----

----

I Informacija

Taryba

----

BENDROJI POZICIJA (EB) Nr. 23/2005

Tarybos priimta 2005 m. balandžio 12 d.

siekiant priimti ... m. ... d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/.../EB dėl kasybos pramonės atliekų tvarkymo ir iš dalies keičianti Direktyvą 2004/35/EB

(2005/C 172 E/01)

EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį ir ypač į jos 175 straipsnio 1 dalį,

atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,

atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),

atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),

laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos (3),

kadangi:

PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:

1 straipsnis

Dalykas

Šioje direktyvoje numatomos priemonės, tvarka ir gairės siekiant, kad būtų užkirstas kelias arba kiek įmanoma sumažintas bet koks dėl kasybos pramonės atliekų tvarkymo atsiradęs neigiamas poveikis aplinkai, visų pirma vandeniui, orui, gruntui, faunai, florai bei kraštovaizdžiui, ir bet koks pavojus žmonių sveikatai.

2 straipsnis

Taikymo sritis

1.   Atsižvelgiant į 2 ir 3 dalis, ši direktyva taikoma atliekų, susidarančių ieškant ir žvalgant, išgaunant, apdorojant ir saugant naudingąsias iškasenas bei eksploatuojant karjerus (toliau — kasybos atliekos), tvarkymui.

2.   Ši direktyva netaikoma:

3.   Inertinėms atliekoms ir neužterštam gruntui, susidarantiems ieškant ir žvalgant, išgaunant, apdorojant ir saugant naudingąsias iškasenas bei eksploatuojant karjerus, ir atliekoms, susidarančioms išgaunant, apdorojant ir saugant durpes, netaikomi 7 ir 8 straipsniai, 11 straipsnio 1 ir 3 dalys, 12 straipsnis, 13 straipsnio 5 dalis, 14 ir 16 straipsniai, išskyrus atvejus, kai jos kaupiamos A kategorijos atliekų įrenginyje.

Kompetentinga institucija, kol ji įsitikinusi, kad 4 straipsnyje išdėstyti reikalavimai vykdomi, gali sumažinti nepavojingų atliekų, susidarančių ieškant ir žvalgant naudingąsias iškasenas, išskyrus naftą ir evaporitus, kitus nei gipsas ir anhidritas, o taip pat neužteršto grunto ir atliekų, susidarančių išgaunant, apdorojant ir saugant durpes, kaupimo reikalavimus arba juos atšaukti.

Valstybės narės gali sumažinti 11 straipsnio 3 dalies, 12 straipsnio 5 ir 6 dalių, 13 straipsnio 5 dalies, 14 ir 16 straipsnių reikalavimus nepavojingoms neinertinėms atliekoms arba juos atšaukti, išskyrus atvejus, kai jos kaupiamos A kategorijos atliekų įrenginyje.

4.   Nepažeidžiant kitų Bendrijos teisės aktų, atliekoms, kurioms taikoma ši direktyva, netaikoma Direktyva 1999/31/EB.

3 straipsnis

Sąvokų apibrėžimai

Šioje direktyvoje:

4 straipsnis

Bendrieji reikalavimai

1.   Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad kasybos atliekos būtų tvarkomos nesukeliant pavojaus žmonių sveikatai ir nenaudojant procesų ar metodų, kurie galėtų pakenkti aplinkai, ypač nesukeliant pavojaus vandeniui, orui, gruntui, faunai ir florai, nesukeliant nepatogumų dėl triukšmo ar kvapų, nedarant neigiamo poveikio kraštovaizdžiui ar lankytinoms vietovėms. Valstybės narės taip pat imasi būtinų priemonių, kad būtų uždrausta kasybos atliekas išmesti, versti į krūvas ar nekontroliuojamai saugoti.

2.   Valstybės narės užtikrina, kad veiklos vykdytojas imtųsi visų būtinų priemonių, kad būtų užkirstas kelias arba kuo labiau sumažintas bet koks neigiamas poveikis aplinkai ir žmonių sveikatai, atsiradęs dėl kasybos atliekų tvarkymo. Tai apima bet kokio atliekų įrenginio valdymą, įskaitant priežiūrą po jo uždarymo, ir su tuo įrenginiu susijusių stambių avarijų prevenciją bei jų pasekmių aplinkai ir žmonių sveikatai ribojimą.

3.   2 dalyje nurodytos priemonės yra grindžiamos, inter alia, geriausiais prieinamais gamybos būdais, nenustatant kokio nors vieno būdo ar konkrečios technologijos panaudojimo, bet atsižvelgiant į atliekų įrenginio technines ypatybes, jo geografinę padėtį ir vietos aplinkos sąlygas.

5 straipsnis

Atliekų tvarkymo planas

1.   Valstybės narės užtikrina, kad veiklos vykdytojas parengtų atliekų tvarkymo planą, kaip kasybos atliekas sumažinti iki minimumo, jas apdoroti, panaudoti ir šalinti.

2.   Atliekų tvarkymo plano tikslai yra šie:

3.   Atliekų tvarkymo plane turi būti bent šie duomenys:

Atliekų tvarkymo plane teikiama pakankamai informacijos, kad kompetentinga institucija galėtų įvertinti veiklos vykdytojo sugebėjimą įgyvendinti 2 dalyje išdėstytus atliekų tvarkymo plano tikslus ir įvykdyti savo įsipareigojimus pagal šią direktyvą.

4.   Atliekų tvarkymo planas peržiūrimas kas penkeri metai ir (arba) atitinkamai keičiamas, jei eksploatuojant atliekų įrenginį arba saugomose atliekose įvyksta dideli pokyčiai. Apie bet kokius pakeitimus pranešama kompetentingai institucijai.

5.   Pagal kitus nacionalinės teisės arba Bendrijos teisės aktus parengti planai, kuriuose yra 3 dalyje nurodyti duomenys, gali būti naudojami, kai tuo išvengiama nereikalingo informacijos dubliavimo ir veiklos vykdytojo darbo pasikartojimo, jei įvykdomi visi reikalavimai pagal 1–4 dalis.

6.   Kompetentinga institucija tvirtina atliekų tvarkymo planą pagal procedūras, kurias nustato pačios valstybės narės, ir stebi jo įgyvendinimą.

6 straipsnis

Stambių avarijų prevencija ir informacija

1.   Šis straipsnis taikomos A kategorijos atliekų įrenginiams, išskyrus tuos atliekų įrenginius, kuriems taikoma Direktyva 96/82/EB.

2.   Nepažeidžiant kitų Bendrijos teisės aktų, pirmiausia Direktyvų 92/91/EEB ir 92/104/EEB, valstybės narės užtikrina, kad būtų nustatomi stambių avarijų pavojai ir, atliekų įrenginius projektuojant, statant, eksploatuojant, prižiūrint, uždarant, prižiūrint po uždarymo, būtų įdiegiamos būtinos savybės siekiant išvengti tokių avarijų ir sumažinti jų neigiamas pasekmes žmonių sveikatai ir (arba) aplinkai, įskaitant bet kokį tarpvalstybinį poveikį.

3.   Siekiant įgyvendinti 2 dalies reikalavimus, kiekvienas veiklos vykdytojas prieš veiklos pradžią sukuria stambių avarijų prevencijos politiką, skirtą kasybos atliekų tvarkymui ir, pagal reikalavimus, išvardintus I priedo 1 dalyje, įdiegia tą politiką įgyvendinančią saugos valdymo sistemą, taip pat įdiegia vidaus avarinį planą, kuriame nurodomos priemonės, būtinos imtis teritorijoje avarijos atveju.

Vykdydamas šią politiką, veiklos vykdytojas paskiria saugos vadovą, atsakingą už stambių avarijų prevencijos politikos įgyvendinimą ir periodišką priežiūrą.

Kompetentinga institucija parengia išorės avarinį planą, kuriame nurodomos priemonės, būtinos imtis avarijos atveju už teritorijos ribų. Kaip prašymo suteikti leidimą dalį, veiklos vykdytojas pateikia kompetentingai institucijai informaciją, suteikiančią pastarajai galimybę sukurti tą planą.

4.   Avarinių planų, nurodytų 3 dalyje, tikslai yra šie:

Valstybės narės užtikrina, kad stambios avarijos atveju veiklos vykdytojas nedelsdamas pateiktų kompetentingai institucijai visą informaciją, kurios reikia siekiant padėti kuo labiau sumažinti jos pasekmes žmonių sveikatai ir įvertinti bei kuo labiau sumažinti esamą ar potencialią žalą aplinkai.

5.   Valstybės narės užtikrina, kad suinteresuotai visuomenei iš anksto ir veiksmingai būtų suteiktos galimybės dalyvauti ruošiant ar peržiūrint išorės avarinį planą, kuriamą pagal 3 dalį. Šiuo tikslu suinteresuota visuomenė informuojama apie bet kokį pasiūlymą ir jai suteikiama galimybė susipažinti su atitinkama informacija, įskaitant, inter alia, informaciją apie teisę dalyvauti sprendimų priėmimo procese ir apie kompetentingą instituciją, kuriai gali būti teikiamos pastabos ir klausimai.

