.   Kommissionen sørger for udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne og de berørte organisationer om den bedste tilgængelige teknik, om overvågningsbestemmelser og udvikling i forbindelse hermed. Kommissionen offentliggør resultaterne af denne udveksling af oplysninger.

Artikel 22

Gennemførelses- og ændringsbestemmelser

1.   Senest den ... (29) vedtager Kommissionen efter proceduren i artikel 23, stk. 2, og idet litra e), f) og g), prioriteres, bestemmelser til:

2.   De ændringer, der er nødvendige for at tilpasse bilagene til den videnskabelige og tekniske udvikling, vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 23, stk. 2.

Ændringerne skal have til formål at opnå et højt niveau af miljøbeskyttelse.

Artikel 23

Udvalg

1.   Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat ved artikel 18 i direktiv 75/442/EØF, i det følgende benævnt »udvalget«.

2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.

Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.

3.   Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.

Artikel 24

Overgangsbestemmelse

1.   Medlemsstaterne sørger for, at alle affaldsanlæg, som der er udstedt tilladelse til, eller som allerede er sat i drift den ... (30), opfylder bestemmelserne i dette direktiv senest den ... (31), bortset fra bestemmelserne i artikel 14, stk. 1, der først skal være opfyldt den ... (32), og i artikel 13, stk. 5, der skal opfyldes i overensstemmelse med de deri anførte tidsfrister.

2.   Stk. 1 finder ikke anvendelse på affaldsanlæg, der er lukket før den ... (31)

3.   Artikel 5-11, artikel 12, stk. 1, 2, 5 og 6, artikel 13, stk. 4 og 5, og artikel 14, stk. 1-3, finder ikke anvendelse på affaldsanlæg:

Medlemsstaterne underretter Kommissionen om sådanne tilfælde inden den ... (33) og sørger for, at disse anlæg forvaltes på en måde, der ikke er til skade for gennemførelsen af målene for dette direktiv eller for anden fællesskabslovgivning, herunder direktiv 2000/60/EF.

Artikel 25

Gennemførelse i national ret

1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den ... (34). De underretter straks Kommissionen herom.

Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 26

Ikrafttræden

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 27

Adressater

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i ..., den ... .

På Europa-Parlamentets vegne

...

Formand

På Rådets vegne

...

Formand

----

(1)EUT C 80 af 30.3.2004, s. 35.

(2)EUT C 109 af 30.4.2004, s. 33.

(3)  Europa-Parlamentets udtalelse af 31.marts 2004 (EUT C 103 E af 29.4.2004, s. 634), Rådets fælles holdning af 12. april 2005 og Europa-Parlamentets holdning af (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(4)EFT L 345 af 31.12.2003, s. 97.

(5)EFT L 257 af 10.10.1996, s. 26. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1).

(6)EUT C 65 E af 14.3.2002, s. 382.

(7)EFT L 242 af 10.9.2002, s. 1.

(8)EFT L 194 af 25.7.1975, s. 39. Ændret ved forordning (EF) nr. 1882/2003.

(9)EFT L 182 af 16.7.1999, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1882/2003.

(10)  Rådets Direktiv 96/82/EF af 9. december 1996 om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer (EFT L 10 af 14.1.1997, s. 13). Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1882/2003.

(11)  Rådets direktiv 92/91/EØF af 3. november 1992 om minimumsforskrifter for forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed i den boringsrelaterede udvindingsindustri (ellevte særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF) (EFT L 348 af 28.11.1992, s. 9).

(12)  Rådets direktiv 92/104/EØF af 3. december 1992 om minimumsforskrifter vedrørende forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed i udvindingsindustrien over eller under jorden (tolvte særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF)(EFT L 404 af 31.12.1992, s. 10).

(13)EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1. Ændret ved beslutning nr. 2455/2001/EF (EFT L 331 af 15.12.2001, s. 1).

(14)EUT L 143 af 30.4.2004, s. 56.

(15)EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

(16)EUT C 321 af 31.12.2003, s. 1.

(17)EFT L 377 af 31.12.1991, s. 20. Ændret ved direktiv 94/31/EF (EFT L 168 af 2.7.1994, s. 28).

(18)  Rådets direktiv 67/548/EØF af 27. juni 1967 om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer (EFT 196 af 16.8.1967, s. 1). Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2004/73/EF (EUT L 152 af 30.4.2004, s. 1).

(19)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/45/EF af 31. maj 1999 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om klassificering, emballering og etikettering af farlige præparater (EFT L 200 af 30.7.1999, s. 1). Senest ændret ved Rådets direktiv 2004/66/EF (EUT L 168 af 1.5.2004, s. 35).

(20)  Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40). Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/35/EF (EUT L 156 af 25.6.2003, s. 17).

(21)EUT L 41 af 14.2.2003, s. 26.

(22)  Rådets direktiv 76/464/EØF af 4. maj 1976 om forurening, der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø (EFT L 129 af 18.5.1976, s. 23). Senest ændret ved direktiv 2000/60/EF.

