----

----

I Meddelanden

Kommissionen

----

Eurons växelkurs (1)

22 juli 2005

(2005/C 181/01)

1 euro= 

----

(1)

Källa: Referensväxelkurs offentliggjord av Europeiska centralbanken.

----

----

Medlemsstaternas uppgifter om statligt stöd som beviljats med stöd av kommissionens förordning (EG) nr 70/2001 av den 12 januari 2001 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd till små och medelstora företag

(2005/C 181/02)

(Text av betydelse för EES)

Stödnr: XS 23/2003

Medlemsstat: Italien

Region: Molise

Stödordningens namn: Åtgärd 4.1.3 i det operativa programmet för Molise 2000–2006: Bidrag till avgifter för leasing av tillverkningslokaler

Rättslig grund: 

Stödordningens beräknade utgifter per år: 14 269 204 euro till och med den 31 december 2006

Högsta tillåtna stödnivå: Den högsta stödnivån för områden som omfattas av undantagen i artikel 87.3 c i Amsterdamfördraget är 20 % nettobidragsekvivalent plus 10 % bruttobidragsekvivalent. För övriga områden inom regionen som inte omfattas av undantaget i artikel 87.3 c är stödnivån 15 % bruttobidragsekvivalent för små företag och 7,5 % bruttobidragsekvivalent för medelstora företag.

Datum för genomförande: Från och med den 1 december 2002.

Stödordningens varaktighet: Till den 31 december 2006.

Stödets syfte: Stödet består av bidrag till avgifter för leasing av fast egendom som är avsedd för utveckling av tillverkningsverksamhet.

Högsta stödberättigande investeringsbelopp är 1 549 370,69 euro.

Bidragen beviljas i enlighet med leasingavgifter som betalas av de stödmottagande företagen till leasingföretag på grundval av amorteringsplaner som upprättats under leasingkontrakt som ingåtts angående befintliga anläggningar eller anläggningar som skall byggas av leasingföretag.

Följande kostnader är stödberättigande

Mark: endast i fall då anläggningarna som omfattas av leasingkontraktet skall byggas, på en maximal yta som inte överstiger den bebyggda marken plus 30 % och för ett värde som inte överstiger 10 % av motsvarande stödberättigande kostnader för yttre konstruktion och allmänna installationer.

Yttre konstruktion: motsvarar konstruktionskostnader eller inköpskostnad för de anläggningar som omfattas av leasingkontraktet.

Allmänna installationer: rörledningar, elektriska ledningar, uppvärmning, säkerhetssystem, brandskydd, luftrening, luftkonditionering eller luftkonditioneringssystem i de lokaler som berörs av investeringen och omfattas av leasingkontraktet.

Tekniska kostnader: projektering, arbetsledning, lagstadgade inspektioner och avgifter för tillstånd för de anläggningar som omfattas av leasingkontraktet, upp till högst 5 % av de stödberättigande kostnaderna under övriga rubriker.

Sektorer av ekonomin som berörs: Små och medelstora företag inom utvinningssektorn och tillverkningssektorn (avdelning C och D i italienska statistikkontorets (ISTAT) klassificering 1991 av ekonomisk verksamhet, med undantag för begränsningarna enligt gemenskapsbestämmelserna för stålindustrin, varvsindustrin, syntetfiberindustrin, bilindustrin och transportindustrin.

Företag som tillverkar, bearbetar eller saluför de produkter som finns upptagna i bilaga I till EG-fördraget är inte stödberättigade.

Den beviljande myndighetens namn och adress: 

Övriga upplysningar: Leasingkontrakten skall slutas med leasingföretag som godkänts för ändamålet av Molise-regionen.

De anläggningar som omfattas av investeringarna skall överensstämma med stadsplanens bestämmelser.

Stödnr: XS 32/03

Medlemsstat: Italien

Region: Kalabrien

Stödordningens namn: Incitament enligt artikel 31 bis i regional lag nr 7/2001 i dess lydelse enligt artikel 10 i regional lag nr 36/2001.

Rättslig grund: 

Stödordningens beräknade utgifter per år: 4 131 655,20 euro

Högsta tillåtna stödnivå: Det är fråga om räntebidrag vilket ger en stödnivå på högst 10 % BBE.

Datum för genomförande: 

Stödordningens varaktighet: Till och med den 31 december 2006.

Stödets syfte: Stödet följer bestämmelserna i artikel 3 och 4 i förordning (EG) nr 70/2001.

Sektorer av ekonomin som berörs: Hantverksföretag och små och medelstora företag med hänsyn tagen till de undantag och begränsningar som föreskrivs i gemenskapslagstiftningen.

Den beviljande myndighetens namn och adress: 

Stödnr: XS 47/2003

Medlemsstat: Italien

Region: Venetien

Stödordningens namn: Stöd till handel och förnyelse i stadsområden – del B

Rättslig grund: Decreto legislativo 31 marzo 1998, n. 114 – Legge regionale 9 agosto 1999, n. 37 e successive modificazioni ed integrazioni – Legge 443/85 – Legge regionale n. 67/87 – DPR n. 288/2001.

Stödordningens beräknade utgifter per år: 2001-2002 – mål 2: 857 800 euro; stöd under övergångsperiod: 323 800 euro

2003 – mål 2: 407 437 euro; stöd under övergångsperiod: 131 023 euro

Det är ännu för tidigt att beräkna nivåerna för de följande åren.

Obs! Eftersom åtgärd 1.4 består av en del A (infrastruktur) samt en del B (stödordning) måste de belopp som motsvarar de ovan angivna budgetanslagen beräknas till ca 10 % av de totala belopp som avdelats.

Högsta tillåtna stödnivå: Högst 15 % av investeringskostnaderna – högst 50 % av konsultkostnader och kostnader för andra delar av verksamheten.

Datum för genomförande: Stödet omfattar utgifter som uppstått tidigast dagen efter det att ansökan lämnats in, och förutsatt att detta skett inom den angivna tidsfristen.

Stödordningens varaktighet: 31 december 2006 för mål 2 – utfasning 31 december 2005.

Stödets syfte: Stödet riktas till små handelsföretag, diversifierade företag (förutsatt att de faller inom definitionen för ”små handelsföretag”), företag specialiserade på traditionellt eller konstnärligt hantverk samt företag som tillhandahåller tjänster åt enskilda.

Stödet får antingen användas till arbete med lokaler (modernisering, ombyggnad eller tillbyggnad) eller till utrustning (förvärv, förnyelse eller utökning).

Sektorer av ekonomin som berörs: Detaljhandel och tjänstesektor.

Den beviljande myndighetens namn och adress: 

Autorità di gestione

Projektledning och genomförande

Stödnummer: XS 68/02

Medlemsstat: Spanien

Region: Den autonoma regionen Murcia

Namnet på den stödordning eller namnet på det företag som tar emot det det enskilda stödet: Stöd för att förbättra och utveckla befintliga eller nya infrastrukturer och nätverk för telekommunikationer så att företag i företagsparker, företagszoner och områden med hög företagskoncentration får bättre konkurrensmässiga villkor för att utveckla sina ekonomiska aktiviteter.

Rättslig grund: Orden de 6 de junio de 2002, de la Consejería de Ciencia, Tecnología, Industria y Comercio, reguladora de las bases y convocatoria de las ayudas para la incorporación de redes y servicios avanzados de telecomunicación a espacios industriales y parques empresariales ubicados en la Región de Murcia.

Resolución por la que se publican los anexos a la Orden de 6 de junio de 2002, de la Consejería de Ciencia, Tecnología, Industria y Comercio, reguladora de las bases y la convocatoria de las ayudas para la incorporación de redes y servicios avanzados de telecomunicación a espacios industriales y parques empresariales ubicados en la región de Murcia

Stödordningens beräknade utgifter per år eller totalt belopp som beviljats företaget som enskilt stöd: Totalt årligt belopp: 600 000 euro.

Högsta tillåtna stödnivå: Privata företag kan högst få 40 % i bruttostöd för stödberättigade utgifter.

Tidpunkt för genomförandet: Stödordningen trädde i kraft den 16 maj 2002.

Varaktighet: Till och med den 15 oktober 2002.

Stödets syfte: Fastställa den rättsliga grunden och förfarandet för beviljande av stöd för att förbättra och utveckla befintliga eller nya infrastrukturer och nätverk för telekommunikationer så att företag i företagsparker, företagszoner och områden med hög företagskoncentration i regionen Murcia får bättre konkurrensmässiga villkor för att utveckla sina ekonomiska aktiviteter.

Sektor(er) av ekonomin som berörs: Industrisektorn

Den beviljande myndighetens namn och adress: 

Stödnr: XS 85/2003

Medlemsstat: Förenade kungariket.

Region: Wales.

Stödordningens namn: Stödordning för vedenergiföretag.

Rättslig grund: 1967 Forestry Act, Section 3.2 and, more specifically, the 1979 Forestry Act, Sections 1.1 and 1.2.