Valstybės narės užtikrina kad suinteresuotai visuomenei suteikiama teisė per tinkamą laiką pareikšti komentarus, ir kad priimant sprendimą dėl išorės avarinio plano deramai atsižvelgiama į šiuos komentarus.

6.   Valstybės narės užtikrina, kad informacija apie saugos priemones ir apie reikiamus veiksmus avarijos atveju, turinti bent elementus, išvardintus I priedo 2 dalyje, pateikiama neatlygintinai ir, žinoma, suinteresuotai visuomenei.

Ši informacija peržiūrima kas trejus metus ir, jei reikia, atnaujinama.

7 straipsnis

Prašymas ir leidimas

1.   Jokiam atliekų įrenginiui neleidžiama veikti be kompetentingos institucijos suteikto leidimo. Leidime turi būti šio straipsnio 2 dalyje išdėstyti elementai ir aiškiai nurodoma atliekų įrenginio kategorija pagal 9 straipsnyje nurodytus kriterijus.

Jei įvykdomi visi šiame straipsnyje numatyti reikalavimai, bet koks leidimas, išduotas pagal kitus nacionalinius ar Bendrijos teisės aktus, gali būti jungiamas siekiant suformuoti vieną leidimą, jei toks formatas pašalina nebūtiną informacijos dubliavimą ir veiklos vykdytojo ar kompetentingos institucijos darbo kartojimą. Duomenys, nurodyti 2 dalyje, gali būti nurodyti viename leidime ar keliuose leidimuose, jeigu laikomasi visų reikalavimų pagal šį straipsnį.

2.   Prašyme suteikti leidimą turi būti bent šie duomenys:

3.   Kompetentinga institucija leidimą suteikia tik įsitikinusi, kad:

4.   Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad kompetentingos institucijos periodiškai peržiūrėtų ir prireikus atnaujintų leidimo sąlygas:

5.   Kai to prašoma statistikos tikslais, informacija, esanti pagal šį straipsnį suteiktame leidime, pateikiama kompetentingoms nacionalinėms ar Bendrijos statistikos institucijoms. Slapta tik komercinio pobūdžio informacija, pavyzdžiui, informacija, susijusi su verslo santykiais ir kainos komponentais bei naudingųjų iškasenų vertingųjų išteklių kiekiais, neskelbiama.

8 straipsnis

Visuomenės dalyvavimas

1.   Priimant sprendimą dėl leidimo suteikimo visuomenė viešais skelbimais arba kitomis tinkamomis priemonėmis, pavyzdžiui, elektroninėmis žiniasklaidos priemonėmis, jei jos prieinamos, iš anksto ir vėliausiai, kai tik informacija gali būti pagrįstai teikiama, informuojama apie:

2.   Valstybės narės užtikrina, kad tinkamais terminais suinteresuotai visuomenei būtų prieinama:

3.   Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad pagal šio straipsnio 1 dalį visuomenė būtų informuojama apie leidimo sąlygų atnaujinimą pagal 7 straipsnio 4 dalį.

4.   Kol sprendimas nepriimtas, suinteresuota visuomenė turi teisę pareikšti kompetentingai institucijai pastabas ir nuomones.

5.   Priimant sprendimą deramai atsižvelgiama į šiame straipsnyje numatyto konsultavimosi rezultatus.

6.   Priėmusi sprendimą, kompetentinga institucija atitinkama tvarka informuoja suinteresuotą visuomenę ir pasirūpina, kad suinteresuotai visuomenei būtų prieinama ši informacija:

7.   Kad suinteresuota visuomenė galėtų pasirengti ir veiksmingai dalyvauti, valstybės narės nustato išsamią visuomenės dalyvavimo tvarką pagal šį straipsnį.

9 straipsnis

Atliekų įrenginių klasifikavimo sistema

Pagal šią direktyvą kompetentingos institucijos atliekų įrenginiui A kategoriją suteikia pagal III priede nustatytus kriterijus.

10 straipsnis

Iškastos ertmės

1.   Valstybės narės užtikrina, kad veiklos vykdytojas, talpindamas kasybos atliekas rekultivavimo ar konstrukcijos sutvirtinimo tikslais atgal į iškastas ertmes, sudarytas vykdant antžeminę ar požeminę kasybą, imasi tinkamų priemonių, siekiant:

2.   Direktyva 1999/31/EB toliau atitinkamai taikoma kitoms nei kasybos atliekoms, naudojamoms užpildyti iškastas ertmes.

11 straipsnis

Atliekų įrenginių statyba ir valdymas

1.   Valstybės narės imasi tinkamų priemonių užtikrinti, kad atliekų įrenginį valdytų kompetentingas asmuo ir jis vystytų techniką bei mokytų personalą.

2.   Kompetentinga institucija įsitikina, jog statydamas atliekų įrenginį ar modifikuodamas esamą atliekų įrenginį veiklos vykdytojas užtikrina, kad:

Stebėsenos ir patikrinimų, nurodytų c punkte rezultatai laikomi kartu su leidimo dokumentais, siekiant užtikrinti tinkamą informacijos perdavimą, ypač pasikeitus veiklos vykdytojui.

3.   Veiklos vykdytojas, nepagrįstai neuždelsdamas ir bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per 48 valandas praneša kompetentingai institucijai apie bet kokius įvykius, galinčius turėti poveikį atliekų įrenginio stabilumui ir apie bet kokį didelį neigiamą poveikį aplinkai, nustatytą vykdant atliekų įrenginio kontrolę ir stebėseną. Kur taikytina, veiklos vykdytojas įgyvendina vidaus avarinį planą ir laikosi visų kitų kompetentingos institucijos nurodymų dėl korekcinių priemonių, kurių reikia imtis.

Priemonių, kurių reikia imtis, išlaidos tenka veiklos vykdytojui.

Kompetentingos institucijos nustatytu dažnumu, tačiau bet kuriuo atveju ne rečiau kaip kartą per metus, veiklos vykdytojas, vadovaudamasis surinktais duomenimis, praneša kompetentingoms institucijoms visus stebėsenos rezultatus, kuriais įrodoma, jog laikomasi leidimo sąlygų ir kaupiama vis daugiau informacijos apie atliekas ir atliekų įrenginyje vykstančius procesus. Vadovaudamasi šia ataskaita kompetentinga institucija gali nuspręsti, kad yra būtinas nepriklausomo eksperto patvirtinimas.

12 straipsnis

Atliekų įrenginių uždarymo procedūros ir procedūros po uždarymo

1.   Valstybės narės imasi priemonių užtikrinti, kad būtų laikomasi 2–5 dalių.

2.   Atliekų įrenginio uždarymo procedūra pradedama tik jeigu įvykdoma viena iš šių sąlygų:

3.   Atliekų įrenginys laikomas galutinai uždarytu tik po to, kai kompetentinga institucija nepagrįstai neuždelsdama įvykdo galutinę apžiūrą teritorijoje, įvertina visas veiklos vykdytojo pateiktas ataskaitas, patvirtina, kad teritorija rekultivuota ir praneša veiklos vykdytojui apie uždarymo patvirtinimą.

Patvirtinimas jokiu būdu nesumažina veiklos vykdytojo pareigų pagal leidimo sąlygas ar pagal teisės aktus.

4.   Veiklos vykdytojas po atliekų įrenginio uždarymo yra atsakingas už priežiūrą, stebėseną ir kontrolę tiek, kiek reikalauja kompetentinga institucija, atsižvelgiant į pavojaus pobūdį ir trukmę, išskyrus atvejus, kai kompetentinga institucija, nepažeidžiant nacionalinių ar Bendrijos teisės aktų, reguliuojančių atliekų turėtojo atsakomybę, nusprendžia perimti šias užduotis iš veiklos vykdytojo po to, kai atliekų įrenginys galutinai uždaromas.

5.   Kai uždarius atliekų įrenginį kompetentinga institucija nusprendžia esant būtina, veiklos vykdytojas pirmiausia kontroliuoja įrenginio fizinį ir cheminį stabilumą ir kuo labiau mažina bet kokį neigiamą poveikį aplinkai, pirmiausia paviršiniam ir požeminiam vandeniui, užtikrindamas, kad:

6.   Po atliekų įrenginio uždarymo veiklos vykdytojas nedelsiant praneša kompetentingai institucijai apie bet kokius įvykius ar procesus, galinčius paveikti atliekų įrenginio stabilumą, ir apie bet kokį didelį neigiamą poveikį aplinkai, pastebėtą atitinkamų kontrolės ir stebėsenos procedūrų metu. Kur taikytina, veiklos vykdytojas įgyvendina vidaus avarinį planą ir laikosi visų kitų kompetentingos institucijos nurodymų dėl korekcinių priemonių, kurių reikia imtis.

Priemonių, kurių reikia imtis, išlaidos tenka veiklos vykdytojui.

