# Europeiska unionens C 143/11 j

| | ISSN 1725-2504 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 143 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 48 årgången11 juni 2005 |

ISSN 1725-2504

Europeiska unionens

officiella tidning

C 143

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

48 årgången11 juni 2005

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | I   Meddelanden |
| | Domstolen |
| | DOMSTOLEN |
| 2005/C 143/1 | Informationsmeddelande – Begäran om förhandsavgörande från nationella domstolar | 1 |
| 2005/C 143/2 | Domstolens dom (stora avdelningen) den 26 april 2005 i mål C-494/01: Europeiska gemenskapernas kommission mot Irland (Fördragsbrott – Miljö – Avfallshantering – Direktiv 75/442/EEG i dess lydelse enligt direktiv 91/156/EG – Artiklarna 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13 och 14) | 5 |
| 2005/C 143/3 | Domstolens dom (första avdelningen) den 17 mars 2005 i mål C-294/02: Europeiska gemenskapernas kommission mot AMI Semiconductor Belgium (Skiljedomsklausul – Val av förstainstansrätten – Domstolens behörighet – Parter i likvidation – Partsbehörighet – Förordning (EG) nr 1346/2000 – Insolvensförfaranden – Återkrav av förskott – Återbetalning i enlighet med avtalsklausul – Solidariskt ansvar – Återbetalning av felaktigt erlagda belopp) | 5 |
| 2005/C 143/4 | Domstolens dom (första avdelningen) den 14 april 2005 i mål C-341/02: Europeiska gemenskapernas kommission mot Förbundsrepubliken Tyskland (Fördragsbrott – Direktiv 96/71/EG – Utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster – Företag inom byggnadssektorn – Minimilöner – Jämförelse mellan den minimilön som fastställts i den medlemsstats lagstiftning inom vars territorium arbetstagaren är utstationerad och den lön som faktiskt utbetalas av den i en annan medlemsstat etablerade arbetsgivaren – Underlåtenhet att beakta samtliga löneförhöjningar och tillägg som utbetalas av den i en annan medlemsstat etablerade arbetsgivaren) | 6 |
| 2005/C 143/5 | Domstolens dom (stora avdelningen) av den 26 april 2005 i mål C-376/02 (begäran om förhandsavgörande från Hoge Raad der Nederlanden (Nederländerna)): Stichting Goed Wonen mot Staatssecretaris van Financiën (Omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdesskatt – Artikel 17 i sjätte direktivet 77/388/EEG – Avdrag för ingående skatt – Ändring i den nationella lagstiftningen – Retroaktiv verkan – Principerna om skydd för berättigade förväntningar och rättssäkerhet) | 6 |
| 2005/C 143/6 | Domstolens dom (andra avdelningen) den 21 april 2005 i mål C-25/03 (begäran om förhandsavgörande från Bundesfinanzhof): Finanzamt Bergisch Gladbach mot HE (Sjätte mervärdesskattedirektivet – Uppförande av byggnad för bostadsändamål av två makar som tillsammans utgör en gemenskap som inte i sig utövar yrkesmässig verksamhet – En av makarnas användning av ett utrymme som kontor i yrkesmässig verksamhet – Skattskyldig person – Avdragsrätt – Villkor för utövande – Krav beträffande fakturan) | 7 |
| 2005/C 143/7 | Domstolens dom (andra avdelningen) den 21 april 2005 i mål C-140/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland (Fördragsbrott – Artiklarna 43 EG och 48 EG – Optiker – Villkor för etablering – Öppnande och drift av optikaffärer – Begränsningar – Rättfärdigande – Proportionalitetsprincipen) | 8 |
| 2005/C 143/8 | Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 14 april 2005 i mål C-163/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland (Fördragsbrott – Direktiv 80/68/EEG – Skydd för grundvatten mot förorening genom vissa farliga ämnen – Artiklarna 3–5 – Direktiv 91/689/EEG – Farligt avfall – Artiklarna 2.1 och 6.1) | 8 |
| 2005/C 143/9 | Domstolens dom (andra avdelningen) den 21 april 2005 i de förenade målen C-207/03 och C-252/03 (begäran om förhandsavgörande från: High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Patents Court) och Cour administrative): Novartis AG m.fl. mot Comptroller General of Patents, Designs and Trade Marks for the United Kingdom och Ministre de l'Économie (C-252/03) mot Millenium Pharmaceuticals Inc. (Patenträtt – Läkemedel – Tilläggsskydd för läkemedel) | 9 |
| 2005/C 143/0 | Domstolens dom (andra avdelningen) den 21 april 2005 i mål C-267/03 (begäran om förhandsavgörande från Högsta domstolen): Lars Erik Staffan Lindberg (Direktiv 83/189/EEG – Informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter – Skyldighet att anmäla förslag till tekniska föreskrifter – Nationell lagstiftning om lotterier och andra spel vars utgång beror på slumpen – Automatspel – Förbud mot anordnande av spel på automater från vilka det inte görs någon direktutbetalning vid vinst – Automater av typen lyckohjul – Begreppet teknisk föreskrift) | 9 |
| 2005/C 143/1 | Domstolens dom (första avdelningen) den 14 april 2005 i mål C-385/03 (begäran om förhandsavgörande från Bundesfinanzhof): Hauptzollamt Hamburg-Jonas mot Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co KG (Exportbidrag – Felaktig deklaration – Begreppet ansökan – Sanktionsåtgärd – Villkor) | 10 |
| 2005/C 143/2 | Domstolens dom (andra avdelningen) den 14 april 2005 i mål C-441/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Nederländerna (Fördragsbrott – Direktiven 79/409/EEG och 92/43/EEG – Bevarande av vilda fåglar – Bevarande av livsmiljöer – Underlåtenhet att införliva inom föreskriven frist) | 11 |
| 2005/C 143/3 | Domstolens dom (tredje avdelningen) den 14 april 2005 i mål C-519/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Storhertigdömet Luxemburg (Ramavtalet om föräldraledighet – Det fallet att föräldraledighet avbryts och ersätts av mammaledighet – Den tidpunkt från vilken individuell rätt till föräldraledighet beviljas) | 11 |
| 2005/C 143/4 | Domstolens dom (femte avdelningen) den 14 april 2005 i mål C-22/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland (Fördragsbrott – Förordning (EEG) nr 2847/93 – Fiskefartyg – Införande av ett satellitbaserat lokaliseringssystem – Underlåtenhet att införliva inom de föreskrivna fristerna) | 12 |
| 2005/C 143/5 | Domstolens dom (sjätte avdelningen) den 14 april 2005 i mål C-146/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Nederländerna (Fördragsbrott – Direktiv 2000/69/EG och 2001/81/EG – Luftföroreningar – Nationella utsläppstak – Underlåtenhet att införliva) | 12 |
| 2005/C 143/6 | Domstolens dom (fjärde avdelningen) den 14 april 2005 i mål C-171/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Nederländerna (Fördragsbrott – Direktiven 2001/80/EG – Underlåtenhet att införliva) | 13 |
| 2005/C 143/7 | Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 14 april 2005 i mål C-299/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland (Fördragsbrott – Direktiv 2002/77/EG – Marknaderna för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster – Underlåtenhet att införliva inom den föreskrivna fristen) | 13 |
| 2005/C 143/8 | Domstolens dom (femte avdelningen) den 28 april 2005 i mål C-329/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Förbundsrepubliken Tyskland (Fördragsbrott – Direktiv 2000/43/EG – Underlåtenhet att införliva inom föreskriven tidsfrist) | 13 |
| 2005/C 143/9 | Domstolens dom (sjätte avdelningen) den 28 april 2005 i mål C-375/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Storhertigdömet Luxemburg (Fördragsbrott – Direktiv 2002/58/EG – Elektronisk kommunikation – Behandling av personuppgifter – Integritetsskydd – Skydd för fysiska personer – Underlåtenhet att införliva inom föreskriven tidsfrist) | 14 |
| 2005/C 143/0 | Domstolens dom (sjätte avdelningen) den 28 april 2005 i mål C-376/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Belgien (Fördragsbrott – Direktiv 2002/58/EG – Elektronisk kommunikation – Behandling av personuppgifter – Integritetsskydd – Skydd för enskilda personer – Underlåtelse att införliva inom föreskriven frist) | 14 |
| 2005/C 143/1 | mål C-93/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Korsholms tingsrätt av den 18 februari 2005 i målet Teemu Hakala mot Oy L Simons Transport Ab | 15 |
| 2005/C 143/2 | mål C-112/05: Talan mot Förbundsrepubliken Tyskland väckt den 4 mars 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission | 15 |
| 2005/C 143/3 | mål C-120/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Finanzgericht Hamburg av den 2 mars 2005 i målet mellan Heinrich Schultze GmbH & Co. KG i.L., genom Liquidator Ravensberger Honig GmbH, och Hauptzollamt Hamburg-Jonas | 16 |
| 2005/C 143/4 | mål C-121/05 P: Överklagande, ingivet den 15 mars 2005 (fax den 11 mars 2005) av Harmoniseringsbyrån inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller), av den dom som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt, tredje avdelningen, har meddelat den 12 januari 2005 i mål T-334/03: Deutsche Post Euro Express GmbH mot harmoniseringsbyrån | 16 |
| 2005/C 143/5 | mål C-125/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Østre Landsret av den 15 mars 2005 i målet mellan VW-Audi Forhandlerforening som representant för Vulkan Silkeborg A/S och Skandinavisk Motor CO. A/S | 17 |
| 2005/C 143/6 | mål C-127/05: Talan mot Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland väckt den 21 mars 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission | 18 |
| 2005/C 143/7 | mål C-129/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av College van Beroep voor het bedrijfsleven te 's-Gravenhage av den 17 mars 2005 i målet mellan N.V. Raverco och Minister van Landbouw | 19 |
| 2005/C 143/8 | mål C-130/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av College van Beroep voor het bedrijfsleven te 's-Gravenhage av den 17 mars 2005 i målet mellan Coxon & Chatterton limited och Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit | 20 |
| 2005/C 143/9 | mål C-133/05: Talan mot Republiken Österrike väckt den 21 mars 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission | 20 |
| 2005/C 143/0 | mål C-134/05: Talan mot Republiken Italien väckt den 22 mars 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission | 21 |
| 2005/C 143/1 | mål C-138/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av College van Beroep voor het bedrijfsleven av den 22 mars 2005 i målet mellan Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie och Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit, där den andra parten i målet är LTO Nederland | 22 |
| 2005/C 143/2 | mål C-140/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Unabhängiger Finanzsenat, Zoll-Senat 3 (K), av den 18 mars 2005 i målet mellan Amalia Valesko och Zollamt Klagenfurt | 23 |
| 2005/C 143/3 | mål C-142/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Luleå tingsrätt av den 21 mars 2005 i målet Åklagaren mot Percy Mickelsson och Joakim Roos | 23 |
| 2005/C 143/4 | mål C-143/05: Talan mot Konungariket Belgien väckt den 29 mars 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission | 24 |
| 2005/C 143/5 | mål C-144/05: Talan mot Konungariket Belgien väckt den 30 mars 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission | 24 |
| 2005/C 143/6 | mål C-146/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Bundesfinanzhof av den 10 februari 2005 i målet Albert Collée, efterträdare till Collée KG mot Finanzamt Limburg, f.d. Lahn | 25 |
| 2005/C 143/7 | mål C-147/05: Talan mot Konungariket Nederländerna väckt den 1 april 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission | 25 |
| 2005/C 143/8 | mål C-151/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Bundesfinanzhof av den 13 januari 2005 i målet mellan F. Weissheimer Malzfabrik och Hauptzollamt Hamburg-Jonas | 25 |
| 2005/C 143/9 | mål C-153/05: Talan mot Republiken Österrike väckt den 5 april 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission | 26 |
| 2005/C 143/0 | mål C-157/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Verwaltungsgerichthof (Österrike) av den 28 januari 2005 i målet mellan Winfried L. Holböck och Finanzamt Salzburg-Land | 26 |
| 2005/C 143/1 | mål C-158/05: Talan mot Förbundsrepubliken Tyskland väckt den 6 april 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission | 26 |
| 2005/C 143/2 | Mål C-162/05 P: Överklagande, ingivet den 8 april 2005 av Entorn, Societat Limitada Enginyeria i Serveis, av den dom som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt, andra avdelningen, har meddelat den 18 januari 2005 i mål T-141/01: Entorn, Societat Limitada Enginyeria i Serveis mot Europeiska gemenskapernas kommission | 27 |
| 2005/C 143/3 | mål C-166/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Verwaltungsgerichtshof (Österrike) av den 31 mars 2005 i målet mellan Heger Rudi GmbH och Finanzamt Graz-Stadt | 28 |
| 2005/C 143/4 | mål C-169/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Cour de cassation de Belgique av den 4 april 2005 i målet mellan URADEX, kooperativt bolag med begränsat ansvar och Union Professionnelle de la Radio et de la Télédistribution, förkortat RTD samt Société Intercommunale puor la Diffusion de la Télévision, förkortat BRUTELE | 28 |
| 2005/C 143/5 | mål C-176/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Landesgerichts für ZRS av den 17 mars i målet mellan KVZ Retec GmbH och Republiken Österrike | 28 |
| 2005/C 143/6 | Avskrivning av mål C-273/02 | 29 |
| 2005/C 143/7 | Avskrivning av mål C-458/02 | 29 |
| 2005/C 143/8 | Avskrivning av mål C-395/03 | 29 |
| 2005/C 143/9 | Avskrivning av mål C-504/03 | 29 |
| 2005/C 143/0 | Avskrivning av mål C-49/04 | 29 |
| 2005/C 143/1 | Avskrivning av mål C-57/04 | 30 |
| 2005/C 143/2 | Avskrivning av mål C-165/04 | 30 |
| 2005/C 143/3 | Avskrivning av mål C-179/04 | 30 |
| 2005/C 143/4 | Avskrivning av mål C-261/04 | 30 |
| 2005/C 143/5 | Avskrivning av mål C-262/04 | 30 |
| 2005/C 143/6 | Avskrivning av mål C-277/04 | 30 |
| 2005/C 143/7 | Avskrivning av mål C-399/04 | 30 |
| 2005/C 143/8 | Avskrivning av mål C-460/04 | 31 |
| 2005/C 143/9 | Avskrivning av mål C-516/04 | 31 |
| | FÖRSTAINSTANSRÄTTEN |
| 2005/C 143/0 | Förstainstansrättens dom av den 5 april 2005 i mål T-336/02: Susan Christensen mot Europeiska gemenskapernas kommission (Personalmål – Urvalsförfarande för tillfälligt anställda – Uttagningskommitténs sammansättning och förfarandets utveckling) | 32 |
| 2005/C 143/1 | Förstainstansrättens dom den 17 mars 2005 i mål T-187/03: Isabella Scippacercola mot Europeiska gemenskapernas kommission (Tillgång till institutionernas handlingar – Artikel 4.5 i förordning nr 1049/2001) | 32 |
| 2005/C 143/2 | Förstainstansrättens dom av den 5 april 2005 i mål T-376/03: Michel Hendrickx mot Europeiska unionens råd (Tjänstemän – Internt uttagningsprov – Nekad tillträde till det muntliga provet – Krav på särskilda språkkunskaper – Principen om likabehandling – Tillgång till rådets handlingar – Motiveringsskyldighet) | 33 |
| 2005/C 143/3 | Förstainstansrättens beslut av den 6 december 2004 i mål T-55/02: Peter Finch mot Europeiska gemenskapernas kommission (Tjänstemän – Uttryckligt avslag inom talefristen – Avslaget har delgivits för sent – Upptagande till sakprövning – Pensioner – Överföring av nationella pensionsrättigheter – Beräkning av antalet pensionsgrundande tjänsteår – Referensårslön – Uppenbart att talan helt saknar rättslig grund) | 33 |
| 2005/C 143/4 | Förstainstansrättens beslut den 15 februari 2005 i mål T-206/02: Congrès national du Kurdistan (KNK) mot Europeiska unionens råd (Talan om ogiltigförklaring – Särskilda restriktiva åtgärder mot vissa personer och enheter i syfte att bekämpa terrorism – Talerätt – Sammanslutning – Upptagande till sakprövning) | 34 |
| 2005/C 143/5 | Förstainstansrättens beslut den 15 februari 2005 i mål T-229/02: Kurdistan Workers' Party (PKK) och Kurdistan National Congress (KNK) mot Europeiska unionens råd (Talan om ogiltigförklaring – Särskilda restriktiva åtgärder mot vissa personer och enheter i syfte att bekämpa terrorism – Partsbehörighet – Talerätt – Sammanslutning – Upptagande till sakprövning) | 34 |
| 2005/C 143/6 | Förstainstansrättens beslut av den 14 februari 2005 i mål T-406/03: Nicolas Ravailhe mot Europeiska unionens regionkommitté (Tjänstemän – Föregående administrativt förfarande – Avvisning) | 35 |
| 2005/C 143/7 | Förstainstansrättens beslut av den 12 januari 2005 i mål T-268/04: Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa mot Byrån för harmonisering av den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån) (Gemenskapsvarumärke – Invändning – Återkallande av begäran om registrering av gemenskapsvarumärke – Anledning saknas att döma i saken) | 35 |
| 2005/C 143/8 | mål T-35/05: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 21 januari 2005 av Elisabeth Agne-Dapper med flera mot Europeiska gemenskapernas kommission | 35 |
| 2005/C 143/9 | mål T-80/05: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 17 februari 2005 av Hinrich Bavendam m.fl. | 36 |
| 2005/C 143/0 | mål T-112/05: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 2 mars 2005 av Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV och Akzo Nobel Functional Chemicals BV | 37 |
| 2005/C 143/1 | mål T-117/05: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 9 mars 2005 av Andreas Rodenbröker med flera | 37 |
| 2005/C 143/2 | mål T-121/05: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 15 mars 2005 av Borax Europe Ltd | 38 |
| 2005/C 143/9 | | 38 |
| 2005/C 143/4 | mål T-133/05: Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (harmoniseringsbyrån) väckt den 17 mars 2005 av Gérard Meric | 39 |
| 2005/C 143/5 | mål T-141/05: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 11 april 2005 av Internationaler Hilfsfonds e. V. | 40 |
| 2005/C 143/6 | mål T-146/05: Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) väckt den 14 april 2005 av Flex Equipos de Descanso, S.A | 40 |
| 2005/C 143/7 | mål T-148/05: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 11 april 2005 av Comunidad Autónoma de Madrid och Madrid, Infraestructuras del Transporte (MINTRA) | 41 |
| 2005/C 143/8 | mål T-150/05: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 18 april 2005 av Markku Sahlstedt, Juha Kankkunnen, Mikko Tanner, Toini Tanner, Liisa Tanner, Eeva Jokinen, Aili Oksanen, Olli Tanner, Leena Tanner, Aila Puttonen, Risto Tanner, Tom Järvinen, Runo K. Kurkko, bolaget Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliitto (MTK) och stiftelsen MTK | 42 |
| 2005/C 143/9 | mål T-152/05: Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) väckt den 18 april 2005 av John Arthur Slater | 43 |
| 2005/C 143/0 | Avskrivning av mål T-176/00 | 43 |
| 2005/C 143/1 | Avskrivning av mål T-225/01 | 44 |
| 2005/C 143/2 | Avskrivning av mål T-142/04 | 44 |
| 2005/C 143/3 | Avskrivning av mål T-228/04 | 44 |
| 2005/C 143/4 | Avskrivning av mål T-470/04 | 44 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

I   Meddelanden

Domstolen

DOMSTOLEN

2005/C 143/1

Informationsmeddelande – Begäran om förhandsavgörande från nationella domstolar

1

2005/C 143/2

Domstolens dom (stora avdelningen) den 26 april 2005 i mål C-494/01: Europeiska gemenskapernas kommission mot Irland (Fördragsbrott – Miljö – Avfallshantering – Direktiv 75/442/EEG i dess lydelse enligt direktiv 91/156/EG – Artiklarna 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13 och 14)

5

2005/C 143/3

Domstolens dom (första avdelningen) den 17 mars 2005 i mål C-294/02: Europeiska gemenskapernas kommission mot AMI Semiconductor Belgium (Skiljedomsklausul – Val av förstainstansrätten – Domstolens behörighet – Parter i likvidation – Partsbehörighet – Förordning (EG) nr 1346/2000 – Insolvensförfaranden – Återkrav av förskott – Återbetalning i enlighet med avtalsklausul – Solidariskt ansvar – Återbetalning av felaktigt erlagda belopp)

5

2005/C 143/4

Domstolens dom (första avdelningen) den 14 april 2005 i mål C-341/02: Europeiska gemenskapernas kommission mot Förbundsrepubliken Tyskland (Fördragsbrott – Direktiv 96/71/EG – Utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster – Företag inom byggnadssektorn – Minimilöner – Jämförelse mellan den minimilön som fastställts i den medlemsstats lagstiftning inom vars territorium arbetstagaren är utstationerad och den lön som faktiskt utbetalas av den i en annan medlemsstat etablerade arbetsgivaren – Underlåtenhet att beakta samtliga löneförhöjningar och tillägg som utbetalas av den i en annan medlemsstat etablerade arbetsgivaren)

6

2005/C 143/5

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 26 april 2005 i mål C-376/02 (begäran om förhandsavgörande från Hoge Raad der Nederlanden (Nederländerna)): Stichting Goed Wonen mot Staatssecretaris van Financiën (Omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdesskatt – Artikel 17 i sjätte direktivet 77/388/EEG – Avdrag för ingående skatt – Ändring i den nationella lagstiftningen – Retroaktiv verkan – Principerna om skydd för berättigade förväntningar och rättssäkerhet)

6

2005/C 143/6

Domstolens dom (andra avdelningen) den 21 april 2005 i mål C-25/03 (begäran om förhandsavgörande från Bundesfinanzhof): Finanzamt Bergisch Gladbach mot HE (Sjätte mervärdesskattedirektivet – Uppförande av byggnad för bostadsändamål av två makar som tillsammans utgör en gemenskap som inte i sig utövar yrkesmässig verksamhet – En av makarnas användning av ett utrymme som kontor i yrkesmässig verksamhet – Skattskyldig person – Avdragsrätt – Villkor för utövande – Krav beträffande fakturan)

7

2005/C 143/7

Domstolens dom (andra avdelningen) den 21 april 2005 i mål C-140/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland (Fördragsbrott – Artiklarna 43 EG och 48 EG – Optiker – Villkor för etablering – Öppnande och drift av optikaffärer – Begränsningar – Rättfärdigande – Proportionalitetsprincipen)

8

2005/C 143/8

Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 14 april 2005 i mål C-163/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland (Fördragsbrott – Direktiv 80/68/EEG – Skydd för grundvatten mot förorening genom vissa farliga ämnen – Artiklarna 3–5 – Direktiv 91/689/EEG – Farligt avfall – Artiklarna 2.1 och 6.1)

8

2005/C 143/9

Domstolens dom (andra avdelningen) den 21 april 2005 i de förenade målen C-207/03 och C-252/03 (begäran om förhandsavgörande från: High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Patents Court) och Cour administrative): Novartis AG m.fl. mot Comptroller General of Patents, Designs and Trade Marks for the United Kingdom och Ministre de l'Économie (C-252/03) mot Millenium Pharmaceuticals Inc. (Patenträtt – Läkemedel – Tilläggsskydd för läkemedel)

9

2005/C 143/0

Domstolens dom (andra avdelningen) den 21 april 2005 i mål C-267/03 (begäran om förhandsavgörande från Högsta domstolen): Lars Erik Staffan Lindberg (Direktiv 83/189/EEG – Informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter – Skyldighet att anmäla förslag till tekniska föreskrifter – Nationell lagstiftning om lotterier och andra spel vars utgång beror på slumpen – Automatspel – Förbud mot anordnande av spel på automater från vilka det inte görs någon direktutbetalning vid vinst – Automater av typen lyckohjul – Begreppet teknisk föreskrift)

9

2005/C 143/1

Domstolens dom (första avdelningen) den 14 april 2005 i mål C-385/03 (begäran om förhandsavgörande från Bundesfinanzhof): Hauptzollamt Hamburg-Jonas mot Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co KG (Exportbidrag – Felaktig deklaration – Begreppet ansökan – Sanktionsåtgärd – Villkor)

10

2005/C 143/2

Domstolens dom (andra avdelningen) den 14 april 2005 i mål C-441/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Nederländerna (Fördragsbrott – Direktiven 79/409/EEG och 92/43/EEG – Bevarande av vilda fåglar – Bevarande av livsmiljöer – Underlåtenhet att införliva inom föreskriven frist)