(23)  Rådets direktiv 80/68/EØF af 17. december 1979 om beskyttelse af grundvandet mod forurening forårsaget af visse farlige stoffer (EFT L 20 af 26.1.1980, s. 43). Ændret ved direktiv 91/692/EØF (EFT L 377 af 31.12.1991, s. 48).

(24)  Datoen i artikel 25, stk. 1.

(25)  Fem år efter datoen i artikel 25, stk. 1.

(26)  Ti år efter datoen i artikel 25, stk. 1.

(27)  EUT L ...«.

(28)  Datoen i artikel 25, stk. 1.

(29)  To år efter direktivets ikrafttræden.

(30)  Datoen i artikel 25, stk. 1.

(31)  Fire år efter datoen i artikel 25, stk. 1.

(32)  Seks år efter datoen i artikel 25, stk. 1.

(33)  Tre måneder efter datoen i artikel 25, stk. 1.

(34)  24 måneder efter direktivets ikrafttræden.

----

BILAG I

Strategi for forebyggelse af større uheld og oplysninger, der skal meddeles til den berørte offentlighed

1.   Strategi for forebyggelse af større uheld

Driftsherrens strategi for forebyggelse af større uheld og sikkerhedsledelsessystem skal være proportional med risikoen for et større uheld på affaldsanlægget. Ved deres gennemførelse skal der tages hensyn til nedenstående principper:

2.   Oplysninger, der skal meddeles til den berørte offentlighed

----

BILAG II

Specificering af affald

Affald, der skal deponeres i et affaldsanlæg, skal specificeres på en sådan måde, at anlæggets fysiske og kemiske stabilitet sikres på langt sigt, og at større uheld undgås. Specificeringen af affaldet skal afhængigt af affaldsanlæggets kategori omfatte følgende:

----

(1)  Kommissionens beslutning 2000/532/EF af 3. maj 2000 om afløsning af beslutning 94/3/EF om udarbejdelse af en liste over affald i henhold til artikel 1, litra a), i Rådets direktiv 75/442/EØF om affald og af Rådets beslutning 94/904/EF om udarbejdelse af en liste over farligt affald i henhold til artikel 1, stk. 4, i Rådets direktiv 91/689/EØF om farligt affald (EFT L 226 af 6.9.2000, s. 3). Senest ændret ved Rådets beslutning 2001/573/EF (EFT L 203 af 28.7.2001, s. 18).

----

BILAG III

Kriterier for klassificering af affaldsanlæg

Et affaldsanlæg klassificeres i kategori A, hvis:

----

RÅDETS BEGRUNDELSE

I.   INDLEDNING

II.   FORMÅL

Formålet med forslaget er at opstille mindstekrav med henblik på at forbedre håndteringen af affald fra udvindingsindustrien, idet der specifikt tages hensyn til de miljø- og sundhedsrisici, som behandling, nyttiggørelse og bortskaffelse af dette affald kan indebære. Med henblik herpå indeholder forslaget følgende hovedelementer: betingelser for driftstilladelser, generelle forpligtelser i forbindelse med affaldshåndtering, krav om, at affaldet skal karakteriseres inden bortskaffelse eller behandling, foranstaltninger med henblik på affaldshåndteringsanlæggenes sikkerhed, krav om udarbejdelse af nedlukningsplaner og pligt til at stille passende finansiel sikkerhed.

III.   ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING

1.   Generelt

Den fælles holdning stemmer stort set overens med Kommissionens og Europa-Parlamentets holdninger, idet den

2.   Europa-Parlamentets ændringer

Ved afstemningen på plenarmødet den 31. marts 2004 vedtog Europa-Parlamentet ved førstebehandlingen 74 ændringer til forslaget. Den fælles holdning medtager (helt, delvis eller i princippet, med samme eller tilsvarende ordlyd) 43 ændringer.

IV.   KONKLUSION

Selv om Rådet ikke er i stand til at acceptere alle de ændringer, Europa-Parlamentet har vedtaget, finder det, at den fælles holdning i vid udstrækning svarer til Parlamentets ønsker og stemmer overens med Kommissionens ændrede forslag.

----

(1)  Dok. 10143/03 - KOM (2003) 319 endelig.

(2)EUT C 80 af 30.3.2004, s. 35.

(3)EUT C 109 af 30.4.2004, s. 33.

(4)EUT C 103 E af 29.4.2004, s. 634.

----

----

FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 24/2005

fastlagt af Rådet den 18. april 2005

med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/.../EF af ... om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i forbindelse med arbejdstagernes eksponering for risici på grund af fysiske agenser (optisk stråling) (19. særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF)

(2005/C 172 E/02)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 137, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), forelagt efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed og Sundhed på Arbejdspladsen,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),

efter høring af Regionsudvalget,

efter proceduren i traktatens artikel 251 (3), og

ud fra følgende betragtninger:

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

DEL I

GENERELLE BESTEMMELSER

Artikel 1

Formål og anvendelsesområde

1.   Dette direktiv, som er det 19. særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF, indeholder minimumskrav til beskyttelse af arbejdstagerne mod sådanne risici for deres sikkerhed og sundhed, som opstår eller kan opstå som følge af eksponering for optisk stråling i forbindelse med arbejdet.