Kompetentingos institucijos nustatytu dažnumu ir atvejais veiklos vykdytojas, vadovaudamasis surinktais duomenimis, praneša kompetentingoms institucijoms visus stebėsenos rezultatus, kuriais įrodoma, jog laikomasi leidime nurodytų sąlygų ir kaupiama vis daugiau informacijos apie atliekas ir atliekų įrenginyje vykstančius procesus.

13 straipsnis

Vandens būklės pablogėjimo, oro ir grunto taršos prevencija

1.   Kompetentinga institucija įsitikina, kad veiklos vykdytojas ėmėsi būtinų priemonių siekdamas:

2.   Kompetentinga institucija užtikrina, kad veiklos vykdytojas ėmėsi tinkamų priemonių, siekdamas išvengti dulkių ir dujų emisijų arba jas sumažinti.

3.   Jei, remdamasi pavojaus aplinkai įvertinimu, atsižvelgdama visų pirma atitinkamai į Direktyvas 76/464/EEB, 80/68/EEB arba 2000/60/EB, kompetentinga institucija nusprendžia, kad filtratą rinkti ir valyti nebūtina, arba jei nustatoma, kad atliekų įrenginys gruntui, požeminiam ir paviršiniam vandeniui nekelia potencialios grėsmės, 1 dalies b ir c punktuose išdėstytus reikalavimus galima atitinkamai sumažinti ar atšaukti.

4.   Valstybės narės turi užtikrinti, kad pašalinant kieto, suspensijos ar skysto pavidalo kasybos atliekas į bet kokį priimantįjį vandens baseiną, išskyrus kasybos atliekų pašalinimo tikslui įrengtą vandens baseiną, veiklos vykdytojas laikytųsi atitinkamų Direktyvų 76/464/EEB, 80/68/EEB ir 2000/60/EB reikalavimų.

5.   Nusodinimo baseinų, kuriuose yra cianido, atveju veiklos vykdytojas užtikrina, kad silpnąja rūgštimi skaidomo cianido koncentracija nusodinimo baseine būtų sumažinta iki žemiausio įmanomo lygio naudojant geriausius prieinamus gamybos būdus ir bet kuriuo atveju, atliekų įrenginiuose, kuriems buvo anksčiau suteiktas leidimas arba kurių veikla jau buvo vykdoma ... (24), silpnąja rūgštimi skaidomo cianido koncentracija apdorojimo atliekų išleidimo iš perdirbimo gamyklos į nusodinimo baseiną metu neviršytų 50 ppm nuo ... (24), 25 ppm nuo ... (25), 10 ppm nuo ... (26) ir 10 ppm atliekų įrenginiuose, kuriems leidimas buvo suteiktas po ... (24).

Kompetentingai institucijai reikalaujant, veiklos vykdytojas, pasinaudodamas rizikos įvertinimu, kuriame atsižvelgiama į konkrečiai teritorijai būdingas sąlygas, parodo, kad tų koncentracijos ribų nereikia labiau mažinti.

14 straipsnis

Finansinė garantija

1.   Prieš prasidedant bet kokiai veiklai, susijusiai su kasybos atliekų kaupimu atliekų įrenginyje, kompetentinga institucija reikalauja finansinės garantijos (pavyzdžiui, finansinio užstato forma, įskaitant pramonės finansuojamus savitarpio garantijų fondus) arba lygiavertės priemonės, pagal procedūras, dėl kurių turi nuspręsti valstybės narės, tam, kad:

2.   1 dalyje minima garantija apskaičiuojama remiantis:

3.   Garantijos dydis turi būti tinkamai patikslintas pagal atliekų įrenginyje būtinus atlikti rekultivavimo darbus.

4.   Pagal 12 straipsnio 3 dalį patvirtinusi uždarymą, kompetentinga institucija pateikia veiklos vykdytojui raštišką pranešimą, kuriuo jis atleidžiamas nuo garantinio įsipareigojimo, nurodyto šio straipsnio 1 dalyje, išskyrus 12 straipsnio 4 dalyje nurodytas pareigas po uždarymo.

15 straipsnis

Atsakomybė aplinkos apsaugos srityje

Direktyvos 2004/35/EB III priedas papildomas šiuo punktu:

16 straipsnis

Tarpvalstybinis poveikis

1.   Jeigu valstybė narė, kurioje yra atliekų įrenginys, žino, kad A kategorijos atliekų įrenginio eksploatavimas gali turėti reikšmingą neigiamą poveikį kitos valstybės narės aplinkai ar sukelti pavojų kitos valstybės narės žmonių sveikatai, arba jeigu valstybė narė, kuri gali būti stipriai paveikta, to prašo, valstybė narė, kurios teritorijoje buvo pateiktas prašymas suteikti leidimą pagal 7 straipsnį perduoda pagal tą straipsnį pateiktą informaciją tai kitai valstybei narei tuo pat metu, kai ji suteikia savo piliečiams galimybę susipažinti su šia informacija.

Tokia informacija yra visų konsultacijų, kurios reikalingos palaikant dvišalius valstybių narių santykius, grindžiamus abipusiškumu ir lygiateisiškumu, pagrindas.

2.   Palaikydamos dvišalius santykius, valstybės narės užtikrina, kad šio straipsnio 1 dalyje nurodytais atvejais tos valstybės narės, kuri gali būti paveikta, suinteresuotai visuomenei būtų tinkamu laiku prieinami prašymai, kad ji turėtų teisę pateikti savo pastabas prieš kompetentingai institucijai priimant sprendimą.

3.   Valstybės narės užtikrina, kad įvykus su šio straipsnio 1 dalyje nurodytu atliekų įrenginiu susijusiai avarijai, informacija, kurią veiklos vykdytojas suteikia kompetentingai institucijai pagal 6 straipsnio 4 dalį, būtų nedelsiant perduota kitai valstybei narei, siekiant padėti kiek galima labiau sumažinti avarijos pasekmes žmonių sveikatai ir įvertinti bei kiek galima labiau sumažinti faktišką ar potencialią žalą aplinkai.

17 straipsnis

Kompetentingos institucijos patikrinimai

1.   Prieš pradedant atliekų kaupimo operacijas ir po to, įskaitant laikotarpį po uždarymo, intervalais, kuriuos turi nustatyti atitinkama valstybė narė, kompetentinga institucija tikrina atitinkamą atliekų įrenginį, kuriam taikomas 7 straipsnis, kad būtų užtikrinta, jog jis atitinka leidimo sąlygas. Teigiamos patikrinimo išvados jokiu būdu nemažina veiklos vykdytojo atsakomybės pagal leidimo sąlygas.

2.   Valstybės narės reikalauja, kad veiklos vykdytojas turėtų atnaujintą informaciją apie visas atliekų tvarkymo operacijas ir sudarytų galimybes kompetentingai institucijai ją patikrinti bei užtikrintų tinkamą naujausios su atliekų įrenginiu susijusios atitinkamos informacijos ir įrašų perdavimą, jei atliekų įrenginio valdymo metu pasikeistų veiklos vykdytojas.

18 straipsnis

Pareiga teikti ataskaitą

1.   Valstybės narės kas treji metai perduoda Komisijai šios direktyvos įgyvendinimo ataskaitą. Ataskaita rengiama atsižvelgiant į klausimyną arba gaires, kurias Komisija turi priimti 23 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka. Ataskaita Komisijai perduodama per devynis mėnesius, pasibaigus joje apžvelgiamam trejų metų ataskaitiniam laikotarpiui.

Gavusi iš valstybių narių ataskaitas, Komisija per devynis mėnesius paskelbia ataskaitą apie šios direktyvos įgyvendinimą.

2.   Kiekvienais metais valstybės narės perduoda Komisijai informaciją apie įvykius, apie kuriuos praneša veiklos vykdytojai pagal 11 straipsnio 3 dalį ir 12 straipsnio 6 dalį. Pateikus prašymą, Komisija valstybėms narėms suteikia galimybę naudotis šia informacija. Nepažeidžiant Bendrijos teisės dėl visuomenės galimybės susipažinti su informacija apie aplinką, valstybės narės savo ruožtu sudaro galimybes pateikus prašymą atitinkamiems visuomenės nariams susipažinti su šia informacija.

19 straipsnis

Sankcijos

Valstybės narės nustato taisykles dėl sankcijų už nacionalinės teisės nuostatų, priimtų pagal šią direktyvą, pažeidimus, ir imasi visų priemonių, būtinų jų taikymui užtikrinti. Nustatytos sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios.

20 straipsnis

Uždarytų atliekų įrenginių sąrašas

Valstybės narės užtikrina, kad būtų sudarytas ir reguliariai atnaujinamas jų teritorijoje esančių uždarytų atliekų įrenginių, įskaitant apleistus atliekų įrenginius, kurie kelia rimtą neigiamą poveikį aplinkai arba vidutiniu ar artimiausiu laikotarpiu gali kelti rimtą grėsmę žmonių sveikatai arba aplinkai, sąrašas. Toks sąrašas, su kuriuo visuomenei turi būti sudaryta galimybė susipažinti, turi būti parengtas per ketverius metus nuo ... (28), atsižvelgiant į 21 straipsnyje nurodytą metodiką, jei tokia yra.