Stödordningens beräknade utgifter per år: Stödordningen omfattar totalt GBP 13,239 miljoner, varav 6,04 miljoner utgör återbetalningsfritt stöd som ska betalas ut under projektets fyraåriga löptid (till utgången av mars 2007).

De årliga utgifterna beräknas till följande:

Högsta tillåtna stödnivå: Den högsta stödnivån kommer att ligga inom gränserna för små och medelstora företag enligt artikel 4 – i icke-stödområden 15 % för små företag och 7,5 % för medelstora företag enligt bilaga I till förordningen. Den högsta stödnivån blir 50 % (35 % + 15 %) i områden enligt artikel 87.3 a och 30 % i områden enligt artikel 87.3 c (regionalstöd + 10 %).

Datum för genomförande: Slutet av augusti 2003.

Stödordningens varaktighet eller det enskilda stödets varaktighet: Fyra år till och med den 31 mars 2007.

Stödets syfte: Diversifiera små och medelstora företags verksamhet och utvidga den till alstring av vedbaserad förnybar energi i Wales. Stödet är avsett för köp och installation av utrustning som värmepannor, anläggningar för upphuggning och torkning av ved och i vissa fall anläggningar för vattenburen värme (stödet begränsat till 35 %), samt uppförande av kraftvärmeverk.

Sektorer av ekonomin som berörs: Tillverkningsföretag (nya och befintliga energiföretag och värmeinstallatörer), skogsbruket (genom försäljning av småved), bearbetningsföretag (upphuggning och torkning av ved, antingen färskt virke eller avfall från sågverk) och transportföretag.

Den beviljande myndighetens namn och adress: 

Stöd nummer: XS 92/03

Medlemsstat: Tyskland

Region: Sachsen-Anhalt

Stödordningens namn eller det stödmottagande företagets namn: Riktlinjer för beviljande av stöd för konsulttjänster för små och medelstora företag i Sachsen-Anhalt – Program för konsultstöd

Rättslig grund: Mittelstandsfördergesetz des Landes Sachsen-Anhalt, vom 27. Juni 2001 (GVBl. LSA Nr. 27/2001)

Verwaltungsvorschriften zu § 44 der Landeshaushaltsordnung (VV-LHO, RdErl. des MF vom 9.8.1991, MBl. LSA S. 721, zuletzt geändert durch RdErl. des MF vom 1.2.2001, MBl. LSA S. 241)

Stödordningens beräknade utgifter per år eller totalt belopp som beviljats företaget som enskilt stöd: 2,5 miljoner euro

Högsta tillåtna stödnivå: 50 % av de stödberättigande utgifterna

Stödordningens eller det enskilda stödets varaktighet: Till den 31.12.2006

Stödets syfte: Stödet omfattar också specifik rådgivning, med vars hjälp företagen får impulser och incitament till vidareutveckling och förbättringar. Det planerade stödet beviljas till rådgivningsutgifter.

Sektorer av ekonomin som berörs: Alla områden enligt artikel 1.1 i förordningen

Den beviljande myndighetens namn och adress: 

Övriga upplysningar: Stödmottagarna måste presentera den i delstaten Sachsen-Anhalts budgetregler föreskrivna sedvanliga dokumentationen om hur stödmedlen använts. I samband med de årsrapporteringen skall en redogörelse lämnas för hur väl åtgärderna lyckats och huruvida målen för stödet uppnåtts.

Stödnr: XS94/03

Medlemsstat: Italien

Region: Den autonoma provinsen Trento

Stödordningens namn: Tjänster till företag (små och medelstora företag) – rambestämmelser (vägtransporter)

Rättslig grund: Legge provinciale 12 luglio 1993 n. 17 e s.m.; relativo regolamento di attuazione approvata con delibera di Giunta provinciale n. 1664 di data 30 giugno 2000 e s.m., punto 1.1.3 ”Disciplina settoriale”

Stödordningens beräknade utgifter per år: Högst 100 000 euro (belopp i den årliga budgeten).

Högsta tillåtna stödnivå: Den sektoriella stödordningen, som ingår i stödordning N 280/98, är en förlängning av stöd N 292/00. Anmälningsförfarandet inleddes den 10 april 2000 (nr 580/2000-D304/ES/pc.) Stödordningen godkändes genom en skrivelse av den 25 april 2001 (SG (2001) D/288167). Den omfattar olika typer av stöd.

Primära tjänster för att göra en helhetsbedömning av företaget med stöd på upp till 50 %.

Grundläggande tjänster som ger en ingående analys av ett eller flera företagsområden med en högsta stödnivå på 30 %.

Specialiserade tjänster för att stärka företagets ställning på marknaden och dess organisatoriska och tekniska beredskap. Här är den högsta tillåtna stödnivån 40 %.

Specialiserade tjänster kopplade till strategier i enlighet med de fastställda målen i utvecklingsprogrammet för provinsen (företagets kvalitet, ny företagsamhet, integration). Stödet kan uppgå till 50 % för små företag och 45 % för medelstora företag.

Investeringar (artikel 4 i förordning (EG) nr 70/2001) som utförs av sammanslutningar av små och medelstora företag. För de små företagen är stödnivån högst 15 % och för de medelstora högst 7,5 %.

Datum för genomförande: Från den 1 januari 2004.

Stödordningens varaktighet: 1 januari 2004–31 december 2006.

Stödets syfte: Stöd till investeringar och rådgivning för små och medelstora företag som sysslar med vägtransport för annans räkning och sammanslutningar av små och medelstora företag som sysslar med vägtransport för annans räkning.

Sektorer av ekonomin som berörs: Vägtransport för annans räkning.

Den beviljande myndighetens namn och adress: 

Stödnummer: XS 95/03

Medlemsstat: Italien

Region: Den autonoma provinsen Trento

Det stödmottagande företagets namn: C.T.A. Consorzio Trentino Autonoleggiatori (med säte på via Brennero 182 i Trento).

Rättslig grund: Determinazione del Dirigente del Servizio Artigianato n. 313 del 7 agosto 2003 ai sensi della Legge provinciale 13 dicembre 1999, n. 6 ”Interventi della Provincia autonoma di Trento per il sostegno dell'economia e della nuova imprenditorialità. Disciplina dei patti territoriali in modifica della legge provinciale 8 luglio 1996, n. 4 e disposizioni in materia di commercio”.

Totalt belopp som beviljats företaget som enskilt stöd: Det beviljade stödet uppgår till 112 500 euro som betalas ut i årliga utbetalningar under fem år.

Högsta tillåtna stödnivå: 

Datum för genomförande: Stödet har beviljats genom beslut nr 313 av den 7 augusti 2003 av direktören för hantverksavdelningen.

Det enskilda stödets varaktighet: Den sista utbetalningen beräknas ske den 31 december 2007.

Stödets syfte: Stöd till en sammanslutning av persontransportföretag (biluthyrare) avseende en investering i en fastighet.

Sektorer av ekonomin som berörs: Transportsektorn.

Den beviljande myndighetens namn och adress: 

Stöd nummer: XS97/03

Medlemsstat: Förenade kungariket

Region: Nordöstra England

Stödordningens namn eller det stödmottagande företagets namn: Främjande av mäklarverksamhet för företag i Tyne and Wear. Business Link Tyne and Wear.

Rättslig grund: Single Programme- Regional Development Agencies Act 1998

Business Link – Section 11(1) of the Industrial Development Act 1982

Stödordningens beräknade utgifter per år eller totalt belopp som beviljats företaget som enskilt stöd: Följande stöd och stödbelopp planeras inom ramen för ordningen

ERDF – 2003 – 1 097 350 GBP, 2004 – 4 965 511 GBP, 2005 – 4 873 364 GBP.

Business Link – 2003 – 35 742 GBP, 2004 – 584 772 GBP, 2005 – 602 328 GBP.

Samlat programdokument – 2003 – 269 301 GBP, 2004 – 543 186 GBP, 2005 – 662 857 GBP.

Projektet följer även regeln om stöd av mindre betydelse. Det stöd som anges ovan avser det totala stödet för båda undantagen. Beloppet för stöd av mindre betydelse kommer inte att överskrida 100 000 euro under en treårsperiod.

Högsta tillåtna stödnivå: Enskilda små och medelstora företag kommer att få stöd på upp till 50 % av mäklararvodena.

Datum för genomförande: 

Stödordningens varaktighet eller det enskilda stödets varaktighet: 4 augusti 2003 -31 december 2005

Stödets syfte: Projektet innebär att nya och befintliga företag får stöd för att köpa rådgivning. Den första etappen av projektet syftar till att identifiera vilka behov som finns (under denna etapp kommer regeln om stöd av mindre betydelse att tillämpas). Under den andra etappen kommer små och medelstora företag att få rådgivning via mäklarsamarbetet i Tyne and Wear. Den andra etappen uppfyller kraven för stöd till små och medelstora företag då det är fråga om en tjänst som tillhandahålls av utomstående konsulter och stödet får därför uppgå till högst 50 % av kostnaderna för tjänsterna.