2.   Dette direktiv omhandler de risici for arbejdstagernes sikkerhed og sundhed, der opstår som følge af skadelige påvirkninger forårsaget af øjne og huds eksponering for optisk stråling.

3.   Direktiv 89/391/EØF finder anvendelse på hele det i stk. 1 nævnte område, medmindre nærværende direktiv indeholder strengere og/eller mere specifikke bestemmelser.

Artikel 2

Definitioner

I dette direktiv forstås ved:

Artikel 3

Eksponeringsgrænseværdier

1.   Eksponeringsgrænseværdierne for ikke-kohærent stråling, bortset fra strålingen fra naturlige optiske strålingskilder, er fastsat i bilag I.

2.   Eksponeringsgrænseværdierne for laserstråling er fastsat i bilag II.

DEL II

ARBEJDSGIVERNES FORPLIGTELSER

Artikel 4

Identificering af eksponering og vurdering af risici

1.   For at opfylde forpligtelserne i artikel 6, stk. 3, og artikel 9, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF vurderer og om nødvendigt måler og/eller beregner arbejdsgiveren, hvis arbejdstagere eksponeres for kunstige kilder til optisk stråling, niveauet for den eksponering for optisk stråling, som disse kan blive eksponeret for, således at man kan identificere og gennemføre de foranstaltninger, der er nødvendige for at begrænse eksponeringen til de gældende grænseværdier. De metoder, der anvendes til vurdering, måling og/eller beregning, skal følge Den Internationale Elektrotekniske Kommission, IEC's standard med hensyn til laserstråling og Den Internationale Belysningskommission, CIE's og Det Europæiske Standardiseringsorgan, CEN's anbefalinger med hensyn til ikke-kohærent stråling. I eksponeringssituationer, som ikke er omfattet af disse standarder og anbefalinger, og indtil der foreligger relevante EU-standarder eller anbefalinger, skal vurdering, måling og/eller beregning foretages med anvendelse af de til rådighed stående nationale eller internationale videnskabeligt baserede retningslinjer. Vurderingen kan for begge eksponeringssituationers vedkommende tage hensyn til de data, som fabrikanterne af udstyret har oplyst, når det er omfattet af de relevante fællesskabsdirektiver.

2.   For at opfylde forpligtelserne i artikel 6, stk. 3, og artikel 9, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF skal arbejdsgiveren, hvis arbejdstagere eksponeres for naturlige optiske strålingskilder, vurdere sikkerheds- og sundhedsrisikoen, således at man kan identificere og gennemføre de foranstaltninger, der er nødvendige for at mindske disse risici.

3.   Den vurdering, måling og/eller beregning, der er omhandlet i stk. 1, og den vurdering, der er omhandlet i stk. 2, planlægges og gennemføres med passende mellemrum af de kompetente sagkyndige serviceorganer eller personer, navnlig under hensyn til bestemmelserne i artikel 7 og 11 i direktiv 89/391/EØF om den krævede kompetente sagkundskab samt høring og inddragelse af arbejdstagerne. Resultaterne af de vurderinger, målinger og/eller beregninger af eksponeringen, der er omhandlet i stk. 1, opbevares i en passende form, så de senere kan konsulteres.

4.   I overensstemmelse med artikel 6, stk. 3, i direktiv 89/391/EØF skal arbejdsgiveren være særlig opmærksom på følgende, når risikoen vurderes:

5.   Arbejdsgiveren skal være i besiddelse af en risikovurdering i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, litra a), i direktiv 89/391/EØF og skal fastlægge, hvilke foranstaltninger der skal træffes i overensstemmelse med nærværende direktivs artikel 5 og 6. Risikovurderingen opbevares i en passende form i overensstemmelse med national lovgivning og praksis og kan omfatte dokumentation fra arbejdsgiveren om, at arten og omfanget af de risici, som er forbundet med optisk stråling, overflødiggør en yderligere, detaljeret risikovurdering. Risikovurderingen opdateres regelmæssigt, især hvis der er sket væsentlige ændringer, der kunne gøre den uaktuel, eller hvis resultaterne af helbredskontrollen viser, at det er nødvendigt.

Artikel 5

Bestemmelser med sigte på at undgå eller begrænse risici

1.   Under hensyn til den tekniske udvikling og de foranstaltninger, der kan træffes for at reducere risikoen ved kilden, skal risici, der er en følge af eksponering for optisk stråling, fjernes eller begrænses til et minimum.

Begrænsning af risici, der er en følge af eksponering for optisk stråling, foretages på grundlag af de generelle principper om forebyggelse i direktiv 89/391/EØF.