21 straipsnis

Keitimasis informacija

1.   Komisija, 23 straipsnyje nurodytam komitetui padedant, užtikrina, kad valstybės narės tinkamai keistųsi technine ir moksline informacija, kad būtų plėtojama metodika, susijusi su:

2.   Valstybės narės užtikrina, kad kompetentinga institucija stebėtų geriausių prieinamų gamybos būdų raidą arba kad jai apie tai būtų pranešama.

3.   Komisija organizuoja keitimąsi informacija tarp valstybių narių ir atitinkamų organizacijų apie geriausius prieinamus gamybos būdus, su jais susijusią stebėseną ir jų pokyčius. Komisija skelbia keitimosi informacija rezultatus.

22 straipsnis

Įgyvendinimo ir pakeitimo priemonės

1.   Iki ... (29), laikydamasi 23 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos, Komisija priima toliau išdėstytiems dalykams būtinas nuostatas, prioritetą teikiant e, f ir g punktams:

2.   Visus vėlesnius pakeitimus, daromus, siekiant suderinti priedus su mokslo ir technikos pažanga, Komisija priima 23 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.

Šiais pakeitimais turi būti siekiama aukšto aplinkos apsaugos lygio.

23 straipsnis

Komitetas

1.   Komisijai padeda komitetas, įsteigtas pagal Direktyvos 75/442/EEB 18 straipsnį (toliau — Komitetas).

2.   Darant nuorodą į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į minėto sprendimo 8 straipsnio nuostatas.

Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje numatytas laikotarpis yra trys mėnesiai.

3.   Komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles.

24 straipsnis

Pereinamojo laikotarpio nuostata

1.   Valstybės narės užtikrina, kad atliekų įrenginiai, kuriems buvo suteiktas leidimas arba kurie ... (30) jau buvo eksploatuojami, atitiktų šio direktyvos nuostatas iki ... (31), išskyrus 14 straipsnio 1 dalyje nurodytus įrenginius, kurie turi atitikti reikalavimus iki ... (32) ir 13 straipsnio 5 dalyje nurodytus įrenginius, kurie turi atitikti reikalavimus pagal ten nurodytą tvarkaraštį.

2.   1 dalis netaikoma atliekų įrenginiams, uždarytiems iki ... (31).

3.   5–11 straipsniai, 12 straipsnio 1, 2, 5 ir 6 dalys, 13 straipsnio 4 ir 5 dalys ir 14 straipsnio 1–3 dalys netaikomos tiems atliekų įrenginiams:

Valstybės narės praneša apie tokius atvejus Komisijai iki ... (33) ir užtikrina, kad šie įrenginiai būtų valdomi tokiu būdu, kuris nedarytų poveikio šios direktyvos ir kitų Bendrijos teisės aktų, įskaitant Direktyvą 2000/60/EB, tikslų siekimui.

25 straipsnis

Perkėlimas į nacionalinę teisę

1.   Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki ... (34), įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.

Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.

2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės nuostatų tekstus.

26 straipsnis

Įsigaliojimas

Ši direktyva įsigalioja dvidešimtąją dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

27 straipsnis

Adresatai

Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

Priimta ...

Europos Parlamento vardu

Pirmininkas

...

Tarybos vardu

Pirmininkas

...

----

(1)OL C 80, 2004 3 30, p. 35.

(2)OL C 109, 2004 4 30, p. 33.

(3)  2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 103 E, 2004 4 29, p. 634), 2005 m. balandžio 12 d. Tarybos bendroji pozicija ir .... Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

(4)OL L 345, 2003 12 31, p. 97.

(5)OL L 257, 1996 10 10, p. 26. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1).

(6)OL C 65 E, 2002 3 14, p. 382.

(7)OL L 242, 2002 9 10, p. 1.

(8)OL L 194, 1975 7 25, p. 39. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1882/2003.

(9)OL L 182, 1999 7 16, p. 1. Direktyva su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1882/2003.

(10)  1996 m. gruodžio 9 d. Tarybos direktyva 96/82/EB dėl didelių, su pavojingomis medžiagomis susijusių avarijų pavojaus kontrolės (OL L 10, 1997 1 14, p. 13). Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1882/2003.

(11)  1992 m. lapkričio 3 d. Tarybos direktyva 92/91/EEB dėl darbuotojų saugos ir sveikatos apsaugos gerinimo būtiniausių reikalavimų, taikomų naudingųjų iškasenų gavybos mechaniniais gręžiniais įmonėse (vienuoliktoji atskira direktyva, kaip numatyta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje) (OL L 348, 1992 11 28, p. 9).

(12)  1992 m. gruodžio 3 d. Tarybos direktyva 92/104/EEB dėl būtiniausių darbuotojų saugos ir sveikatos apsaugos gerinimo reikalavimų, taikomų naudingųjų iškasenų antžeminės ir požeminės gavybos įmonėse (dvyliktoji atskira direktyva, kaip numatyta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje) (OL L 404, 1992 12 31, p. 10).

(13)OL L 327, 2000 12 22, p. 1. Direktyva su pakeitimais, padarytais Sprendimu Nr. 2455/2001/EB (OL L 331, 2001 12 15, p. 1).

(14)OL L 143, 2004 4 30, p. 56.

(15)OL L 184, 1999 7 17, p. 23.

(16)OL C 321, 2003 12 31, p. 1.

(17)OL L 377, 1991 12 31, p. 20. Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 94/31/EB (OL L 168, 1994 7 2, p. 28).

(18)  1967 m. birželio 27 d. Tarybos direktyva 67/548/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių pavojingų medžiagų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą etiketėmis, suderinimo (OL 196, 1967 8 16, p. 1). Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2004/73/EB (OL L 152, 2004 4 30, p. 1).

(19)  1999 m. gegužės 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/45/EB dėl pavojingų preparatų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą reglamentuojančių valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų derinimo (OL L 200, 1999 7 30, p. 1). Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/66/EB (OL L 168, 2004 5 1, p. 35).

(20)  1985 m. birželio 27 d. Tarybos direktyva 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (OL L 175, 1985 7 5, p. 40). Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/35/EB (OL L 156, 2003 6 25, p. 17).

(21)OL L 41, 2003 2 14, p. 26.

(22)  1976 m. gegužės 4 d. Tarybos direktyva 76/464/EEB dėl tam tikrų į Bendrijos vandenis išleidžiamų pavojingų medžiagų sukeltos taršos (OL L 129, 1976 5 18, p. 23). Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2000/60/EB.

(23)  1979 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyva 80/68/EEB dėl požeminio vandens apsaugos nuo tam tikrų pavojingų medžiagų keliamos taršos (OL L 20, 1980 1 26, p. 43). Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 91/692/EEB (OL L 377, 1991 12 31, p. 48).

(24)  25 straipsnio 1 dalyje nurodyta data.

(25)  Penkeri metai nuo 25 straipsnio 1 dalyje nurodytos datos.

(26)  Dešimt metų nuo 25 straipsnio 1 dalyje nurodytos datos.

(27)  OL L ... .“

(28)  25 straipsnio 1 dalyje nurodyta data.

(29)  Dveji metai nuo šios direktyvos įsigaliojimo datos.

(30)  25 straipsnio 1 dalyje nurodyta data.

(31)  Ketveri metai nuo 25 straipsnio 1 dalyje nurodytos datos.

(32)  Šešeri metai nuo 25 straipsnio 1 dalyje nurodytos datos.

(33)  Trys mėnesiai nuo 25 straipsnio 1 dalyje nurodytos datos.

(34)  24 mėnesiai nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos.

----

I PRIEDAS

Stambių avarijų prevencijos politika ir suinteresuotai visuomenei pateiktina informacija

1.   Stambių avarijų prevencijos politika

Veiklos vykdytojo stambių operacijų prevencijos politika ir saugos valdymo sistema turėtų būti proporcinga atliekų įrenginyje esamam stambių avarijų pavojui. Siekiant tai tinkamai įgyvendinti, atsižvelgiama į šiuos aspektus:

2.   Suinteresuotai visuomenei pateiktina informacija

----

II PRIEDAS

Atliekų apibūdinimas

Įrenginyje kaupiamos atliekos apibūdinamos taip, kad būtų garantuotas ilgalaikis fizinis ir cheminis įrenginio struktūros stabilumas ir išvengta stambių avarijų. Kai tinka ir atsižvelgiant į atliekų įrenginio kategoriją, atliekų apibūdinime turi būti šie aspektai:

----

(1)  2000 m. gegužės 3 d. Komisijos sprendimas 2000/532/EB, pakeičiantis Sprendimą 94/3/EB, nustatantį atliekų sąrašą pagal Tarybos direktyvos 75/442/EEB dėl atliekų 1 straipsnio a dalį, ir Tarybos sprendimą 94/904/EB, nustatantį pavojingų atliekų sąrašą pagal Tarybos direktyvos 91/689/EEB dėl pavojingų medžiagų 1 straipsnio 4 dalį (OL L 226, 2000 9 6, p. 3). Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos sprendimu 2001/573/EB (OL L 203, 2001 7 28, p. 18).