Sektorer av ekonomin som berörs: Alla stödberättigade industrisektorer utan att det påverkar tillämpningen av de särskilda reglerna för statligt stöd till vissa sektorer – artikel 1.2 i förordningen om gruppundantag för små och medelstora företag

Den beviljande myndighetens namn och adress: 

Stödnr: XS 101/03

Medlemsstat: Italien

Region: Umbrien

Stödordningens namn: Stöd till inköp av tjänster, typ A. Åtgärder för certifiering av ledningssystem för kvalitet, miljö, säkerhet och etik.

Rättslig grund: Legge regionale 12 novembre 2002, n. 21; DGR 11 giugno 2003, n. 778.

Stödordningens beräknade utgifter per år: I genomsnitt 900 000 euro om året.

Högsta tillåtna stödnivå: 50 % av de årliga utgifterna.

Datum för genomförande: Datumet då meddelandet om ansökningsomgången offentliggörs, den 9 juli 2003. Stöd beviljas efter tillbörlig ansökan från små och medelstora företag som är verksamma inom sektorerna för industri, hantverk, handel, turism, tjänster och social ekonomi. Stödet kan bara beviljas för utgifter som har uppkommit efter det datum då ansökan lämnades in.

Stödordningens varaktighet: I lag nr 12/2002 fastställs ingen tidsgräns för beviljandet av stöd. Så länge det samlade programdokumentet för mål 2 är giltigt (2000–2006) kommer mål 2-områdena och områdena med övergångsstöd i regionen Umbrien att omfattas av tidsgränserna som anges i förordning (EG) nr 1260/99.

Stödets syfte: Att stödja små och medelstora företag i regionen Umbrien vid inköp av tjänster. Stödet är särskilt avsett för inköp av tjänster som syftar till att införa/förbättra ledningssystem, som kan vara integrerade sådana, för kvalitet, miljö, arbetsmiljö och socialt ansvarstagande.

Sektorer av ekonomin som berörs: Alla sektorer inklusive den för social ekonomi, med vissa begränsningar för tjänstesektorn. Följande sektorer omfattas däremot aldrig

Utvinning av metallhaltiga mineraler (avsnitt 13 i ISTAT 91-klassificeringen) och framställning av de stålprodukter som anges i bilaga 1 till EKSG-fördraget.

Skeppsbyggnation och reparation av fartyg.

Framställning av syntetiska fibrer.

Företag som är verksamma inom de jordbrukssektorer som anges i avsnitt D, underavsnitt DA, del 15 och 16 i ISTAT 91-klassificeringen enligt följande

Den beviljande myndighetens namn och adress: 

Stödnummer: XS105/03

Medlemsstat: Italien.

Region: Den autonoma regionen Friuli-Venezia Giulia.

Stödordningens namn: Finansiering av konsulttjänster till små och medelstora företag för utveckling och marknadsföring av hantverkssektorn.

Rättslig grund: Decreto del Presidente della Regione n. 0198/Pres di data 17 giugno 2003.

Stödordningens beräknade utgifter per år: 

Högsta tillåtna stödnivå: Stödet ges i form av kapitaltillskott till små och medelstora företag motsvarande 50 % BBE av kostnaderna för konsulttjänster.

Datum för genomförande: Från och med den dag då stödet offentliggörs i regionens officiella tidning. De första stöden kommer inte att beviljas förrän efter den 30 oktober 2003.

Stödordningens varaktighet: Till och med den 30 juni 2007.

Stödets syfte: Att främja hantverkssektorn, särskilt lokala hantverkskvarter och dessas roll som ekonomiskt och sysselsättningspolitiskt utvecklingsområde och som samordnande kraft för lokala initiativ och skapare av lämpliga villkor för ett optimalt utnyttjande av befintliga och potentiella mänskliga och tekniska resurser.

Stödmottagare är företag och företagssammanslutningar, även kooperativ, som omfattas av definitionen av små och medelstora företag i kommissionens rekommendation 96/280/EG av den 3 april 2006.

Sektorer av ekonomin som berörs: Alla sektorer utom de sektorer som är verksamma inom produktion, bearbetning och saluföring av de produkter som anges i bilaga I till EG-fördraget.

Den beviljande myndighetens namn och adress: 

Övriga upplysningar: Stödordningen genomförs i enlighet med förordning (EG) 70/2001 av den 12 januari 2001.

De regionala myndigheterna förbinder sig att ändra definitionen av små och medelstora företag från och med den 1 januari 2005 i enlighet med Europeiska kommissionens rekommendation av den 6 maj 2003 om definition av små, medelstora och mikroföretag som offentliggjordes i EGT L 124, 20.5.2003.

Stödnummer: XS120/03

Medlemsstat: Italien

Region: Piemonte

Stödordningens namn: Automatiska skattelättnader till stöd för produktionsbasen.

Rättslig grund: 

Stödordningens beräknade utgifter per år

Högsta tillåtna stödnivå: När det gäller investeringar i egendom och immaterialrättigheter samt rådgivning kommer stödnivån att ligga på 8 % nettobidragsekvivalenter + 10 % bruttobidragsekvivalenter för små företag och 8 % nettobidragsekvivalenter + 6 % bruttobidragsekvivalenter för medelstora företag, förutsatt att produktionsenheterna är belägna i delar av regionens territorium som omfattas av artikel 87.3 c. För små och medelstora företag vars produktionsenheter är belägna i andra delar av regionens territorium kommer stödnivån att ligga på 15 % bruttobidragsekvivalenter respektive 7,5 % bruttobidragsekvivalenter.

Inga stora enskilda stöd av det slag som avses i artikel 6 i förordning (EG) nr 70/2001 kommer att beviljas.

Datum för genomförande: Från och med den 27 oktober 2003 (inget stöd kommer att beviljas förrän föreliggande sammanfattning lämnats in till kommissionen).

Stödordningens varaktighet: Till och med den 31 december 2006.

Stödets syfte: Syftet med stödet är att genom skattelättnader främja investeringar i materiella och immateriella anläggningstillgångar till förmån för initiativ för att skapa nya anläggningar och utvidgning, modernisering, omstrukturering, konvertering och flyttning av produktionsenheter inom regionens territorium.

Sektorer av ekonomin som berörs: Små och medelstora företag med produktionsenheter i regionens territorium och som är verksamma inom följande sektorer

Sektorer som utvinner, producerar och distribuerar el, gas och vatten enligt avsnitt C, D, E och F i ISTAT:s klassificering av ekonomisk verksamhet från 1991. Stödordningen omfattar följande sektioner i underavsnitt DA: 15.5.2, 15.81.1, 15.81.2, 15.82, 15.85, 15.88, 15.89.1, 15.89.2, 15.96, 15.98, 15.99. Vidare omfattas företag i följande sektorer

Telekommunikationssektorn.

Tjänstesektorn, dvs. sådan verksamhet som kan främja utvecklingen inom de aktuella produktionssektorerna.

Stödordningen tar hänsyn till de undantag och begränsningar som anges i gemenskapslagstiftningen för stålindustrin, varvsindustrin, syntetfiberindustrin, bilindustrin och transportsektorn.

Den beviljande myndighetens namn och adress: 

Övriga upplysningar: Stödordningen avser inte investeringar i exportverksamhet, dvs. det kommer inte att beviljas stöd för produkter avsedda att exporteras eller för åtgärder för att skapa eller driva ett distributionsnät i utlandet eller för andra utgifter i samband med export. Vidare anges det inte som ett villkor för stöd att inhemska produkter skall användas framför importerade.

Stödordningen avser inte företag som är verksamma inom de sektorer inom produktion, bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter som förtecknas i bilaga I till EG-fördraget.

Endast utgifter som stödmottagaren har haft efter det datum då ansökan lämnades in kan godtas.

Den rådgivning som kan beviljas stöd får inte vara kontinuerlig eller återkommande och får inte heller vara en del av företagets normala driftskostnader.

Stöd nummer: XS131/03

Medlemsstat: Italien

Region: Kalabrien

Stödordningens namn: Stöd till genomförande av befintliga integrerade projekt för att stärka små och medelstora företags kapacitet att ta emot turister.

Åtgärd 4.4 insats a) Regionalt operativt program för Kalabrien 2000–2006

Rättslig grund: 

Stödordningens beräknade utgifter per år: 

Högsta tillåtna stödnivå: Kapitaltillskott på 50 % av de stödberättigande utgifterna med ett stöd på högst 75 % av investeringens nettovärde.

Datum för genomförande: 

Stödordningens varaktighet: 

Stödets syfte: Stödet syftar till att utveckla Kalabriens turistkapacitet. Det inriktas på att förbättra kvaliteten och särdragen hos de mottagningsstrukturer som redan finns i regionen (också genom kompletterande strukturer och tjänster som hänger samman med dessa).

Finansieringen går till initiativ för att förbättra, kapacitetsutveckla och modernisera strukturerna inom denna sektor.