2.   Hvis den risikovurdering, der foretages i henhold til artikel 4, stk. 1, for arbejdstagere, der eksponeres for kunstige kilder til optisk stråling, viser en overskridelse af eksponeringsgrænseværdierne, udarbejder og gennemfører arbejdsgiveren en handlingsplan med tekniske og/eller organisatoriske foranstaltninger, der navnlig tager hensyn til:

3.   Hvis den risikovurdering, der er gennemført i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, viser en risiko for arbejdstagere, der eksponeres for naturlige kilder til optisk stråling, udarbejder og gennemfører arbejdsgiveren en handlingsplan med tekniske og/eller organisatoriske foranstaltninger, for at begrænse sikkerheds- og sundhedsrisikoen til et minimum.

4.   På grundlag af den risikovurdering, der er gennemført i overensstemmelse med artikel 4, markeres arbejdssteder, hvor arbejdstagere vil kunne blive eksponeret for kunstige kilder til optisk stråling med et niveau, der overskrider eksponeringsgrænseværdierne, med passende skilte i overensstemmelse med Rådets direktiv 92/58/EØF af 24. juni 1992 om minimumsforskrifter for signalgivning i forbindelse med sikkerhed og sundhed under arbejdet (9. særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF) (11). De pågældende områder skal afgrænses og adgangen til dem begrænses, hvor det er teknisk muligt, og hvor der er risiko for, at eksponeringsgrænseværdierne kan overskrides.

5.   Hvis eksponeringsgrænseværdierne overskrides uanset de foranstaltninger, som arbejdsgiveren har truffet på grundlag af dette direktiv med hensyn til kunstige kilder til optisk stråling, tager arbejdsgiveren straks skridt til at bringe eksponeringen ned under eksponeringsgrænseværdierne. Arbejdsgiveren fastslår årsagerne til, at eksponeringsgrænseværdierne er blevet overskredet, og tilpasser beskyttelses- og forebyggelsesforanstaltningerne i overensstemmelse hermed for at undgå, at eksponeringsgrænseværdierne overskrides igen. Arbejdstagerne må under ingen omstændigheder eksponeres for niveauer, som ligger over eksponeringsgrænseværdierne.

6.   I henhold til artikel 15 i direktiv 89/391/EØF tilpasser arbejdsgiveren de i nærværende artikel nævnte foranstaltninger efter behovene for arbejdstagere, der hører til særlig følsomme risikogrupper.

Artikel 6

Underretning og oplæring af arbejdstagerne

Med forbehold af artikel 10 og 12 i direktiv 89/391/EØF sørger arbejdsgiveren for, at arbejdstagere, der på arbejdsstedet er udsat for risiko for at blive eksponeret for optisk stråling, og/eller disses repræsentanter får enhver nødvendig underretning og oplæring baseret på resultaterne af risikovurderingen i overensstemmelse med nærværende direktivs artikel 4, navnlig vedrørende

Artikel 7

Høring og inddragelse af arbejdstagerne

Høring af arbejdstagerne og/eller deres repræsentanter samt deres deltagelse skal foregå i overensstemmelse med artikel 11 i direktiv 89/391/EØF i forbindelse med spørgsmål, der er omfattet af nærværende direktiv.

DEL III

FORSKELLIGE BESTEMMELSER

Artikel 8

Helbredskontrol

1.   Med forbehold af artikel 14 i direktiv 89/391/EØF træffer medlemsstaterne foranstaltninger for at sikre passende helbredskontrol af arbejdstagerne, hvis resultatet af den i artikel 4 omhandlede risikovurdering viser, at der er en betydelig risiko for deres helbred. Disse foranstaltninger, herunder kravene til helbredsjournaler og adgangen hertil, indføres i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis.

2.   Medlemsstaterne træffer foranstaltninger for at sikre, at der udarbejdes individuelle helbredsjournaler for alle arbejdstagere, der underkastes helbredskontrol i henhold til stk. 1, og at disse journaler holdes ajour. Helbredsjournalerne skal indeholde et sammendrag af resultaterne af den helbredskontrol, der er foretaget. De opbevares i en passende form, så de senere kan konsulteres, under overholdelse af fortrolighedskrav. Den kompetente myndighed skal efter anmodning have tilsendt kopier af journalerne, idet der tages hensyn til eventuelle krav om tavshedspligt. Den enkelte arbejdstager har på anmodning adgang til sine egne personlige lægejournaler.

3.   Hvis det ved en helbredskontrol konstateres, at en arbejdstager har en identificerbar sygdom eller identificerbare helbredsproblemer, som ifølge en læge eller en arbejdsmedicinsk konsulent skyldes eksponering for optisk stråling under arbejdet:

Artikel 9

Sanktioner

Medlemsstaterne indfører hensigtsmæssige sanktioner i tilfælde af overtrædelse af den nationale lovgivning, der vedtages til gennemførelse af dette direktiv. Disse sanktioner skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.