----

III PRIEDAS

Atliekų įrenginių kategorijos nustatymo kriterijai

Atliekų įrenginiui suteikiama A kategorija, jei:

----

TARYBOS MOTYVŲ PAREIŠKIMAS

I.   ĮVADAS

II.   TIKSLAS

Pasiūlymu siekiama nustatyti būtiniausius reikalavimus, kad būtų geriau tvarkomos kasybos pramonės atliekos, ypatingą dėmesį skiriant pavojui aplinkai ir žmonių sveikatai, kuris gali atsirasti apdorojant, utilizuojant ir šalinant tokias atliekas. Todėl pasiūlymas apima šiuos pagrindinius dalykus: veiklos leidimų sąlygas, su atliekų tvarkymu susijusius bendruosius įsipareigojimus, įsipareigojimą apibūdinti atliekas prieš jas šalinant ar apdorojant, atliekų tvarkymo įrenginių saugos užtikrinimo priemones, reikalavimą parengti uždarymo planus ir įsipareigojimą užtikrinti pakankamą finansinę garantiją.

III.   BENDROSIOS POZICIJOS ANALIZĖ

1.   Bendroji dalis

Ši bendroji pozicija iš esmės atitinka Komisijos ir Parlamento pozicijas tiek, kiek joje:

2.   Europos Parlamento pakeitimai

Balsuodamas plenariniame posėdyje 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamentas pirmuoju svarstymu priėmė pasiūlymo 74 pakeitimus. Bendroji pozicija apima 43 pakeitimus (kuriems pritarta visiškai, iš dalies arba iš principo, naudojant tapačią ar panašią formuluotę, arba iš esmės).

IV.   IŠVADA

Nepaisant to, kad Taryba negali pritarti visiems Europos Parlamento patvirtintiems pakeitimams, ji mano, jog bendroji pozicija didele dalimi apima Parlamento iškeltus klausimus ir atitinka Komisijos iš dalies pakeistą pasiūlymą.

----

(1)  Dok. 10143/03 – KOM(2003) 319 galutinis.

(2)OL C 80, 2004 3 30, p. 35.

(3)OL C 109, 2004 4 30, p. 33.

(4)OL C 103 E, 2004 4 29, p. 634.

----

----

BENDROJI POZICIJA (EB) Nr. 24/2005

Tarybos priimta 2005 m. balandžio 18 d.

siekiant priimti ... m. ... d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/.../EB dėl būtiniausių sveikatos ir saugos reikalavimų, susijusių su fizikinių veiksnių (optinės spinduliuotės) keliama rizika darbuotojams (19-oji atskira direktyva, kaip apibrėžta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje)

(2005/C 172 E/02)

EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį ir ypač į jos 137 straipsnio 2 dalį,

atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą (1), pateiktą pasikonsultavus su Darbuotojų saugos ir sveikatos patariamuoju komitetu,

atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (2),

pasikonsultavę su Regionų komitetu,

laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos (3),

kadangi:

PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:

I SKIRSNIS

BENDROSIOS NUOSTATOS

1 straipsnis

Tikslas ir taikymo sritis

1.   Šioje direktyvoje, kuri yra 19-oji atskira direktyva, kaip apibrėžta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje, nustatyti būtiniausi reikalavimai darbuotojų apsaugai nuo rizikos jų sveikatai ir saugai, kurią jų darbo metu kelia ar gali sukelti optinė spinduliuotė.

2.   Ši direktyva susijusi su rizika darbuotojų sveikatai ir saugai dėl neigiamo optinės spinduliuotės poveikio akims ir odai.

3.   Direktyva 89/391/EEB taikoma visai 1 dalyje nurodytai sričiai, nepažeidžiant griežtesnių ir (arba) konkretesnių šios direktyvos nuostatų.

2 straipsnis

Apibrėžimai

Šioje direktyvoje naudojami tokie apibrėžimai:

3 straipsnis

Poveikio ribinės vertės

1.   Nekoherentinės spinduliuotės poveikio ribinės vertės, išskyrus tuos atvejus, kai ją sukelia gamtiniai optinės spinduliuotės šaltiniai, yra tokios, kokios nustatytos I priede.

2.   Lazerio spinduliuotės poveikio ribinės vertės yra tokios, kokios nustatytos II priede.

II SKIRSNIS

DARBDAVIŲ PAREIGOS

4 straipsnis

Poveikio nustatymas ir rizikos įvertinimas

1.   Jeigu darbuotojai yra veikiami dirbtinių optinės spinduliuotės šaltinių, darbdavys, vykdydamas Direktyvos 89/391/EEB 6 straipsnio 3 dalyje ir 9 straipsnio 1 dalyje nustatytas pareigas, įvertina, o prireikus, išmatuoja ir (arba) apskaičiuoja optinės spinduliuotės, kuri gali veikti darbuotojus, lygį, kad būtų galima nustatyti ir įgyvendinti būtinas priemones, apribojančias poveikį iki taikytinų ribų. Metodika, taikoma įvertinant, išmatuojant ir (arba) apskaičiuojant, turėtų remtis Tarptautinės elektrotechnikos komisijos (IEC) nustatytais lazerio spinduliuotės standartais ir Tarptautinės apšvietimo komisijos (CIE) bei Europos standartizacijos komiteto (CEN) nustatytomis rekomendacijomis dėl nekoherentinės spinduliuotės. Poveikio, kuriam netaikomi šie standartai ir rekomendacijos, — ir kol atsiras atitinkami ES standartai ar rekomendacijos, — įvertinimas, išmatavimas ir (arba) apskaičiavimas atliekamas naudojantis turimomis nacionalinėmis ar tarptautinėmis moksliškai pagrįstomis gairėmis. Įvertinant poveikį abiem atvejais, galima atsižvelgti į įrangos gamintojų pateikiamus duomenis, jei tai įrangai taikomos atitinkamos Bendrijos direktyvos.

2.   Jeigu darbuotojai yra veikiami gamtinių optinės spinduliuotės šaltinių, darbdavys, vykdydamas Direktyvos 89/391/EEB 6 straipsnio 3 dalyje ir 9 straipsnio 1 dalyje nustatytas pareigas, įvertina riziką sveikatai ir saugai, kad būtų galima nustatyti ir įgyvendinti priemones šiai rizikai sumažinti.

3.   1 dalyje nurodytus įvertinimą, išmatavimą ir (arba) apskaičiavimą bei 2 dalyje nurodytą įvertinimą kompetentingos tarnybos ar asmenys planuoja ir atlieka atitinkamais laiko tarpais, pirmiausia atsižvelgdamos į Direktyvos 89/391/EEB 7 ir 11 straipsnių nuostatas dėl reikalingų kompetentingų tarnybų ar asmenų bei dėl konsultavimosi su darbuotojais ir jų dalyvavimo. Duomenys, gauti po įvertinimo, įskaitant tuos, kurie gaunami išmatavus ir (arba) apskaičiavus poveikio lygį pagal 1 dalį, saugomi tinkama forma, kad vėliau jais būtų galima pasinaudoti.

4.   Pagal Direktyvos 89/391/EEB 6 straipsnio 3 dalį darbdavys, įvertindamas riziką, pirmiausia atsižvelgia į:

5.   Darbdavys privalo turėti rizikos įvertinimą pagal Direktyvos 89/391/EEB 9 straipsnio 1 dalies a punktą ir nustatyti, kokių priemonių reikia imtis pagal šios direktyvos 5 ir 6 straipsnius. Toks rizikos įvertinimas turi būti įrašytas tinkamoje laikmenoje, laikantis nacionalinių teisės aktų ir praktikos; jame gali būti pateikiamas darbdavio pagrindimas, kad dėl rizikos, susijusios su optine spinduliuote, pobūdžio ir apimties išsamesnis rizikos įvertinimas nebūtinas. Rizikos įvertinimas reguliariai tikslinamas, ypač kai yra žymių pasikeitimų, dėl kurių ankstesnis įvertinimas gali nebeatitikti tikrovės, arba kai tai būtina atsižvelgiant į sveikatos patikrinimų rezultatus.

5 straipsnis

Nuostatos, numatytos siekiant išvengti rizikos arba ją sumažinti

1.   Atsižvelgiant į technikos pažangą ir turimas priemones, leidžiančias kontroliuoti riziką pačiame šaltinyje, dėl optinės spinduliuotės poveikio atsirandanti rizika turi būti visiškai pašalinama arba sumažinama iki minimumo.

Optinės spinduliuotės poveikio rizika mažinama laikantis Direktyvoje 89/391/EEB išdėstytų pagrindinių prevencijos principų.

2.   Jeigu pagal 4 straipsnio 1 dalį atliktas rizikos, kylančios darbuotojams, veikiamiems dirbtinių optinės spinduliuotės šaltinių, įvertinimas parodo, kad poveikio ribinės vertės gali būti viršytos, darbdavys sukuria ir įgyvendina technines ir (arba) organizacines priemones apimantį veiksmų planą, ypač atsižvelgdamas į:

3.   Jeigu pagal 4 straipsnio 2 dalį atliktas rizikos įvertinimas parodo, kad riziką darbuotojams kelia gamtiniai optinės spinduliuotės šaltiniai, darbdavys, siekdamas iki minimumo sumažinti riziką sveikatai ir saugai, sukuria ir įdiegia technines ir (arba) organizacines priemones apimantį veiksmų planą.