De stödberättigande åtgärderna skall bestå av organiska och driftsoberoende investeringsprogram som följer de uppsatta målen för produktion, ekonomi och sysselsättning.

Sektorer av ekonomin som berörs: Turismsektorn, med undantag av åtgärder för landsbygdsturism som finansieras via EUGFJ.

Den beviljande myndighetens namn och adress: 

----

----

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration

(Ärende COMP/M.3762 – Apax/Travelex)

(2005/C 181/03)

(Text av betydelse för EES)

Kommissionen beslutade den 16 juni 2005 att inte göra invändningar mot den anmälda koncentrationen ovan och att förklara den förenlig med den gemensamma marknaden. Beslutet grundar sig på artikel 6.1 b i rådets förordning (EG) nr 139/2004. Beslutet i sin helhet finns endast på engelska och kommer att offentliggöras efter det att alla eventuella affärshemligheter har tagits bort. Det kommer att finnas tillgängligt

----

----

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration

(Ärende COMP/M.3764 – Belgacom/Swisscom/JV)

(2005/C 181/04)

(Text av betydelse för EES)

Kommissionen beslutade den 19 maj 2005 att inte göra invändningar mot den anmälda koncentrationen ovan och att förklara den förenlig med den gemensamma marknaden. Beslutet grundar sig på artikel 6.1 b i rådets förordning (EG) nr 139/2004. Beslutet i sin helhet finns endast på engelska och kommer att offentliggöras efter det att alla eventuella affärshemligheter har tagits bort. Det kommer att finnas tillgängligt

----

----

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration

(Ärende COMP/M.3783 – TPG/British Vita)

(2005/C 181/05)

(Text av betydelse för EES)

Kommissionen beslutade den 6 juni 2005 att inte göra invändningar mot den anmälda koncentrationen ovan och att förklara den förenlig med den gemensamma marknaden. Beslutet grundar sig på artikel 6.1 b i rådets förordning (EG) nr 139/2004. Beslutet i sin helhet finns endast på engelska och kommer att offentliggöras efter det att alla eventuella affärshemligheter har tagits bort. Det kommer att finnas tillgängligt

----

Europeiska datatillsynsmannen

----

Yttrande från Europeiska datatillsynsmannen om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om informationssystemet för viseringar (VIS) och utbytet mellan medlemsstaterna av uppgifter om viseringar för kortare vistelse (KOM (2004) 835 slutlig)

(2005/C 181/06)

EUROPEISKA DATATILLSYNSMANNEN HAR

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 286,

med beaktande av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt artikel 8,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter, särskilt artikel 41, och

med beaktande av kommissionens begäran om yttrande i enlighet med artikel 28.2 i förordning (EG) nr 45/2001, mottagen den 25 januari 2005

ANTAGIT FÖLJANDE YTTRANDE:

1.   INLEDNING

1.1   Inledande kommentarer

Inrättandet av Informationssystemet för viseringar (VIS) är en väsentlig del av EU:s gemensamma viseringspolitik och har varit föremål för flera sammanflätade instrument.

I december 2004 antog kommissionen ett förslag till förordning om Informationssystemet för viseringar (VIS) och utbytet mellan medlemsstaterna av uppgifter om viseringar för kortare vistelse (4) (nedan kallat förslaget) som behandlas i detta yttrande. En utvidgad konsekvensanalys (5) (Extended impact assessment, nedan kallad den utvidgade konsekvensanalysen) bifogas förslaget.

Som nämns i motiveringen kommer det dock att behövas ytterligare rättsliga instrument som komplement till denna förordning, särskilt för att

Enligt beslut i rådet (rättsliga och inrikes frågor) den 5-6 juni 2003 och enligt beskrivningen i artikel 1.2 i det ovan nämnda rådsbeslutet från juni 2004 kommer VIS att baseras på en centraliserad struktur och bestå av en databas där filerna med viseringsansökningar kommer att lagras: Centrala informationssystemet för viseringar (CS-VIS), och ett nationellt gränssnitt (NI-VIS) i varje medlemsstat. Medlemsstaterna skall utse (6) en central nationell myndighet som är ansluten till det nationella gränssnittet och som ger de behöriga myndigheterna tillgång till CS-VIS.

1.2   De viktigaste inslagen i förslaget med avseende på uppgiftsskydd

Syftet med förslaget är att förbättra förvaltningen av den gemensamma viseringspolitiken genom att underlätta utbytet av uppgifter mellan medlemsstaterna genom inrättandet av en central databas. Enligt förordningen skulle biometriska uppgifter (foto och fingeravtryck) införas vid ansökningsförfarandet och lagras i den centrala databasen.

Biometriska uppgifter kan också användas i viseringsmärket, enligt i kommissionens förslag till ändringsförordning om en enhetlig utformning av visumhandlingar med införande av foto och fingeravtryck lagrade på ett mikrochip (avvaktar fortfarande rådsbeslut på grundval av resultatet av den pågående analysen).

I förslaget beskrivs i detalj de olika transaktioner som utförs i fråga om uppgifterna (införande, ändring radering och inhämtande) och de olika uppgifter som skall införas i VIS beroende på situationen när det gäller ansökan (godkännande, avslag, osv.).

I förslaget anges att uppgifter om varje ansökan skall lagras i fem år.

I förslaget förtecknas ett begränsat antal behöriga myndigheter utöver viseringsmyndigheterna som kommer att ha tillgång till VIS och deras rätt till tillgång fastställs:

I beskrivningen av driften av och ansvaret för VIS betonas i förslaget att kommissionen behandlar uppgifterna för medlemsstaternas räkning. Det redogörs för behovet att använda registren över uppgiftsbehandling för att säkerställa uppgifternas säkerhet och ansvaret för att säkerställa denna säkerhetsnivå redovisas i detalj.

Förslaget innehåller ett kapitel om uppgiftsskydd där rollerna för de nationella myndigheterna och Europeiska datatillsynsmannen (nedan kallad datatillsynsmannen) närmare anges.

Det tekniska genomförandet av VIS och valet av teknik skulle enligt förslaget ombesörjas av en kommitté enligt artikel 5.1 i förordning (EG) nr 2424/2001 om utvecklingen av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II).

En utvidgad konsekvensanalys av VIS som beställts av kommissionen och genomförts av EPEC bifogas förslaget. Där dras slutsatsen att alternativet VIS tillsammans med användning av biometri är den bästa tillgängliga lösningen för att förbättra den gemensamma viseringspolitiken.

2.   TILLÄMPLIG RAM

Förslaget kommer att ha stor påverkan på den personliga integriteten och andra grundläggande rättigheter för enskilda människor. Det skall därför kontrolleras med avseende på principerna om personuppgiftsskydd. De främsta referenspunkterna för vår granskning är följande:

För närvarande fastställs de grundläggande reglerna för personuppgiftsskydd i EU-lagstiftningen i följande rättsakter:

Direktiv 95/46/EG och förordning nr 45/2001 måste jämföras med andra instrument. Med andra ord måste direktivet och förordningen, i den mån de avser behandling av personuppgifter som kan inskränka de grundläggande friheterna, särskilt rätten till respekt för privatlivet, tolkas mot bakgrund av de grundläggande rättigheterna. Detta följer också av domstolens rättspraxis (7).

3.   ANALYS AV FÖRSLAGET

3.1   Allmänt

Datatillsynsmannen erkänner att vidareutvecklingen av den gemensamma viseringspolitiken kräver ett effektivt utbyte av relevanta uppgifter. VIS är en av de mekanismer som kan sörja för ett smidigt informationsflöde. Ett sådant nytt instrument bör dock begränsas till insamling och utbyte av uppgifter i den mån insamlingen eller utbytet är nödvändigt för att utarbeta en gemensam viseringspolitik och står i proportion till målet.

Inrättandet av VIS kan ha positiva konsekvenser för andra berättigade samhällsintressen, men detta ändrar inte syftet med VIS. Systemets begränsade syfte spelar stor roll vid fastställandet av dess legitima innehåll och användning och därför också vid beviljande av tillgång till VIS (eller delar av uppgifterna i detta) för medlemsstaternas myndigheter för berättigade samhällsintressen.

Dessutom införs genom förslaget användning av biometri i VIS. Datatillsynsmannen inser fördelarna med användning av biometri, men betonar de omfattande konsekvenser som användningen av sådana uppgifter medför och föreslår att strikta skyddsåtgärder införs för användningen av biometriska uppgifter.

Yttrandet bör läsas mot bakgrund av dessa huvudsakliga synpunkter. Det bör påpekas att detta yttrande bör nämnas i förordningens ingress före skälen (”med beaktande av ... yttrande ...”).

3.2   Syfte

Syftet med VIS har mycket stor betydelse, både mot bakgrund av artikel 8 i ECHR och av den allmänna ramen för uppgiftsskydd. Enligt artikel 6 i direktiv 95/46/EG skall personuppgifter ”samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål; senare behandling får inte ske på ett sätt som är oförenligt med dessa ändamål”. Endast en tydlig definition av syftet kommer att möjliggöra en korrekt bedömning av om behandlingen av personuppgifter är proportionerlig och adekvat. Detta är av avgörande betydelse på grund av uppgifternas art (inklusive biometri) och omfattningen av den planerade behandlingen.