Artikel 10

Tekniske ændringer

1.   Enhver ændring af de eksponeringsgrænseværdier, der er fastsat i bilagene, vedtages af Europa-Parlamentet og Rådet efter proceduren i traktatens artikel 137, stk. 2.

2.   Ændringer af bilagene af rent teknisk art som følge af:

vedtages efter proceduren i artikel 11, stk. 2.

Artikel 11

Udvalg

1.   Kommissionen bistås af det udvalg, der er omhandlet i artikel 17 i direktiv 89/391/EØF.

2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.

Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.

3.   Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.

DEL IV

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 12

Rapporter

Medlemsstaterne forelægger hvert femte år Kommissionen en rapport om den praktiske gennemførelse af dette direktiv med anførelse af de synspunkter, som er blevet fremført af arbejdsmarkedets parter.

Kommissionen underretter hvert femte år Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg samt Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed og Sundhed på Arbejdspladsen om indholdet af disse rapporter, om sin vurdering af udviklingen på området samt om aktioner, der måtte være påkrævede på baggrund af ny videnskabelig viden.

Artikel 13

Gennemførelse

1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den ... (12). De underretter straks Kommissionen herom.

Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de allerede har udstedt eller udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 14

Ikrafttræden

Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 15

Adressater

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i ..., den ... .

På Europa-Parlamentets vegne

...

Formand

På Rådets vegne

...

Formand

----

(1)EFT C 77 af 18.3.1993, s. 12, og EFT C 230 af 19.8.1994, s. 3.

(2)EFT C 249 af 13.9.1993, s. 28.

(3)  Europa-Parlamentets udtalelse af 20. april 1994 (EFT C 128 af 9.5.1994, s. 146), bekræftet den 16. september 1999 (EFT C 54 af 25.2.2000, s. 75), Rådets fælles holdning af 18. april 2005 og Europa-Parlamentets holdning af ... (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(4)EFT C 260 af 15.10.1990, s. 167.

(5)EFT L 177 af 6.7.2002, s. 13.

(6)EUT L 42 af 15.2.2003, s. 38.

(7)EUT L 159 af 30.4.2004, s. 1. Berigtiget i EUT L 184 af 24.5.2004. s. 1.

(8)EFT L 183 af 29.6.1989, s. 1. Ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1).

(9)EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

(10)EUT C 321 af 31.12.2003, s. 1.

(11)EFT L 245 af 26.8.1992, s. 23.

(12)  Fire år efter direktivets ikrafttræden.

----

BILAG I

IKKE-KOHÆRENT OPTISK STRÅLING

De biofysisk relevante eksponeringsværdier for optisk stråling kan fastlægges ved hjælp af nedenstående formler. De formler, der skal anvendes, afhænger af den stråling, der udsendes af kilden, og resultaterne bør sammenlignes med de tilsvarende eksponeringsgrænseværdier (ELV), der er nævnt i tabel 1.1. Der kan være mere end en eksponeringsværdi og tilsvarende eksponeringsgrænse, der er relevant for en given kilde til optisk stråling.

a) — o) henviser til de tilsvarende rækker i tabel 1.1.

Med henblik på dette direktiv, kan de ovennævnte formler erstattes af følgende udtryk og anvendelsen af diskrete værdier som fastsat i de følgende tabeller:

Noter:

Tabel 1.1

Eksponeringsgrænseværdier for ikke-kohærent optisk stråling

Tabel 1.2

S (λ) [dimensionsløs], 180 nm til 400 nm

Tabel 1.3

B (λ), R (λ) [dimensionsløs], 380 nm til 1 400 nm

----

BILAG II

OPTISK LASERSTRÅLING

De biofysisk relevante eksponeringsværdier for optisk stråling kan fastlægges ved hjælp af nedenstående formler. Hvilke formler, der skal anvendes, afhænger af bølgelængden og varigheden af strålingen fra kilden, og resultaterne sammenlignes med de tilsvarende eksponeringsgrænseværdier i tabellerne 2.2-2.4. Der kan være mere end en eksponeringsværdi og tilsvarende eksponeringsgrænse for en given kilde til optisk laserstråling.

Koefficienter anvendt til beregninger i tabellerne 2.2-2.4 er angivet i tabel 2.5, og korrektioner for gentagen eksponering findes i tabel 2.6.

Noter:

Tabel 2.1

Strålingsrisici

Tabel 2.2

Lasereksponeringsgrænser for øjne — Kort eksponeringstid < 10 s

Tabel 2.3

Lasereksponeringsgrænser for øjne — Lang eksponeringstid ≥ 10 s

Tabel 2.4

Lasereksponeringsgrænser for hud

Tabel 2.5

Anvendte korrektionsfaktorer og andre beregningsparametre

Tabel 2.6

Korrektion for gentagen eksponering

Hver af følgende tre generelle regler bør anvendes på alle gentagne eksponeringer, som stammer fra pulslaser eller laser scanningssystemer:

----

(1)  Hvis laserens bølgelængde er omfattet af to grænser, anvendes den mest restriktive.