4.   Remiantis 4 straipsnyje nustatyta tvarka atliktu rizikos įvertinimu, darbo vietos, kuriose darbuotojus veikiančios optinės spinduliuotės iš dirbtinių šaltinių lygis galėtų viršyti poveikio ribines vertes, atitinkamai pažymimos pagal 1992 m. birželio 24 d. Tarybos direktyvą 92/58/EEB dėl būtiniausių reikalavimų įrengiant darbo saugos ir (arba) sveikatos ženklus (devintoji atskira direktyva, kaip numatyta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje) (11). Kai tai yra techniškai įmanoma ir jeigu yra rizika, kad poveikio ribinės vertės galėtų būti viršytos, tos vietos turi būti aiškiai pažymėtos, o patekimas į jas apribotas.

5.   Jeigu, nepaisant priemonių, kurių darbdavys ėmėsi siekdamas laikytis šios direktyvos dėl dirbtinių optinės spinduliuotės šaltinių, poveikio ribinės vertės yra viršijamos, darbdavys nedelsdamas imasi veiksmų poveikiui sumažinti žemiau poveikio ribinių verčių. Darbdavys nustato priežastis, dėl kurių poveikio ribinės vertės buvo viršytos, ir atitinkamai pritaiko apsaugos bei prevencijos priemones, kad nepasikartotų poveikio ribinių verčių viršijimas. Bet kuriuo atveju darbuotojams neturi būti daromas didesnis poveikis nei poveikio ribinės vertės.

6.   Pagal Direktyvos 89/391/EEB 15 straipsnį darbdavys šiame straipsnyje nurodytas priemones pritaiko pagal reikalavimus dėl darbuotojų, priskiriamų ypač padidintos rizikos grupėms.

6 straipsnis

Darbuotojų informavimas ir mokymas

Nepažeisdamas Direktyvos 89/391/EEB 10 ir 12 straipsnių, darbdavys užtikrina, kad darbuotojams, kuriems darbe kyla rizika dėl optinės spinduliuotės poveikio, ir (arba) jų atstovams būtų suteikta visa būtina informacija bei organizuojami mokymai, susiję su šios direktyvos 4 straipsnyje nurodyto rizikos įvertinimo rezultatais, ypač su:

7 straipsnis

Konsultavimasis su darbuotojais ir jų dalyvavimas

Šioje direktyvoje numatytais klausimais su darbuotojais konsultuojamasi bei leidžiama jiems dalyvauti diskusijose Direktyvos 89/391/EEB 11 straipsnyje nustatyta tvarka.

III SKIRSNIS

ĮVAIRIOS NUOSTATOS

8 straipsnis

Sveikatos patikrinimai

1.   Nepažeisdamos Direktyvos 89/391/EEB 14 straipsnio, valstybės narės priima nuostatas, kuriomis siekiama užtikrinti, kad būtų tinkamai tikrinama darbuotojų sveikata, kai šios direktyvos 4 straipsnyje numatyto rizikos įvertinimo rezultatai rodo, kad kyla didelė rizika darbuotojų sveikatai. Tokios nuostatos, įskaitant medicininėms kortelėms ir jų laikymui taikomus reikalavimus, priimamos atsižvelgiant į nacionalinės teisės aktus ir (arba) praktiką.

2.   Valstybės narės imasi priemonių, kuriomis siekiama užtikrinti, kad būtų pildomos ir tikslinamos kiekvieno darbuotojo, kurio sveikatos patikrinimai atliekami pagal 1 dalį, asmeninės medicininės kortelės. Medicininėse kortelėse pateikiama atliktų sveikatos patikrinimų rezultatų santrauka. Jos tvarkomi tinkamai, kad vėliau būtų galima gauti informaciją laikantis visų konfidencialumo reikalavimų. Atitinkamų kortelių kopijos kompetentingos institucijos prašymu pateikiamos jai laikantis visų konfidencialumo reikalavimų. Kiekvienas darbuotojas jo prašymu gali susipažinti su savo asmenine medicinine kortele.

3.   Kai sveikatos patikrinimas parodo, kad darbuotojas aiškiai serga arba esama neigiamo poveikio jo sveikatai, ir gydytojas arba profesinės sveikatos priežiūros specialistas nusprendžia, kad to priežastis — optinės spinduliuotės poveikis darbe:

9 straipsnis

Sankcijos

Valstybės narės nustato atitinkamas sankcijas, kurios taikomos pažeidus pagal šią direktyvą priimtus teisės aktus. Šios sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios.

10 straipsnis

Techniniai pakeitimai

1.   Bet kokius prieduose pateiktus poveikio ribinių verčių pakeitimus Europos Parlamentas ir Taryba priima Sutarties 137 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.

2.   Vien tik techninio pobūdžio priedų pakeitimai dėl:

priimami 11 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.

11 straipsnis

Komitetas

1.   Komisijai padeda Direktyvos 89/391/EEB 17 straipsnyje nurodytas komitetas.

2.   Kai daroma nuoroda į šią straipsnio dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į jo 8 straipsnio nuostatas.

Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nurodytas laikotarpis yra trys mėnesiai.

3.   Komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles.

IV SKIRSNIS

BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

12 straipsnis

Pranešimai

Kas penkerius metus valstybės narės teikia Komisijai pranešimą apie praktinį šios direktyvos įgyvendinimą, nurodydamos socialinių partnerių požiūrius.

Kas penkerius metus Komisija informuoja Europos Parlamentą, Tarybą, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetą bei Darbuotojų saugos ir sveikatos patariamąjį komitetą apie šių pranešimų turinį, pateikia pokyčių aptariamoje srityje bei veiksmų, kurie būtų pateisinami atsižvelgiant į naujas mokslo žinias, įvertinimą.

13 straipsnis

Perkėlimas į nacionalinę teisę

1.   Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki ... (12), įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos apie tai praneša Komisijai.

Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą, arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.

2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimamų ar jau priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.

14 straipsnis

Įsigaliojimas

Ši direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.

15 straipsnis

Adresatai

Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

Priimta

Europos Parlamento vardu

Pirmininkas

...

Tarybos vardu

Pirmininkas

...

----

(1)OL C 77, 1993 3 18, p. 12, ir OL C 230, 1994 8 19, p. 3.

(2)OL C 249, 1993 9 13, p. 28.

(3)  1994 m. balandžio 20 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 128, 1994 5 9, p. 146), patvirtinta 1999 m. rugsėjo 16 d. (OL C 54, 2000 2 25, p. 75), 2005 m. balandžio 18 d. Tarybos bendroji pozicija ir ... Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

(4)OL C 260, 1990 10 15, p. 167.

(5)OL L 177, 2002 7 6, p. 13.

(6)OL L 42, 2003 2 15, p. 38.

(7)OL L 159, 2004 4 30, p. 1, su pataisymais OL L 184, 2004 5 24, p. 1.

(8)OL L 183, 1989 6 29, p. 1. Direktyva su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1).

(9)OL L 184, 1999 7 17, p. 23.

(10)OL C 321, 2003 12 31, p. 1.

(11)OL L 245, 1992 8 26, p. 23.

(12)  Ketveri metai nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos.

----

I PRIEDAS

NEKOHERENTINĖ OPTINĖ SPINDULIUOTĖ

Biofiziškai svarbios optinės spinduliuotės poveikio vertės gali būti apskaičiuotos naudojant toliau išdėstytas formules. Formulių naudojimas priklauso nuo skleidžiamos spinduliuotės diapazono, ir jomis gaunami rezultatai turėtų būti palyginti su 1.1 lentelėje pateikiamomis atitinkamomis poveikio ribinėmis vertėmis. Su konkrečiu optinės spinduliuotės šaltiniu gali būti susijusi ne viena poveikio vertė ir ne viena atitinkama poveikio ribinė vertė.

Žymint raidėmis nuo a iki o kartu nurodomos atitinkamos 1.1. lentelės eilutės.

Taikant šią direktyvą pirmiau minėtos formulės gali būti pakeistos toliau pateikiamais reiškiniais ir atskirų verčių, išdėstytų toliau pateiktose lentelėse, naudojimu:

Pastabos:

1.1 lentelė

Nekoherentinės optinės spinduliuotės poveikio ribinės vertės

1.2 lentelė

S (λ) [nedimensinis], 180 nm–400 nm

1.3 lentelė

B (λ), R (λ) [nedimensiniai], 380 nm–1400 nm

----

II PRIEDAS

LAZERINĖ OPTINĖ SPINDULIUOTĖ

Biofiziškai svarbios optinės spinduliuotės poveikio vertės gali būti apskaičiuotos naudojant toliau išdėstytas formules. Formulių naudojimas priklauso nuo šaltinio skleidžiamos spinduliuotės bangų ilgio bei trukmės, ir jomis gaunami rezultatai turėtų būti palyginti su 2.2–2.4 lentelėse pateikiamomis atitinkamomis poveikio ribinėmis vertėmis. Su konkrečiu lazerinės optinės spinduliuotės šaltiniu gali būti susijusi ne viena poveikio vertė ir ne viena atitinkama poveikio ribinė vertė.