Syftet med VIS anges klart i artikel 1.2 i förslaget:

”VIS skall förbättra förvaltningen av den gemensamma viseringspolitiken, det konsulära samarbetet och samrådet mellan centrala konsulära myndigheter genom att underlätta utbytet av uppgifter mellan medlemsstaterna om viseringsansökningar och de beslut som fattas i anslutning till dessa”.

Alla delar av VIS måste därför vara nödvändiga och proportionerliga instrument för att uppnå detta politiska mål till förmån för den gemensamma viseringspolitiken.

I artikel 1.2 i förslaget förtecknas också ytterligare fördelar med förbättringen av viseringspolitiken, t.ex. att

Datatillsynsmannen betraktar dessa inslag som exempel på positiva konsekvenser av inrättandet av VIS och förbättringen av den gemensamma viseringspolitiken, men inte som syften i sig.

Detta leder till två väsentliga konsekvenser i detta skede:

3.3   Uppgifternas kvalitet

Enligt artikel 6 i direktiv 95/46/EG gäller för personuppgifter att de skall ”vara adekvata och relevanta och inte får omfatta mer än vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål för vilka de har samlats in och för vilka de senare behandlas”. Detta gäller proportionaliteten i själva VIS men även de uppgifter som skall samlas in och lagras i VIS och deras framtida användning samt de ytterligare skyddsåtgärder som gäller i samband härmed. Dessa faktorer är likaledes väsentliga för utvärderingen av förslaget mot bakgrund av artikel 8 i ECHR.

Inrättandet av VIS innebär utan tvivel ett viktigt ingrepp i utövandet av rätten till respekt för privatlivet med tanke på dess omfattning och den kategori av personuppgifter som behandlas. Därför begärde arbetsgruppen för skydd av enskilda vid behandlingen av personuppgifter i sitt yttrande nr 7/2004 att få reda på vilka undersökningar av omfattningen av och allvaret hos dessa företeelser som visade på tvingande skäl med hänsyn till allmän säkerhet eller ordning och som skulle motivera ett sådant tillvägagångssätt.

Datatillsynsmannen har noggrant noterat de belägg som framfördes i den utvidgade konsekvensanalysen. Även om dessa inte är helt avgörande tycks det finnas tillräckliga skäl att motivera inrättandet av VIS i syfte att förbättra den gemensamma viseringspolitiken.

I detta sammanhang torde det ligga inom lagstiftarens utrymme för bedömning att besluta om inrättandet av VIS som ett instrument för att förbättra villkoren för medlemsstaternas utfärdande av viseringar. Ett sådant system kan i sig väl passa in och stärka det successiva upprättandet av ett område med frihet, säkerhet och rättvisa i enlighet med EG-fördraget.

Inrättandet och användningen av VIS kan dock aldrig få till följd att en hög skyddsnivå för personuppgifter inte längre kan garanteras på detta område. Det ingår i den rådgivande uppgiften för datatillsynsmannen att undersöka i vilken utsträckning VIS kommer att påverka den befintliga uppgiftsskyddsnivån för de registrerade som berörs.

Mot denna bakgrund kommer datatillsynsmannen i sitt yttrande att koncentrera sig på följande frågor:

Frånsett följande punkter föranleder förslaget inga viktiga kommentarer när det gäller vilka kategorier av uppgifter som skall införas i VIS och deras användning. De aktuella bestämmelserna har formulerats omsorgsfullt och förefaller på det hela taget konsekventa och adekvata.

3.4   Biometri

3.4.1   Konsekvens av användning av biometriska uppgifter

Det är aldrig ett betydelselöst val att använda biometriska uppgifter i informationssystem, särskilt när systemet i fråga berör ett så stort antal människor. Biometri är mer än bara en ny informationsteknik. Den ändrar oåterkalleligen förhållandet mellan kropp och identitet genom att göra människokroppens karakteristiska drag maskinläsbara och möjliga att använda vidare. Även om biometriska kännetecken inte kan ses av det mänskliga ögat kan de läsas och användas med lämpliga verktyg, för alltid, varthelst en person beger sig.

Hur användbara biometriska uppgifter än kan vara för vissa ändamål kommer en allmänt spridd användning av dessa att ha betydande samhällskonsekvenser och bör vara föremål för en bred och öppen debatt. Datatillsynsmannen måste konstatera att denna debatt faktiskt inte har ägt rum innan förslaget utarbetades. Detta understryker i ännu högre grad behovet av strikta skyddsåtgärder för användning av biometriska uppgifter och ingående reflexion och debatt under lagstiftningsprocessens gång.

3.4.2   De biometriska uppgifternas särskilda karaktär

Som den s.k. Artikel 29-kommittén redan har betonat i flera yttranden (11) måste införandet och behandlingen av biometriska uppgifter i identitetshandlingar stödjas av särskilt konsekventa och betydande skyddsåtgärder. Biometriska uppgifter är på grund av vissa särdrag mycket känsliga.

Det är sant att det är nästan omöjligt för den berörda personen att förlora biometriska uppgifter, till skillnad från ett lösenord eller en nyckel. De har en särprägel som är nästan total, d.v.s. varje individ har unik biometri. De ändras nästan aldrig under en människas liv, vilket gör dessa särdrag beständiga. Alla har samma fysiska beståndsdelar, vilket också ger biometrin en allmängiltig dimension.

Det är emellertid nästan omöjligt att återkalla biometriska uppgifter: ett finger eller ansikte är svårt att förändra. Detta positiva särdrag innebär ur många perspektiv en stor nackdel i händelse av identitetsstöld: lagringen av fingeravtryck och fotografier i en databas kopplad till en stulen identitet kan leda till stora och kvarstående problem för den verklige innehavaren av denna identitet. Dessutom är biometriska uppgifter genom sin karaktär inte hemliga och kan till och med lämna spår (fingeravtryck, DNA) som gör att uppgifterna kan samlas in utan att innehavaren är medveten om detta.

På grund av dessa risker som ligger i biometrins natur måste betydande skyddsåtgärder genomföras (särskilt när det gäller respekten för principen om begränsning av syftet, begränsning av tillgången och säkerhetsbestämmelser).

3.4.3   Tekniska brister hos fingeravtryck

De främsta fördelarna med biometri enligt ovan (uppgifternas allmängiltighet, särprägel, beständighet, användbarhet, osv.) är aldrig absoluta. Detta har direkt inverkan på effektiviteten av de biometriska registrerings- och kontrollförfaranden som planeras i förordningen.

Upp till 5 % av alla människor bedöms (12) inte kunna registreras (eftersom de inte har några läsbara fingeravtryck eller inga fingeravtryck alls). I den utvidgade konsekvensanalys som bifogas förslaget räknar man med ca 20 miljoner viseringssökande 2007, vilket innebär att upp till 1 miljon personer inte kommer att kunna följa den ”normala” registreringsprocessen, med uppenbara konsekvenser för ansökan om visering och vid gränskontrollen.

Biometrisk identifiering är också per definition en statistisk process. En felfrekvens på 0,5-1 % är normal (13) vilket innebär att systemet för kontroll vid de yttre gränserna kommer att ha en frekvens av felaktiga avvisningar på mellan 0,5 och 1 %. Denna frekvens stäms av genom en tröskel grundad på de behöriga myndigheternas riskpolicy (den motsvarar en balans som fastställs mellan antalet personer som felaktigt avvisas och personer som felaktigt godkänns). Det är därför en överdrift att anse att denna teknik kommer att ge en ”exakt identifiering” av den registrerade, vilket uppges i skäl 9 i förslaget till förordning.

Enligt en nyligen genomförd framtidsstudie (14) som beställts av Europaparlamentets LIBE-utskott bör det finnas tillgång till säkerhetsprocedurer som utgör väsentliga skyddsåtgärder för införandet av biometri eftersom tekniken varken är tillgänglig för alla eller helt exakt. Sådana procedurer bör genomföras och användas för att respektera icke registrerbara personers värdighet och för att undvika att överföra problemet med systemets brister på dem. (15)

Datatillsynsmannen rekommenderar därför att säkerhetsprocedurer utarbetas och införs i förslaget. Dessa procedurer bör varken sänka viseringspolitikens säkerhetsnivå eller stigmatisera enskilda personer med oläsbara fingeravtryck.

3.5   Särskilda kategorier av uppgifter

Några kategorier av uppgifter (utöver biometriska uppgifter) kräver särskild eftertanke: uppgifter om orsaker till avslag på ansökan om visering (3.4.1) och uppgifter om andra medlemmar i en grupp (3.4.2).

3.5.1   Grunder för avslag på ansökan om visering

I artikel 10.2 i förslaget föreskrivs behandling av uppgifter om grunderna för avslag när beslut har fattats om att avslå ansökan om visering. Dessa grunder för avslag är helt standardiserade.