(2)  Når 1 400≤λ<105 nm: aperturdiameter = 1 mm for t ≤ 0,3 s og 1,5 t0,375 mm for 0,3 s < t < 10 s; når 105≤λ<106 nm: aperturdiameter = 11 mm.

(3)  Pga. manglende data for disse pulslængder, anbefaler ICNIRP anvendelse af 1 ns irradiansgrænser.

(4)  Figuren viser værdierne for enkeltlaserimpulser. I tilfælde af multiple laserimpulser skal laserimpulsvarigheder med impulser inden for et interval Tmin (jf. tabel 2.6) lægges sammen, og den deraf følgende tidsværdi skal indsættes for t i formlen: 5,6 · 103·t 0,25.

(5)  Hvis laserens bølgelængde eller andre givne forhold ved laseren er omfattet af to grænser, anvendes den mest restriktive.

(6)  For små kilder med en vinkelmæssig udstrækning på højst 1,5 mrad, reduceres de to grænseværdier E for synlig stråling fra 400 nm til 600 nm til termiske grænser for 10s≤t<T1 og til fotokemiske grænser for længere tidsrum. For T1 ogT2 jf. tabel 2.5. Den fotokemiske risikogrænse for nethinden kan også udtrykkes som den integrerede radians G = 106 CB[J m-2 sr-1] for t > 10s op til = 10 000 s og L = 100 CB [W m-2 sr-1] for t > 10 000 s. Til måling af G og L skal γm anvendes til at midle over. Den officielle grænse mellem synlig og infrarød er 780 nm som defineret af CIE. Kolonnen med bølgelængder med benævnelser skal blot give brugeren et bedre overblik. (G anvendes af CEN; Lt anvendes af CIE; LP anvendes af IEC og CENELEC.)

(7)  For bølgelængde 1 400 — 105 nm: aperturdiameter = 3,5 mm; for bølgelængde 105 — 106 nm: aperturdiameter = 11 mm.

(8)  Til måling af eksponeringen defineres γ som følger: Hvis α (den vinkelmæssige udstrækning af kilden) > γ (begrænsende keglevinkel, angivet i parentes i den tilsvarende kolonne) skal målefeltet γm have værdien γ. (Hvis der anvendes et større målefelt, bliver risikoen overvurderet).

Hvis α < γ skal målefeltet γm være stort nok til fuldt ud at medtage kilden, men er ellers ikke begrænset og kan være større end γ.

(9)  Hvis bølgelængden eller andre forhold ved laseren er omfattet af to grænser, anvendes den mest restriktive.

----

RÅDETS BEGRUNDELSE

I.   INDLEDNING

Den 8. februar 1993 forelagde Kommissionen i henhold til artikel 118 A i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab Rådet et forslag til Rådets direktiv om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i forbindelse med arbejdstagernes eksponering for risici på grund af fysiske agenser.

Forslaget skulle supplere direktiv 89/391/EØF ved at præcisere, hvordan nogle af dets bestemmelser skulle finde anvendelse specielt i forbindelse med eksponering for fysiske agenser.

Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse henholdsvis den 20. april 1994 og den 30. juni 1993. Europa-Parlamentet bekræftede førstebehandlingen den 16. september 1999 (1).

Kommissionen forelagde et ændret forslag den 8. juli 1994.

Som følge af Amsterdam-traktatens ikrafttræden er retsgrundlaget blevet ændret fra den tidligere artikel 118 A til artikel 137, stk. 2, hvorefter den fælles beslutningsprocedure med Europa-Parlamentet skal anvendes og Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget skal høres.

Regionsudvalget meddelte ved skrivelse af 13. januar 2000, at det ikke ville afgive udtalelse om dette direktivforslag.

Forslaget var kendetegnet ved, at fire typer fysiske agenser (støj, mekanisk vibration, optisk stråling og elektromagnetiske felter), indgik i samme instrument, idet hver agens skulle have et særskilt bilag.

I betragtning af de fire fysiske agensers meget forskellige karakteristika blev det i 1999 besluttet, at der skulle udarbejdes særskilte direktiver. Direktiverne om vibration, støj og elektromagnetiske felter er allerede vedtaget. Rådet besluttede derefter at koncentrere sig om optisk stråling, det fjerde og sidste element.

Rådet vedtog en fælles holdning den 18. april 2005 i overensstemmelse med proceduren i traktatens artikel 251.

II.   FORMÅL

Direktivforslaget sigter efter opdelingen af det oprindelige forslag mod at bidrage til en forbedret beskyttelse af arbejdstagerne mod sådanne risici for deres sundhed og sikkerhed, der opstår som følge af eksponering for optisk stråling.

III.   ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING

1.   Generelle bemærkninger

I henhold til traktatens artikel 137, stk. 1, »støtter og supplerer Fællesskabet medlemsstaternes indsats på [...] forbedring af især arbejdsmiljøet for at beskytte arbejdstagernes sikkerhed og sundhed« osv.