Koeficientai, kuriais pasinaudota atliekant skaičiavimus 2.2–2.4 lentelėse, yra pateikti 2.5 lentelėje, o korekcijos pakartotinio poveikio atveju yra pateiktos 2.6 lentelėje.

Pastabos:

2.1 lentelė

Spinduliuotės pavojai

2.2 lentelė

Lazerio poveikio akims ribinės vertės - Trumpos trukmės (< 10 s) poveikis

2.3 lentelė

Lazerio poveikio akims ribinės poveikio vertės - Ilgos trukmės (≥ 10 s) poveikis

2.4 lentelė

Lazerio poveikio odai poveikio ribinės vertės

2.5 lentelė

Taikomi korekcijos veiksniai ir kiti skaičiavimo parametrai

2.6 lentelė

Korekcijos pakartotinio poveikio atveju

Visais pakartotinio poveikio naudojant pakartotinius impulsus siunčiančias arba žvalgos lazerines sistemas atvejais turėtų būti taikomos kiekviena iš trijų toliau pateikiamų bendrų taisyklių:

----

(1)  Jei lazerio bangos ilgis sutampa su dviem ribomis, taikoma labiau ribojanti riba.

(2)  Kai 1 400≤λ<105 nm: apertūros skersmuo = 1 mm, kai t ≤ 0,3 s ir 1,5 t0,375 mm, kai 0,3 s < t < 10 s; kai 105≤λ<106 nm: apertūros skersmuo = 11 mm.

(3)  Kadangi neturima duomenų apie šių impulsų ilgį, Tarptautinė komisija dėl apsaugos nuo nejonizuojančiosios spinduliuotės (ICNIRP) rekomenduoja taikyti 1 ns apšvitos ribas.

(4)  Lentelėje pateikiamos vienetinių lazerio impulsų vertės. Keleto lazerio impulsų atveju, per intervalą Tmin įvykstančių lazerio impulsų trukmės (pateiktos 2.6 lentelėje) turi būti sudėtos ir gaunama laiko vertė turi būti naudojama vietoje t formulėje 5,6 103 t 0,25.

(5)  Jei lazerio bangos ilgis ar kitas parametras sutampa su dviem ribomis, taikoma labiau ribojanti riba.

(6)  Mažų šaltinių, kurių kampas yra 1,5 mrad arba mažesnis, regimosios dvigubos ribos E nuo 400 nm iki 600 nm sumažėja iki terminių ribų 10s≤t<T1 trukmės atveju ir iki fotocheminių ribų ilgesnės trukmės atveju. Dėl T1 ir T2 žr. 2.5 lentelę. Fotocheminį pavojų tinklainei taip pat galima išreikšti kaip spinduliavimą, integruotą laiko atžvilgiu, G = 106 CB[Jm-2 sr-1], kai t > 10s iki t = 10 000 s ir L = 100 CB [W m-2sr-1], kai t > 10 000 s. Matuojant G ir L, kaip regėjimo lauko vidurkis turi būti naudojamas γm. CIE oficialiai nustatyta, kad riba tarp regimosios šviesos ir infraraudonosios šviesos yra 780 nm. Atskirame stulpelyje bangų ilgio juostų pavadinimai pateikiami tik tam, kad palengvintų naudojimąsi lentele. (G žymėjimą naudoja CEN; Lt žymėjimą naudoja CIE; LP žymėjimą naudoja IEC ir Europos elektrotechnikos standartizacijos komitetas (CENELEC).)

(7)  Jei bangų ilgis 1400–105 nm: apertūros skersmuo = 3,5 mm; jei bangų ilgis 105–106 nm: apertūros skersmuo = 11 mm.

(8)  Išmatuojant poveikio vertę į γ atsižvelgiama taip: Jei α (šaltinio amplitudė) > γ (ribojantis kampas, nurodytas atitinkamame stulpelyje laužtiniuose skliaustuose), tai regėjimo lauko išmatavimui γm turėtų būti suteikiama vertė γ. (Panaudojus didesnį regėjimo lauko išmatavimą, pavojus būtų pervertintas.)

Jei α < γ, tai regėjimo lauko išmatavimas γm turi būti pakankamai didelis, kad visai apimtų šaltinį, bet nėra apribotas ir gali būti didesnis už γ.

(9)  Jei bangos ilgis ar kitas lazerio parametras su dviem ribomis, taikoma labiau ribojanti riba.

----

TARYBOS MOTYVŲ PAREIŠKIMAS

I.   ĮVADAS

1993 m. vasario 8 d. Komisija pagal Europos Bendrijos steigimo sutarties 118a straipsnį pateikė Tarybai pasiūlymą dėl Tarybos direktyvos dėl būtiniausių sveikatos ir saugos reikalavimų, susijusių su fizinių veiksnių keliama rizika darbuotojams.

Pasiūlymas buvo skirtas papildyti Direktyvą 89/391/EEB paaiškinant, kokiu būdu turi būti taikomos tam tikros jos nuostatos konkrečiu fizinių veiksnių keliamos rizikos atveju.

Europos Parlamentas ir Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas pateikė savo nuomones atitinkamai 1994 m. balandžio 20 d. ir 1993 m. birželio 30 d. Europos Parlamentas patvirtino pirmąjį svarstymą 1999 m. rugsėjo 16 d. (1)

1994 m. liepos 8 d. Komisija pateikė iš dalies pakeistą pasiūlymą.

Įsigaliojus Amsterdamo sutarčiai, teisiniu pagrindu tapo nebe buvęs 118a straipsnis, o 137 straipsnio 2 dalis, kurioje numatoma bendro sprendimo su Europos Parlamentu procedūra ir konsultavimasis su Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu bei Regionų komitetu.

2000 m. sausio 13 d. Regionų komitetas laišku pareiškė, kad nepateiks nuomonės dėl siūlomos direktyvos.

Svarbiausias pasiūlymo aspektas buvo keturių fizinių veiksnių rūšių (triukšmo, mechaninės vibracijos, optinės spinduliuotės ir elektromagnetinių laukų) aptarimas viename dokumente, kuriame kiekvienai iš šių rūšių būtų buvęs skiriamas atskiras priedas.

Dėl itin skirtingų tų keturių fizinių veiksnių charakteristikų 1999 m. buvo nuspręsta, kad jiems turi būti skiriamos atskiros direktyvos. Direktyvos dėl vibracijos, triukšmo ir elektromagnetinių laukų jau priimtos. Tuomet Taryba nusprendė apsvarstyti paskutinįjį, ketvirtą veiksnį — optinę spinduliuotę.

2005 m. balandžio 18 d. Taryba priėmė bendrąją poziciją laikydamasi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos.

II.   TIKSLAS

Išskaidžius pirminį pasiūlymą į kelias dalis, pasiūlymu dėl direktyvos siekiama pagerinti darbuotojų saugą ir sveikatos apsaugą nuo optinės spinduliuotės keliamos rizikos.

III.   BENDROSIOS POZICIJOS ANALIZĖ

1.   Bendros pastabos

Pagal Sutarties 137 straipsnio 1 dalį, „Bendrija remia ir papildo valstybių narių veiklą [...] visų pirma darbo aplinkos gerinimo siekiant rūpintis darbuotojų sveikata ir sauga;“ ir t. t.

137 straipsnio 2 dalyje sakoma, kad Taryba: „atsižvelgdama į kiekvienoje valstybėje narėje esamas sąlygas ir technines taisykles, gali direktyvomis nustatyti būtiniausius laipsniško įgyvendinimo reikalavimus“.

Ši Tarybos bendroji pozicija atitinka Sutarties 137 straipsnio 2 dalyje nurodytus atitinkamos srities tikslus, nes jos tikslas yra nustatyti būtiniausius reikalavimus siekiant apsaugoti darbuotojų sveikatą nuo optinės spinduliuotės keliamos rizikos ir užtikrinti jų saugą.

Be to, nepaisant struktūros pakeitimo dėl pirminio pasiūlymo išskaidymo, bendrojoje pozicijoje laikomasi Komisijos pasiūlytų ir Parlamento remiamų tikslų. Į ją įtraukti keli Komisijos pasiūlymo pakeitimai, padaryti Parlamento pirmojo svarstymo metu.

2.   Struktūra ir svarbiausi aspektai

2.1.   Bendra struktūra

Bendrosios pozicijos bendra struktūra — pavyzdžiui, poveikio ribinių verčių nustatymas, straipsniai dėl darbuotojų informavimo ir mokymo, konsultavimosi su jais ir jų dalyvavimo, taip pat įvairios nuostatos — labai panaši į direktyvų dėl vibracijos, triukšmo ir elektromagnetinių laukų nuostatas. Tai taip pat atitinka Komisijos iš dalies pakeisto pasiūlymo bendrą struktūrą.