11

2005/C 143/3

Domstolens dom (tredje avdelningen) den 14 april 2005 i mål C-519/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Storhertigdömet Luxemburg (Ramavtalet om föräldraledighet – Det fallet att föräldraledighet avbryts och ersätts av mammaledighet – Den tidpunkt från vilken individuell rätt till föräldraledighet beviljas)

11

2005/C 143/4

Domstolens dom (femte avdelningen) den 14 april 2005 i mål C-22/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland (Fördragsbrott – Förordning (EEG) nr 2847/93 – Fiskefartyg – Införande av ett satellitbaserat lokaliseringssystem – Underlåtenhet att införliva inom de föreskrivna fristerna)

12

2005/C 143/5

Domstolens dom (sjätte avdelningen) den 14 april 2005 i mål C-146/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Nederländerna (Fördragsbrott – Direktiv 2000/69/EG och 2001/81/EG – Luftföroreningar – Nationella utsläppstak – Underlåtenhet att införliva)

12

2005/C 143/6

Domstolens dom (fjärde avdelningen) den 14 april 2005 i mål C-171/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Nederländerna (Fördragsbrott – Direktiven 2001/80/EG – Underlåtenhet att införliva)

13

2005/C 143/7

Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 14 april 2005 i mål C-299/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland (Fördragsbrott – Direktiv 2002/77/EG – Marknaderna för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster – Underlåtenhet att införliva inom den föreskrivna fristen)

13

2005/C 143/8

Domstolens dom (femte avdelningen) den 28 april 2005 i mål C-329/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Förbundsrepubliken Tyskland (Fördragsbrott – Direktiv 2000/43/EG – Underlåtenhet att införliva inom föreskriven tidsfrist)

13

2005/C 143/9

Domstolens dom (sjätte avdelningen) den 28 april 2005 i mål C-375/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Storhertigdömet Luxemburg (Fördragsbrott – Direktiv 2002/58/EG – Elektronisk kommunikation – Behandling av personuppgifter – Integritetsskydd – Skydd för fysiska personer – Underlåtenhet att införliva inom föreskriven tidsfrist)

14

2005/C 143/0

Domstolens dom (sjätte avdelningen) den 28 april 2005 i mål C-376/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Belgien (Fördragsbrott – Direktiv 2002/58/EG – Elektronisk kommunikation – Behandling av personuppgifter – Integritetsskydd – Skydd för enskilda personer – Underlåtelse att införliva inom föreskriven frist)

14

2005/C 143/1

mål C-93/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Korsholms tingsrätt av den 18 februari 2005 i målet Teemu Hakala mot Oy L Simons Transport Ab

15

2005/C 143/2

mål C-112/05: Talan mot Förbundsrepubliken Tyskland väckt den 4 mars 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission

15

2005/C 143/3

mål C-120/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Finanzgericht Hamburg av den 2 mars 2005 i målet mellan Heinrich Schultze GmbH & Co. KG i.L., genom Liquidator Ravensberger Honig GmbH, och Hauptzollamt Hamburg-Jonas

16

2005/C 143/4

mål C-121/05 P: Överklagande, ingivet den 15 mars 2005 (fax den 11 mars 2005) av Harmoniseringsbyrån inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller), av den dom som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt, tredje avdelningen, har meddelat den 12 januari 2005 i mål T-334/03: Deutsche Post Euro Express GmbH mot harmoniseringsbyrån

16

2005/C 143/5

mål C-125/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Østre Landsret av den 15 mars 2005 i målet mellan VW-Audi Forhandlerforening som representant för Vulkan Silkeborg A/S och Skandinavisk Motor CO. A/S

17

2005/C 143/6

mål C-127/05: Talan mot Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland väckt den 21 mars 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission

18

2005/C 143/7

mål C-129/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av College van Beroep voor het bedrijfsleven te 's-Gravenhage av den 17 mars 2005 i målet mellan N.V. Raverco och Minister van Landbouw

19

2005/C 143/8

mål C-130/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av College van Beroep voor het bedrijfsleven te 's-Gravenhage av den 17 mars 2005 i målet mellan Coxon & Chatterton limited och Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

20

2005/C 143/9

mål C-133/05: Talan mot Republiken Österrike väckt den 21 mars 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission

20

2005/C 143/0

mål C-134/05: Talan mot Republiken Italien väckt den 22 mars 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission

21

2005/C 143/1

mål C-138/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av College van Beroep voor het bedrijfsleven av den 22 mars 2005 i målet mellan Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie och Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit, där den andra parten i målet är LTO Nederland

22

2005/C 143/2

mål C-140/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Unabhängiger Finanzsenat, Zoll-Senat 3 (K), av den 18 mars 2005 i målet mellan Amalia Valesko och Zollamt Klagenfurt

23

2005/C 143/3

mål C-142/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Luleå tingsrätt av den 21 mars 2005 i målet Åklagaren mot Percy Mickelsson och Joakim Roos

23

2005/C 143/4

mål C-143/05: Talan mot Konungariket Belgien väckt den 29 mars 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission

24

2005/C 143/5

mål C-144/05: Talan mot Konungariket Belgien väckt den 30 mars 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission

24

2005/C 143/6

mål C-146/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Bundesfinanzhof av den 10 februari 2005 i målet Albert Collée, efterträdare till Collée KG mot Finanzamt Limburg, f.d. Lahn

25

2005/C 143/7

mål C-147/05: Talan mot Konungariket Nederländerna väckt den 1 april 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission

25

2005/C 143/8

mål C-151/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Bundesfinanzhof av den 13 januari 2005 i målet mellan F. Weissheimer Malzfabrik och Hauptzollamt Hamburg-Jonas

25

2005/C 143/9

mål C-153/05: Talan mot Republiken Österrike väckt den 5 april 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission

26

2005/C 143/0

mål C-157/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Verwaltungsgerichthof (Österrike) av den 28 januari 2005 i målet mellan Winfried L. Holböck och Finanzamt Salzburg-Land

26

2005/C 143/1

mål C-158/05: Talan mot Förbundsrepubliken Tyskland väckt den 6 april 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission

26

2005/C 143/2

Mål C-162/05 P: Överklagande, ingivet den 8 april 2005 av Entorn, Societat Limitada Enginyeria i Serveis, av den dom som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt, andra avdelningen, har meddelat den 18 januari 2005 i mål T-141/01: Entorn, Societat Limitada Enginyeria i Serveis mot Europeiska gemenskapernas kommission

27

2005/C 143/3

mål C-166/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Verwaltungsgerichtshof (Österrike) av den 31 mars 2005 i målet mellan Heger Rudi GmbH och Finanzamt Graz-Stadt

28

2005/C 143/4

mål C-169/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Cour de cassation de Belgique av den 4 april 2005 i målet mellan URADEX, kooperativt bolag med begränsat ansvar och Union Professionnelle de la Radio et de la Télédistribution, förkortat RTD samt Société Intercommunale puor la Diffusion de la Télévision, förkortat BRUTELE

28

2005/C 143/5

mål C-176/05: Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Landesgerichts für ZRS av den 17 mars i målet mellan KVZ Retec GmbH och Republiken Österrike

28

2005/C 143/6

Avskrivning av mål C-273/02

29

2005/C 143/7

Avskrivning av mål C-458/02

29

2005/C 143/8

Avskrivning av mål C-395/03

29

2005/C 143/9

Avskrivning av mål C-504/03

29

2005/C 143/0

Avskrivning av mål C-49/04

29

2005/C 143/1

Avskrivning av mål C-57/04

30

2005/C 143/2

Avskrivning av mål C-165/04

30

2005/C 143/3

Avskrivning av mål C-179/04

30

2005/C 143/4

Avskrivning av mål C-261/04

30

2005/C 143/5

Avskrivning av mål C-262/04

30

2005/C 143/6

Avskrivning av mål C-277/04

30

2005/C 143/7

Avskrivning av mål C-399/04

30

2005/C 143/8

Avskrivning av mål C-460/04

31

2005/C 143/9

Avskrivning av mål C-516/04

31

FÖRSTAINSTANSRÄTTEN

2005/C 143/0

Förstainstansrättens dom av den 5 april 2005 i mål T-336/02: Susan Christensen mot Europeiska gemenskapernas kommission (Personalmål – Urvalsförfarande för tillfälligt anställda – Uttagningskommitténs sammansättning och förfarandets utveckling)

32

2005/C 143/1

Förstainstansrättens dom den 17 mars 2005 i mål T-187/03: Isabella Scippacercola mot Europeiska gemenskapernas kommission (Tillgång till institutionernas handlingar – Artikel 4.5 i förordning nr 1049/2001)

32

2005/C 143/2

Förstainstansrättens dom av den 5 april 2005 i mål T-376/03: Michel Hendrickx mot Europeiska unionens råd (Tjänstemän – Internt uttagningsprov – Nekad tillträde till det muntliga provet – Krav på särskilda språkkunskaper – Principen om likabehandling – Tillgång till rådets handlingar – Motiveringsskyldighet)

33

2005/C 143/3

Förstainstansrättens beslut av den 6 december 2004 i mål T-55/02: Peter Finch mot Europeiska gemenskapernas kommission (Tjänstemän – Uttryckligt avslag inom talefristen – Avslaget har delgivits för sent – Upptagande till sakprövning – Pensioner – Överföring av nationella pensionsrättigheter – Beräkning av antalet pensionsgrundande tjänsteår – Referensårslön – Uppenbart att talan helt saknar rättslig grund)

33

2005/C 143/4

Förstainstansrättens beslut den 15 februari 2005 i mål T-206/02: Congrès national du Kurdistan (KNK) mot Europeiska unionens råd (Talan om ogiltigförklaring – Särskilda restriktiva åtgärder mot vissa personer och enheter i syfte att bekämpa terrorism – Talerätt – Sammanslutning – Upptagande till sakprövning)

34

2005/C 143/5

Förstainstansrättens beslut den 15 februari 2005 i mål T-229/02: Kurdistan Workers' Party (PKK) och Kurdistan National Congress (KNK) mot Europeiska unionens råd (Talan om ogiltigförklaring – Särskilda restriktiva åtgärder mot vissa personer och enheter i syfte att bekämpa terrorism – Partsbehörighet – Talerätt – Sammanslutning – Upptagande till sakprövning)

34

2005/C 143/6

Förstainstansrättens beslut av den 14 februari 2005 i mål T-406/03: Nicolas Ravailhe mot Europeiska unionens regionkommitté (Tjänstemän – Föregående administrativt förfarande – Avvisning)

35

2005/C 143/7

Förstainstansrättens beslut av den 12 januari 2005 i mål T-268/04: Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa mot Byrån för harmonisering av den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån) (Gemenskapsvarumärke – Invändning – Återkallande av begäran om registrering av gemenskapsvarumärke – Anledning saknas att döma i saken)

35

2005/C 143/8

mål T-35/05: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 21 januari 2005 av Elisabeth Agne-Dapper med flera mot Europeiska gemenskapernas kommission

35

2005/C 143/9

mål T-80/05: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 17 februari 2005 av Hinrich Bavendam m.fl.

36

2005/C 143/0

mål T-112/05: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 2 mars 2005 av Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV och Akzo Nobel Functional Chemicals BV

37

2005/C 143/1

mål T-117/05: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 9 mars 2005 av Andreas Rodenbröker med flera

37

2005/C 143/2

mål T-121/05: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 15 mars 2005 av Borax Europe Ltd

38

2005/C 143/9

38

2005/C 143/4

mål T-133/05: Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (harmoniseringsbyrån) väckt den 17 mars 2005 av Gérard Meric

39

2005/C 143/5

mål T-141/05: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 11 april 2005 av Internationaler Hilfsfonds e. V.

40

2005/C 143/6

mål T-146/05: Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) väckt den 14 april 2005 av Flex Equipos de Descanso, S.A

40

2005/C 143/7

mål T-148/05: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 11 april 2005 av Comunidad Autónoma de Madrid och Madrid, Infraestructuras del Transporte (MINTRA)

41

2005/C 143/8

mål T-150/05: Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 18 april 2005 av Markku Sahlstedt, Juha Kankkunnen, Mikko Tanner, Toini Tanner, Liisa Tanner, Eeva Jokinen, Aili Oksanen, Olli Tanner, Leena Tanner, Aila Puttonen, Risto Tanner, Tom Järvinen, Runo K. Kurkko, bolaget Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliitto (MTK) och stiftelsen MTK

42

2005/C 143/9

mål T-152/05: Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) väckt den 18 april 2005 av John Arthur Slater

43

2005/C 143/0

Avskrivning av mål T-176/00

43

2005/C 143/1

Avskrivning av mål T-225/01

44

2005/C 143/2

Avskrivning av mål T-142/04

44

2005/C 143/3

Avskrivning av mål T-228/04

44

2005/C 143/4

Avskrivning av mål T-470/04

44

| | III   Upplysningar |
| --- | --- |
| 2005/C 143/5 | Domstolens senaste offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidningEUT C 132, 28.5.2005 | 45 |

III   Upplysningar

2005/C 143/5

Domstolens senaste offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidningEUT C 132, 28.5.2005

Europeiska unionens officiella tidning

45

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

I Meddelanden

Domstolen

DOMSTOLEN

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/1 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/1

---

Meddelande

Ett informationsmeddelande om förfarandet för förhandsavgörande vid EG-domstolen skickades år 1996 ut till de nationella domstolarna via de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna. Meddelandet visade sig vara till nytta i det praktiska arbetet och EG-domstolen har därför beslutat att uppdatera det mot bakgrund av gjorda erfarenheter. Domstolen anser nu att det är lämpligt att sprida meddelandet genom att publicera det i Europeiska unionens officiella tidning.

INFORMATIONSMEDDELANDE

Begäran om förhandsavgörande från nationella domstolar

(2005/C 143/01)

| 1. | Systemet med begäran om förhandsavgörande är en mekanism av grundläggande betydelse i EU-rätten. Det har till syfte att ge de nationella domstolarna möjlighet att säkerställa en enhetlig tolkning och tillämpning av EU-rätten i samtliga medlemsstater. |
| --- | --- |

1.

Systemet med begäran om förhandsavgörande är en mekanism av grundläggande betydelse i EU-rätten. Det har till syfte att ge de nationella domstolarna möjlighet att säkerställa en enhetlig tolkning och tillämpning av EU-rätten i samtliga medlemsstater.

| 2. | Europeiska gemenskapernas domstol är behörig att meddela förhandsavgöranden angående tolkningen av EU-rätten och giltigheten av sekundärrättsakter. Domstolen har denna allmänna behörighet enligt artikel 234 i EG-fördraget och, i vissa bestämda fall, enligt andra bestämmelser. |
| --- | --- |

2.

Europeiska gemenskapernas domstol är behörig att meddela förhandsavgöranden angående tolkningen av EU-rätten och giltigheten av sekundärrättsakter. Domstolen har denna allmänna behörighet enligt artikel 234 i EG-fördraget och, i vissa bestämda fall, enligt andra bestämmelser.

| 3. | Förfarandet för förhandsavgörande bygger på samarbetet mellan EG-domstolen och de nationella domstolarna. För att säkerställa att detta samarbete fungerar effektivt synes det lämpligt att lämna nedanstående upplysningar till de nationella domstolarna. |
| --- | --- |

3.

Förfarandet för förhandsavgörande bygger på samarbetet mellan EG-domstolen och de nationella domstolarna. För att säkerställa att detta samarbete fungerar effektivt synes det lämpligt att lämna nedanstående upplysningar till de nationella domstolarna.

| 4. | Dessa praktiska anvisningar är på intet sätt bindande utan har till syfte att ge de nationella domstolarna vägledning i fråga om när det är lämpligt att begära förhandsavgörande och i förekommande fall att hjälpa dem att formulera och framställa frågor till EG-domstolen. |
| --- | --- |

4.

Dessa praktiska anvisningar är på intet sätt bindande utan har till syfte att ge de nationella domstolarna vägledning i fråga om när det är lämpligt att begära förhandsavgörande och i förekommande fall att hjälpa dem att formulera och framställa frågor till EG-domstolen.

EG-domstolens roll i förfarandet för förhandsavgörande

| 5. | EG-domstolens roll i förfarandet för förhandsavgörande är att tillhandahålla en tolkning av gemenskapsrätten eller att pröva dess giltighet. Att tillämpa gemenskapsrätten på de faktiska omständigheterna i målet vid den nationella domstolen är en uppgift för den sistnämnda domstolen. Det ankommer inte på EG-domstolen att pröva frågor som rör de faktiska omständigheterna i målet vid den nationella domstolen eller att avgöra meningsskiljaktigheter om tolkningen eller tillämpningen av nationella rättsregler. |
| --- | --- |

5.

EG-domstolens roll i förfarandet för förhandsavgörande är att tillhandahålla en tolkning av gemenskapsrätten eller att pröva dess giltighet. Att tillämpa gemenskapsrätten på de faktiska omständigheterna i målet vid den nationella domstolen är en uppgift för den sistnämnda domstolen. Det ankommer inte på EG-domstolen att pröva frågor som rör de faktiska omständigheterna i målet vid den nationella domstolen eller att avgöra meningsskiljaktigheter om tolkningen eller tillämpningen av nationella rättsregler.

| 6. | EG-domstolen uttalar sig om tolkningen eller giltigheten av gemenskapsrätten, och den försöker härvid att ge ett användbart svar för lösningen av tvisten vid den nationella domstolen. Det är emellertid den nationella domstolen som skall, i förekommande fall genom att underlåta att tillämpa den aktuella nationella rättsregeln, dra konsekvenserna av EG-domstolens svar. |
| --- | --- |

6.

EG-domstolen uttalar sig om tolkningen eller giltigheten av gemenskapsrätten, och den försöker härvid att ge ett användbart svar för lösningen av tvisten vid den nationella domstolen. Det är emellertid den nationella domstolen som skall, i förekommande fall genom att underlåta att tillämpa den aktuella nationella rättsregeln, dra konsekvenserna av EG-domstolens svar.

Beslutet att begära förhandsavgörande från EG-domstolen

Domstolen som begär förhandsavgörande

| 7. | Enligt artiklarna 234 i EG-fördraget och artikel 150 i Euratomfördraget får i princip samtliga domstolar i medlemsstaterna, under förutsättning att de skall fälla avgörande inom ramen för ett förfarande som är avsett att leda till ett avgörande av rättskipningskaraktär, begära förhandsavgörande från EG-domstolen. EG-domstolen tolkar begreppet domstol som ett självständigt gemenskapsrättsligt begrepp. |
| --- | --- |

7.

Enligt artiklarna 234 i EG-fördraget och artikel 150 i Euratomfördraget får i princip samtliga domstolar i medlemsstaterna, under förutsättning att de skall fälla avgörande inom ramen för ett förfarande som är avsett att leda till ett avgörande av rättskipningskaraktär, begära förhandsavgörande från EG-domstolen. EG-domstolen tolkar begreppet domstol som ett självständigt gemenskapsrättsligt begrepp.

| 8. | På det särskilda området för rättsakter som antagits av institutionerna med stöd av bestämmelserna i avdelning IV i tredje delen i EG-fördraget om visering, asyl, invandring och annan politik som rör fri rörlighet för personer – bland annat i fråga om domstols behörighet och erkännande och verkställighet av rättsliga avgöranden – får endast domstolar som dömer i sista instans begära förhandsavgörande, vilket följer av artikel 68 i EG-fördraget. |
| --- | --- |

8.

På det särskilda området för rättsakter som antagits av institutionerna med stöd av bestämmelserna i avdelning IV i tredje delen i EG-fördraget om visering, asyl, invandring och annan politik som rör fri rörlighet för personer – bland annat i fråga om domstols behörighet och erkännande och verkställighet av rättsliga avgöranden – får endast domstolar som dömer i sista instans begära förhandsavgörande, vilket följer av artikel 68 i EG-fördraget.

| 9. | Likaså gäller enligt artikel 35 i fördraget om Europeiska unionen att de rättsakter som antagits av institutionerna på området för polissamarbete och straffrättsligt samarbete endast kan bli föremål för en begäran om förhandsavgörande från domstolar i de medlemsstater som har godtagit EG-domstolens behörighet, varvid varje stat bestämmer huruvida möjligheten att hänskjuta frågor till domstolen skall vara öppen för samtliga domstolar i denna stat eller endast för dem som dömer i sista instans. |
| --- | --- |

9.

Likaså gäller enligt artikel 35 i fördraget om Europeiska unionen att de rättsakter som antagits av institutionerna på området för polissamarbete och straffrättsligt samarbete endast kan bli föremål för en begäran om förhandsavgörande från domstolar i de medlemsstater som har godtagit EG-domstolens behörighet, varvid varje stat bestämmer huruvida möjligheten att hänskjuta frågor till domstolen skall vara öppen för samtliga domstolar i denna stat eller endast för dem som dömer i sista instans.

| 10. | Det är inte nödvändigt att det är parterna i målet som väcker frågan. Den nationella domstolen kan på eget initiativ ställa en fråga till EG-domstolen. |
| --- | --- |

10.

Det är inte nödvändigt att det är parterna i målet som väcker frågan. Den nationella domstolen kan på eget initiativ ställa en fråga till EG-domstolen.

Tolkningsfrågor

| 11. | Varje domstol har rätt att ställa en fråga till EG-domstolen angående tolkningen av en gemenskapsrättslig regel, när den anser detta nödvändigt för att avgöra en tvist som är anhängig vid den. |
| --- | --- |

11.

Varje domstol har rätt att ställa en fråga till EG-domstolen angående tolkningen av en gemenskapsrättslig regel, när den anser detta nödvändigt för att avgöra en tvist som är anhängig vid den.

| 12. | En domstol vars avgöranden inte kan överklagas enligt den nationella rättsordningen är emellertid i princip skyldig att hänskjuta en sådan fråga till EG-domstolen, utom när frågan redan har avgjorts i rättspraxis (och det eventuellt nya sammanhanget inte ger upphov till konkret tvivel beträffande möjligheten att tillämpa denna rättspraxis) eller när det framstår som uppenbart hur den gemenskapsrättsliga regeln skall tolkas. |
| --- | --- |

12.

En domstol vars avgöranden inte kan överklagas enligt den nationella rättsordningen är emellertid i princip skyldig att hänskjuta en sådan fråga till EG-domstolen, utom när frågan redan har avgjorts i rättspraxis (och det eventuellt nya sammanhanget inte ger upphov till konkret tvivel beträffande möjligheten att tillämpa denna rättspraxis) eller när det framstår som uppenbart hur den gemenskapsrättsliga regeln skall tolkas.

| 13. | En domstol vars avgöranden kan överklagas får således, särskilt om den anser sig ha funnit tillräckliga upplysningar i domstolens rättspraxis, själv besluta om den korrekta tolkningen av gemenskapsrätten och hur den skall tillämpas på de faktiska omständigheterna i målet. Förutsatt att den framställs i ett lämpligt skede av förfarandet kan en begäran om förhandsavgörande emellertid visa sig vara särskilt användbar när det rör sig om en ny tolkningsfråga som har ett allmänt intresse för gemenskapsrättens enhetliga tolkning inom unionen eller när befintlig rättspraxis inte förefaller vara tillämplig på ett nytt faktiskt sammanhang. |
| --- | --- |

13.

En domstol vars avgöranden kan överklagas får således, särskilt om den anser sig ha funnit tillräckliga upplysningar i domstolens rättspraxis, själv besluta om den korrekta tolkningen av gemenskapsrätten och hur den skall tillämpas på de faktiska omständigheterna i målet. Förutsatt att den framställs i ett lämpligt skede av förfarandet kan en begäran om förhandsavgörande emellertid visa sig vara särskilt användbar när det rör sig om en ny tolkningsfråga som har ett allmänt intresse för gemenskapsrättens enhetliga tolkning inom unionen eller när befintlig rättspraxis inte förefaller vara tillämplig på ett nytt faktiskt sammanhang.

| 14. | Den nationella domstolen skall ange på vilket sätt den begärda tolkningen är nödvändig för att den skall kunna döma i saken. |
| --- | --- |

14.

Den nationella domstolen skall ange på vilket sätt den begärda tolkningen är nödvändig för att den skall kunna döma i saken.

Giltighetsfrågor

| 15. | De nationella domstolarna kan underkänna de grunder för ogiltighet som åberopas inför dem, men det är endast EG-domstolen som har rätt att ogiltigförklara en gemenskapsrättsakt. |
| --- | --- |

15.

De nationella domstolarna kan underkänna de grunder för ogiltighet som åberopas inför dem, men det är endast EG-domstolen som har rätt att ogiltigförklara en gemenskapsrättsakt.

| 16. | En nationell domstol måste således hänskjuta en fråga till EG-domstolen när den är osäker på huruvida en gemenskapsrättsakt är giltig, varvid den skall ange de skäl som talar för att gemenskapsrättsakten är ogiltig. |
| --- | --- |

16.