I henhold til traktatens artikel 137, stk. 2, kan Rådet »ved udstedelse af direktiver vedtage minimumsforskrifter, der skal gennemføres gradvis under hensyn til de vilkår og tekniske bestemmelser, der gælder i hver af medlemsstaterne«.

Rådets fælles holdning er i overensstemmelse med målene i traktatens artikel 137, stk. 2, på det omhandlede område, da formålet hermed er at indføre minimumsforskrifter, der beskytter arbejdstagerne mod sådanne risici for deres sundhed og sikkerhed, der opstår som følge af eksponering for optisk stråling.

Den fælles holdning opfylder også Kommissionens målsætning, der støttes af Parlamentet, selv om den er opbygget anderledes som følge af en opsplitning af det oprindelige forslag. En række af ændringerne fra Parlamentets førstebehandling af Kommissionens forslag er indarbejdet i den fælles holdning.

2.   Opbygning og hovedelementer

2.1.   Generel opbygning

Den generelle opbygning af den fælles holdning, f.eks. indførelse af eksponeringsgrænseværdier, artiklerne om underretning og undervisning af arbejdstagerne, høring og inddragelse samt de »forskellige bestemmelser« følger nøje bestemmelserne i direktiverne om vibration, støj og elektromagnetiske felter. Dette er også på linje med den generelle opbygning af Kommissionens ændrede forslag.

I henhold til artikel 1 omhandler den fælles holdning de risici for arbejdstagernes sundhed og sikkerhed, der opstår som følge af skadelige påvirkninger forårsaget af øjne og huds eksponering for optisk stråling. Der skelnes ikke mellem langsigtede og kortsigtede virkninger, da direktivets anvendelsesområde omfatter både akutte og langsigtede sundhedsskadelige virkninger. Dette afspejler for eksempel det faktum, at overeksponering for ultraviolet stråling kan medføre langsigtede skadevirkninger såsom melanomer.

2.2.   Eksponeringsgrænseværdier

Den fælles holdning bygger på indførelse af eksponeringsgrænseværdier (ELV) som defineret i artikel 2 og som fastsat i tabellerne i bilagene, jf. artikel 3. Disse værdier bygger i alt væsentligt på anbefalingerne fra Den Internationale Kommission for Beskyttelse mod Ikke-ioniserende Stråling (ICNIRP). På de områder, hvor ICNIRP ikke har fastsat eksponeringsgrænseværdier, er værdierne fra Den Internationale Elektrotekniske Kommission (IEC) blevet anvendt. Disse moderate retningslinjer, som hviler på et videnskabeligt grundlag, skal forebygge akutte og langsigtede virkninger for øjne og hud, der kan opstå ved ekstremt høje eksponeringsniveauer. De eksponeringsgrænseværdier, der er fastsat i ICNIRP-retningslinjerne, svarer til dem, der er udarbejdet af andre uafhængige videnskabelige rådgivningsorganer på dette område, især American Conference of Governmental Industrial Hygienists (ACGIH), det britiske National Radiological Protection Board (NRPB) og det nederlandske Gezondheidsraad.

Eksponeringsgrænseværdierne for ikke-kohærent stråling, bortset fra naturlige optiske strålingskilder, findes i bilag I, og eksponeringsgrænseværdierne for laserstråling findes i bilag II.

Anvendelsen af eksponeringsgrænseværdier og tekniske foranstaltninger skønnes ikke hensigtsmæssig i tilfælde af eksponering for naturlige optiske strålingskilder, og derfor er forebyggende foranstaltninger, herunder information og uddannelse af arbejdstagere, afgørende for risikovurderingen og mindskelsen af risiciene ved eksponering for naturlige optiske strålingskilder (sol, vulkansk aktivitet, naturlige brande, lyn, etc.).

2.3.   Identificering af eksponering og risikovurdering

Et centralt element i den fælles holdning er bestemmelserne vedrørende identificering af eksponering og vurdering af risici i artikel 4. Vigtige elementer i risikovurderingen, som arbejdsgiveren skal være særlig opmærksom på, er bl.a. arbejdstagere, der tilhører særlig følsomme risikogrupper, og flere eksponeringskilder (artikel 4, stk. 4).

Ifølge artikel 4, stk. 1, skal arbejdsgiveren vurdere og om nødvendigt måle og/eller beregne eksponeringsniveauet for optisk stråling. Artiklen omhandler også de metoder, der skal anvendes: Standarder og anbefalinger fra IEC, CIE og CEN (2) bør anvendes, hvis de foreligger, og hvis dette ikke er tilfældet, bør nationale eller internationale videnskabeligt baserede retningslinjer anvendes. For at undgå unødvendige gentagelser kan vurderingen tage hensyn til de data, som fabrikanterne af udstyret har oplyst, hvis det er omfattet af et relevant fællesskabsdirektiv.