Pagal 1 straipsnį, bendrojoje pozicijoje nurodoma rizika darbuotojų sveikatai ir saugai dėl neigiamo optinės spinduliuotės poveikio akims ir odai. Poveikis neskirstomas į ilgalaikį ir trumpalaikį, nes direktyvos taikymo sritis apima ir ūminį, ir chronišką neigiamą poveikį sveikatai. Pavyzdžiui, tai atspindi faktą, kad pernelyg didelis ultravioletinių spindulių poveikis gali turėti ilgalaikių padarinių, pavyzdžiui, odos melanomos.

2.2.   Poveikio ribinės vertės

Bendroji pozicija grindžiama poveikio ribinių verčių (PRV), apibrėžtų 2 straipsnyje ir pagal 3 straipsnį pateikiamų priedų lentelėse, nustatymu. Šios vertės iš esmės grindžiamos Tarptautinės komisijos dėl apsaugos nuo nejonizuojančiosios spinduliuotės (ICNIRP) rekomendacijomis. Tose srityse, kuriose ICNIRP nėra parengusi jokių verčių, buvo naudojamos Tarptautinės elektrotechnikos komisijos (IEC) nustatytos vertės. Šios gairės, pagrįstos konservatyviais moksliniais duomenimis, yra skirtos išvengti ūminių ir ilgalaikių pasekmių akims bei odai, kurios gali atsirasti dėl itin didelio poveikio. ICNIRP gairėse nustatytos PRV atitinka vertes, kurias parengė kiti šioje srityje dirbantys nepriklausomi moksliniai patariamieji organai, pirmiausia Amerikos valstybinių pramonės higienistų konferencija (ACGIH), JK Nacionalinė radiacinės saugos valdyba (NRPB) ir Nyderlandų sveikatos taryba (Gezondheidsraad).

Nekoherentinės spinduliuotės, išskyrus skleidžiamą gamtinių optinės spinduliuotės šaltinių, PRV pateikiamos 1 priede, o lazerio spinduliuotės PRV — 2 priede.

Manoma, kad gamtinių optinės spinduliuotės šaltinių poveikio atveju PRV ir techninės kontrolės taikymas yra netikslingas, todėl vertinant riziką ir mažinant gamtinių optinės spinduliuotės šaltinių (saulės, vulkaninių reiškinių, gaisrų, žaibo ir pan.) keliamos rizikos poveikį prevencinės priemonės, įskaitant darbuotojų informavimą ir mokymą, yra itin svarbios.

2.3.   Poveikio nustatymas ir rizikos įvertinimas

Vienas iš svarbiausių bendrosios pozicijos elementų yra 4 straipsnio nuostatos dėl poveikio nustatymo ir rizikos įvertinimo. Svarbūs rizikos įvertinimo elementai, į kuriuos darbdavys turi kreipti ypač daug dėmesio, yra, inter alia, darbuotojai, priskiriami ypač padidintos rizikos grupėms, ir daugelis optinės spinduliuotės šaltinių (4 straipsnio 4 dalis).

4 straipsnio 1 dalyje nurodyta, kad darbdavys įvertina ir prireikus išmatuoja ir (arba) apskaičiuoja optinės spinduliuotės, kuri gali veikti darbuotojus, mastus. Straipsnyje pateikiami nurodymai dėl taikytinos metodikos: turėtų būti naudojami IEC, CIE arba CEN (2)standartai ir rekomendacijos, jei jie yra, o jei jų nėra, turėtų būti laikomasi nacionalinių arba tarptautinių moksliškai pagrįstų gairių. Siekiant išvengti bereikalingo kartojimo, vertinant galima atsižvelgti į įrangos gamintojų pateikiamus duomenis, kai įrangai taikoma atitinkama Bendrijos direktyva.

2.4.   Veiksmai, kurių reikia imtis nustačius riziką

Bendrosios pozicijos tikslas yra pašalinti arba kiek įmanoma sumažinti optinės spinduliuotės poveikio keliamą riziką. 5 straipsnio 2 dalyje kalbama apie darbuotojus, kuriuos veikia dirbtiniai optinės spinduliuotės šaltiniai, o 5 straipsnio 3 dalyje — apie darbuotojus, kuriuos veikia gamtiniai optinės spinduliuotės šaltiniai. Abiem atvejais darbdavys parengia ir įgyvendina veiksmų planą, kuris apima technines ir (arba) organizacines priemones.

Dirbtinių šaltinių atveju 5 straipsnio 2 dalyje kaip konkrečios tokio veiksmų plano dalys nurodomi, inter alia, kiti darbo metodai, įrangos pasirinkimas, techniniai sumažinimo metodai arba darbo vietų įrengimas ir išplanavimas. Remiantis poveikio ribinių verčių sąvoka, 5 straipsnio 5 dalyje aiškiai sakoma, kad darbuotojams negali būti daromas didesnis poveikis nei PRV. Jei, nepaisant to, PRV viršijamos, darbdavys nedelsdamas imasi priemonių sumažinti poveikį, kad jis neviršytų šių verčių, nustato priežastis, kodėl PRV buvo viršytos, ir atitinkamai pakeičia apsaugos bei prevencijos priemones, kad tokie incidentai nebepasikartotų.

Nustačius riziką atsiranda dar viena pareiga — nustatyti bei pažymėti tinkamais ženklais atitinkamas zonas ir apriboti patekimą į jas (5 straipsnio 4 dalis).

Tikėtina, kad poveikio ribinių verčių laikymasis dirbtinių optinių šaltinių atveju ir sistemingas prevencinio požiūrio taikymas gamtinių šaltinių atveju užtikrins apsaugos nuo bet kokio galimo neigiamo poveikio aukštą lygį.

2.5.   Pagrindiniai skirtumai lyginant su Komisijos iš dalies pakeistu pasiūlymu

Pagrindiniai bendrosios pozicijos ir Komisijos iš dalies pakeisto pasiūlymo skirtumai susiję su:

3.   Pirmuoju svarstymu padaryti Europos Parlamento pakeitimai

Kadangi bendroji pozicija taikoma tik optinei spinduliuotei, kai kurie Europos Parlamento pakeitimai nepatenka į šią sritį. Todėl prieš priimant bendrąją poziciją turėjo būti atsižvelgta tik į šiuos pakeitimus: 1, 4–21, 25, 27, 34–36.

3.1.   Europos Parlamento pakeitimai, kuriuos priėmė Taryba

Bendrojoje pozicijoje 1, 5, 9, 14, 16 ir 25 pakeitimai buvo priimti visi, jei ne pažodžiui, tai bent iš esmės.

Be to, 2 straipsnio e punkte buvo iš dalies priimtas 4 pakeitimas. Tačiau vietoj 4 pakeitimo teksto Taryba nusprendė įrašyti, kad poveikio ribinių verčių laikymasis garantuos, kad darbuotojai bus apsaugoti nuo bet kokio žinomo neigiamo poveikio sveikatai.

10 pakeitimas iš esmės atsispindi 5 straipsnio 6 dalyje, nors Taryba nemanė esant tikslinga kaip vienintelį tikslą nurodyti ypač padidintos rizikos grupėms skirtas prevencines priemones.

12 pakeitimas iš esmės buvo priimtas 5 straipsnio 1 dalyje, kur bendrojoje pozicijoje dabar daroma nuoroda į poveikio pašalinimą arba sumažinimą iki mažiausio galimo poveikio.

13 pakeitimas buvo iš dalies priimtas 5 straipsnio 5 dalyje. Taryba nematė būtinybės konkrečiai nurodyti kolektyvines priemones, nes darbdavys, imdamasis veiksmų poveikiui sumažinti, kad jis neviršytų poveikio ribinių verčių, turi atsižvelgti į visas įmanomas prevencijos priemones.

17 pakeitimas buvo iš esmės priimtas 4 straipsnio 4 dalies f punkte, kuriame pateikiamas įvairaus galimo optinės spinduliuotės netiesioginio poveikio sąrašas.

3.2.   Europos Parlamento pakeitimai, kurių Taryba nepriėmė

Taryba nemanė esant tikslinga savo bendrojoje pozicijoje priimti 6, 7, 8, 11, 15, 18, 19, 20, 21, 27, 34, 35 ir 36 pakeitimus dėl šių priežasčių:

IV.   IŠVADA

Tarybos manymu, bendroji pozicija iš esmės atitinka Komisijos iš dalies pakeisto pasiūlymo pagrindinius tikslus. Atsižvelgdama į tai, kad kiekvienam iš keturių veiksnių buvo parengti atskiri tekstai, Taryba taip pat mano, kad ji atsižvelgė į pagrindinius tikslus, kurių siekė Europos Parlamentas, iš dalies keisdamas pirminį Komisijos pasiūlymą.

----

(1)OL C 54, 2000 2 25, p. 75.

(2)  IEC: Tarptautinė elektrotechnikos komisija

CIE: Tarptautinė apšvietimo komisija

CEN: Europos standartizacijos komitetas

----