En nationell domstol måste således hänskjuta en fråga till EG-domstolen när den är osäker på huruvida en gemenskapsrättsakt är giltig, varvid den skall ange de skäl som talar för att gemenskapsrättsakten är ogiltig.

| 17. | En nationell domstol kan, när den hyser allvarliga tvivel om giltigheten av en gemenskapsrättsakt som ligger till grund för en intern rättsakt, i undantagsfall interimistiskt besluta om uppskov med tillämpningen av den interna rättsakten eller vidta andra interimistiska åtgärder med avseende på denna. Den nationella domstolen är i sådana fall skyldig att föra giltighetsfrågan vidare till EG-domstolen och därvid ange skälen till att den anser att gemenskapsrättsakten inte är giltig. |
| --- | --- |

17.

En nationell domstol kan, när den hyser allvarliga tvivel om giltigheten av en gemenskapsrättsakt som ligger till grund för en intern rättsakt, i undantagsfall interimistiskt besluta om uppskov med tillämpningen av den interna rättsakten eller vidta andra interimistiska åtgärder med avseende på denna. Den nationella domstolen är i sådana fall skyldig att föra giltighetsfrågan vidare till EG-domstolen och därvid ange skälen till att den anser att gemenskapsrättsakten inte är giltig.

Tidpunkten för begäran om förhandsavgörande

| 18. | Den nationella domstolen kan hänskjuta en fråga till EG-domstolen så snart den konstaterar att ett avgörande i en eller flera tolknings- eller giltighetsfrågor är nödvändigt för att den skall kunna döma i saken. Det är den nationella domstolen som bäst kan avgöra i vilket skede av förfarandet som en sådan fråga bör ställas. |
| --- | --- |

18.

Den nationella domstolen kan hänskjuta en fråga till EG-domstolen så snart den konstaterar att ett avgörande i en eller flera tolknings- eller giltighetsfrågor är nödvändigt för att den skall kunna döma i saken. Det är den nationella domstolen som bäst kan avgöra i vilket skede av förfarandet som en sådan fråga bör ställas.

| 19. | Det är emellertid önskvärt att beslutet att begära förhandsavgörande (nedan kallat beslutet om hänskjutande) fattas i ett skede av förfarandet då den nationella domstolen kan redogöra för de faktiska omständigheter och rättsregler som utgör bakgrunden till problemet, så att EG-domstolen får tillgång till samtliga uppgifter som är nödvändiga för att den, i förekommande fall, skall kunna kontrollera att gemenskapsrätten är tillämplig i målet vid den nationella domstolen. Det kan även vara lämpligt att frågan ställs efter det att parterna beretts tillfälle att yttra sig i saken. |
| --- | --- |

19.

Det är emellertid önskvärt att beslutet att begära förhandsavgörande (nedan kallat beslutet om hänskjutande) fattas i ett skede av förfarandet då den nationella domstolen kan redogöra för de faktiska omständigheter och rättsregler som utgör bakgrunden till problemet, så att EG-domstolen får tillgång till samtliga uppgifter som är nödvändiga för att den, i förekommande fall, skall kunna kontrollera att gemenskapsrätten är tillämplig i målet vid den nationella domstolen. Det kan även vara lämpligt att frågan ställs efter det att parterna beretts tillfälle att yttra sig i saken.

Formen för begäran om förhandsavgörande

| 20. | Den nationella domstolens beslut att hänskjuta en fråga till EG-domstolen kan ges vilken form som helst som är tillåten enligt nationell rätt för beslut under rättegången. Det är emellertid viktigt att tänka på att det är detta beslut som ligger till grund för förfarandet vid EG-domstolen och att domstolen måste ha tillgång till uppgifter som gör det möjligt för den att lämna ett användbart svar till den nationella domstolen. Det är dessutom endast begäran om förhandsavgörande som delges berörda som har rätt att inkomma med yttrande till EG-domstolen – bland annat medlemsstaterna och institutionerna – och som översätts. |
| --- | --- |

20.

Den nationella domstolens beslut att hänskjuta en fråga till EG-domstolen kan ges vilken form som helst som är tillåten enligt nationell rätt för beslut under rättegången. Det är emellertid viktigt att tänka på att det är detta beslut som ligger till grund för förfarandet vid EG-domstolen och att domstolen måste ha tillgång till uppgifter som gör det möjligt för den att lämna ett användbart svar till den nationella domstolen. Det är dessutom endast begäran om förhandsavgörande som delges berörda som har rätt att inkomma med yttrande till EG-domstolen – bland annat medlemsstaterna och institutionerna – och som översätts.

| 21. | Kravet på översättning påkallar att begäran skrivs i enkla, klara och precisa ordalag, utan överflödiga uppgifter. |
| --- | --- |

21.

Kravet på översättning påkallar att begäran skrivs i enkla, klara och precisa ordalag, utan överflödiga uppgifter.

| 22. | Det behövs ofta inte mer än ett tiotal sidor för att redogöra för bakgrunden till begäran om förhandsavgörande på ett riktigt sätt. Samtidigt som beslutet om hänskjutande bör vara kortfattat måste det likväl vara tillräckligt utförligt och innehålla samtliga relevanta upplysningar så att EG-domstolen och de som har rätt att inkomma med yttrande till domstolen kan få en god förståelse av bakgrunden och de tillämpliga bestämmelserna i målet vid den nationella domstolen. I synnerhet skall den nationella domstolen i beslutet om hänskjutande






  — | lämna en kort redogörelse för föremålet för tvisten och de relevanta fastställda faktiska omständigheterna eller åtminstone förklara de faktiska antaganden som ligger till grund för frågan eller frågorna, |
| --- | --- | --- |

22.

Det behövs ofta inte mer än ett tiotal sidor för att redogöra för bakgrunden till begäran om förhandsavgörande på ett riktigt sätt. Samtidigt som beslutet om hänskjutande bör vara kortfattat måste det likväl vara tillräckligt utförligt och innehålla samtliga relevanta upplysningar så att EG-domstolen och de som har rätt att inkomma med yttrande till domstolen kan få en god förståelse av bakgrunden och de tillämpliga bestämmelserna i målet vid den nationella domstolen. I synnerhet skall den nationella domstolen i beslutet om hänskjutande

—

lämna en kort redogörelse för föremålet för tvisten och de relevanta fastställda faktiska omständigheterna eller åtminstone förklara de faktiska antaganden som ligger till grund för frågan eller frågorna,

| — | återge de nationella bestämmelser som kan vara tillämpliga och i förekommande fall relevant nationell rättspraxis, alltid med exakta hänvisningar (till exempel sidnummer i en officiell tidning eller i en viss rättsfallssamling, eventuellt även med hänvisningar till Internet), |
| --- | --- |

—

återge de nationella bestämmelser som kan vara tillämpliga och i förekommande fall relevant nationell rättspraxis, alltid med exakta hänvisningar (till exempel sidnummer i en officiell tidning eller i en viss rättsfallssamling, eventuellt även med hänvisningar till Internet),

| — | så exakt som möjligt ange vilka gemenskapsrättsliga bestämmelser som är relevanta i det aktuella fallet, |
| --- | --- |

—

så exakt som möjligt ange vilka gemenskapsrättsliga bestämmelser som är relevanta i det aktuella fallet,

| — | klart och tydligt ange varför domstolen är osäker på tolkningen eller giltigheten av vissa gemenskapsrättsliga bestämmelser samt vilket samband som den anser finns mellan dessa bestämmelser och den nationella lagstiftning som är tillämplig i det aktuella målet, och |
| --- | --- |

—

klart och tydligt ange varför domstolen är osäker på tolkningen eller giltigheten av vissa gemenskapsrättsliga bestämmelser samt vilket samband som den anser finns mellan dessa bestämmelser och den nationella lagstiftning som är tillämplig i det aktuella målet, och

| — | i förekommande fall, sammanfatta de väsentliga delarna av de relevanta argument som åberopats av parterna i målet. |
| --- | --- |

—

i förekommande fall, sammanfatta de väsentliga delarna av de relevanta argument som åberopats av parterna i målet.

För att göra det lättare att läsa beslutet om hänskjutande och att hänvisa till det, är det lämpligt att de olika punkterna eller styckena i beslutet är numrerade.

| 23. | Slutligen får den nationella domstolen kortfattat redogöra för sin ståndpunkt när det gäller svaret på frågan eller frågorna, under förutsättning att den anser sig kunna göra detta. |
| --- | --- |

23.

Slutligen får den nationella domstolen kortfattat redogöra för sin ståndpunkt när det gäller svaret på frågan eller frågorna, under förutsättning att den anser sig kunna göra detta.

| 24. | Själva frågan eller frågorna bör finnas i en avskild och tydligt angiven del av beslutet om hänskjutande, vanligtvis i början eller slutet av detsamma. Frågorna måste kunna förstås utan hänvisning till skälen för begäran om förhandsavgörande. Skälen skall emellertid ge den bakgrund som behövs för att göra en riktig bedömning. |
| --- | --- |

24.

Själva frågan eller frågorna bör finnas i en avskild och tydligt angiven del av beslutet om hänskjutande, vanligtvis i början eller slutet av detsamma. Frågorna måste kunna förstås utan hänvisning till skälen för begäran om förhandsavgörande. Skälen skall emellertid ge den bakgrund som behövs för att göra en riktig bedömning.

Verkningarna av begäran om förhandsavgörande för det nationella förfarandet

| 25. | När en fråga hänskjuts till EG-domstolen måste målet vid den nationella domstolen förklaras vilande till dess att EG-domstolen har avgjort frågan. |
| --- | --- |

25.

När en fråga hänskjuts till EG-domstolen måste målet vid den nationella domstolen förklaras vilande till dess att EG-domstolen har avgjort frågan.

| 26. | Den nationella domstolen är emellertid behörig att besluta om interimistiska åtgärder, särskilt i samband med en begäran om förhandsavgörande rörande rättsakters giltighet (punkt 17 ovan). |
| --- | --- |

26.

Den nationella domstolen är emellertid behörig att besluta om interimistiska åtgärder, särskilt i samband med en begäran om förhandsavgörande rörande rättsakters giltighet (punkt 17 ovan).

Rättegångskostnader och rättshjälp

| 27. | Förfarandet för förhandsavgörande vid EG-domstolen är kostnadsfritt och domstolen beslutar inte om rättegångskostnaderna i målet vid den nationella domstolen. Det ankommer på den nationella domstolen att besluta om detta. |
| --- | --- |

27.

Förfarandet för förhandsavgörande vid EG-domstolen är kostnadsfritt och domstolen beslutar inte om rättegångskostnaderna i målet vid den nationella domstolen. Det ankommer på den nationella domstolen att besluta om detta.

| 28. | Den hänskjutande domstolen kan, om detta är tillåtet enligt de nationella reglerna, bevilja rättshjälp till en part som saknar tillräckliga medel för att täcka sina kostnader, bland annat ombudskostnader, vid EG-domstolen. EG-domstolen kan även själv bevilja sådan rättshjälp. |
| --- | --- |

28.

Den hänskjutande domstolen kan, om detta är tillåtet enligt de nationella reglerna, bevilja rättshjälp till en part som saknar tillräckliga medel för att täcka sina kostnader, bland annat ombudskostnader, vid EG-domstolen. EG-domstolen kan även själv bevilja sådan rättshjälp.

Kontakterna mellan den nationella domstolen och EG-domstolen

| 29. | Beslutet om hänskjutande och relevanta handlingar (i förekommande fall särskilt akten i målet, eventuellt i form av en kopia) skall sändas direkt till EG-domstolen i rekommenderat brev (adress: ”Greffe de la Cour de justice des Communautés Européennes, L-2925 Luxembourg”, telefon: +352-4303-1). |
| --- | --- |

29.

Beslutet om hänskjutande och relevanta handlingar (i förekommande fall särskilt akten i målet, eventuellt i form av en kopia) skall sändas direkt till EG-domstolen i rekommenderat brev (adress: ”Greffe de la Cour de justice des Communautés Européennes, L-2925 Luxembourg”, telefon: +352-4303-1).

| 30. | Fram till dess att förhandsavgörande meddelas står EG-domstolens kansli i kontakt med den nationella domstolen och översänder kopior av rättegångshandlingar till den. |
| --- | --- |

30.

Fram till dess att förhandsavgörande meddelas står EG-domstolens kansli i kontakt med den nationella domstolen och översänder kopior av rättegångshandlingar till den.

| 31. | EG-domstolen översänder sitt avgörande till den hänskjutande domstolen. EG-domstolen är tacksam om den nationella domstolen underrättar den om hur detta avgörande tillämpats i det nationella målet och, i förekommande fall, översänder sitt slutliga avgörande. |
| --- | --- |

31.

EG-domstolen översänder sitt avgörande till den hänskjutande domstolen. EG-domstolen är tacksam om den nationella domstolen underrättar den om hur detta avgörande tillämpats i det nationella målet och, i förekommande fall, översänder sitt slutliga avgörande.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/5 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/5

---

DOMSTOLENS DOM

(stora avdelningen)

den 26 april 2005

i mål C-494/01: Europeiska gemenskapernas kommission mot Irland (1)

(Fördragsbrott - Miljö - Avfallshantering - Direktiv 75/442/EEG i dess lydelse enligt direktiv 91/156/EG - Artiklarna 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13 och 14)

(2005/C 143/02)

Rättegångsspråk: engelska

I mål C-494/01 Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: R. Wainwright och X. Lewis) mot Irland (ombud: D. O'Hagan, biträdd av P. Charleton, SC, och A. Collins, BL), angående en talan om fördragsbrott enligt artikel 226 EG, väckt den 20 december 2001, har domstolen (stora avdelningen), sammansatt av ordföranden V. Skouris, avdelningsordförandena P. Jann (referent), C.W.A. Timmermans och A. Rosas samt domarna J.-P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr, J.N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič, J. Malenovský, U. Lõhmus och E. Levits, generaladvokat: L.A. Geelhoed, justitiesekreterare: avdelningsdirektören L. Hewlett, den 26 april 2005 avkunnat en dom i vilken domslutet har följande lydelse:

| 1) | Irland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13 och 14 i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall, i dess lydelse enligt rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991, genom att inte vidta samtliga nödvändiga åtgärder för att säkerställa att dessa bestämmelser genomförs på ett korrekt sätt. |
| --- | --- |

1)

Irland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13 och 14 i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall, i dess lydelse enligt rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991, genom att inte vidta samtliga nödvändiga åtgärder för att säkerställa att dessa bestämmelser genomförs på ett korrekt sätt.

| 2) | Irland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 10 EG genom att inte besvara en begäran om upplysningar av den 20 september 1999 avseende åtgärder beträffande avfall i Fermoy i grevskapet Cork. |
| --- | --- |

2)

Irland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 10 EG genom att inte besvara en begäran om upplysningar av den 20 september 1999 avseende åtgärder beträffande avfall i Fermoy i grevskapet Cork.

| 3) | Irland skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

3)

Irland skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EGT C, 2.3.2002.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/5 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/5

---

DOMSTOLENS DOM

(första avdelningen)

den 17 mars 2005

i mål C-294/02: Europeiska gemenskapernas kommission mot AMI Semiconductor Belgium (1)

(Skiljedomsklausul - Val av förstainstansrätten - Domstolens behörighet - Parter i likvidation - Partsbehörighet - Förordning (EG) nr 1346/2000 - Insolvensförfaranden - Återkrav av förskott - Återbetalning i enlighet med avtalsklausul - Solidariskt ansvar - Återbetalning av felaktigt erlagda belopp)

(2005/C 143/03)

Rättegångsspråk: tyska

I mål C-294/02, Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: G. Wilms, biträdd av R. Karpenstein) mot AMI Semiconductor Belgium BVBA, tidigare Alcatel Microelectronics NV, Audenarde (Belgien), företrätt av M. Hallweger och R. Lutz, Rechtsanwälte, A-Consult EDV-Beratungsgesellschaft mbH (i likvidation), Wien (Österrike), företrätt av E. Roehlich, Rechtsanwalt, Intracom SA Hellenic Telecommunications & Electronic Industry, Aten (Grekland), företrätt av M. Lienemeyer, U. Zinsmeister och D. Waelbroeck, avocats, ISION Sales + Services GmbH & Co. KG (i likvidation), Hamburg (Tyskland), företrätt av H. Fialski och T. Delhey, Rechtsanwälte, Euram-Kamino GmbH, Hallbergmoos (Tyskland), företrätt av M. Hallweger och R. Lutz, Rechtsanwälte, HSH Nordbank AG, tidigare Landesbank Kiel Girozentrale, Kiel (Tyskland), företrätt av B. Treibmann och E. Meincke, Rechtsanwälte, och InterTeam GmbH (i likvidation), Itzehoe (Tyskland), företrätt av M. Hallweger och R. Lutz, Rechtsanwälte, angående en talan med stöd av artikel 238 EG, väckt den 12 augusti 2002, har domstolen (första avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden P. Jann samt domarna R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts, S. von Bahr och K. Schiemann (referent), generaladvokat: J. Kokott, justitiesekreterare: avdelningsdirektören M.-F. Contet, den 17 mars 2005 avkunnat en dom i vilken domslutet har följande lydelse:

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | Genkäromålet från Intracom SA Hellenic Telecommunications & Electronic Industry ogillas. |
| --- | --- |

2)

Genkäromålet från Intracom SA Hellenic Telecommunications & Electronic Industry ogillas.

| 3) | Europeiska gemenskapernas kommission skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

3)

Europeiska gemenskapernas kommission skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EGT C 289, 23.11.2002

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/6 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/6

---

DOMSTOLENS DOM

(första avdelningen)

den 14 april 2005

i mål C-341/02: Europeiska gemenskapernas kommission mot Förbundsrepubliken Tyskland (1)

(Fördragsbrott - Direktiv 96/71/EG - Utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster - Företag inom byggnadssektorn - Minimilöner - Jämförelse mellan den minimilön som fastställts i den medlemsstats lagstiftning inom vars territorium arbetstagaren är utstationerad och den lön som faktiskt utbetalas av den i en annan medlemsstat etablerade arbetsgivaren - Underlåtenhet att beakta samtliga löneförhöjningar och tillägg som utbetalas av den i en annan medlemsstat etablerade arbetsgivaren)

(2005/C 143/04)

Rättegångsspråk: tyska

I mål C 341/02, Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: J. Sack och H. Kreppel) mot Förbundsrepubliken Tyskland (ombud: W.-D. Plessing och A. Tiemann), angående en talan om fördragsbrott enligt artikel 226 EG, som inkom den 25 september 2002, har domstolen (första avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden P. Jann, och domarna A. Rosas (referent), K. Lenaerts, S. von Bahr och K. Schiemann, generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer, justitiesekreterare: avdelningsdirektören M.-F. Contet, den 14 april 2005 avkunnat en dom i vilken domslutet har följande lydelse:

| 1) | Förbundsrepubliken Tyskland har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt artikel 3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71/EG av den 16 december 1996 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster genom att inte – med undantag av den allmänna ersättningen till arbetstagare inom byggnadssektorn – anse att sådana löneförhöjningar och lönetillägg som inte ändrar förhållandet mellan arbetstagarens prestation och det vederlag han uppbär och som betalats ut av arbetsgivare som är etablerade i andra medlemsstater till deras anställda inom denna sektor som är utstationerade i Tyskland utgör en del av minimilönen. |
| --- | --- |

1)

Förbundsrepubliken Tyskland har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt artikel 3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71/EG av den 16 december 1996 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster genom att inte – med undantag av den allmänna ersättningen till arbetstagare inom byggnadssektorn – anse att sådana löneförhöjningar och lönetillägg som inte ändrar förhållandet mellan arbetstagarens prestation och det vederlag han uppbär och som betalats ut av arbetsgivare som är etablerade i andra medlemsstater till deras anställda inom denna sektor som är utstationerade i Tyskland utgör en del av minimilönen.

| 2) | Talan ogillas i övrigt. |
| --- | --- |

2)

Talan ogillas i övrigt.

| 3) | Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad. |
| --- | --- |

3)

Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad.

---

(1)  EGT C 305, av den 7.12.2002.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/6 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/6

---

DOMSTOLENS DOM

(stora avdelningen)

av den 26 april 2005

i mål C-376/02 (begäran om förhandsavgörande från Hoge Raad der Nederlanden (Nederländerna)): Stichting ”Goed Wonen” mot Staatssecretaris van Financiën (1)

(Omsättningsskatter - Gemensamt system för mervärdesskatt - Artikel 17 i sjätte direktivet 77/388/EEG - Avdrag för ingående skatt - Ändring i den nationella lagstiftningen - Retroaktiv verkan - Principerna om skydd för berättigade förväntningar och rättssäkerhet)

(2005/C 143/05)

Rättegångsspråk: nederländska

I mål C-376/02, angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, som framställts av Hoge Raad der Nederlanden (Nederländerna), genom beslut av den 18 oktober 2002 som inkom till domstolen den 21 oktober 2002, i målet Stichting ”Goed Wonen” mot Staatssecretaris van Financiën, har domstolen (stora avdelningen), sammansatt av ordföranden V. Skouris, avdelningsordförandena P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas (referent), R. Silva de Lapuerta och A. Borg Barthet, samt domarna N. Colneric, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues, P. Kūris E. Juhász, G. Arestis och M. Ilešič, generaladvokat: A.Tizzano, justitiesekreterare: avdelningsdirektören M.-F. Contet, den 26 april 2005 avkunnat en dom i vilken domslutet har följande lydelse:

| | Principerna om skydd för berättigade förväntningar och rättsäkerhet utgör inte hinder för att en medlemsstat i undantagsfall ger en ändringslag retroaktiv verkan för att förhindra att finansiella upplägg med syfte att minska skyldigheten att betala mervärdesskatt genomförs i stor skala under förfarandet för att anta denna ändringslag som just syftar till att bekämpa sådana upplägg, under förutsättning att, under sådana omständigheter som de i målet vid den nationella domstolen, de ekonomiska aktörer som utför sådana ekonomiska transaktioner som avses i lagen har förvarnats om lagens antagande samt om denna lags retroaktiva verkan på ett sådant sätt att de kunnat förstå vilka verkningar ändringslagen kommer att medföra för dessa transaktioner. |
| --- | --- |

Principerna om skydd för berättigade förväntningar och rättsäkerhet utgör inte hinder för att en medlemsstat i undantagsfall ger en ändringslag retroaktiv verkan för att förhindra att finansiella upplägg med syfte att minska skyldigheten att betala mervärdesskatt genomförs i stor skala under förfarandet för att anta denna ändringslag som just syftar till att bekämpa sådana upplägg, under förutsättning att, under sådana omständigheter som de i målet vid den nationella domstolen, de ekonomiska aktörer som utför sådana ekonomiska transaktioner som avses i lagen har förvarnats om lagens antagande samt om denna lags retroaktiva verkan på ett sådant sätt att de kunnat förstå vilka verkningar ändringslagen kommer att medföra för dessa transaktioner.

| | Då denna lag innebär att en ekonomisk transaktion avseende fast egendom som tidigare var mervärdesskattepliktig undantas från skatteplikt, kan lagen medföra undanröjande av den jämkning av mervärdesskatt som skett på grund av att en rätt till avdrag för den mervärdesskatt som erlagts för leveransen av denna fasta egendom utnyttjas vid tidpunkten då den fasta egendomen började användas i det som då ansågs som en skattepliktig verksamhet. |
| --- | --- |

Då denna lag innebär att en ekonomisk transaktion avseende fast egendom som tidigare var mervärdesskattepliktig undantas från skatteplikt, kan lagen medföra undanröjande av den jämkning av mervärdesskatt som skett på grund av att en rätt till avdrag för den mervärdesskatt som erlagts för leveransen av denna fasta egendom utnyttjas vid tidpunkten då den fasta egendomen började användas i det som då ansågs som en skattepliktig verksamhet.