Alla grunder för avslag måste tillämpas med stor försiktighet på grund av de följder som de medför för den enskilde. Dessutom kommer vissa av dem - led c och d - att leda till behandling av ”känsliga uppgifter” i den mening som avses i artikel 8 i direktiv 95/46/EG.

Datatillsynsmannen skulle särskilt vilja uppmärksamma villkoret ”folkhälsa”, vilket förefaller vagt och leder till behandling av mycket känsliga uppgifter. Enligt kommentaren till artiklarna i förslagets bilaga är hänvisningen till hot mot folkhälsan grundad på förslaget till rådets förordning om en gemenskapskodex om gränspassage för personer (KOM (2004) 391 slutlig).

Datatillsynsmannen är medveten om att kriteriet ”folkhälsa” används allmänt i gemenskapslagstiftningen rörande den fria rörligheten för personer och att det tillämpas mycket strikt, vilket framgår av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG av den 29 april 2004 om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier. I artikel 29 i direktivet fastställs villkoren för beaktande av folkhälsan: ”De enda sjukdomar som kan motivera åtgärder som begränsar den fria rörligheten skall vara sjukdomar som kan vara epidemiska enligt Världshälsoorganisationens gällande bestämmelser samt andra smittsamma infektions- eller parasitsjukdomar om de i den mottagande medlemsstaten omfattas av skyddsbestämmelser som gäller för de egna medborgarna”.

Datatillsynsmannen rekommenderar därför att en hänvisning till artikel 29 i direktiv 2004/38/EG införs i förslaget för att säkerställa att ”hot mot folkhälsan” uppfattas mot bakgrund av denna bestämmelse. Med tanke på uppgifternas känslighet bör de i alla händelser endast behandlas om det verkligen föreligger ett hot mot folkhälsan som är tillräckligt allvarligt.

3.5.2   Uppgifter om andra gruppmedlemmar

I artikel 2.7 definieras gruppmedlem som ”andra sökande som en sökande reser tillsammans med, inklusive medföljande make/maka och barn till den sökande”. I kommentaren till artiklarna sägs att definitionerna i artikel 2 i förslaget hänvisar till fördraget eller Schengenregelverket om viseringspolitik, förutom några termer, däribland gruppmedlem, som definieras särskilt för denna förordning. Det kan därför antas att denna definition inte avser definitionen av gruppviseringar enligt artikel 2.1.4 i de gemensamma konsulära anvisningarna. I kommentaren till artiklarna hänvisas till sökande som reser i en grupp tillsammans med andra sökande, t.ex. inom ramen för ett ADS-avtal (ADS - Approved Destination Status, status som godkänt resmål) eller tillsammans med familjemedlemmar.

Datatillsynsmannen betonar att det bör finnas en exakt och heltäckande definition av gruppmedlemmar i förordningen. Enligt datatillsynsmannen är definitionen alltför vag i det nuvarande förslaget, eftersom det saknas en klar hänvisning till fördraget eller Schengenregelverket. Med nuvarande formulering kan gruppmedlemmar inbegripa kolleger, andra resenärer från samma resebyrå som deltar i en organiserad resa, osv. Följderna är betydande:

enligt artikel 5 i utkastet till förordning skall en ansökan för en sökande länkas till övriga gruppmedlemmars ansökningar.

3.6   Lagringstid för uppgifterna

I artikel 20 i utkastet till förordning föreskrivs fem års lagringstid för varje ansökan. Det är en policy som har valts så att gemenskapslagstiftaren kan ge en rimlig tidsfrist.

Det finns ingenting - särskilt inte mot bakgrund av de skäl som nämns i kommentaren till artiklarna - som tyder på att valet av policy i förslaget är orimligt eller skulle få oacceptabla följder, förutsatt att alla korrigeringsmekanismer som är lämpliga fungerar. Detta betyder att det måste säkerställas att uppgifter korrigeras eller raderas när de inte längre är korrekta, och detta särskilt när en person har erhållit medborgarskap i en medlemsstat eller har erhållit en status som inte kräver att han finns upptagen i systemet.

Medan uppgifterna fortfarande finns kvar i systemet får de dessutom under inga förhållanden inverka menligt på ett nytt beslut. Vissa grunder för avslag (den sökande finns upptagen på spärrlista, i synnerhet utgör hot mot folkhälsan) har en begränsad giltighetstid. Även om de vid en viss tidpunkt har utgjort giltiga grunder för avslag bör detta faktum inte påverka ett nytt beslut. En helt ny bedömning av situationen måste göras för varje ny viseringsansökan och detta bör uttryckas klart i förordningen där så är lämpligt.

3.7   Tillgång till och användning av uppgifter

3.7.1   Inledande synpunkter

Som en inledande synpunkt erkänner datatillsynsmannen att regelsystemet för tillgång till och användning av VIS-uppgifter uppenbarligen ägnats stor omsorg. Varje myndighet har tillgång till olika uppgifter för olika syften. Detta är ett lämpligt tillvägagångssätt som datatillsynsmannen gärna vill uppmuntra. Syftet med följande anmärkningar är att tillämpa denna metod fullt ut.

3.7.2   Kontroller av viseringar vid yttre gränser och inom territoriet

När det gäller kontroller av viseringar vid yttre gränser nämns i artikel 16 i förslaget till förordning följande båda syften klart:

Dessa båda syften kan uppnås på ett korrekt sätt om endast de behöriga myndigheterna får tillgång till det skyddade mikrochipet för att kontrollera viseringar. Tillgång till VIS centrala databas skulle därför vara orimlig i detta särskilda fall. Detta sistnämnda alternativ skulle involvera fler myndigheter som är anslutna till VIS, vilket skulle kunna öka risken för missbruk. Det skulle även kunna bli ett dyrare alternativ eftersom den säkra och kontrollerade tillgången till VIS skulle öka avsevärt och därmed även behovet av särskild utbildning i samband med detta.

Det råder dessutom tveksamhet om huruvida den tillgång till uppgifter som avses i artikel 16.2 är lämplig. I artikel 16.2 a fastställs det visserligen att om en första sökning visar att det finns uppgifter om den sökande i VIS (vilket i princip borde vara fallet), skall den behöriga myndigheten ges tillgång till andra uppgifter, dock endast för att kunna kontrollera en persons identitet. Dessa uppgifter avser all information som rör ansökan, t. ex fotografier, fingeravtryck, liksom även om eventuella tidigare utfärdade, ogiltigförklarade, återkallade eller förlängda viseringar.

Om identitetskontrollen har lyckats, är det mycket oklart varför de övriga uppgifterna fortfarande behövs. De bör bara lämnas ut, under restriktiva villkor, om kontrollen har misslyckats. I detta fall skulle de uppgifter som avses i artikel 16.2 på ett lämpligt sätt bidra till en reservmetod för att bidra till att fastställa personens identitet. All personal vid kontrollställena bör inte ha tillgång till uppgifterna, utan endast de tjänstemän som har hand om komplicerade fall.

Slutligen bör definitionen av de myndigheter som har tillgång till uppgifterna vara mer exakt. I synnerhet är det oklart vilka ”De behöriga myndigheter som ansvarar för kontrollen [...] inom medlemsstatens territorium ...” är. Datatillsynsmannen antar att detta avser de behöriga myndigheter som ansvarar för kontrollen av viseringar, och artikel 16 bör ändras i detta avseende.

3.7.3   Användning av uppgifter för identifiering och återsändande av olagliga invandrare och för asylförfaranden

I de fall som beskrivs i artiklarna 17-19 (återsändande av olagliga invandrare och asylförfarande) används VIS för identifiering. Bland de uppgifter som kan användas för identifiering finns fotografier. I det rådande läget på området teknik rörande automatiserad ansiktsigenkänning för detta slag av storskaliga IT-system kan fotografier dock inte användas för identifiering (databassökning mot flera grupper av uppgifter), eftersom de inte ger tillförlitliga resultat. De skall därför inte anses lämpliga för identifieringssyften.

Datatillsynsmannen förordar därför bestämt att ”fotografier” tas bort från första delen av dessa artiklar men behålls i andra delen (fotografier kan användas som verktyg för att kontrollera en persons identitet men inte för identifiering i en storskalig databas).

Ett annat alternativ vore att ändra artikel 36 på sådant sätt att funktionerna för att behandla fotografier för identifieringssyfte inte genomförs förrän denna teknik kan anses tillförlitlig (eventuellt efter utlåtande från tekniska kommittén).

3.7.4   Offentliggörande av de myndigheter som har tillgång

I artikel 4 i utkastet till förordning föreskrivs det att en förteckning över de behöriga myndigheter som i varje medlemsstat utsetts att ha tillgång till VIS skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning. Detta offentliggörande skall göras regelbundet (årligen) för att informera om förändringar av den nationella situationen. Datatillsynsmannen framhåller att offenliggörandet är viktigt som ett oumbärligt kontrollredskap både på europeisk och nationell eller lokal nivå.