2.4.   Hvad der skal ske, når en risiko er fastslået

Formålet med den fælles holdning er at fjerne eller begrænse risici, der er en følge af eksponering for optisk stråling, til et minimum. Artikel 5, stk. 2, omhandler arbejdstagere, der eksponeres for kunstige kilder til optisk stråling, og artikel 5, stk. 3, omhandler arbejdstagere, der eksponeres for naturlige kilder til optisk stråling. I begge tilfælde skal arbejdsgiveren udarbejde og gennemføre en handlingsplan med tekniske og/eller organisatoriske foranstaltninger.

For så vidt angår kunstige kilder nævner artikel 5, stk. 2, bl.a. andre arbejdsmetoder, valg af arbejdsudstyr, metoder til teknisk begrænsning af risici eller arbejdsstedernes og arbejdspladsernes udformning og indretning som særlige elementer i en sådan handlingsplan. Ud fra begrebet eksponeringsgrænseværdier slås det i artikel 5, stk. 5, tydelig fast, at arbejdstagere under ingen omstændigheder må udsættes for en eksponering, der overskrider eksponeringsgrænseværdien. Hvis eksponeringsgrænseværdierne ikke desto mindre overskrides, tager arbejdsgiveren straks skridt til at bringe eksponeringen ned under disse, han fastslår årsagerne til, at eksponeringsgrænseværdierne er blevet overskredet, og tilpasser beskyttelses- og forebyggelsesforanstaltningerne herefter for at undgå gentagelser.

En yderligere forpligtelse, der opstår, når en risiko er fastslået, er afgrænsning af de pågældende områder, passende skiltning og begrænsning af adgangen til dem (artikel 5, stk. 4).

Overholdelse af grænseværdierne for eksponering for kunstige optiske kilder og systematisk iagttagelse af forsigtighedsprincippet med hensyn til naturlige kilder skulle kunne sikre et højt niveau for beskyttelse mod eventuelle skadelige virkninger.

2.5.   De vigtigste afvigelser fra Kommissionens ændrede forslag

De vigtigste forskelle mellem den fælles holdning og Kommissionens ændrede forslag vedrører:

3.   Europa-Parlamentets førstebehandlingsændringer

Da den fælles holdning kun omfatter optisk stråling, er flere af Europa-Parlamentets ændringer ikke relevante i denne sammenhæng. Derfor skulle kun følgende ændringer tages i betragtning med henblik på vedtagelse af den fælles holdning: 1, 4-21, 25, 27, 34-36.

3.1.   Ændringer vedtaget af Europa-Parlamentet, som Rådet har accepteret

Rådet har i den fælles holdning helt eller delvis overtaget den direkte ordlyd eller substansen i ændring 1, 5, 9, 14, 16 og 25.

Derudover blev ændring 4 delvis medtaget i artikel 2, litra e). I stedet for teksten til ændring 4 foretrak Rådet dog at fastslå, at overholdelse af eksponeringsgrænseværdierne sikrer, at arbejdstagerne beskyttes mod alle kendte sundhedsskadelige virkninger.

Ændring 10 er med hensyn til substansen afspejlet i artikel 5, stk. 6, selv om Rådet ikke fandt det hensigtsmæssigt at henvise til, at der udelukkende sigtes mod præventive foranstaltninger for særlig følsomme risikogrupper.

Ændring 12 blev med hensyn til substansen accepteret i artikel 5, stk. 1, hvor den fælles holdning nu anfører, at eksponeringen skal fjernes eller begrænses til et minimum.

Ændring 13 blev delvis accepteret i artikel 5, stk. 5. Rådet så ikke noget behov for specifikt at henvise til kollektive foranstaltninger, da arbejdsgiveren skal tage hensyn til alle mulige forebyggende foranstaltninger, når han tager skridt til at bringe eksponeringen ned under eksponeringsgrænseværdierne.

Ændring 17 blev accepteret med hensyn til substansen i artikel 4, stk. 4, litra f), som indeholder en liste over forskellige mulige indirekte virkninger af eksponering for optisk stråling.

3.2.   Ændringer vedtaget af Europa-Parlamentet, som Rådet ikke har accepteret

Rådet har af følgende grunde ikke fundet det hensigtsmæssigt at medtage ændring 6, 7, 8, 11, 15, 18, 19, 20, 21, 27, 34, 35 og 36 i den fælles holdning:

IV.   KONKLUSION

Rådet finder, at teksten til den fælles holdning som helhed svarer til de grundlæggende mål i Kommissionens ændrede forslag. I betragtning af at der er udarbejdet særskilte tekster for hver af de fire fysiske agenser, finder Rådet endvidere, at det har taget hensyn til de hovedmål, som Europa-Parlamentet har søgt opfyldt med sine ændringer til Kommissionens oprindelige forslag.

----

(1)EFT C 54 af 25.2.2000, s. 75.

(2)  IEC: Den Internationale Elektrotekniske Kommission.

CIE: Den Internationale Belysningskommission.

CEN: Den Europæiske Standardiseringsorganisation.

----