---

(1)  EGT C 7, 11.01.2003.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/7 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/7

---

DOMSTOLENS DOM

(andra avdelningen)

den 21 april 2005

i mål C-25/03 (begäran om förhandsavgörande från Bundesfinanzhof): Finanzamt Bergisch Gladbach mot HE (1)

(Sjätte mervärdesskattedirektivet - Uppförande av byggnad för bostadsändamål av två makar som tillsammans utgör en gemenskap som inte i sig utövar yrkesmässig verksamhet - En av makarnas användning av ett utrymme som kontor i yrkesmässig verksamhet - Skattskyldig person - Avdragsrätt - Villkor för utövande - Krav beträffande fakturan)

(2005/C 143/06)

Rättegångsspråk: tyska

I mål C-25/03, angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, som framställts av Bundesfinanzhof (Tyskland), genom beslut av den 29 augusti 2002, som inkom till domstolen den 23 januari 2003, i målet Finanzamt Bergisch Gladbach mot HE, har domstolen (andra avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden C.W.A. Timmermans samt domarna R. Silva de Lapuerta, R. Schintgen (referent), G. Arestis och J. Klučka, generaladvokat: A. Tizzano, justitiesekreterare: byrådirektören K. Sztranc, den 21 april 2005 avkunnat en dom i vilken domslutet har följande lydelse:

Rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund, i såväl dess ursprungliga lydelse som den som följer av rådets direktiv 91/680/EEG av den 16 december 1991, med tillägg till det gemensamma systemet för mervärdesskatt och med ändring av direktiv 77/388/EEG med sikte på avskaffandet av fiskala gränser, skall tolkas på följande sätt:

| — | En person som förvärvar eller låter uppföra en byggnad för eget boende skall anses agera som en skattskyldig person och har således rätt till avdrag med tillämpning av artikel 17 i sjätte direktivet 77/388, i den mån som personen använder ett av rummen i byggnaden som kontor vid utövandet av en ekonomisk verksamhet i den mening som avses i artiklarna 2 och 4 i samma direktiv, även om det rör sig om en bisyssla, och behandlar den delen av byggnaden såsom en tillgång i rörelsen. |
| --- | --- |

—

En person som förvärvar eller låter uppföra en byggnad för eget boende skall anses agera som en skattskyldig person och har således rätt till avdrag med tillämpning av artikel 17 i sjätte direktivet 77/388, i den mån som personen använder ett av rummen i byggnaden som kontor vid utövandet av en ekonomisk verksamhet i den mening som avses i artiklarna 2 och 4 i samma direktiv, även om det rör sig om en bisyssla, och behandlar den delen av byggnaden såsom en tillgång i rörelsen.

| — | För det fall en gemenskap, där samäganderätten följer av äktenskap, som inte är en juridisk person och inte i sig utövar ekonomisk verksamhet i den mening som avses i direktiv 77/388, gör en beställning av en investeringsvara, skall samägarna i denna gemenskap anses vara mottagare av den utförda prestationen med avseende på tillämpningen av detta direktiv. |
| --- | --- |

—

För det fall en gemenskap, där samäganderätten följer av äktenskap, som inte är en juridisk person och inte i sig utövar ekonomisk verksamhet i den mening som avses i direktiv 77/388, gör en beställning av en investeringsvara, skall samägarna i denna gemenskap anses vara mottagare av den utförda prestationen med avseende på tillämpningen av detta direktiv.

| — | För det fall två makar som utgör en gemenskap, där samäganderätten följer av deras äktenskap, förvärvar en investeringsvara som till viss del endast används av en av de två makarna i dennes näringsverksamhet, har den maken rätt att dra av hela den ingående mervärdesskatt som hänför sig till den del av varan som han använder i rörelsen, såvitt avdragsbeloppet inte överstiger den gräns som utgörs av den skattskyldiga personens andel i den samägda egendomen. |
| --- | --- |

—

För det fall två makar som utgör en gemenskap, där samäganderätten följer av deras äktenskap, förvärvar en investeringsvara som till viss del endast används av en av de två makarna i dennes näringsverksamhet, har den maken rätt att dra av hela den ingående mervärdesskatt som hänför sig till den del av varan som han använder i rörelsen, såvitt avdragsbeloppet inte överstiger den gräns som utgörs av den skattskyldiga personens andel i den samägda egendomen.

| — | Artiklarna 18.1 a och 22.3 i direktiv 77/388 innebär inte krav på att den skattskyldiga personen, för att ha rätt att göra avdrag under sådana omständigheter som är i fråga i målet vid den nationella domstolen, skall inneha en faktura som utställts till honom och som anger till vilken del priset och mervärdesskatten hänför sig till hans andel av den samägda egendomen. Det är härvid tillräckligt med en faktura som utställts till de samägande makarna utan åtskillnad och utan att en sådan uppdelning anges. |
| --- | --- |

—

Artiklarna 18.1 a och 22.3 i direktiv 77/388 innebär inte krav på att den skattskyldiga personen, för att ha rätt att göra avdrag under sådana omständigheter som är i fråga i målet vid den nationella domstolen, skall inneha en faktura som utställts till honom och som anger till vilken del priset och mervärdesskatten hänför sig till hans andel av den samägda egendomen. Det är härvid tillräckligt med en faktura som utställts till de samägande makarna utan åtskillnad och utan att en sådan uppdelning anges.

---

(1)  EUT C 70, 22.03.2003.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/8 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/8

---

DOMSTOLENS DOM

(andra avdelningen)

den 21 april 2005

i mål C-140/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland (1)

(Fördragsbrott - Artiklarna 43 EG och 48 EG - Optiker - Villkor för etablering - Öppnande och drift av optikaffärer - Begränsningar - Rättfärdigande - Proportionalitetsprincipen)

(2005/C 143/07)

Rättegångsspråk: grekiska

I mål C-140/03, angående en talan om fördragsbrott enligt artikel 226 EG som väckts den 27 mars 2003, Europeiska gemenskapernas kommission, (ombud: M. Patakia) mot Republiken Grekland, (ombud: E. Skandalou) har domstolen (andra avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden C.W.A. Timmermans samt domarna R. Silva de Lapuerta, C. Gulmann (referent), P. Kūris och G. Arestis, generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer, justitiesekreterare: avdelningsdirektören L. Hewlett, den 21 april 2005 avkunnat en dom i vilken domslutet har följande lydelse:

| 1) | Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 43 EG genom att anta och bibehålla lag nr 971/79 om utövande av optikeryrket och om optikaffärer, enligt vilken en fysisk person som är utexaminerad optiker inte får driva fler än en optikaffär. |
| --- | --- |

1)

Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 43 EG genom att anta och bibehålla lag nr 971/79 om utövande av optikeryrket och om optikaffärer, enligt vilken en fysisk person som är utexaminerad optiker inte får driva fler än en optikaffär.

| 2) | Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 43 EG och 48 EG genom att anta och bibehålla lag nr 971/79 och lag nr 2646/98 om upprättande av ett nationellt system för social omsorg, samt om andra bestämmelser, enligt vilka lagar möjligheten för en juridisk person att öppna en optikaffär i Grekland villkoras av att






  — | tillstånd att öppna och driva optikaffären skall meddelas i en legitimerad optikers, tillika fysisk persons, namn, och den person som innehar tillstånd att driva affären skall äga minst 50 procent av kapitalet i bolaget, som skall utgöra ett handels- eller kommanditbolag, och äga rätt till respektive svara för 50 procent av bolagets vinst och förlust, och |
| --- | --- | --- |

2)

Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 43 EG och 48 EG genom att anta och bibehålla lag nr 971/79 och lag nr 2646/98 om upprättande av ett nationellt system för social omsorg, samt om andra bestämmelser, enligt vilka lagar möjligheten för en juridisk person att öppna en optikaffär i Grekland villkoras av att

—

tillstånd att öppna och driva optikaffären skall meddelas i en legitimerad optikers, tillika fysisk persons, namn, och den person som innehar tillstånd att driva affären skall äga minst 50 procent av kapitalet i bolaget, som skall utgöra ett handels- eller kommanditbolag, och äga rätt till respektive svara för 50 procent av bolagets vinst och förlust, och

| — | den ifrågavarande optikern får vara delägare i högst ytterligare ett bolag som äger en optikaffär, under förutsättning att tillståndet att öppna och driva affären har meddelats i en annan legitimerad optikers namn. |
| --- | --- |

—

den ifrågavarande optikern får vara delägare i högst ytterligare ett bolag som äger en optikaffär, under förutsättning att tillståndet att öppna och driva affären har meddelats i en annan legitimerad optikers namn.

| 3) | Republiken Grekland skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

3)

Republiken Grekland skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EGT C 135, 7.6.2003

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/8 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/8

---

DOMSTOLENS DOM

(sjätte avdelningen)

av den 14 april 2005

i mål C-163/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland (1)

(Fördragsbrott - Direktiv 80/68/EEG - Skydd för grundvatten mot förorening genom vissa farliga ämnen - Artiklarna 3–5 - Direktiv 91/689/EEG - Farligt avfall - Artiklarna 2.1 och 6.1)

(2005/C 143/08)

Rättegångsspråk: grekiska

I mål C-163/03, angående en talan om fördragsbrott enligt artikel 226 EG, som väckts den 8 april 2003, Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: G. Valero Jordana och M. Konstantinidis) mot Republiken Grekland (ombud: E. Skandalou), har domstolen (sjätte avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden A. Borg Barthet samt domarna U. Lõhmus och A. Ó Caoimh (referent), generaladvokat: P. Léger, justitiesekreterare: R. Grass, den 14 april 2005 avkunnat en dom där domslutet har följande lydelse:

| 1) | Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 3–5 i rådets direktiv 80/68/EEG av den 17 december 1979 om skydd för grundvatten mot förorening genom vissa farliga ämnen genom att beträffande regionen Thriasio Pedio inte






  — | vidta nödvändiga åtgärder för att förhindra tillförsel till grundvattnet av ämnen i förteckning 1 i detta direktiv och begränsa tillförsel till grundvattnet av ämnen i förteckning 2 i samma direktiv för att förhindra förorening av grundvattnet genom dessa ämnen, |
| --- | --- | --- |

1)

Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 3–5 i rådets direktiv 80/68/EEG av den 17 december 1979 om skydd för grundvatten mot förorening genom vissa farliga ämnen genom att beträffande regionen Thriasio Pedio inte

—

vidta nödvändiga åtgärder för att förhindra tillförsel till grundvattnet av ämnen i förteckning 1 i detta direktiv och begränsa tillförsel till grundvattnet av ämnen i förteckning 2 i samma direktiv för att förhindra förorening av grundvattnet genom dessa ämnen,

| — | föreskriva förhandsgranskning av alla former av slutligt omhändertagande eller deponering i syfte att slutligt omhänderta de farliga ämnen som anges i förteckning 1 i nämnda direktiv som kan medföra indirekta utsläpp, eller |
| --- | --- |

—

föreskriva förhandsgranskning av alla former av slutligt omhändertagande eller deponering i syfte att slutligt omhänderta de farliga ämnen som anges i förteckning 1 i nämnda direktiv som kan medföra indirekta utsläpp, eller

| — | föreskriva förhandsgranskning av alla direkta utsläpp av ämnen i förteckning 2 i direktiv 80/68 och av alla former av slutligt omhändertagande eller deponering i syfte att slutligt omhänderta dessa ämnen som kan medföra indirekta utsläpp. |
| --- | --- |

—

föreskriva förhandsgranskning av alla direkta utsläpp av ämnen i förteckning 2 i direktiv 80/68 och av alla former av slutligt omhändertagande eller deponering i syfte att slutligt omhänderta dessa ämnen som kan medföra indirekta utsläpp.

| 2) | Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 2.1 och 6.1 i rådets direktiv 91/689/EEG av den 12 december 1991 om farligt avfall genom att inte vidta nödvändiga åtgärder för att registrera och identifiera farligt avfall i området Thriasio Pedio och genom att inte, antingen separat eller inom ramen för sina allmänna planer för avfallshantering, utarbeta planer för hanteringen av farligt avfall i området Thriasio Pedio. |
| --- | --- |

2)

Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 2.1 och 6.1 i rådets direktiv 91/689/EEG av den 12 december 1991 om farligt avfall genom att inte vidta nödvändiga åtgärder för att registrera och identifiera farligt avfall i området Thriasio Pedio och genom att inte, antingen separat eller inom ramen för sina allmänna planer för avfallshantering, utarbeta planer för hanteringen av farligt avfall i området Thriasio Pedio.

| 3) | Republiken Grekland skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

3)

Republiken Grekland skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 135, 7.6.2003.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/9 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/9

---

DOMSTOLENS DOM

(andra avdelningen)

den 21 april 2005

i de förenade målen C-207/03 och C-252/03 (begäran om förhandsavgörande från: High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Patents Court) och Cour administrative): Novartis AG m.fl. mot Comptroller General of Patents, Designs and Trade Marks for the United Kingdom och Ministre de l'Économie (C-252/03) mot Millenium Pharmaceuticals Inc. (1)

(Patenträtt - Läkemedel - Tilläggsskydd för läkemedel)

(2005/C 143/09)

Rättegångsspråk: engelska och franska

I de förenade målen C-207/03 och C-252/03, angående begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, som ingetts av dels High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Patents Court) (Förenade konungariket, C-207/03), dels Cour administrative (Luxemburg, C-252/03), genom beslut av den 6 maj 2003 respektive den 3 juni 2003, som inkom till domstolen den 14 maj 2003 respektive den 13 juni 2003, i målen Novartis AG (C-207/03), University College London, Institute of Microbiology and Epidemiology mot Comptroller General of Patents, Designs and Trade Marks for the United Kingdom, och Ministre de l'Économie (C-252/03) mot Millenium Pharmaceuticals Inc., tidigare Cor Therapeutics Inc., har domstolen (andra avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden C. W. A. Timmermans, och domarna C. Gulmann (referent), och J.-P. Puissochet, R. Schintgen och J. N. Cunha Rodrigues, generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer, justitiesekreterare: avdelningsdirektören M. Múgica Arzamendi, den 21 april 2005 avkunnat en dom i vilken domslutet har följande lydelse:

I den mån ett godkännande för försäljning av ett läkemedel som meddelats av de schweiziska myndigheterna och som automatiskt erkänts av Furstendömet Liechtenstein i enlighet med lagstiftningen i denna stat är det första godkännandet för försäljning av detta läkemedel i någon av staterna inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, utgör detta det första godkännandet för försäljning i den mening som avses i artikel 13 i rådets förordning (EEG) nr 1768/92 av den 18 juni 1992 om införande av tilläggsskydd för läkemedel, såsom denna skall tolkas med avseende på tillämpningen av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.

---

(1)  EUT C 158, av den 5.7.2003, EUT C 200, av den 23.8.2003

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/9 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/9

---

DOMSTOLENS DOM

(andra avdelningen)

den 21 april 2005

i mål C-267/03 (begäran om förhandsavgörande från Högsta domstolen): Lars Erik Staffan Lindberg (1)

(Direktiv 83/189/EEG - Informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter - Skyldighet att anmäla förslag till tekniska föreskrifter - Nationell lagstiftning om lotterier och andra spel vars utgång beror på slumpen - Automatspel - Förbud mot anordnande av spel på automater från vilka det inte görs någon direktutbetalning vid vinst - Automater av typen lyckohjul - Begreppet teknisk föreskrift)

(2005/C 143/10)

Rättegångsspråk: svenska

I mål C-267/03, angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, som framställts av Högsta domstolen (Sverige), genom beslut av den 10 april 2003, som inkom till domstolen den 18 juni 2003, i brottmålet mot Lars Erik Staffan Lindberg, har domstolen (andra avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden C.W.A. Timmermans (referent) samt domarna C. Gulmann, R. Schintgen, G. Arestis och J. Klučka, generaladvokat: F.G. Jacobs, justitiesekreterare: biträdande justitiesekreteraren H. von Holstein, den 21 april 2005 avkunnat en dom i vilken domslutet har följande lydelse:

| 1) | Sådana nationella bestämmelser som de i lotterilagen (1994:1000), i dess lydelse enligt lagen (1996:1168) om ändring i lotterilagen, kan, i den del de innefattar ett förbud mot att anordna spel på vissa spelautomater där utgången beror på slumpen, utgöra en teknisk föreskrift i den mening som avses i artikel 1.9 i rådets direktiv 83/189/EEG av den 28 mars 1983 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 94/10/EG av den 23 mars 1994, om det visas att förbudet i fråga har en sådan omfattning att användning för ändamål som rimligen kan förväntas för produkten i fråga endast medges i rent marginell utsträckning eller, om så inte är fallet, om det visas att förbudet på ett väsentligt sätt kan påverka nämnda produkts sammansättning, natur eller saluföring. |
| --- | --- |

1)

Sådana nationella bestämmelser som de i lotterilagen (1994:1000), i dess lydelse enligt lagen (1996:1168) om ändring i lotterilagen, kan, i den del de innefattar ett förbud mot att anordna spel på vissa spelautomater där utgången beror på slumpen, utgöra en teknisk föreskrift i den mening som avses i artikel 1.9 i rådets direktiv 83/189/EEG av den 28 mars 1983 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 94/10/EG av den 23 mars 1994, om det visas att förbudet i fråga har en sådan omfattning att användning för ändamål som rimligen kan förväntas för produkten i fråga endast medges i rent marginell utsträckning eller, om så inte är fallet, om det visas att förbudet på ett väsentligt sätt kan påverka nämnda produkts sammansättning, natur eller saluföring.

| 2) | En omdefiniering i nationell lagstiftning, såsom den som har gjorts genom lagen (1996:1168) om ändring i lotterilagen, av en tjänst som har samband med konstruktionen av en produkt, särskilt en tjänst som avser anordnande av spel på vissa spelautomater där utgången beror på slumpen, kan utgöra en teknisk föreskrift som skall anmälas enligt direktiv 83/189, i dess lydelse enligt direktiv 94/10, om den nya lagstiftningen inte endast innebär att redan befintliga tekniska föreskrifter – som i vederbörlig ordning har anmälts till Europeiska gemenskapernas kommission, om det är fråga om föreskrifter som har antagits efter det att direktiv 83/189 trädde i kraft i den berörda medlemsstaten – återges eller ersätts, utan att några nya eller ytterligare tekniska specifikationer eller andra krav läggs till. |
| --- | --- |

2)

En omdefiniering i nationell lagstiftning, såsom den som har gjorts genom lagen (1996:1168) om ändring i lotterilagen, av en tjänst som har samband med konstruktionen av en produkt, särskilt en tjänst som avser anordnande av spel på vissa spelautomater där utgången beror på slumpen, kan utgöra en teknisk föreskrift som skall anmälas enligt direktiv 83/189, i dess lydelse enligt direktiv 94/10, om den nya lagstiftningen inte endast innebär att redan befintliga tekniska föreskrifter – som i vederbörlig ordning har anmälts till Europeiska gemenskapernas kommission, om det är fråga om föreskrifter som har antagits efter det att direktiv 83/189 trädde i kraft i den berörda medlemsstaten – återges eller ersätts, utan att några nya eller ytterligare tekniska specifikationer eller andra krav läggs till.

| 3) | En övergång i nationell lagstiftning från tillståndskrav till förbud kan vara en relevant omständighet med avseende på anmälningsskyldigheten enligt direktiv 83/189, i dess lydelse enligt direktiv 94/10.
  Produktens eller tjänstens större eller mindre värde eller marknadens storlek för produkten eller tjänsten är omständigheter som inte är relevanta med avseende på anmälningsskyldigheten enligt nämnda direktiv. |
| --- | --- |

3)

En övergång i nationell lagstiftning från tillståndskrav till förbud kan vara en relevant omständighet med avseende på anmälningsskyldigheten enligt direktiv 83/189, i dess lydelse enligt direktiv 94/10.

Produktens eller tjänstens större eller mindre värde eller marknadens storlek för produkten eller tjänsten är omständigheter som inte är relevanta med avseende på anmälningsskyldigheten enligt nämnda direktiv.

---

(1)  EUT C 213, 6.9.2003.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/10 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/10

---

DOMSTOLENS DOM

(första avdelningen)

den 14 april 2005

i mål C-385/03 (begäran om förhandsavgörande från Bundesfinanzhof): Hauptzollamt Hamburg-Jonas mot Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co KG (1)

(Exportbidrag - Felaktig deklaration - Begreppet ansökan - Sanktionsåtgärd - Villkor)

(2005/C 143/11)

Rättegångsspråk: tyska

I mål C-385/03, angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, som framställts av Bundesfinanzhof (Tyskland), genom beslut av den 30 juli 2003, som inkom till domstolen den 12 september 2003, i målet mellan Hauptzollamt Hamburg-Jonas och Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co. KG, har domstolen (första avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden P. Jann samt domarna N. Colneric, J.N. Cunha Rodrigues, E. Juhász (referent) och E. Levits, generaladvokat: C. Stix-Hackl, justitiesekreterare: byrådirektören K. Sztranc, den 14 april 2005 avkunnat en dom i vilken domslutet har följande lydelse:

Artikel 11.1 första och andra styckena i kommissionens förordning (EEG) nr 3665/87 av den 27 november 1987 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 2945/94 av den 2 december 1994, skall tolkas så, att felaktiga upplysningar i ett sådant dokument som avses i artikel 3.5 i denna förordning, det vill säga exportdeklarationen eller varje annat dokument som används vid exporten, vilka upplysningar skulle kunna leda till att exportören får ett större exportbidrag än det som vederbörande har rätt till, medför att den sanktionsåtgärd som föreskrivs i nämnda artikel skall tillämpas. Detta gäller även om det i den ansökan om utbetalning som anges i artikel 47 i samma förordning uttryckligen förklaras att det inte begärs att exportbidrag skall utbetalas för vissa varor som avses i detta dokument.

---

(1)  EUT C 275, 15.11.2003.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/11 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/11

---

DOMSTOLENS DOM

(andra avdelningen)

den 14 april 2005

i mål C-441/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Nederländerna (1)

(Fördragsbrott - Direktiven 79/409/EEG och 92/43/EEG - Bevarande av vilda fåglar - Bevarande av livsmiljöer - Underlåtenhet att införliva inom föreskriven frist)

(2005/C 143/12)

Rättegångsspråk: nederländska

I mål C-441/03,angående en talan om fördragsbrott enligt artikel 226 EG, som väckts den 16 oktober 2003, Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: M. van Beek) mot Konungariket Nederländerna (ombud: H.G. Sevenster och N.A.J. Bel), har domstolen (andra avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden C.W.A. Timmermans samt domarna R. Silva de Lapuerta (referent), R. Schintgen, P. Kūris och G. Arestis, generaladvokat: J. Kokott, justitiesekreterare: R. Grass, den 14 april 2005 avkunnat en dom i vilken domslutet har följande lydelse:

| 1) | Konungariket Nederländerna har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar och rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artikel 4.1 och 4.2 i direktiv 79/409 och artikel 6.1 i direktiv 92/43 jämförd med artiklarna 2.2, 1 a, e och i, 6.2–6.4, 7, 11 samt 15 i samma direktiv, och genom att bibehålla artikel 13.4 i Natuurbeschermingswet (naturskyddslag), vilken är oförenlig med artikel 6.4 i direktiv 92/43. |
| --- | --- |

1)

Konungariket Nederländerna har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar och rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artikel 4.1 och 4.2 i direktiv 79/409 och artikel 6.1 i direktiv 92/43 jämförd med artiklarna 2.2, 1 a, e och i, 6.2–6.4, 7, 11 samt 15 i samma direktiv, och genom att bibehålla artikel 13.4 i Natuurbeschermingswet (naturskyddslag), vilken är oförenlig med artikel 6.4 i direktiv 92/43.

| 2) | Talan ogillas i övrigt. |
| --- | --- |

2)

Talan ogillas i övrigt.

| 3) | Konungariket Nederländerna skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

3)

Konungariket Nederländerna skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 304, 13.12.2003.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/11 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/11

---

DOMSTOLENS DOM

(tredje avdelningen)

den 14 april 2005

i mål C-519/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Storhertigdömet Luxemburg (1)

(Ramavtalet om föräldraledighet - Det fallet att föräldraledighet avbryts och ersätts av mammaledighet - Den tidpunkt från vilken individuell rätt till föräldraledighet beviljas)

(2005/C 143/13)

Rättegångsspråk: franska

I mål C-519/03, angående en talan om fördragsbrott enligt artikel 226 EG, som väckts den 12 december 2003, Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av D. Martin, i egenskap av ombud, mot Storhertigdömet Luxemburg, företrätt av S. Schreiner, i egenskap av ombud, har domstolen (tredje avdelningen), sammansatt av domarna A. Borg Barthet (referent), tillförordnad ordförande på tredje avdelningen, J.-P. Puissochet, S. von Bahr, U. Lõhmus och A.Ó Caoimh, generaladvokat: A. Tizzano, justitiesekreterare: avdelningsdirektören M.-F. Contet, den 14 april 2005 avkunnat en dom i vilken domslutet har följande lydelse:

| 1) | Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 96/34/EG av den 3 juni 1996 om ramavtalet om föräldraledighet, undertecknat av UNICE, CEEP och EFS, genom att föreskriva att rätten till föräldraledighet bortfaller och ersätts av rätt till mammaledighet eller adoptionsledighet, för det fall att någon av de senare infaller under föräldraledigheten, utan att föräldern ges möjlighet att vid ett senare tillfälle ta ut den del av föräldraledigheten som inte utnyttjats, och genom att endast föräldrar till barn som är födda efter den 31 december 1998 eller vars adoptionsförfarande inletts vid behörig domstol efter den tidpunkten har rätt till föräldraledighet. |
| --- | --- |