3.8   Ansvar

Det erinras här om att VIS kommer att bygga på en centraliserad struktur med en central databas där all information om viseringar kommer att lagras och på nationella gränssnitt i medlemsstaterna som ger deras behöriga myndigheter tillgång till det centrala systemet. I enlighet med skäl 14 och 15 i utkastet till förordning kommer direktiv 95/46/EG att tillämpas för medlemsstaternas behandling av personuppgifter vid tillämpning av förordningen och förordning 45/2001 kommer att tillämpas för kommissionens verksamhet när det gäller skyddet av personuppgifter. Enligt skälen i ingressen är förslagets syfte att klargöra vissa punkter, bland annat rörande ansvaret för användningen av uppgifter och kontrollen av uppgiftsskyddet.

Dessa punkter verkar röra vissa avgörande frågor utan vilka systemet med skyddsåtgärder i direktiv 95/46/EG och förordning 45/2001 inte skulle gälla eller inte överensstämma till fullo med förslaget. Den nationella lagstiftningens tillämplighet enligt direktivet förutsätter vanligen en registeransvarig som är etablerad i den medlemsstaten (artikel 4) medan förordningens tillämplighet beror på gemenskapsinstitutioners eller gemenskapsorgans behandling av personuppgifter, om denna behandling genomförs för att utföra uppgifter som helt eller delvis omfattas av gemenskapsrätten (artikel 3).

Enligt artikel 23.2 i utkastet till förordning skall ”Uppgifterna [...] behandlas av VIS för medlemsstaternas räkning”. Enligt artikel 23.3 skall varje medlemsstat utse den myndighet som skall fungera som registeransvarig i den mening som avses i artikel 2 d i direktiv 95/46/EG. Detta verkar innebära att kommissionen, enligt direktivets system, skulle fungera som registerförare. Detta bekräftas i förklaringen till artiklarna (16).

Denna lydelse bidrar till att förminska kommissionens mycket viktiga och faktiskt avgörande roll, både under systemets utvecklingsskede och under dess normala drift. Det är svårt att direkt koppla kommissionens roll till funktionen som registeransvarig eller registerförare; antingen är den en registerförare med ovanliga befogenheter (bland annat vid utformnigen av systemet) eller en registeransvarig med begränsade uppgifter (eftersom uppgifterna förs in och används av medlemsstaterna). Kommissionen har vad i praktiken måste anses vara en roll i sitt eget slag (17) i VIS.

Denna viktiga roll bör erkännas genom en övergripande beskrivning av kommissionens uppgifter och inte genom en lydelse som inte helt motsvarar verkligheten därför att den är alltför restriktiv, inte ändrar något i VIS funktion och endast leder till förvirring. Detta är även viktigt med tanke på en enhetlig och effektiv övervakning av VIS (se även punkt 3.11) Datatillsynsmannen rekommenderar därför att artikel 23.2 utgår.

Datatillsynsmannen skulle vilja understryka att det är ännu viktigare med en heltäckande beskrivning av kommissionens uppgifter avseende VIS ifall kommissionen planerar att överlåta förvaltningen till ett annat organ. I den finansieringsöversikt (”fiche financière”) som bifogas förslaget nämns möjligheten att överföra dessa uppgifter till den europeiska gränsförvaltningsbyrån. Det är här av avgörande vikt att kommissionen klargör räckvidden för sina befogenheter, eftersom efterföljaren måste känna till gränserna för sin verksamhet.

3.9   Säkerhet

Att VIS fungerar med en optimal säkerhetsnivå utgör en förutsättning för att det nödvändiga skydd för personuppgifter som lagras i dess databas skall säkerställas. För att uppnå en tillfredsställande nivå på skyddet måste ordentliga skyddsåtgärder införas så att de potentiella riskerna för systemets infrastruktur och de personer som är inblandade går att hantera. Denna fråga diskuteras nu i olika delar av förslaget och här behövs en viss förbättring.

Artiklarna 25 och 26 i förslaget innehåller olika åtgärder för datasäkerhet och här omnämns också de olika former av missbruk som måste förebyggas. Dessa bestämmelser kan dock med fördel kompletteras av åtgärder i syfte att systematiskt följa upp och lämna rapporter om effektiviteten hos de ovan nämnda säkerhetsåtgärderna. Datatillsynsmannen rekommenderar särskilt att dessa artiklar kompletteras med bestämmelser om systematisk (egen)kontroll av säkerhetsåtgärderna.

Detta är kopplat till artikel 40 i förslaget som innehåller bestämmelser om uppföljning och utvärdering. Detta bör inte enbart röra sådana aspekter som avser produktivitet, kostnadseffektivitet och tjänsternas kvalitet utan också efterlevnaden av rättsliga krav, särskilt på området dataskydd. Datatillsynsmannen rekommenderar därför att räckvidden för artikel 40 utsträcks till att omfatta uppföljning av och rapportering om när behandlingen av personuppgifter är laglig.

För att komplettera artikel 24.4 c eller artikel 26.2. e rörande den vederbörligen bemyndigade personal som har tillgång till uppgifterna bör det dessutom läggas till att medlemsstaterna bör säkerställa att korrekta användarprofiler finns tillgängliga (som bör hållas tillgängliga för den nationella tillsynsmyndigheterna för kontroller). Förutom dessa användarprofiler måste det finnas en komplett förteckning över användaridentiteter som ständigt hålls uppdaterad av medlemsstaterna. Detta gäller även kommissionen; artikel 25.2 b bör därför kompletteras i samma avseende.

Dessa säkerhetsåtgärder kompletteras genom uppföljning och organisatoriska kontroller. I artikel 28 i förslaget beskrivs villkoren för och syftena med registren över all uppgiftsbehandling i VIS. Dessa register skall inte enbart lagras för uppföljning av dataskydd och säkerställande av datasäkerhet men även för regelbunden egenkontroll av VIS. Rapporterna över egenkontrollen kommer att bidra till ett effektivt genomförande av tillsynsmyndigheternas uppgifter och dessa kommer att kunna identifiera de svagaste punkterna och inrikta sig på dem under sitt eget kontrollförfarande.

3.10   Den registrerades rättigheter

3.10.1   Information till den registrerade

För att säkerställa en rättvis behandling är det ytterst viktigt att den registrerade informeras. Detta utgör ett oumbärligt skydd för den enskildes rättigheter. Artikel 30 i förslaget följer nu i princip artikel 10 i direktiv 95/46/EG i detta avseende.

Denna bestämmelse kunde dock vinna på vissa ändringar så att den bättre passar in i VIS ram. I direktivet finns bestämmelser om att viss information skall lämnas, men ger möjlighet att lämna ytterligare upplysningar om så är lämpligt (18). Artikel 30 bör följaktligen ändras för att omfatta följande punkter:

3.10.2   Rätt till tillgång, korrigering och radering

I artikel 31.1 sista meningen står det att ”Sådan tillgång till uppgifter får endast beviljas av en medlemsstat”. Detta kan antas betyda att tillgång till (eller meddelande om) uppgifterna inte kan beviljas av den centrala enheten, men däremot av vilken medlemsstat som helst. Datatillsynsmannen rekommenderar att det uttryckligen sägs att sådan information kan begäras i vilken medlemsstat som helst.

Utformningen av denna bestämmelse tycks även innebära att tillgång inte kan vägras och kommer att ges utan tillstånd från den ansvariga medlemsstaten. Detta skulle förklara varför nationella myndigheter måste samarbeta för att göra gällande de rättigheter som fastställs i artikel 31.2-4, men inte i artikel 31.1 (19).

3.10.3   Hjälp från tillsynsmyndigheter

I artikel 33.2 fastställs det att skyldigheten för de nationella tillsynsmyndigheterna att hjälpa och råda den berörda personen skall gälla under hela förfarandet (i domstol). Avsikten med denna punkt är inte klar. De nationella tillsynsmyndigheterna har olika syn på sin roll under domstolsförfarandet. Detta låter som om de måste spela rollen av rådgivare till klaganden i domstolen, vilket i många länder är omöjligt.

3.11   Tillsyn

I förslaget fördelas tillsynsuppgiften mellan de nationella tillsynsmyndigheterna och datatillsynsmannen. Detta överensstämmer med förslagets syn på tillämplig lagstiftning och ansvar för drift och användning av VIS och med behovet av effektiv tillsyn. Datatillsynsmannen välkomnar därför detta synsätt i artiklarna 34 och 35.

De nationella tillsynsmyndigheterna följer upp frågan om när personuppgifter får behandlas av medlemsstaterna, däribland överföringen av dem till och från VIS. Datatillsynsmannen följer upp kommissionens verksamhet (...) samt att personuppgifter överförs på ett lagligt sätt mellan de nationella gränssnitten och det centrala informationssystemet för viseringar. Detta skulle kunna leda till överlappning eftersom både den nationella tillsynsmyndigheten och datatillsynsmannen samtidigt har ansvaret för tillsynen av att överföringen av personuppgifterna mellan de nationella gränssnitten och det centrala informationssystemet för viseringar är laglig.