1)

Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 96/34/EG av den 3 juni 1996 om ramavtalet om föräldraledighet, undertecknat av UNICE, CEEP och EFS, genom att föreskriva att rätten till föräldraledighet bortfaller och ersätts av rätt till mammaledighet eller adoptionsledighet, för det fall att någon av de senare infaller under föräldraledigheten, utan att föräldern ges möjlighet att vid ett senare tillfälle ta ut den del av föräldraledigheten som inte utnyttjats, och genom att endast föräldrar till barn som är födda efter den 31 december 1998 eller vars adoptionsförfarande inletts vid behörig domstol efter den tidpunkten har rätt till föräldraledighet.

| 2) | Storhertigdömet Luxemburg skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Storhertigdömet Luxemburg skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 35, 7.2.2004

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/12 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/12

---

DOMSTOLENS DOM

(femte avdelningen)

den 14 april 2005

i mål C-22/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland (1)

(Fördragsbrott - Förordning (EEG) nr 2847/93 - Fiskefartyg - Införande av ett satellitbaserat lokaliseringssystem - Underlåtenhet att införliva inom de föreskrivna fristerna)

(2005/C 143/14)

Rättegångsspråk: grekiska

I mål C-22/04, angående en talan om fördragsbrott enligt artikel 226 EG, som väckts den 26 januari 2004, Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: M. Condou-Durande och T. van Rijn) mot Republiken Grekland (ombud: A. Samoni-Rantou och S. Chala), har domstolen (femte avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden R. Silva de Lapuerta samt domarna J. Makarczyk et P. Kūris (referent), generaladvokat: C. Stix-Hackl, justitiesekreterare: H. von Holstein, den 14 april 2005 avkunnat en dom i vilken domslutet har följande lydelse:

| 1) | Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 3 i rådets förordning (EEG) nr 2847/93 av den 12 oktober 1993 om införande av ett kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken, i dess lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 686/97 av den 14 april 1997, genom att inte säkerställa att de fiskefartyg som för grekisk flagg och som skall vara utrustade med satellitbaserad kontrollutrustning verkligen var försedda med sådan utrustning den 30 juni 1998 eller den 1 januari 2000, beroende på fartygstyp. |
| --- | --- |

1)

Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 3 i rådets förordning (EEG) nr 2847/93 av den 12 oktober 1993 om införande av ett kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken, i dess lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 686/97 av den 14 april 1997, genom att inte säkerställa att de fiskefartyg som för grekisk flagg och som skall vara utrustade med satellitbaserad kontrollutrustning verkligen var försedda med sådan utrustning den 30 juni 1998 eller den 1 januari 2000, beroende på fartygstyp.

| 2) | Republiken Grekland skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Republiken Grekland skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 85, 3.4.2004.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/12 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/12

---

DOMSTOLENS DOM

(sjätte avdelningen)

den 14 april 2005

i mål C-146/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Nederländerna (1)

(Fördragsbrott - Direktiv 2000/69/EG och 2001/81/EG - Luftföroreningar - Nationella utsläppstak - Underlåtenhet att införliva)

(2005/C 143/15)

Rättegångsspråk: nederländska

I mål C-146/04, Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: M. van Beek och G. Valero Jordana) mot Konungariket Nederländerna (ombud: H.G. Sevenster och J. van Bakel), angående en talan om fördragsbrott enligt artikel 226 EG, som väckts den 19 mars 2004, har domstolen (sjätte avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden A. Borg Barthet (referent) samt domarna S. von Bahr och J. Malenovský, generaladvokat: P. Léger, rättssekreterare: R. Grass, den 14 april 2005 avkunnat en dom där domslutet har följande lydelse:

| 1. | Konungariket Nederländerna har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/69/EG av den 16 november 2000 om gränsvärden för bensen och koloxid i luften och Europaparlamentets och enligt rådets direktiv 2001/81/EG av den 23 oktober 2001 om nationella utsläppstak för vissa luftföroreningar genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa dessa direktiv. |
| --- | --- |

1.

Konungariket Nederländerna har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/69/EG av den 16 november 2000 om gränsvärden för bensen och koloxid i luften och Europaparlamentets och enligt rådets direktiv 2001/81/EG av den 23 oktober 2001 om nationella utsläppstak för vissa luftföroreningar genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa dessa direktiv.

| 2. | Konungariket Nederländerna skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

Konungariket Nederländerna skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EGT C 106, 30.4.2004.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/13 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/13

---

DOMSTOLENS DOM

(fjärde avdelningen)

den 14 april 2005

i mål C-171/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Nederländerna (1)

(Fördragsbrott - Direktiven 2001/80/EG - Underlåtenhet att införliva)

(2005/C 143/16)

Rättegångsspråk: nederländska

I mål C-171/04, Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: M. van Beek och G. Valero Jordana) mot Konungariket Nederländerna (ombud: H.G. Sevenster och J. van Bakel), angående en talan om fördragsbrott enligt artikel 226 EG, som väckts den 5 april 2004, har domstolen (fjärde avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden K. Lenaerts samt domarna N. Colneric och E. Juhász (referent), generaladvokat: M. Poiares Maduro, rättssekreterare: R. Grass, den 14 april 2005 avkunnat en dom där domslutet har följande lydelse:

| 1. | Konungariket Nederländerna har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/80/EG av den 23 oktober 2001 om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. |
| --- | --- |

1.

Konungariket Nederländerna har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/80/EG av den 23 oktober 2001 om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv.

| 2. | Konungariket Nederländerna skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

Konungariket Nederländerna skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EGT C 106, 30.4.2004.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/13 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/13

---

DOMSTOLENS DOM

(sjätte avdelningen)

av den 14 april 2005

i mål C-299/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland (1)

(Fördragsbrott - Direktiv 2002/77/EG - Marknaderna för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster - Underlåtenhet att införliva inom den föreskrivna fristen)

(2005/C 143/17)

Rättegångsspråk: grekiska

Domstolen, sjätte avdelningen (sammansatt av avdelningsordföranden A. Borg Barthet samt domarna J.-P. Puissochet och J. Malenovský (referent); generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitiesekreterare: R. Grass), har den 14 april 2005 avkunnat dom i mål C-299/04: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: T. Christoforou och K. Mojzesowicz) mot Republiken Grekland (ombud: N. Dafniou) angående en talan om fördragsbrott enligt artikel 226 EG. Domslutet i denna dom har följande lydelse:

| 1) | Republiken Grekland har åsidosatt sina skyldigheter enligt kommissionens direktiv 2002/77/EG av den 16 september 2002 om konkurrens på marknaderna för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet. |
| --- | --- |

1)

Republiken Grekland har åsidosatt sina skyldigheter enligt kommissionens direktiv 2002/77/EG av den 16 september 2002 om konkurrens på marknaderna för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet.

| 2) | Republiken Grekland förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Republiken Grekland förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EGT C 228, 11.9.2004.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/13 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/13

---

DOMSTOLENS DOM

(femte avdelningen)

den 28 april 2005

i mål C-329/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Förbundsrepubliken Tyskland (1)

(Fördragsbrott - Direktiv 2000/43/EG - Underlåtenhet att införliva inom föreskriven tidsfrist)

(2005/C 143/18)

Rättegångsspråk: tyska

I mål C 329/04, Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: D. Martin och H. Kreppel) mot Förbundsrepubliken Tyskland (ombud: C.-D. Quassowski), angående en talan om fördragsbrott enligt artikel 226 EG, som väckts den 29 juli 2004, har domstolen (femte avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden R. Silva de Lapuerta samt domarna P. Kūris och J. Klučka (referent), generaladvokat: P. Léger, justitiesekreterare R. Grass, den 28 april 2005 avkunnat en dom i vilken domslutet har följande lydelse:

| 1) | Förbundsrepubliken Tyskland har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt rådets direktiv 2000/43/EG av den 29 juni 2000 om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung, genom att inte inom föreskriven tidsfrist anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet. |
| --- | --- |

1)

Förbundsrepubliken Tyskland har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt rådets direktiv 2000/43/EG av den 29 juni 2000 om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung, genom att inte inom föreskriven tidsfrist anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet.

| 2) | Förbundsrepubliken Tyskland skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Förbundsrepubliken Tyskland skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 239, 25.9.2004

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/14 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/14

---

DOMSTOLENS DOM

(sjätte avdelningen)

den 28 april 2005

i mål C-375/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Storhertigdömet Luxemburg (1)

(Fördragsbrott - Direktiv 2002/58/EG - Elektronisk kommunikation - Behandling av personuppgifter - Integritetsskydd - Skydd för fysiska personer - Underlåtenhet att införliva inom föreskriven tidsfrist)

(2005/C 143/19)

Rättegångsspråk: franska

I mål C 375/04, Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: M. Shotter) mot Storhertigdömet Luxemburg (ombud: S. Schreiner), angående en talan om fördragsbrott enligt artikel 226 EG, som väckts den 1 september 2004, har domstolen (sjätte avdelningen), sammansatt av avdelningsordföranden A. Borg Barthet samt domarna U. Lõhmus (referent) och A. Ó Caoimh, generaldvokat: C. Stix-Hackl, jusititiesekreterare R. Grass, den 28 april 2005 avkunnat en dom i vilken domslutet har följande lydelse:

| 1) | Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktiv om integritet och elektronisk kommunikation), genom att inte inom föreskriven tidsfrist anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet. |
| --- | --- |

1)

Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktiv om integritet och elektronisk kommunikation), genom att inte inom föreskriven tidsfrist anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet.

| 2) | Storhertigdömet Luxemburg skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Storhertigdömet Luxemburg skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 262, 23.10.2004

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/14 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/14

---

DOMSTOLENS DOM

(sjätte avdelningen)

den 28 april 2005

i mål C-376/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Belgien (1)

(Fördragsbrott - Direktiv 2002/58/EG - Elektronisk kommunikation - Behandling av personuppgifter - Integritetsskydd - Skydd för enskilda personer - Underlåtelse att införliva inom föreskriven frist)

(2005/C 143/20)

Rättegångsspråk: franska

I mål C-376/04, Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: M. Shotter) mot Konungariket Belgien (ombud: E. Dominkovits), angående en talan om fördragsbrott enligt artikel 226 EG, väckt den 2 september 2004, har domstolen (sjätte avdelningen), sammansatt av avdelnings ordföranden A. Borg Barthet samt domarna U. Lõhmus (referent) och A. Ó Caoimh, generaladvokat: C. Stix-Hackl, justitiesekreterare: R. Grass, den 28 april 2005 avkunnat en dom i vilken domslutet har följande lydelse

| 1) | Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG av den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktiv om integritet och elektronisk kommunikation), genom att inte anta de lagar och andra förordningar som krävs för att följa det direktivet inom den föreskrivna fristen. |
| --- | --- |

1)

Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG av den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktiv om integritet och elektronisk kommunikation), genom att inte anta de lagar och andra förordningar som krävs för att följa det direktivet inom den föreskrivna fristen.

| 2) | Konungariket Belgien skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Konungariket Belgien skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C, 23.10.2004.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/15 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/15

---

Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Korsholms tingsrätt av den 18 februari 2005 i målet Teemu Hakala mot Oy L Simons Transport Ab

(mål C-93/05)

(2005/C 143/21)

Rättegångsspråk: svenska

Korsholms tingsrätt har, genom beslut av den 18 februari 2005, som inkommit till domstolens kansli den 22 februari 2005, vänt sig till Europeiska gemenskapernas domstol med begäran om förhandsavgörande i målet Teemu Hakala mot Oy L Simons Transport Ab beträffande följande fråga:

Är ett lönesystem som grundar sig på tillryggalagd körsträcka i detta fall i strid med Rådets förordning nr 3820/85 (1) och särskilt dess Artikel 10?

---

(1)  av den 20 december 1985 om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter (EGT specialutgåva 1994, 07/Vol. 3, s. 113).

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/15 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/15

---

Talan mot Förbundsrepubliken Tyskland väckt den 4 mars 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission

(mål C-112/05)

(2005/C 143/22)

rättegångsspråk: tyska

Europeiska gemenskapernas kommission har den 4 mars 2005 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas domstol mot Förbundsrepubliken Tyskland. Sökanden företräds av F. Benyon och G. Braun, med delgivningsadress i Luxemburg.

Europeiska gemenskapernas kommission yrkar att domstolen skall

| 1. | fastställa att 2 § första stycket, 4 § första stycket och 4 § tredje stycket i VW-lagen strider mot artiklarna 56 EG och 43 EG, |
| --- | --- |

1.

fastställa att 2 § första stycket, 4 § första stycket och 4 § tredje stycket i VW-lagen strider mot artiklarna 56 EG och 43 EG,

| 2. | förplikta Förbundsrepubliken Tyskland att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

förplikta Förbundsrepubliken Tyskland att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Med avvikelse från bestämmelserna i Aktiengesetz (aktiebolagslagen) har Förbundsrepubliken Tyskland i Gesetz über die Überführung der Anteilsrechte an der Volkswagenwerk Gesellschaft mit beschränkter Haftung in private Hand (lagen om privatisering av ägandet i aktiebolaget Volkswagen werk, nedan kallad VW-lagen) begränsat varje aktieägares rösträtt till högst 20 procent av aktiekapitalet. Förbundsrepubliken Tyskland och delstaten Niedersachsen har var och en rätt att utse två medlemmar i WV-AG:s styrelse så länge som de innehar aktier i bolaget. För att kunna fatta beslut vid bolagsstämma i VW-AG krävs en majoritet på över 80 procent av det representerade aktiekapitalet medan det enligt Aktiengesetz är tillräckligt med 75 procent av det företrädda aktiekapitalet.

Dessa bestämmelser strider mot principen om den fria rörligheten för kapital enligt artikel 56 EG och mot etableringsfriheten enligt artikel 43 EG.

Enligt bilagan till direktiv 88/361/EEG är det inte endast investeringar i aktier och värdepapper som utgör kapitalrörelser utan även förvärv av delar i företag eller fullständiga förvärv av företag räknas som kapitalrörelser.

Enligt domstolens rättspraxis skall principen om fri rörlighet för kapital tillämpas på alla bestämmelser som hindrar investerare från andra medlemsstater att investera i bolag och delta i deras förvaltning och kontrollorgan. Förbudet i artikel 56 EG syftar nämligen inte endast till att förhindra diskriminering av utländska ekonomiska aktörer i förhållande till nationella aktörer utan det syftar även till att förhindra alla åtgärder som, i vilken form det än må vara, inskränker utövandet av den fria rörligheten för kapital. Enligt domstolens rättspraxis angående inskränkningsförbudet i artikel 56 EG utgör en sådan begränsning av rösträtten som staten har föreskrivit genom VW-lagen en indirekt förvärvsbegränsning och utgör därmed ett åsidosättande av principen om fri rörlighet för kapital.

På bolagsstämman – där det röstberättigade kapitalet vanligtvis inte är fullständigt företrätt – uppnår delstaten Niedersachsen med sitt aktieinnehav de 20 procent av rösterna som är nödvändiga för att blockera alla beslut, vilka kräver mer än 80 procent av det företrädda kapitalet. Denna bestämmelse utgör ett hinder till följd av utövandet av statliga befogenheter, eftersom denna bestämmelse gör det möjligt för delstaten att hindra, enligt delstaten, oönskade ändringar av den gällande ordningen i den mån det är fråga om ett sådant beslut som enligt Aktiengesetz måste antas med en viss kvalificerad majoritet.

Förbundsrepubliken Tysklands och delstaten Niedersachsens rätt att utnämna medlemmar till styrelsen oberoende av hur stort deras aktieinnehav är, inskränker andra aktieägares rätt till en vederbörlig representation i bolagets styrelse. Domstolen har vid flera tillfällen fastslagit att en sådan bestämmelse som inskränker förvärv av andelar eller på andra sätt inskränker möjligheten att faktiskt delta i bolagets förvaltning eller bolagets kontrollorgan utgör en inskränkning av den fria rörligheten för kapital. Det är således fråga om en bestämmelse i lag som i strid med gemenskapsrätten inskränker den fria rörligheten för kapital.

En inskränkning av den fria rörligheten för kapital kan enbart berättigas med stöd av de grunder som anges i artikel 58 EG eller med stöd av tvingande hänsyn till allmänintresset. Enligt de av domstolen uppställda kriterierna får sådana åtgärder av allmänintresse inte vara diskriminerande och de skall vara sakligt motiverade och proportionella i förhållande till det eftersträvade syftet. Skälen skall gälla alla personer och företag som är verksamma i värdmedlemsstaten. Enligt fast rättspraxis kan allmänna ekonomiska intressen som går utöver de beskattningsmässiga skälen i artikel 58 EG eller andra ekonomiska intresse hos medlemsstaten inte motivera ett otillåtet hinder enligt EG-fördraget. Nämnda bestämmelser i VW-lagen utgör enligt artikel 56 EG och domstolens rättspraxis på området en indirekt förvärvsbegränsning som inte på ett relevant sätt kan motiveras med stöd av gemenskapsrätten.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/16 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/16

---

Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Finanzgericht Hamburg av den 2 mars 2005 i målet mellan Heinrich Schultze GmbH & Co. KG i.L., genom Liquidator Ravensberger Honig GmbH, och Hauptzollamt Hamburg-Jonas

(mål C-120/05)

(2005/C 143/23)

Rättegångsspråk: tyska

Finanzgericht Hamburg (Tyskland) begär genom beslut av den 2 mars 2005, som inkom till domstolens kansli den 15 mars 2005, att Europeiska gemenskapernas domstol skall meddela ett förhandsavgörande i målet mellan Heinrich Schultze GmbH & Co. KG i.L., genom Liquidator Ravensberger Honig GmbH, och Hauptzollamt Hamburg-Jonas beträffande följande frågor:

| | Är det möjligt att bortse från den i artikel 7.1 tredje stycket i förordning nr 1222/94 (1) föreskrivna skriftliga bevisningen och tillåta exportören att medelst andra bevismedel styrka vilka produkter som faktiskt använts vid tillverkningen av de exporterade varorna, i det fallet då exportören på grund av force majeure inte längre kan förete produktionsrelevanta uppgifter? |
| --- | --- |

Är det möjligt att bortse från den i artikel 7.1 tredje stycket i förordning nr 1222/94 (1) föreskrivna skriftliga bevisningen och tillåta exportören att medelst andra bevismedel styrka vilka produkter som faktiskt använts vid tillverkningen av de exporterade varorna, i det fallet då exportören på grund av force majeure inte längre kan förete produktionsrelevanta uppgifter?

| | Innebär fall av force majeure dessutom att beviskraven sänks på så sätt att exportören endast skall göra det sannolikt eller plausibelt vilka produkter som faktiskt använts vid tillverkningen av de exporterade varorna? |
| --- | --- |

Innebär fall av force majeure dessutom att beviskraven sänks på så sätt att exportören endast skall göra det sannolikt eller plausibelt vilka produkter som faktiskt använts vid tillverkningen av de exporterade varorna?

---

(1)  EGT L 136, s. 1; svensk specialutgåva, område 3, volym 57, s. 169.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/16 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/16

---

Överklagande, ingivet den 15 mars 2005 (fax den 11 mars 2005) av Harmoniseringsbyrån inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller), av den dom som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt, tredje avdelningen, har meddelat den 12 januari 2005 i mål T-334/03: Deutsche Post Euro Express GmbH mot harmoniseringsbyrån

(mål C-121/05 P)

(2005/C 143/24)

rättegångsspråk: tyska

Harmoniseringsbyrån har den 15 mars 2005 (fax den 11 mars 2005) till Europeiska gemenskapernas domstol överklagat den dom som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt, tredje avdelningen, har meddelat den 12 januari 2005 i mål T-334/03: Deutsche Post Euro Express GmbH mot harmoniseringsbyrån. Klaganden företräds av A. von Mühlendahl, harmoniseringsbyråns vicepresident, och G. Schneider, tjänsteman vid avdelningen för rättsliga tvister rörande industriell äganderätt.

Klaganden yrkar att domstolen skall

| 1. | upphäva förstainstansrättens dom (tredje avdelningen) av den 12 januari 2005 i mål T-334/03 (1) och bifalla överklagandet, |
| --- | --- |

1.

upphäva förstainstansrättens dom (tredje avdelningen) av den 12 januari 2005 i mål T-334/03 (1) och bifalla överklagandet,

| 2. | återförvisa målet till förstainstansrätten. |
| --- | --- |

2.

återförvisa målet till förstainstansrätten.

Grunder och huvudargument

Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) har anfört följande till stöd för sitt överklagande av den ovannämnda domen.

| | Förstainstansrätten har i punkterna 35 och 36 i den överklagade domen åsidosatt artikel 7.1 c i förordning nr 40/94 genom att fastslå att beteckningen EURO får anses innehålla en uppgift om varornas eller tjänsternas geografiska härkomst, och därefter konstatera att denna beteckning endast undantas från registrering som gemenskapsvarumärke när den geografiska härkomsten är ”väsentlig” för den berörda kundkrets som varumärket riktar sig till. Detta strider mot den entydiga ordalydelsen i nämnda artikel enligt vilken uppgifter om geografisk härkomst inte får registreras, utan att någon ytterligare bedömning är nödvändig. Det framgår även av domstolens dom av den 12 februari 2004 i mål C-363/99 att sådana tecken eller uppgifter som beskriver egenskaperna hos de varor eller tjänster som ansökan avser inte får registreras, utan att det därvid skall bedömas om dessa egenskaper är ”väsentliga”. |
| --- | --- |

Förstainstansrätten har i punkterna 35 och 36 i den överklagade domen åsidosatt artikel 7.1 c i förordning nr 40/94 genom att fastslå att beteckningen EURO får anses innehålla en uppgift om varornas eller tjänsternas geografiska härkomst, och därefter konstatera att denna beteckning endast undantas från registrering som gemenskapsvarumärke när den geografiska härkomsten är ”väsentlig” för den berörda kundkrets som varumärket riktar sig till. Detta strider mot den entydiga ordalydelsen i nämnda artikel enligt vilken uppgifter om geografisk härkomst inte får registreras, utan att någon ytterligare bedömning är nödvändig. Det framgår även av domstolens dom av den 12 februari 2004 i mål C-363/99 att sådana tecken eller uppgifter som beskriver egenskaperna hos de varor eller tjänster som ansökan avser inte får registreras, utan att det därvid skall bedömas om dessa egenskaper är ”väsentliga”.

| | Förstainstansrätten har i punkterna 36–43 i den överklagade domen åsidosatt artikel 7.1 c i förordning nr 40/94 genom att fastslå att beteckningen PREMIUM utgjorde en kvalitetsuppgift, och ändå avstå från att tillämpa nämnda bestämmelse på denna beteckning. Enligt artikel 7.1 c i förordning nr 40/94 får värdeomdömen inte registreras, utan att någon ytterligare bedömning är nödvändig, eftersom sökandens konkurrenter skall ha rätt att tillämpa sådana värdeomdömen utan inskränkning av tredjemans varumärkesrättigheter till sådana uppgifter. Förstainstansrättens konstaterande (punkt 39) att beteckningar som PREMIUM (endast) skall bedömas i enlighet med artikel 7.1 b i förordning nr 40/94, är i förevarande fall irrelevant. Eftersom beteckningen PREMIUM såsom utgörande en kvalitetsuppgift redan omfattas av artikel 7.1 c i förordning nr 40/94, är det således inte nödvändigt med en ytterligare hänvisning till artikel 7.1 b i förordningen. |
| --- | --- |

Förstainstansrätten har i punkterna 36–43 i den överklagade domen åsidosatt artikel 7.1 c i förordning nr 40/94 genom att fastslå att beteckningen PREMIUM utgjorde en kvalitetsuppgift, och ändå avstå från att tillämpa nämnda bestämmelse på denna beteckning. Enligt artikel 7.1 c i förordning nr 40/94 får värdeomdömen inte registreras, utan att någon ytterligare bedömning är nödvändig, eftersom sökandens konkurrenter skall ha rätt att tillämpa sådana värdeomdömen utan inskränkning av tredjemans varumärkesrättigheter till sådana uppgifter. Förstainstansrättens konstaterande (punkt 39) att beteckningar som PREMIUM (endast) skall bedömas i enlighet med artikel 7.1 b i förordning nr 40/94, är i förevarande fall irrelevant. Eftersom beteckningen PREMIUM såsom utgörande en kvalitetsuppgift redan omfattas av artikel 7.1 c i förordning nr 40/94, är det således inte nödvändigt med en ytterligare hänvisning till artikel 7.1 b i förordningen.

| | Enligt de principer som uppställts av domstolen och som angivits i punkt 44 i den överklagade domen skall ett sammansatt varumärke som består av beskrivande beståndsdelar även i sin helhet anses beskrivande, såvida det inte fastställs att den gemensamma beteckningen i sin helhet har en annan betydelse än beståndsdelarna var för sig. I förevarande fall är det uppenbart att beteckningen EUROPREMIUM – en sammansättning av beståndsdelarna EURO och PREMIUM som överensstämmer med normalt språkbruk – inte heller i detta sammanhang har någon annan betydelse än att det beträffande de varor och tjänster som ansökan avser är fråga om en europeisk härkomst med en särskild kvalitet. |
| --- | --- |

Enligt de principer som uppställts av domstolen och som angivits i punkt 44 i den överklagade domen skall ett sammansatt varumärke som består av beskrivande beståndsdelar även i sin helhet anses beskrivande, såvida det inte fastställs att den gemensamma beteckningen i sin helhet har en annan betydelse än beståndsdelarna var för sig. I förevarande fall är det uppenbart att beteckningen EUROPREMIUM – en sammansättning av beståndsdelarna EURO och PREMIUM som överensstämmer med normalt språkbruk – inte heller i detta sammanhang har någon annan betydelse än att det beträffande de varor och tjänster som ansökan avser är fråga om en europeisk härkomst med en särskild kvalitet.

| | Av ovanstående grunder följer att artikel 7.1 c i förordning nr 40/94 har åsidosatts i den överklagade domen och att den därför skall upphävas. |
| --- | --- |

Av ovanstående grunder följer att artikel 7.1 c i förordning nr 40/94 har åsidosatts i den överklagade domen och att den därför skall upphävas.

---

(1)  EGT C 19, s. 14.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/17 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/17

---

Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Østre Landsret av den 15 mars 2005 i målet mellan VW-Audi Forhandlerforening som representant för Vulkan Silkeborg A/S och Skandinavisk Motor CO. A/S

(mål C-125/05)

(2005/C 143/25)

Processpråk: danska

Østre Landsret begär genom beslut av den 15 mars 2005, vilket inkom till domstolens kansli den 17 mars 2005, att Europeiska gemenskapernas domstol skall meddela ett förhandsavgörande i målet mellan VW-Audi Forhandlerforening som representant för Vulkan Silkeborg A/S och Skandinavisk Motor CO. A/S beträffande följande frågor:

| 1. | Skall artikel 5.3 i kommissionens förordning (EG) nr 1475/95 (1) av den 28 juni 1995 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på vissa grupper försäljnings- och serviceavtal för motorfordon (nedan kallad gruppundantagsförordning nr 1475/95) tolkas så att en leverantörs uppsägning, med ett års uppsägningstid, av avtalen med en försäljare skall motiveras utöver leverantörens hänvisning till nämnda bestämmelse? |
| --- | --- |

1.

Skall artikel 5.3 i kommissionens förordning (EG) nr 1475/95 (1) av den 28 juni 1995 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på vissa grupper försäljnings- och serviceavtal för motorfordon (nedan kallad gruppundantagsförordning nr 1475/95) tolkas så att en leverantörs uppsägning, med ett års uppsägningstid, av avtalen med en försäljare skall motiveras utöver leverantörens hänvisning till nämnda bestämmelse?

| 2. | Om svaret på fråga 1 är jakande:
  Vilka krav kan det på grundval av gemenskapsrätten ställas på innehållet i en sådan motivering och när skall motiveringen ges? |
| --- | --- |

2.

Om svaret på fråga 1 är jakande:

Vilka krav kan det på grundval av gemenskapsrätten ställas på innehållet i en sådan motivering och när skall motiveringen ges?

| 3. | Vad är följden av att en korrekt motivering inte har getts eller att motiveringen inte har getts i tid? |
| --- | --- |

3.

Vad är följden av att en korrekt motivering inte har getts eller att motiveringen inte har getts i tid?

| 4. | Skall artikel 5.3 i gruppundantagsförordning nr 1475/95 tolkas så att det krävs att en uppsägning av avtalet med en försäljare som sker med ett års uppsägningstid skall göras mot bakgrund av en av leverantören redan utarbetad omorganisationsplan? |
| --- | --- |

4.

Skall artikel 5.3 i gruppundantagsförordning nr 1475/95 tolkas så att det krävs att en uppsägning av avtalet med en försäljare som sker med ett års uppsägningstid skall göras mot bakgrund av en av leverantören redan utarbetad omorganisationsplan?

| 5. | Om svaret på fråga 4 är jakande:
  Vilka krav kan det på grundval av gemenskapsrätten ställas på innehållet i och formen av en av leverantören utarbetad omorganisationsplan, och när skall omorganisationsplanen föreligga? |
| --- | --- |

5.

Om svaret på fråga 4 är jakande:

Vilka krav kan det på grundval av gemenskapsrätten ställas på innehållet i och formen av en av leverantören utarbetad omorganisationsplan, och när skall omorganisationsplanen föreligga?

| 6. | Om svaret på fråga 4 är jakande:
  Skall leverantören informera den uppsagda försäljaren om omorganisationsplanens innehåll, och när och i vilken form skall försäljaren informeras i ett visst fall? |
| --- | --- |

6.

Om svaret på fråga 4 är jakande:

Skall leverantören informera den uppsagda försäljaren om omorganisationsplanens innehåll, och när och i vilken form skall försäljaren informeras i ett visst fall?

| 7. | Om svaret på fråga 4 är jakande:
  Vad är följden av att en eventuell omorganisationsplan inte uppfyller de krav som kan ställas på formen av och innehållet i en omorganisationsplan? |
| --- | --- |

7.

Om svaret på fråga 4 är jakande:

Vad är följden av att en eventuell omorganisationsplan inte uppfyller de krav som kan ställas på formen av och innehållet i en omorganisationsplan?

| 8. | Av den danska versionen av artikel 5.3 i gruppundantagsförordning nr 1475/95 framgår att uppsägning av försäljaren med ett års uppsägningstid förutsätter att ”... det er nødvendigt at foretage...””...en gennemgribende reorganisering af hele forhandlernettet eller en del heraf...”. Ordet ”nødvendigt” återfinns i samtliga språkversioner av gruppundantagsförordning nr 1475/95, medan ordet ”gennemgribende” bara finns i den danska versionen.
  Mot denna bakgrund ställs följande fråga:
  Vilka krav kan det ställas på omorganisationens karaktär för att leverantören skall kunna säga upp försäljaren med ett års uppsägningstid i enlighet med artikel 5.3 i gruppundantagsförordning nr 1475/95? |
| --- | --- |

8.

Av den danska versionen av artikel 5.3 i gruppundantagsförordning nr 1475/95 framgår att uppsägning av försäljaren med ett års uppsägningstid förutsätter att ”... det er nødvendigt at foretage...””...en gennemgribende reorganisering af hele forhandlernettet eller en del heraf...”. Ordet ”nødvendigt” återfinns i samtliga språkversioner av gruppundantagsförordning nr 1475/95, medan ordet ”gennemgribende” bara finns i den danska versionen.

Mot denna bakgrund ställs följande fråga:

Vilka krav kan det ställas på omorganisationens karaktär för att leverantören skall kunna säga upp försäljaren med ett års uppsägningstid i enlighet med artikel 5.3 i gruppundantagsförordning nr 1475/95?

| 9. | Skall, vid bedömningen av huruvida förutsättningarna för att leverantören skall kunna säga upp avtalet med ett års uppsägningstid i enlighet med artikel 5.3 i gruppundantagsförordning nr 1475/95 är uppfyllda, hänsyn tas till vilka de ekonomiska konsekvenserna för leverantören skulle ha blivit om leverantören hade sagt upp försäljaren med två års uppsägningstid? |
| --- | --- |

9.

Skall, vid bedömningen av huruvida förutsättningarna för att leverantören skall kunna säga upp avtalet med ett års uppsägningstid i enlighet med artikel 5.3 i gruppundantagsförordning nr 1475/95 är uppfyllda, hänsyn tas till vilka de ekonomiska konsekvenserna för leverantören skulle ha blivit om leverantören hade sagt upp försäljaren med två års uppsägningstid?

| 10. | Vem har bevisbördan för att förutsättningarna för att leverantören kan säga upp avtalet med ett års uppsägningstid i enlighet med artikel 5.3 i gruppundantagsförordning nr 1475/95 är uppfyllda, och hur kan en sådan bevisbörda lyftas? |
| --- | --- |

10.

Vem har bevisbördan för att förutsättningarna för att leverantören kan säga upp avtalet med ett års uppsägningstid i enlighet med artikel 5.3 i gruppundantagsförordning nr 1475/95 är uppfyllda, och hur kan en sådan bevisbörda lyftas?

| 11. | Skall artikel 5.3 i gruppundantagsförordning nr 1475/95 tolkas så att förutsättningarna för att leverantören skall kunna säga upp avtalet med ett års uppsägningstid i enlighet med denna bestämmelse kan vara uppfyllda redan på den grunden att genomförandet av gruppundantagsförordning nr 1400/2002 i sig kan ha gjort det nödvändigt att göra en genomgripande omorganisation av leverantörens säljorganisation? |
| --- | --- |

11.

Skall artikel 5.3 i gruppundantagsförordning nr 1475/95 tolkas så att förutsättningarna för att leverantören skall kunna säga upp avtalet med ett års uppsägningstid i enlighet med denna bestämmelse kan vara uppfyllda redan på den grunden att genomförandet av gruppundantagsförordning nr 1400/2002 i sig kan ha gjort det nödvändigt att göra en genomgripande omorganisation av leverantörens säljorganisation?

---

(1)  EGT L 145, 29.6.1995, s. 25.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/18 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/18

---

Talan mot Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland väckt den 21 mars 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission

(mål C-127/05)

(2005/C 143/26)

Rättegångsspråk: engelska

Europeiska gemenskapernas kommission har den 21 mars 2005 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas domstol mot Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland. Sökanden företräds av M.-J. Jonczy och N. Yerrell, vid kommissionens rättstjänst.

Sökanden yrkar att domstolen skall

| 1) | fastställa att Förenade kungariket har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 5.1 och 5.4 i rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet (1), genom att inskränka arbetsgivarens skyldighet att svara för att arbetstagarens säkerhet och hälsa tryggas i alla avseenden som är förbundna med arbetet till en skyldighet att göra detta ”så långt som är skäligen möjligt”, |
| --- | --- |

1)

fastställa att Förenade kungariket har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 5.1 och 5.4 i rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet (1), genom att inskränka arbetsgivarens skyldighet att svara för att arbetstagarens säkerhet och hälsa tryggas i alla avseenden som är förbundna med arbetet till en skyldighet att göra detta ”så långt som är skäligen möjligt”,

| 2) | förplikta Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

förplikta Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Kommissionens bygger sin talan på section 2(1) i Health and Safety at Work Act 1974 i vilken det föreskrivs att arbetsgivaren är skyldig att svara för sina anställdas hälsa, säkerhet och sociala omsorg ”så långt som detta är skäligen möjligt”. Kommissionen anser att denna inskränkning av arbetsgivarens skyldighet inte är förenlig med artiklarna 5.1 och 5.4 i direktiv 89/391/EEG (direktivet).

Kommissionen gör gällande:

| i) | I artikel 5.1 åläggs arbetsgivaren en skyldighet att gentemot arbetstagaren i alla avseenden svara för dennes säkerhet och hälsa såvida inte de mycket speciella omständigheterna i artikel 5.4 kan åberopas. |
| --- | --- |

i)

I artikel 5.1 åläggs arbetsgivaren en skyldighet att gentemot arbetstagaren i alla avseenden svara för dennes säkerhet och hälsa såvida inte de mycket speciella omständigheterna i artikel 5.4 kan åberopas.

| ii) | Detta bekräftas bland annat av förarbetena till direktivet och av den tydliga motviljan från gemenskapens lagstiftare att införa en klausul likt ”så långt som skäligen möjligt”. |
| --- | --- |

ii)

Detta bekräftas bland annat av förarbetena till direktivet och av den tydliga motviljan från gemenskapens lagstiftare att införa en klausul likt ”så långt som skäligen möjligt”.

| iii) | Enligt lagen i Förenade Kungariket, som den tolkas av de nationella domstolarna, kan en arbetsgivare undgå ansvar om han kan bevisa att uppoffringen, mätt i pengar, tid eller ansträngning, i samband med att vidta ytterligare åtgärder, vida överstiger risken. |
| --- | --- |

iii)

Enligt lagen i Förenade Kungariket, som den tolkas av de nationella domstolarna, kan en arbetsgivare undgå ansvar om han kan bevisa att uppoffringen, mätt i pengar, tid eller ansträngning, i samband med att vidta ytterligare åtgärder, vida överstiger risken.

| iv) | De nationella domstolarna tillämpar uppenbarligen denna avvägning i alla mål och inte enbart i de sällsynta fall som omfattas av artikel 5.4 i direktivet. |
| --- | --- |

iv)

De nationella domstolarna tillämpar uppenbarligen denna avvägning i alla mål och inte enbart i de sällsynta fall som omfattas av artikel 5.4 i direktivet.

| v) | Bedömningen av vad som är ”skäligen möjligt” gör det vidare möjligt att, i strid med artikel 5.4 i direktivet, läst mot bakgrund av trettonde skälet i direktivet, beakta arbetsgivarens kostnad (i ekonomisk mening). |
| --- | --- |

v)

Bedömningen av vad som är ”skäligen möjligt” gör det vidare möjligt att, i strid med artikel 5.4 i direktivet, läst mot bakgrund av trettonde skälet i direktivet, beakta arbetsgivarens kostnad (i ekonomisk mening).

---

(1)  EGT L 183, s. 1; svensk specialutgåva, område 5, volym 4, s. 146.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/19 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/19

---

Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av College van Beroep voor het bedrijfsleven te 's-Gravenhage av den 17 mars 2005 i målet mellan N.V. Raverco och Minister van Landbouw

(mål C-129/05)

(2005/C 143/27)

Rättegångsspråk: nederländska

College van Beroep voor het bedrijfsleven, Nederländerna, begär genom beslut av den 17 mars 2005, som inkom till domstolens kansli den 21 mars 2005, att Europeiska gemenskapernas domstol skall meddela ett förhandsavgörande i målet mellan N.V. Raverco och Minister van Landbouw beträffande följande frågor:

| 1) | Skall artikel 17.2 a i direktiv 97/78/EG (1) tolkas så, att det som hindrar återsändning av en sändning som inte uppfyller importvillkoren är att sändningen i fråga inte uppfyller de gemenskapsrättsliga importvillkoren eller att den inte uppfyller de villkor som gäller på den bestämmelseort som avtalas med den lastansvarige och som inte tillhör något av de områden som nämns i bilaga I till direktiv 97/78/EG? |
| --- | --- |

1)

Skall artikel 17.2 a i direktiv 97/78/EG (1) tolkas så, att det som hindrar återsändning av en sändning som inte uppfyller importvillkoren är att sändningen i fråga inte uppfyller de gemenskapsrättsliga importvillkoren eller att den inte uppfyller de villkor som gäller på den bestämmelseort som avtalas med den lastansvarige och som inte tillhör något av de områden som nämns i bilaga I till direktiv 97/78/EG?

| 2) | Skall artikel 17.2 a i direktiv 97/78/EG, jämförd med artikel 22.2 i direktiv 97/78/EG och med artikel 5 i förordning nr 2377/90 (2), tolkas så, att en sändning med animaliska produkter nödvändigtvis måste förstöras i samtliga fall där det vid en av de kontroller som föreskrivs i direktiv 97/78/EG har visat sig att denna kan utgöra en fara för människors eller djurs hälsa? |
| --- | --- |

2)

Skall artikel 17.2 a i direktiv 97/78/EG, jämförd med artikel 22.2 i direktiv 97/78/EG och med artikel 5 i förordning nr 2377/90 (2), tolkas så, att en sändning med animaliska produkter nödvändigtvis måste förstöras i samtliga fall där det vid en av de kontroller som föreskrivs i direktiv 97/78/EG har visat sig att denna kan utgöra en fara för människors eller djurs hälsa?

| 3) | Skall artikel 22 i direktiv 97/78/EG, jämförd med artikel 5 i förordning nr 2377/90, tolkas så, att bara den omständigheten att det i en sändning har påträffats en rest av ett sådant ämne som nämns i bilaga 5 till förordning nr 2377/90, innebär att sändningen i fråga kan utgöra en sådan fara för människors eller djurs hälsa att det är uteslutet att återsända den? |
| --- | --- |

3)

Skall artikel 22 i direktiv 97/78/EG, jämförd med artikel 5 i förordning nr 2377/90, tolkas så, att bara den omständigheten att det i en sändning har påträffats en rest av ett sådant ämne som nämns i bilaga 5 till förordning nr 2377/90, innebär att sändningen i fråga kan utgöra en sådan fara för människors eller djurs hälsa att det är uteslutet att återsända den?

| 4) | För det fall den andra frågan skall besvaras nekande, skall artikel 17.2 a i direktiv 97/78/EG då tolkas så, att syftet också är att skydda de intressen som det tredje land har till vilket sändningen efter återsändning skall importeras, även om dessa intressen inte samtidigt nödvändigtvis medför att något av EU-medlemsstaternas intressen skyddas? |
| --- | --- |

4)

För det fall den andra frågan skall besvaras nekande, skall artikel 17.2 a i direktiv 97/78/EG då tolkas så, att syftet också är att skydda de intressen som det tredje land har till vilket sändningen efter återsändning skall importeras, även om dessa intressen inte samtidigt nödvändigtvis medför att något av EU-medlemsstaternas intressen skyddas?

---

(1)  Rådets direktiv 97/78/EG av den 18 december 1997 om principerna för organisering av veterinärkontroller av produkter från tredje land som förs in i gemenskapen (EGT L 24, 1998, s. 9).

(2)  Rådets förordning nr 2377/90 av den 26 juni 1990 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung (EGT L 224, s. 1; svensk specialutgåva, område 3, volym 33, s. 117).

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/20 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/20

---

Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av College van Beroep voor het bedrijfsleven te 's-Gravenhage av den 17 mars 2005 i målet mellan Coxon & Chatterton limited och Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

(mål C-130/05)

(2005/C 143/28)

Rättegångsspråk: nederländska

College van Beroep voor het bedrijfsleven te 's-Gravenhage, Nederländerna, begär genom beslut av den 17 mars 2005, som inkom till domstolens kansli den 21 mars 2005, att Europeiska gemenskapernas domstol skall meddela ett förhandsavgörande i målet mellan Coxon & Chatterton limited och Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit beträffande följande frågor:

| 1) | Skall artikel 17.2 a i direktiv 97/78/EG (1) tolkas så, att det som hindrar återsändning av en sändning som inte uppfyller importvillkoren är att sändningen i fråga inte uppfyller de gemenskapsrättsliga importvillkoren eller att den inte uppfyller de villkor som gäller på den bestämmelseort som avtalas med den lastansvarige och som inte tillhör något av de områden som nämns i bilaga I till direktiv 97/78/EG? |
| --- | --- |

1)

Skall artikel 17.2 a i direktiv 97/78/EG (1) tolkas så, att det som hindrar återsändning av en sändning som inte uppfyller importvillkoren är att sändningen i fråga inte uppfyller de gemenskapsrättsliga importvillkoren eller att den inte uppfyller de villkor som gäller på den bestämmelseort som avtalas med den lastansvarige och som inte tillhör något av de områden som nämns i bilaga I till direktiv 97/78/EG?

| 2) | Skall artikel 17.2 a i direktiv 97/78/EG, jämförd med artikel 22.2 i direktiv 97/78/EG och med artikel 5 i förordning nr 2377/90 (2), tolkas så, att en sändning med animaliska produkter nödvändigtvis måste förstöras i samtliga fall där det vid en av de kontroller som föreskrivs i direktiv 97/78/EG har visat sig att denna kan utgöra en fara för människors eller djurs hälsa? |
| --- | --- |

2)

Skall artikel 17.2 a i direktiv 97/78/EG, jämförd med artikel 22.2 i direktiv 97/78/EG och med artikel 5 i förordning nr 2377/90 (2), tolkas så, att en sändning med animaliska produkter nödvändigtvis måste förstöras i samtliga fall där det vid en av de kontroller som föreskrivs i direktiv 97/78/EG har visat sig att denna kan utgöra en fara för människors eller djurs hälsa?

| 3) | Skall artikel 22 i direktiv 97/78/EG, jämförd med artikel 5 i förordning nr 2377/90, tolkas så, att bara den omständigheten att det i en sändning har påträffats en rest av ett sådant ämne som nämns i bilaga 5 till förordning nr 2377/90, innebär att sändningen i fråga kan utgöra en sådan fara för människors eller djurs hälsa att det är uteslutet att återsända den? |
| --- | --- |

3)

Skall artikel 22 i direktiv 97/78/EG, jämförd med artikel 5 i förordning nr 2377/90, tolkas så, att bara den omständigheten att det i en sändning har påträffats en rest av ett sådant ämne som nämns i bilaga 5 till förordning nr 2377/90, innebär att sändningen i fråga kan utgöra en sådan fara för människors eller djurs hälsa att det är uteslutet att återsända den?

| 4) | För det fall den andra frågan skall besvaras nekande, skall artikel 17.2 a i direktiv 97/78/EG då tolkas så, att syftet också är att skydda de intressen som det tredje land har till vilket sändningen efter återsändning skall importeras, även om dessa intressen inte samtidigt nödvändigtvis medför att något av EU-medlemsstaternas intressen skyddas? |
| --- | --- |

4)

För det fall den andra frågan skall besvaras nekande, skall artikel 17.2 a i direktiv 97/78/EG då tolkas så, att syftet också är att skydda de intressen som det tredje land har till vilket sändningen efter återsändning skall importeras, även om dessa intressen inte samtidigt nödvändigtvis medför att något av EU-medlemsstaternas intressen skyddas?

---

(1)  Rådets direktiv 97/78/EG av den 18 december 1997 om principerna för organisering av veterinärkontroller av produkter från tredje land som förs in i gemenskapen (EGT L 24, 1998, s. 9).

(2)  Rådets förordning nr 2377/90 av den 26 juni 1990 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung (EGT L 224, s. 19; svensk specialutgåva, område 3, volym 33, s. 117).

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/20 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/20

---

Talan mot Republiken Österrike väckt den 21 mars 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission

(mål C-133/05)

(2005/C 143/29)

Rättegångsspråk: tyska

Europeiska gemenskapernas kommission har den 21 mars 2005 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas domstol mot Republiken Österrike. Sökanden företräds av D. Martin, med delgivningsadress i Luxemburg.

Sökanden yrkar att domstolen skall

| 1) | fastställa att Republiken Österrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 18 i rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet (1) genom att inte före den 2 december 2003 anta alla de lagar och andra författningar som krävs för att på det federala planet följa bestämmelserna rörande diskriminering av funktionshindrade i detta direktiv och för att på det delstatliga planet, med undantag av delstaterna Wien och Niederösterreich följa samtliga bestämmelser i direktivet, eller i vart fall genom att inte upplyst kommissionen därom, |
| --- | --- |

1)

fastställa att Republiken Österrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 18 i rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet (1) genom att inte före den 2 december 2003 anta alla de lagar och andra författningar som krävs för att på det federala planet följa bestämmelserna rörande diskriminering av funktionshindrade i detta direktiv och för att på det delstatliga planet, med undantag av delstaterna Wien och Niederösterreich följa samtliga bestämmelser i direktivet, eller i vart fall genom att inte upplyst kommissionen därom,

| 2) | förplikta Republiken Österrike att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

förplikta Republiken Österrike att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Republiken Österrike har, på det federala planet vad gäller bestämmelserna om diskriminering av funktionshindrade och i övrigt på det delstatliga planet med undantag för delstaterna Wien och Niederösterreich, vad gäller direktivet i dess helhet, inte vidtagit tillräckliga åtgärder för att införliva direktivet eller i vart fall inte upplyst kommissionen härom.

---

(1)  EGT L 303, s. 16.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/21 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/21

---

Talan mot Republiken Italien väckt den 22 mars 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission

(mål C-134/05)

(2005/C 143/30)

Rättegångsspråk: italienska

Europeiska gemenskapernas kommission har den 22 mars 2005 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas domstol mot Republiken Italien. Sökanden företräds av E. Traversa, tjänsteman vid kommissionens rättstjänst.