Datatillsynsmannen föreslår därför en ändring av artikel 34 för att klargöra att den nationella tillsynsmyndigheten följer upp att medlemsstatens behandling av personuppgifter är laglig, inbegripet överföringen av dem till och från de nationella gränssnitten för VIS.

När det gäller tillsynen av VIS är det även viktigt att framhålla att de nationella tillsynsmyndigheternas och datatillsynsmannens tillsyn bör samordnas i viss mån för att säkerställa en tillräcklig grad av enhetlighet och övergripande effektivitet. Det är nödvändigt med ett harmoniserat genomförande av förordningen och att man verkar för ett gemensamt tillvägagångssätt när det gäller gemensamma problem. Eftersom det rör säkerhet kan det dessutom tilläggas att VIS säkerhetsnivå slutligen kommer att avgöras av säkerhetsnivån hos dess svagaste länk. I detta avseende behöver även samarbetet mellan datatillsynsmannen och de nationella myndigheterna struktureras och förbättras. Artikel 35 bör därför innehålla en bestämmelse om detta där det fastställs att datatillsynsmannen skall sammankalla ett möte med alla nationella tillsynsmyndigheter, minst en gång varje år.

3.12   Genomförande

I artikel 36.2 i förslaget föreskrivs följande: ”De föreskrifter som är nödvändiga för det tekniska genomförandet av de funktioner som avses i punkt 1 skall utfärdas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 39.2”. I artikel 39 hänvisas till en kommitté som skall biträda kommissionen. Kommittén inrättades i december 2001 (20) och har använts i flera instrument.

Det tekniska genomförandet av VIS funktioner (växelverkan med de behöriga myndigheterna och viseringens enhetliga format) innebär ett antal möjliga kritiska följder för dataskyddet. Till exempel valet att lägga in ett mikrochip i viseringen vilket kommer att få följder för hur den centrala databasen kommer att användas, liksom att standarden för det format som används för utbytet av biometriska uppgifter kommer att driva på eller utforma den dataskyddspolicy som sammanhänger med detta (21).

Detta val av teknik kommer att ha avgörande följder för det korrekta genomförandet av syftes- och proportionalitetsprinciperna, och bör följaktligen ses över. Val av teknik med viktiga följder för personuppgiftsskyddet bör därför helst göras genom en förordning i enlighet med medbeslutandeförfarandet. Endast då kan den nödvändiga politiska kontrollen utövas. I alla andra fall med följder för dataskyddet bör datatillsynsmannen ges möjlighet att lämna råd om de val som görs av denna kommitté.

3.13   Interoperabilitet

En viktig och avgörande förutsättning för att storskaliga system som VIS skall bli effektiva är interoperabilitet. Den ger möjlighet att konsekvent minska de totala kostnaderna och att undvika en naturlig överlappning av heterogena delar. Interoperabilitet kan även bidra till målet att åstadkomma en gemensam viseringspolitik genom att tillämpa samma normer för förfarandet för alla bärande delar av denna politik. Det är dock mycket viktigt att skilja mellan följande två nivåer för interoperabilitet:

Som exempel på tillgängliga skyddsåtgärder som används för att begränsa systemets syfte och förebygga ”funktionsglidning” kan nämnas användningen av olika tekniska normer som bidrar till denna begränsning. Dessutom bör alla slag av interaktion mellan två olika system dokumenteras noggrant. Interoperabilitet bör aldrig leda till ett läge där en myndighet som inte har rätt till tillgång eller användning av vissa uppgifter kan erhålla dessa via ett annat informationssystem.

I detta sammanhang skulle datatillsynsmannen vilja hänvisa till rådets uttalande av den 25 mars 2004 om kamp mot terrorism, där kommissionen uppmanas att lägga fram förslag i syfte att öka interoperabilitet och samverkan mellan informationssystem (SIS, VIS och Eurodac).

Datatillsynsmannen skulle även vilja hänvisa till den pågående diskussionen om vilket organ som kan anförtros förvaltningen av de olika storskaliga systemen i framtiden (se även punkt 3.8 i detta yttrande).

Datatillsynsmannen vill återigen betona att systemens interoperabilitet inte kan genomföras i strid mot principen om begränsning av syftet och att alla förslag i frågan bör läggas fram för honom.

4.   SLUTSATSER

4.1   Allmänna synpunkter

4.2   Övriga synpunkter

Bryssel den 23 mars 2005

Peter HUSTINX

Europeiska datatillsynsmannen

----

(1)  Visa Information System, slutrapport, beställd av kommissionen och utförd av Trasys, april 2003.

(2)  KOM (2003) 558 slutlig med 2003/0217 (CNS) och 2003/0218 (CNS).

(3)  2004/512/EG, EUT L 213, 15.6.2004, s. 5.

(4)  KOM (2004) 835 slutlig med 2004/0287 (COD).

(5)  Study for the Extended Impact Assesment of the Visa Information System, Slutrapport från EPEC, december 2004.

(6)  Artikel 24.2 i förslaget.

(7)  Det är i detta sammanhang lämpligt att hänvisa till domstolens dom av den 20 maj 2003 i förenade målen C-465/00, C-138/01 och C-139/01, Österreichischer Rundfunk m.fl., REG 2003, s. I-4989. Domstolen behandlade en österrikisk lag om överföring och påföljande offentliggörande av löneuppgifter för offentligt anställda till den österrikiska revisionsrätten. I domen fastställer domstolen ett antal kriterier som bygger på artikel 8 i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna vilka bör användas vid tillämpning av direktiv 95/46/EG, eftersom vissa begränsningar av rätten till respekt för privatlivet möjliggörs genom detta direktiv.

(8)  Detta är en oberoende rådgivande grupp sammansatt av företrädare för medlemsstaternas dataskyddsmyndigheter, datatillsynsmannen och kommissionen, som inrättades genom direktiv 95/46/EG.

(9)  I den utvidgade konsekvensanalysen anges detta mycket tydligt (punkt 2.7 på s. 6): ”ineffektiviteten vid bekämpandet av visa shopping, bedrägerier och vid kontroller orsakar också ineffektivitet när det gäller medlemsstaternas inre säkerhet”. Detta innebär att hoten mot säkerheten delvis beror på en ineffektiv viseringspolitik. Det första som bör göras härvidlag är att förbättra viseringspolitiken, främst genom att bekämpa bedrägerier och genomföra bättre kontroller. Förbättringen av säkerheten kommer att följa av förbättringen av viseringspolitiken.

(10)  Rådets rambeslut av den 13 juni 2002 om bekämpande av terrorism (2002/475/RIF), EGT L 164, 22.6.2002, s. 3.

(11)  Yttrande 7/2004 om införande av biometriska kännetecken i uppehållstillstånd och viseringar med beaktande av införandet av informationssystemet för viseringar (VIS) (Markt/11487/04/EN - WP 96) och arbetsdokument om biometri (MARKT/10595/03/EN - WP 80).

(12)  Sasse, A, Cybertrust and Crime Prevention: Usability and Trust in Information Systems, i ”Foresight cybertrust and crime prevention project”. 04/1151, 10 juni 2004, s.7 och Technology Assessment, ”Using Biometrics for Border Security”, United States General Accounting Office, GAO-03-174, november 2002.

(13)  Jain, A. K. m.fl., Biometrics: A grand challenge, Proceedings of International Conference on Pattern Recognition, Cambridge, UK, augusti 2004.

Biometrics: A grand challenge

(14)Biometrics at the frontiers: assessing the impact on Society, februari 2005, Institutet för teknologiska framtidsstudier, GD gemensamma forskningscentret, kommissionen.

(15)Progress report on the application of the principles of Convention 108 to the collection and processing of biometric data, Europarådet, 2005, s. 11.

(16)  Se sidan 37 i förslaget.

(17)  Även om definitionen av registeransvarig i direktiv 95/46/EG och förordning 45/2001 också ger en möjlighet till fler registeransvariga med olika ansvarsområden.

(18)  Där sägs ”All ytterligare information (...) i den utsträckning som den ytterligare informationen - med hänsyn till de särskilda omständigheter under vilka uppgifterna samlas in - är nödvändig för att tillförsäkra den registrerade en korrekt behandling”.

(19)  Artikel 31.3 om samarbete mellan nationella myndigheter vid utövandet av rätten till korrigering eller radering kunde därför för större tydlighet ändras enligt följande: ”Om den framställning som avses i 31.2 ...”. Den framställning som avses i 31.1 (åtkomst) medför inte något samarbete mellan myndigheter.

(20)  Rådets förordning nr 2424/2001 av den 6 december 2001 om utvecklingen av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II).

(21)  Förslaget till rådets förordning om ändring av (EG) 1683/95 (enhetlig utformning av visumhandlingar) från september 2003 innefattar även en liknande artikel.

----