Sökanden yrkar att domstolen skall fastställa att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 43 och 49 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

| 1. | genom att kräva att tillstånd har utfärdats av den lokala polismyndigheten (Questore) för att bedriva verksamhet som avser utomrättslig indrivning av fordringar, |
| --- | --- |

1.

genom att kräva att tillstånd har utfärdats av den lokala polismyndigheten (Questore) för att bedriva verksamhet som avser utomrättslig indrivning av fordringar,

| 2. | genom att begränsa tillståndets giltighet till den provins där tillståndet har utfärdats, |
| --- | --- |

2.

genom att begränsa tillståndets giltighet till den provins där tillståndet har utfärdats,

| 3. | genom att kräva att verksamhet som avser utomrättslig indrivning av fordringar skall bedrivas i lokaler som särskilt anges i tillståndet, |
| --- | --- |

3.

genom att kräva att verksamhet som avser utomrättslig indrivning av fordringar skall bedrivas i lokaler som särskilt anges i tillståndet,

| 4. | genom att kräva att det skall utfärdas en fullmakt till en behörig ställföreträdare när verksamhet bedrivs i en provins där näringsidkaren inte har tillstånd, |
| --- | --- |

4.

genom att kräva att det skall utfärdas en fullmakt till en behörig ställföreträdare när verksamhet bedrivs i en provins där näringsidkaren inte har tillstånd,

| 5. | genom att ålägga näringsidkarna att synligt placera en sammanställning över alla transaktioner som kan komma att utföras för kundernas räkning, |
| --- | --- |

5.

genom att ålägga näringsidkarna att synligt placera en sammanställning över alla transaktioner som kan komma att utföras för kundernas räkning,

| 6. | genom att föreskriva att den lokala polismyndigheten (Questore) har befogenhet att uppställa ytterligare villkor för tillståndet, |
| --- | --- |

6.

genom att föreskriva att den lokala polismyndigheten (Questore) har befogenhet att uppställa ytterligare villkor för tillståndet,

| 7. | genom att begränsa näringsidkarnas frihet att fastställa priser, |
| --- | --- |

7.

genom att begränsa näringsidkarnas frihet att fastställa priser,

| 8. | genom att slå fast att verksamhet som avser indrivning av fordringar är oförenlig med bank- och kreditverksamhet som regleras av lagstiftningsdekret nr 385/93, och |
| --- | --- |

8.

genom att slå fast att verksamhet som avser indrivning av fordringar är oförenlig med bank- och kreditverksamhet som regleras av lagstiftningsdekret nr 385/93, och

förplikta Republiken Italien att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

| 1. | Kravet att polismyndigheten skall utfärda tillstånd är oförenligt med artikel 49 EG, eftersom det utan åtskillnad gäller alla tjänsteleverantörer som är etablerade i en annan medlemsstat, utan att någon hänsyn tas till om tjänsteleverantörerna har fullgjort de skyldigheter som föreskrivs i lagstiftningen i deras ursprungsland för att skydda samma allmänintresse. |
| --- | --- |

1.

Kravet att polismyndigheten skall utfärda tillstånd är oförenligt med artikel 49 EG, eftersom det utan åtskillnad gäller alla tjänsteleverantörer som är etablerade i en annan medlemsstat, utan att någon hänsyn tas till om tjänsteleverantörerna har fullgjort de skyldigheter som föreskrivs i lagstiftningen i deras ursprungsland för att skydda samma allmänintresse.

| 2. | Italien är för närvarande indelat i 103 provinser. Det medför att en näringsidkare i gemenskapen som vill etablera sig i Italien och utvidga sin verksamhet till en betydande del av Italien måste inge lika många tillståndsansökningar som antalet provinser det område näringsidkaren vill täcka är indelat i, och upp till 103 ansökningar om han vill etablera sig och bedriva verksamhet i hela Italien. |
| --- | --- |

2.

Italien är för närvarande indelat i 103 provinser. Det medför att en näringsidkare i gemenskapen som vill etablera sig i Italien och utvidga sin verksamhet till en betydande del av Italien måste inge lika många tillståndsansökningar som antalet provinser det område näringsidkaren vill täcka är indelat i, och upp till 103 ansökningar om han vill etablera sig och bedriva verksamhet i hela Italien.

| 3. | Ett bolag som vill etablera sig i Italien och bedriva verksamhet i ett område av en viss omfattning måste inte bara erhålla flera tillstånd, utan måste även skaffa sig lika många lokaler som antalet tillstånd som erhållits och antalet provinser som täcks. En sådan skyldighet är oproportionerlig med hänsyn till de kostnader som det medför för näringsidkarna, förutom att det inte är nödvändigt för att bedriva verksamheten. Att föreskriva en skyldighet att ha tillgång till lokaler är vidare likvärdigt med att kräva att en person som bedriver verksamhet enligt reglerna om gränsöverskridande tjänster skall etablera sig i landet. |
| --- | --- |

3.

Ett bolag som vill etablera sig i Italien och bedriva verksamhet i ett område av en viss omfattning måste inte bara erhålla flera tillstånd, utan måste även skaffa sig lika många lokaler som antalet tillstånd som erhållits och antalet provinser som täcks. En sådan skyldighet är oproportionerlig med hänsyn till de kostnader som det medför för näringsidkarna, förutom att det inte är nödvändigt för att bedriva verksamheten. Att föreskriva en skyldighet att ha tillgång till lokaler är vidare likvärdigt med att kräva att en person som bedriver verksamhet enligt reglerna om gränsöverskridande tjänster skall etablera sig i landet.

| 4. | En näringsidkare som lagligt bedriver verksamhet måste kunna bedriva verksamheten i hela Italien utan att behöva ingå ett fullmaktsavtal med en mellanman för det fall näringsidkaren vill bedriva verksamhet utanför den provins som det beviljade tillståndet avser. En sådan mellanman, som arbetar inom samma bransch, är nämligen en potentiell konkurrent till fullmaktsgivaren, och att anlita en mellanman medför dessutom tidsåtgång och ytterligare kostnader för fullmaktsgivaren. |
| --- | --- |

4.

En näringsidkare som lagligt bedriver verksamhet måste kunna bedriva verksamheten i hela Italien utan att behöva ingå ett fullmaktsavtal med en mellanman för det fall näringsidkaren vill bedriva verksamhet utanför den provins som det beviljade tillståndet avser. En sådan mellanman, som arbetar inom samma bransch, är nämligen en potentiell konkurrent till fullmaktsgivaren, och att anlita en mellanman medför dessutom tidsåtgång och ytterligare kostnader för fullmaktsgivaren.

| 5. | Skyldigheten att i lokalen synligt placera en sammanställning över transaktionerna förutsätter med nödvändighet att näringsidkaren har tillgång till lokaler för att bedriva den aktuella verksamheten. Att föreskriva en skyldighet att ha tillgång till lokaler är, enligt domstolens fasta rättspraxis, likvärdigt med att kräva att en person som bedriver verksamhet enligt reglerna om gränsöverskridande tjänster skall etablera sig i landet. |
| --- | --- |

5.

Skyldigheten att i lokalen synligt placera en sammanställning över transaktionerna förutsätter med nödvändighet att näringsidkaren har tillgång till lokaler för att bedriva den aktuella verksamheten. Att föreskriva en skyldighet att ha tillgång till lokaler är, enligt domstolens fasta rättspraxis, likvärdigt med att kräva att en person som bedriver verksamhet enligt reglerna om gränsöverskridande tjänster skall etablera sig i landet.

| 6. | Den möjlighet som varje provinsiell polismyndighet (Questore) har getts att vid beviljande av tillstånd för verksamhet som avser indrivning av fordringar uppställa ”ytterligare villkor”, utan någon närmare precisering, uppfyller inte de krav på insyn och objektivitet som uppställs i domstolens rättspraxis, även om Questores befogenhet begränsas av lag och av det syfte som eftersträvas genom lagen. |
| --- | --- |

6.

Den möjlighet som varje provinsiell polismyndighet (Questore) har getts att vid beviljande av tillstånd för verksamhet som avser indrivning av fordringar uppställa ”ytterligare villkor”, utan någon närmare precisering, uppfyller inte de krav på insyn och objektivitet som uppställs i domstolens rättspraxis, även om Questores befogenhet begränsas av lag och av det syfte som eftersträvas genom lagen.

| 7. | Begränsningarna av rätten att fritt fastställa priser utgör ett hinder för etableringsfriheten och för friheten att tillhandahålla tjänster. En ny näringsidkare som försöker att ta sig in på en viss marknad måste nämligen hävda sig i förhållande till konkurrenterna och priset på tjänsterna utgör en mycket viktig faktor för att skaffa sig kunder. |
| --- | --- |

7.

Begränsningarna av rätten att fritt fastställa priser utgör ett hinder för etableringsfriheten och för friheten att tillhandahålla tjänster. En ny näringsidkare som försöker att ta sig in på en viss marknad måste nämligen hävda sig i förhållande till konkurrenterna och priset på tjänsterna utgör en mycket viktig faktor för att skaffa sig kunder.

| 8. | I italiensk lagstiftning föreskrivs att denna verksamhet är oförenlig med bank- och kreditverksamhet, vilket medför ett förbud för näringsidkare inom bank- och kreditbranschen i andra medlemsstater att bedriva verksamhet i Italien som avser indrivning av fordringar, antingen med stöd av etableringsfriheten eller friheten att tillhandahålla tjänster, vilka båda garanteras genom fördraget. |
| --- | --- |

8.

I italiensk lagstiftning föreskrivs att denna verksamhet är oförenlig med bank- och kreditverksamhet, vilket medför ett förbud för näringsidkare inom bank- och kreditbranschen i andra medlemsstater att bedriva verksamhet i Italien som avser indrivning av fordringar, antingen med stöd av etableringsfriheten eller friheten att tillhandahålla tjänster, vilka båda garanteras genom fördraget.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/22 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/22

---

Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av College van Beroep voor het bedrijfsleven av den 22 mars 2005 i målet mellan Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie och Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit, där den andra parten i målet är LTO Nederland

(mål C-138/05)

(2005/C 143/31)

rättegångsspråk: nederländska

College van Beroep voor het bedrijfsleven begär genom beslut av den 22 mars 2005, vilket inkom till domstolens kansli den 25 mars 2005, att Europeiska gemenskapernas domstol skall meddela ett förhandsavgörande i målet mellan Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie och Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit, där den andra parten i målet är LTO Nederland, beträffande följande frågor:

| 1. | Lämpar sig artikel 8 i växtskyddsmedelsdirektivet (1) för att tillämpas av den nationella domstolen efter det att den frist som avses i artikel 23 i direktivet har löpt ut? |
| --- | --- |

1.

Lämpar sig artikel 8 i växtskyddsmedelsdirektivet (1) för att tillämpas av den nationella domstolen efter det att den frist som avses i artikel 23 i direktivet har löpt ut?

| 2. | Skall artikel 16 i biociddirektivet (2) tolkas så att bestämmelsen har samma innebörd som artikel 8.2 i växtskyddsmedelsdirektivet? |
| --- | --- |

2.

Skall artikel 16 i biociddirektivet (2) tolkas så att bestämmelsen har samma innebörd som artikel 8.2 i växtskyddsmedelsdirektivet?

| 3. | Skall artikel 8.2 i växtskyddsmedelsdirektivet tolkas som en skyldighet att inget göra (stand-still) i den meningen att en medlemsstat endast har behörighet att ändra en befintlig ordning eller befintlig praxis om det innebär en bedömning i samband med godkännande av växtskyddsmedlen som är förenlig med detta direktiv? |
| --- | --- |

3.

Skall artikel 8.2 i växtskyddsmedelsdirektivet tolkas som en skyldighet att inget göra (stand-still) i den meningen att en medlemsstat endast har behörighet att ändra en befintlig ordning eller befintlig praxis om det innebär en bedömning i samband med godkännande av växtskyddsmedlen som är förenlig med detta direktiv?

| 4. | Om fråga 3 besvaras nekande:
  Innebär artikel 8.2 i växtskyddsmedelsdirektivet att möjligheterna att införa ändringar i de nationella bestämmelserna om utsläppande av biocidprodukter på marknaden begränsas, och vilka är i sådant fall dessa begränsningar? |
| --- | --- |

4.

Om fråga 3 besvaras nekande:

Innebär artikel 8.2 i växtskyddsmedelsdirektivet att möjligheterna att införa ändringar i de nationella bestämmelserna om utsläppande av biocidprodukter på marknaden begränsas, och vilka är i sådant fall dessa begränsningar?

| 5. | Om fråga 4 besvaras nekande:
  Vilka kriterier skall då tillämpas för att bedöma om det är fråga om åtgärder som allvarligt äventyrar det åsyftade resultat som föreskrivs i växtskyddsmedelsdirektivet? |
| --- | --- |

5.

Om fråga 4 besvaras nekande:

Vilka kriterier skall då tillämpas för att bedöma om det är fråga om åtgärder som allvarligt äventyrar det åsyftade resultat som föreskrivs i växtskyddsmedelsdirektivet?

| 6. | Om fråga 2 besvaras nekande:






  a) | Skall artikel 8.2 i växtskyddsmedelsdirektivet tolkas så att om en medlemsstat godkänner att växtskyddsmedel som innehåller verksamma ämnen som inte är upptagna i bilaga I till direktivet och som fanns på marknaden två år efter anmälan av detta direktiv släpps ut på marknaden inom sitt territorium skall medlemsstaten härvidlag beakta vad som föreskrivs i artikel 4 i växtskyddsmedelsdirektivet? |
| --- | --- | --- |

6.

Om fråga 2 besvaras nekande:

a)

Skall artikel 8.2 i växtskyddsmedelsdirektivet tolkas så att om en medlemsstat godkänner att växtskyddsmedel som innehåller verksamma ämnen som inte är upptagna i bilaga I till direktivet och som fanns på marknaden två år efter anmälan av detta direktiv släpps ut på marknaden inom sitt territorium skall medlemsstaten härvidlag beakta vad som föreskrivs i artikel 4 i växtskyddsmedelsdirektivet?

| b) | Skall artikel 8.2 i växtskyddsmedelsdirektivet vidare tolkas så att om en medlemsstat godkänner att växtskyddsmedel som innehåller verksamma ämnen som inte är upptagna i bilaga I till direktivet och som fanns på marknaden två år efter anmälan av detta direktiv släpps ut på marknaden inom sitt territorium skall medlemsstaten härvidlag beakta vad som föreskrivs i artikel 8.3 i växtskyddsmedelsdirektivet? |
| --- | --- |

b)

Skall artikel 8.2 i växtskyddsmedelsdirektivet vidare tolkas så att om en medlemsstat godkänner att växtskyddsmedel som innehåller verksamma ämnen som inte är upptagna i bilaga I till direktivet och som fanns på marknaden två år efter anmälan av detta direktiv släpps ut på marknaden inom sitt territorium skall medlemsstaten härvidlag beakta vad som föreskrivs i artikel 8.3 i växtskyddsmedelsdirektivet?

| 7. | Skall artikel 8.3 i växtskyddsmedelsdirektivet således tolkas så att en omprövning enligt artikel 8.3 i växtskyddsmedelsdirektivet även skall anses omfatta en prövning av en ny ansökan om användning av ett växtskyddsmedel som redan finns på markanden, varvid det inom ramen för en sådan tidsbegränsad åtgärd som avses i artikel 16aa Bmw skall beaktas om det föreligger oacceptabla risker för användare/arbetstagare, folkhälsan och miljön? |
| --- | --- |

7.

Skall artikel 8.3 i växtskyddsmedelsdirektivet således tolkas så att en omprövning enligt artikel 8.3 i växtskyddsmedelsdirektivet även skall anses omfatta en prövning av en ny ansökan om användning av ett växtskyddsmedel som redan finns på markanden, varvid det inom ramen för en sådan tidsbegränsad åtgärd som avses i artikel 16aa Bmw skall beaktas om det föreligger oacceptabla risker för användare/arbetstagare, folkhälsan och miljön?

| 8. | Skall artikel 8.3 i växtskyddsmedelsdirektivet tolkas så att artikeln endast innehåller bestämmelser som avser tillhandahållande av uppgifter före en omprövning eller skall bestämmelsen förstås så att de krav som nämns i artikeln även har betydelse för hur en omprövning organiseras och genomförs? |
| --- | --- |

8.

Skall artikel 8.3 i växtskyddsmedelsdirektivet tolkas så att artikeln endast innehåller bestämmelser som avser tillhandahållande av uppgifter före en omprövning eller skall bestämmelsen förstås så att de krav som nämns i artikeln även har betydelse för hur en omprövning organiseras och genomförs?

---

(1)  Rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (EGT L 230, 1991, s. 1; svensk specialutgåva, område 13, volym 20, s. 236).

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG av den 16 februari 1998 om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (EGT L 123, 1998, s. 1).

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/23 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/23

---

Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Unabhängiger Finanzsenat, Zoll-Senat 3 (K), av den 18 mars 2005 i målet mellan Amalia Valesko och Zollamt Klagenfurt

(mål C-140/05)

(2005/C 143/32)

Rättegångsspråk: tyska

Unabhängiger Finanzsenat, Zoll-Senat 3 (K), begär genom beslut av den 18 mars 2005, som inkom till Europeiska gemenskapernas domstols kansli den 25 mars 2005, att domstolen skall meddela ett förhandsavgörande i målet mellan Amalia Valesko och Zollamt Klagenfurt beträffande följande frågor:

| 1) | Enligt bestämmelserna i akten om villkoren för Republiken Sloveniens anslutning till Europeiska Unionen (Bilaga XIII: Förteckning enligt artikel 24 i anslutningsakten: Slovenien – 6. Beskattning, punkt 2) (EUT L 236, 23.9.2003, s. 910) får medlemsstaterna, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 8 i rådets direktiv 92/12/EEG om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor, efter att ha meddelat kommissionen och så länge det ovannämnda undantaget gäller, ”behålla” samma kvantitativa restriktioner som gäller för import från tredje länder för cigaretter som förs in på deras territorier från Slovenien utan ytterligare punktskatteuttag. Skall begreppet behålla i dessa bestämmelser tolkas på så sätt att det inte utgör hinder för kvantitativa restriktioner som gällde i en medlemsstat för import från bland annat Republiken Slovenien som tredje land fram till denna stats anslutning till Europeiska unionen? |
| --- | --- |

1)

Enligt bestämmelserna i akten om villkoren för Republiken Sloveniens anslutning till Europeiska Unionen (Bilaga XIII: Förteckning enligt artikel 24 i anslutningsakten: Slovenien – 6. Beskattning, punkt 2) (EUT L 236, 23.9.2003, s. 910) får medlemsstaterna, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 8 i rådets direktiv 92/12/EEG om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor, efter att ha meddelat kommissionen och så länge det ovannämnda undantaget gäller, ”behålla” samma kvantitativa restriktioner som gäller för import från tredje länder för cigaretter som förs in på deras territorier från Slovenien utan ytterligare punktskatteuttag. Skall begreppet behålla i dessa bestämmelser tolkas på så sätt att det inte utgör hinder för kvantitativa restriktioner som gällde i en medlemsstat för import från bland annat Republiken Slovenien som tredje land fram till denna stats anslutning till Europeiska unionen?

| 2) | För det fall EG-domstolen skulle anse att de nämnda bestämmelserna skall tolkas så, att de utgör hinder för kvantitativa restriktioner som gällde i en medlemsstat för import från bland annat Republiken Slovenien som tredje land fram till denna stats anslutning, önskas svar på följande fråga:
  Skall artiklarna 23, 25 och 26 i EG-fördraget tolkas så, att bestämmelser i en medlemsstat, som innebär att punktskattebefrielse för tobaksvaror som medförs i det personliga bagaget av resande som är bosatta inom den medlemsstatens skatteterritorium och som reser in i detta territorium direkt via en landgräns eller en inre vattengräns medges för högst 25 cigaretter vid inresa från vissa andra medlemsstater, är förenliga med principen om fri rörlighet för varor, om en sådan kvantitativ restriktion endast finns beträffande en tullfri zon i ett enda tredje land (Schweiz), och det samtidigt är tillåtet att från alla andra tredje länder föra in 200 cigaretter punktskattefritt i nämnda medlemsstat? |
| --- | --- |

2)

För det fall EG-domstolen skulle anse att de nämnda bestämmelserna skall tolkas så, att de utgör hinder för kvantitativa restriktioner som gällde i en medlemsstat för import från bland annat Republiken Slovenien som tredje land fram till denna stats anslutning, önskas svar på följande fråga:

Skall artiklarna 23, 25 och 26 i EG-fördraget tolkas så, att bestämmelser i en medlemsstat, som innebär att punktskattebefrielse för tobaksvaror som medförs i det personliga bagaget av resande som är bosatta inom den medlemsstatens skatteterritorium och som reser in i detta territorium direkt via en landgräns eller en inre vattengräns medges för högst 25 cigaretter vid inresa från vissa andra medlemsstater, är förenliga med principen om fri rörlighet för varor, om en sådan kvantitativ restriktion endast finns beträffande en tullfri zon i ett enda tredje land (Schweiz), och det samtidigt är tillåtet att från alla andra tredje länder föra in 200 cigaretter punktskattefritt i nämnda medlemsstat?

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/23 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/23

---

Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Luleå tingsrätt av den 21 mars 2005 i målet Åklagaren mot Percy Mickelsson och Joakim Roos

(mål C-142/05)

(2005/C 143/33)

Rättegångsspråk: svenska

Luleå tingsrätt har, genom beslut av den 21 mars 2005, som inkommit till domstolens kansli den 24 mars 2005, vänt sig till Europeiska gemenskapernas domstol med begäran om förhandsavgörande i målet Åklagaren mot Percy Mickelsson och Joakim Roos beträffande följande frågor:

| 1. | a) | Utgör artikel 28-30 i EG-fördraget hinder för nationella bestämmelser som innebär förbud mot användning av vattenskoter på annan plats än allmän farled eller vattenområde för vilket lokal myndighet meddelat tillåtande föreskrift, så som i den svenska vattenskoterförordningen? |
| --- | --- | --- |

1.

a)

Utgör artikel 28-30 i EG-fördraget hinder för nationella bestämmelser som innebär förbud mot användning av vattenskoter på annan plats än allmän farled eller vattenområde för vilket lokal myndighet meddelat tillåtande föreskrift, så som i den svenska vattenskoterförordningen?

| b) | Utgör i annat fall artikel 28-30 EG-fördraget hinder för en medlemsstat att tillämpa bestämmelser av detta slag på ett sådant sätt att användning av vattenskoter förbjuds även i vattenområden som ännu inte varit föremål för utredning av lokal myndighet om huruvida tillåtande föreskrift för området skall meddelas eller inte? |
| --- | --- |

b)

Utgör i annat fall artikel 28-30 EG-fördraget hinder för en medlemsstat att tillämpa bestämmelser av detta slag på ett sådant sätt att användning av vattenskoter förbjuds även i vattenområden som ännu inte varit föremål för utredning av lokal myndighet om huruvida tillåtande föreskrift för området skall meddelas eller inte?

| 2. | Utgör Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/44/EG (1) om ändring av direktiv 94/25/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar i fråga om fritidsbåtar, hinder för sådana nationella bestämmelser om förbud mot användning av vattenskoter som angetts ovan? |
| --- | --- |

2.

Utgör Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/44/EG (1) om ändring av direktiv 94/25/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar i fråga om fritidsbåtar, hinder för sådana nationella bestämmelser om förbud mot användning av vattenskoter som angetts ovan?

---

(1)  av den 16 juni 2003, EUT L 214, 26.08.2003, s. 18

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/24 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/24

---

Talan mot Konungariket Belgien väckt den 29 mars 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission

(mål C-143/05)

(2005/C 143/34)

Rättegångsspråk: nederländska

Europeiska gemenskapernas kommission har den 29 mars 2005 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas domstol mot Konungariket Belgien. Sökanden företräds av Knut Simonsson och Wouter Wils, båda i egenskap av ombud.

Sökanden yrkar att domstolen skall

| 1) | fastställa att Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/84/EG av den 5 november 2002 om ändring av direktiven om sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (1), genom att underlåta att anta de lagar och andra förordningar som krävs för att följa det direktivet, eller i varje fall genom att underlåta att informera kommissionen om dessa åtgärder, |
| --- | --- |

1)

fastställa att Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/84/EG av den 5 november 2002 om ändring av direktiven om sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (1), genom att underlåta att anta de lagar och andra förordningar som krävs för att följa det direktivet, eller i varje fall genom att underlåta att informera kommissionen om dessa åtgärder,

| 2) | förplikta Konungariket Belgien att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

förplikta Konungariket Belgien att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Fristen för införlivande av direktivet med nationell rätt löpte ut den 23 november 2003.

---

(1)  EUT L 324, s. 53.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/24 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/24

---

Talan mot Konungariket Belgien väckt den 30 mars 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission

(mål C-144/05)

(2005/C 143/35)

Rättegångsspråk: nederländska

Europeiska gemenskapernas kommission har den 30 mars 2005 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas domstol mot Konungariket Belgien. Sökanden företräds av Knut Simonsson och Wouter Wils, båda i egenskap av ombud.

Sökanden yrkar att domstolen skall

| 1) | fastställa att Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/59/EG (1) av den 27 juni 2002 om inrättande av ett övervaknings- och informationssystem för sjötrafik i gemenskapen och om upphävande av rådets direktiv 93/75/EEG, genom att underlåta att anta de lagar och andra förordningar som krävs för att genomföra det direktivet, eller i varje fall genom att underlåta att informera kommissionen om dessa åtgärder, |
| --- | --- |

1)

fastställa att Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/59/EG (1) av den 27 juni 2002 om inrättande av ett övervaknings- och informationssystem för sjötrafik i gemenskapen och om upphävande av rådets direktiv 93/75/EEG, genom att underlåta att anta de lagar och andra förordningar som krävs för att genomföra det direktivet, eller i varje fall genom att underlåta att informera kommissionen om dessa åtgärder,

| 2) | förplikta Konungariket Belgien att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

förplikta Konungariket Belgien att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Fristen för införlivande av direktivet med nationell rätt löpte ut den 5 februari 2004.

---

(1)  EUT L 208, 5.8.2002, s. 10.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/25 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/25

---

Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Bundesfinanzhof av den 10 februari 2005 i målet Albert Collée, efterträdare till Collée KG mot Finanzamt Limburg, f.d. Lahn

(mål C-146/05)

(2005/C 143/36)

Rättegångsspråk: tyska

Bundesfinanzhof begär genom beslut av den 10 februari 2005, vilket inkom till domstolens kansli den 1 apil 2005, att Europeiska gemenskapernas domstol skall meddela ett förhandsavgörande i målet mellan Albert Collée, efterträdare till Collée KG, mot Finanzamt Limburg, f.d. Lahn, beträffande följande frågor:

| 1) | Kan skattemyndigheten vägra undantag från mervärdesskatteplikt för en gemenskapsintern leverans som tveklöst har ägt rum endast med den motiveringen att den skattskyldige inte enligt gällande bestämmelser har bokfört denna i rätt tid? |
| --- | --- |

1)

Kan skattemyndigheten vägra undantag från mervärdesskatteplikt för en gemenskapsintern leverans som tveklöst har ägt rum endast med den motiveringen att den skattskyldige inte enligt gällande bestämmelser har bokfört denna i rätt tid?

| 2) | Är det avgörande för hur frågan skall besvaras huruvida den skattskyldige till en början medvetet undanhöll den omständigheten att det förelåg en gemenskapsintern leverans? |
| --- | --- |

2)

Är det avgörande för hur frågan skall besvaras huruvida den skattskyldige till en början medvetet undanhöll den omständigheten att det förelåg en gemenskapsintern leverans?

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/25 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/25

---

Talan mot Konungariket Nederländerna väckt den 1 april 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission

(mål C-147/05)

(2005/C 143/37)

Rättegångsspråk: nederländska

Europeiska gemenskapernas kommission har den 1 april 2005 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas domstol mot Konungariket Nederländerna. Sökanden företräds av Michel van Beek och Sara Pardo Quintillian, båda i egenskap av ombud.

Sökanden yrkar att domstolen skall

| 1) | fastställa att Konungariket Nederländerna har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (1), genom att underlåta att anta de lagar och andra förordningar som krävs för att införliva det direktivet, eller i varje fall genom att underlåta att informera kommissionen om dessa åtgärder, |
| --- | --- |

1)

fastställa att Konungariket Nederländerna har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (1), genom att underlåta att anta de lagar och andra förordningar som krävs för att införliva det direktivet, eller i varje fall genom att underlåta att informera kommissionen om dessa åtgärder,

| 2) | förplikta Konungariket Nederländerna att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

förplikta Konungariket Nederländerna att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Fristen för införlivande av direktivet med nationell rätt löpte ut den 22 december 2003.

---

(1)  EGT L 327, 22.12.2000, s. 1.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/25 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/25

---

Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Bundesfinanzhof av den 13 januari 2005 i målet mellan F. Weissheimer Malzfabrik och Hauptzollamt Hamburg-Jonas

(mål C-151/05)

(2005/C 143/38)

Rättegångsspråk: tyska

Bundesfinanzhof, Tyskland, begär genom beslut av den 13 januari 2005, som inkom till domstolens kansli den 4 april 2005, att Europeiska gemenskapernas domstol skall meddela ett förhandsavgörande i målet mellan F. Weissheimer Malzfabrik och Hauptzollamt Hamburg-Jonas beträffande följande frågor:

| 1) | Är artikel 70 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 (1) av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen tillämplig när det skall fastställas huruvida en vara för vilken exportbidrag begärs är av marknadsmässig kvalitet? |
| --- | --- |

1)

Är artikel 70 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 (1) av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen tillämplig när det skall fastställas huruvida en vara för vilken exportbidrag begärs är av marknadsmässig kvalitet?

| 2) | Utgör en garanti i en nationell bidragsansökan om att en produkt är av sund och god marknadsmässig kvalitet i den mening som avses i artikel 13 första meningen i kommissionens förordning (EEG) nr 3665/87 (2) av den 27 november 1987 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter en sådan upplysning som avses i artikel 11.1 andra stycket jämförd med artikel 3 i förordning (EEG) nr 3665/87? |
| --- | --- |

2)

Utgör en garanti i en nationell bidragsansökan om att en produkt är av sund och god marknadsmässig kvalitet i den mening som avses i artikel 13 första meningen i kommissionens förordning (EEG) nr 3665/87 (2) av den 27 november 1987 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter en sådan upplysning som avses i artikel 11.1 andra stycket jämförd med artikel 3 i förordning (EEG) nr 3665/87?

---

(1)  EGT L 302, s. 1; svensk specialutgåva, område 2, volym 16, s. 4.

(2)  EGT L 351, s. 1; svensk specialutgåva, område 3, volym 24, s. 216.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/26 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/26

---

Talan mot Republiken Österrike väckt den 5 april 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission

(mål C-153/05)

(2005/C 143/39)

Rättegångsspråk: tyska

Europeiska gemenskapernas kommission har den 5 april 2005 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas domstol mot Republiken Österrike. Sökanden företräds av G. Braun, med delgivningsadress i Luxemburg.

Sökanden yrkar att domstolen skall

| 1) | fastställa att Republiken Österrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt fördraget och enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/30/EG av den 26 mars 2002 om regler och förfaranden för att av bullerskäl införa driftsrestriktioner vid flygplatser i gemenskapen (1), genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet eller, under alla omständigheter, genom att inte omedelbart underrätta kommissionen om sådana åtgärder, |
| --- | --- |

1)

fastställa att Republiken Österrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt fördraget och enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/30/EG av den 26 mars 2002 om regler och förfaranden för att av bullerskäl införa driftsrestriktioner vid flygplatser i gemenskapen (1), genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet eller, under alla omständigheter, genom att inte omedelbart underrätta kommissionen om sådana åtgärder,

| 2) | förplikta Republiken Österrike att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

förplikta Republiken Österrike att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Fristen för införlivande av direktivet löpte ut den 28 september 2003.

---

(1)  EGT L 85, s. 40.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/26 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/26

---

Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Verwaltungsgerichthof (Österrike) av den 28 januari 2005 i målet mellan Winfried L. Holböck och Finanzamt Salzburg-Land

(mål C-157/05)

(2005/C 143/40)

Rättegångsspråk: tyska

Verwaltungsgerichthof (Österrike), Österrike, begär genom beslut av den 28 januari 2005, som inkom till domstolens kansli den 7 april 2005, att Europeiska gemenskapernas domstol skall meddela ett förhandsavgörande i målet mellan Winfried L. Holböck och Finanzamt Salzburg-Land beträffande följande fråga:

Utgör bestämmelserna om fri rörlighet för kapital i artikel 56 EG hinder för en den 31 december 1993 existerande (och sedan Österrikes anslutning till EU den 1 januari 1995 alltjämt gällande) nationell lagstiftning om den nationella lagstiftningen innebär att utdelningar på inhemska aktier beskattas med en skattesats som uppgår till hälften av den genomsnittliga skattesatsen för den samlade inkomsten, medan aktieutdelningar från ett i tredje land (i målet vid den nationella domstolen, Schweiz) registrerat aktiebolag, som den skattskyldiga personen äger två tredjedelar av aktierna i, i stället beskattas med den vanliga inkomstskattesatsen?

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/26 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/26

---

Talan mot Förbundsrepubliken Tyskland väckt den 6 april 2005 av Europeiska gemenskapernas kommission

(mål C-158/05)

(2005/C 143/41)

Rättegångsspråk: tyska

Europeiska gemenskapernas kommission har den 6 april 2005 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas domstol mot Förbundsrepubliken Tyskland. Sökanden företräds av G. Braun och M. Huttunen, med delgivningsadress i Luxemburg.

Sökanden yrkar att domstolen skall

| 1) | fastställa att Förbundsrepubliken Tyskland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt fördraget och enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/30/EG av den 26 mars 2002 om regler och förfaranden för att av bullerskäl införa driftsrestriktioner vid flygplatser i gemenskapen (1), genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet eller, under alla omständigheter, genom att inte omedelbart underrätta kommissionen om sådana åtgärder, |
| --- | --- |

1)

fastställa att Förbundsrepubliken Tyskland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt fördraget och enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/30/EG av den 26 mars 2002 om regler och förfaranden för att av bullerskäl införa driftsrestriktioner vid flygplatser i gemenskapen (1), genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet eller, under alla omständigheter, genom att inte omedelbart underrätta kommissionen om sådana åtgärder,

| 2) | förplikta Förbundsrepubliken Tyskland att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

förplikta Förbundsrepubliken Tyskland att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Fristen för införlivande av direktivet löpte ut den 28 september 2003.

---

(1)  EGT L 85, s. 40.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/27 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/27

---

Överklagande, ingivet den 8 april 2005 av Entorn, Societat Limitada Enginyeria i Serveis, av den dom som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt, andra avdelningen, har meddelat den 18 januari 2005 i mål T-141/01: Entorn, Societat Limitada Enginyeria i Serveis mot Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål C-162/05 P)

(2005/C 143/42)

rättegångsspråk: spanska

Entorn, Societat Limitada Enginyeria i Serveis har den 8 april 2005 till Europeiska gemenskapernas domstol överklagat den dom som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt, andra avdelningen, har meddelat den 18 januari 2005 i mål T-141/01, Entorn, Societat Limitada Enginyeria i Serveis mot Europeiska gemenskapernas kommission.

Klaganden yrkar att domstolen skall

| 1. | bifalla talan på de grunder som klaganden åberopat i sitt överklagande och i alla delar upphäva förstainstansrättens dom av den 18 januari 2005 (mål T-141/01), genom vilken talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut K(1999)534 av den 4 mars 1999 ogillades, och |
| --- | --- |

1.

bifalla talan på de grunder som klaganden åberopat i sitt överklagande och i alla delar upphäva förstainstansrättens dom av den 18 januari 2005 (mål T-141/01), genom vilken talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut K(1999)534 av den 4 mars 1999 ogillades, och

| 2. | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Klaganden har till stöd för sitt överklagande åberopat följande tre grunder:

| 1. | Felaktigheter i förfarandet vid förstainstansrätten i form av att rätten inte lät klaganden använda vissa bevismedel vilka enligt klaganden hade avgörande betydelse under de i fallet rådande omständigheterna. Klaganden fick inte möjlighet eller tillfälle att under förfarandet vid förstainstansrätten begära att denna åtgärdade dessa felaktigheter, vilket innebar ett allvarligt åsidosättande av klagandens intressen och hindrade klaganden från att fullt utöva sina rätt till försvar – punkterna 132–138 i domen. |
| --- | --- |

1.

Felaktigheter i förfarandet vid förstainstansrätten i form av att rätten inte lät klaganden använda vissa bevismedel vilka enligt klaganden hade avgörande betydelse under de i fallet rådande omständigheterna. Klaganden fick inte möjlighet eller tillfälle att under förfarandet vid förstainstansrätten begära att denna åtgärdade dessa felaktigheter, vilket innebar ett allvarligt åsidosättande av klagandens intressen och hindrade klaganden från att fullt utöva sina rätt till försvar – punkterna 132–138 i domen.

| 2. | Åsidosättande av den allmänna rättsprincipen om oskuldspresumtion. Förstainstansrättens felaktiga och ibland grundlösa bedömning, värdering och tolkning av omständigheterna har lett till att den genom sin motivering av domen uppenbart åsidosätter den allmänna rättsprincipen om oskuldspresumtion som gäller för var och en så länge inte en fällande dom till dennes nackdel meddelas i ett brottmål. |
| --- | --- |

2.

Åsidosättande av den allmänna rättsprincipen om oskuldspresumtion. Förstainstansrättens felaktiga och ibland grundlösa bedömning, värdering och tolkning av omständigheterna har lett till att den genom sin motivering av domen uppenbart åsidosätter den allmänna rättsprincipen om oskuldspresumtion som gäller för var och en så länge inte en fällande dom till dennes nackdel meddelas i ett brottmål.

| 3. | Förstainstansrätten gjorde en felaktig rättslig bedömning när den fann att klaganden är den som enligt artikel 24 i förordning (EEG) 4253/88 och enligt beslutet om indragande av stöd är ansvarig för återbetalning av stöd som beviljats för Zumaque-projektet. Klaganden anser att förstainstansrätten gjorde sig skyldig till en felaktig rättstillämpning när den slog fast att bolaget Entorn, Societat Limitada, Enginyeria i Serveis – tillika klaganden – är den som skall återbetala det stöd som uppburits enligt kommissionens beslut K(199)534 av den 4 mars 1999. |
| --- | --- |

3.

Förstainstansrätten gjorde en felaktig rättslig bedömning när den fann att klaganden är den som enligt artikel 24 i förordning (EEG) 4253/88 och enligt beslutet om indragande av stöd är ansvarig för återbetalning av stöd som beviljats för Zumaque-projektet. Klaganden anser att förstainstansrätten gjorde sig skyldig till en felaktig rättstillämpning när den slog fast att bolaget Entorn, Societat Limitada, Enginyeria i Serveis – tillika klaganden – är den som skall återbetala det stöd som uppburits enligt kommissionens beslut K(199)534 av den 4 mars 1999.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/28 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/28

---

Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Verwaltungsgerichtshof (Österrike) av den 31 mars 2005 i målet mellan Heger Rudi GmbH och Finanzamt Graz-Stadt

(mål C-166/05)

(2005/C 143/43)

Rättegångsspråk: tyska

Verwaltungsgerichtshof, Österrike, begär genom beslut av den 31 mars 2005, som inkom till domstolens kansli den 13 april 2005, att Europeiska gemenskapernas domstol skall meddela ett förhandsavgörande i målet mellan Heger Rudi GmbH och Finanzamt Graz-Stadt beträffande följande fråga:

Utgör upplåtelsen av rätten till fiske genom överlåtelse av fiskekort mot vederlag ett ”tillhandahållande av tjänster som har samband med fast egendom” i den mening som avses i artikel 9.2 a i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund?

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/28 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/28

---

Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Cour de cassation de Belgique av den 4 april 2005 i målet mellan URADEX, kooperativt bolag med begränsat ansvar och Union Professionnelle de la Radio et de la Télédistribution, förkortat RTD samt Société Intercommunale puor la Diffusion de la Télévision, förkortat BRUTELE

(mål C-169/05)

(2005/C 143/44)

Rättegångsspråk: franska

Cour de cassation de Belgique, Belgien, begär genom beslut av den 4 april 2005, som inkom till domstolens kansli den 15 april 2005, att Europeiska gemenskapernas domstol skall meddela ett förhandsavgörande i målet mellan URADEX, kooperativt bolag med begränsat ansvar och Union Professionnelle de la Radio et de la Télédistribution, förkortat RTD samt Société Intercommunale pour la Diffusion de la Télévision, förkortat BRUTELE beträffande följande fråga:

Skall artikel 9.2 i rådets direktiv 93/83/EEG av den 27 september 1993 om samordning av vissa bestämmelser om upphovsrätt och närstående rättigheter avseende satellitsändningar och vidaresändning via kabel (1) tolkas så att när en kollektiv organisation anses vara bemyndigad att förvalta rättigheterna för en innehavare av upphovsrätt eller närstående rättigheter som inte överfört handhavandet av sina rättigheter till en kollektiv organisation, har denna organisation inte befogenhet att utöva innehavarens rätt att meddela eller vägra tillstånd till en kabeloperatör att via kabel vidaresända ett program, eftersom organisationen endast bemyndigats att förvalta de finansiella aspekterna av den ovannämnde innehavarens rättigheter?

---

(1)  EGT L 248, 6.10.1993, s. 15; svensk specialutgåva, område 13, volym 25, s. 33.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/28 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/28

---

Begäran om förhandsavgörande enligt beslut av Landesgerichts für ZRS av den 17 mars i målet mellan KVZ Retec GmbH och Republiken Österrike

(mål C-176/05)

(2005/C 143/45)

Rättegångsspråk: tyska

Landesgerichts für ZRS, Österrike, begär genom beslut av den 17 mars, som inkom till domstolens kansli den 8 april 2005, att Europeiska gemenskapernas domstol skall meddela ett förhandsavgörande i målet mellan KVZ Retec GmbH och Republiken Österrike beträffande följande frågor:

| 1) | Omfattas transport (transit eller returtransport) av djurmjöl, oavsett om djurmjölet är fritt från specificerat riskmaterial eller ej, såsom avfall av anmälningsplikten i rådets förordning (EEG) nr 259/93 av den 1 februari 1993 om övervakning och kontroll av avfallstransporter inom, till och från Europeiska gemenskapen (nedan kallad avfallstransportförordningen)?
  Alternativt ställs följande frågor: |
| --- | --- |

1)

Omfattas transport (transit eller returtransport) av djurmjöl, oavsett om djurmjölet är fritt från specificerat riskmaterial eller ej, såsom avfall av anmälningsplikten i rådets förordning (EEG) nr 259/93 av den 1 februari 1993 om övervakning och kontroll av avfallstransporter inom, till och från Europeiska gemenskapen (nedan kallad avfallstransportförordningen)?

Alternativt ställs följande frågor:

| 2) | Är transport av djurmjöl, oavsett om djurmjölet är fritt från specificerat riskmaterial eller ej, [Orig. s. 2] enligt artikel 1.2 d i avfallstransportförordningen undantagen från förordningens tillämpningsområde?
  Om svaret på fråga 2 är nekande ställs följande fråga: |
| --- | --- |

2)

Är transport av djurmjöl, oavsett om djurmjölet är fritt från specificerat riskmaterial eller ej, [Orig. s. 2] enligt artikel 1.2 d i avfallstransportförordningen undantagen från förordningens tillämpningsområde?

Om svaret på fråga 2 är nekande ställs följande fråga:

| 3) | Är transport (transit eller returtransport) av djurmjöl






  a) | som är fritt från specificerat riskmaterial eller |
| --- | --- | --- |

3)

Är transport (transit eller returtransport) av djurmjöl

a)

som är fritt från specificerat riskmaterial eller

| b) | som innehåller specificerat riskmaterial (klassat som kategori 1–material enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 av den 3 oktober 2002 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel) när transporten sker utan anmälan till eller samtycke av behöriga myndigheter illegal enligt artikel 26.1 a och b i avfallstransportförordningen, eftersom det är fråga om avfall i den mening som avses i avfallstransportförordningen? |
| --- | --- |

b)

som innehåller specificerat riskmaterial (klassat som kategori 1–material enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 av den 3 oktober 2002 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel) när transporten sker utan anmälan till eller samtycke av behöriga myndigheter illegal enligt artikel 26.1 a och b i avfallstransportförordningen, eftersom det är fråga om avfall i den mening som avses i avfallstransportförordningen?

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/29 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/29

---

Avskrivning av mål C-273/02 (1)

(2005/C 143/46)

(Rättegångsspråk: franska)

Genom beslut av den 16 december 2004 har ordföranden för de europeiska gemenskapernas domstol förordnat om avskrivning av mål C-273/02: Europaparlamentet mot Europeiska unionens råd, med stöd av Irland, Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland och Storhertigdömet Luxemburg.

---

(1)  JO C 219 den 14.9.2002.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/29 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/29

---

Avskrivning av mål C-458/02 (1)

(2005/C 143/47)

(Rättegångsspråk: engelska)

Genom beslut av den 22 mars 2005 har ordföranden för Europeiska gemenskapernas domstol förordnat om avskrivning av mål C-458/02: Europeiska gemenskapernas kommission mot Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland.

---

(1)  EGT C 55, 8.3.2003.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/29 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/29

---

Avskrivning av mål C-395/03 (1)

(2005/C 143/48)

(Rättegångsspråk: nederländska)

Genom beslut av den 25 februari 2005 har ordföranden för Europeiska gemenskapernas domstols sjätte avdelning förordnat om avskrivning av mål C-395/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Nederländerna.

---

(1)  EGT C 264, 1.11.2003.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/29 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/29

---

Avskrivning av mål C-504/03 (1)

(2005/C 143/49)

(Rättegångsspråk: franska)

Genom beslut av den 4 april 2005 har ordföranden för Europeiska gemenskapernas domstols andra avdelning förordnat om avskrivning av mål C-504/03: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Frankrike.

---

(1)  EGT C 21, 24.1.2004.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/29 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/29

---

Avskrivning av mål C-49/04 (1)

(2005/C 143/50)

(Rättegångsspråk: nederländska)

Genom beslut av den 23 februari 2005 har ordföranden för Europeiska gemenskapernas domstol förordnat om avskrivning av mål C-49/04, Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Nederländerna.

---

(1)  JO C 94, 17.4.2004.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/30 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/30

---

Avskrivning av mål C-57/04 (1)

(2005/C 143/51)

(Rättegångsspråk: tyska)

Genom beslut av den 10 januari 2005 har ordföranden för Europeiska gemenskapernas domstol förordnat om avskrivning av mål C-57/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Förbundsrepubliken Tyskland.

---

(1)  EGT C 85, 3.4.2004.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/30 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/30

---

Avskrivning av mål C-165/04 (1)

(2005/C 143/52)

(Rättegångsspråk: engelska)

Genom beslut av den 2 mars 2005 har ordföranden för Europeiska gemenskapernas domstol förordnat om avskrivning av mål C-165/04, Europeiska gemenskapernas kommission mot Irland.

---

(1)  JO C 106, 30.4.2004.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/30 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/30

---

Avskrivning av mål C-179/04 (1)

(2005/C 143/53)

(Rättegångsspråk: grekiska)

Genom beslut av den 10 mars 2005 har ordföranden för Europeiska gemenskapernas domstol förordnat om avskrivning av mål C-179/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland.

---

(1)  EGT C 168, 26.6.2004.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/30 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/30

---

Avskrivning av mål C-261/04 (1)

(2005/C 143/54)

(Rättegångsspråk: tyska)

Genom beslut av den 31 januari 2005 har ordföranden för Europeiska gemenskapernas domstol förordnat om avskrivning av mål C-261/04, (begäran om förhandsavgörande från Arbeitsgericht Regensburg), Gerhard Schmidt mot Sennebogen Maschinenfabrik GmbH.

---

(1)  JO C 228, 11.9.2004.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/30 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/30

---

Avskrivning av mål C-262/04 (1)

(2005/C 143/55)

(Rättegångsspråk: tyska)

Genom beslut av den 10 januari 2005 har ordföranden för Europeiska gemenskapernas domstol förordnat om avskrivning av mål C-262/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Förbundsrepubliken Tyskland.

---

(1)  EGT C 201, 7.8.2004

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/30 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/30

---

Avskrivning av mål C-277/04 (1)

(2005/C 143/56)

(Rättegångsspråk: tyska)

Genom beslut av den 10 januari 2005 har ordföranden för Europeiska gemenskapernas domstol förordnat om avskrivning av mål C-277/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Förbundsrepubliken Tyskland.

---

(1)  EGT C 228, 11.9.2004.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/30 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/30

---

Avskrivning av mål C-399/04 (1)

(2005/C 143/57)

(Rättegångsspråk: franska)

Genom beslut av den 4 februari 2005 har ordföranden för Europeiska gemenskapernas domstol förordnat om avskrivning av mål C-399/04, Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Frankrike.

---

(1)  JO C 273, 6.11.2004.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/31 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/31

---

Avskrivning av mål C-460/04 (1)

(2005/C 143/58)

(Rättegångsspråk: nederländska)

Genom beslut av den 23 februari 2005 har ordföranden för Europeiska gemenskapernas domstol förordnat om avskrivning av mål C-460/04: Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Nederländerna.

---

(1)  EGT C 314, 18.12.2004

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/31 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/31

---

Avskrivning av mål C-516/04 (1)

(2005/C 143/59)

(Rättegångsspråk: franska)

Genom beslut av den 8 april 2005 har ordföranden för Europeiska gemenskapernas domstol förordnat om avskrivning av mål C-516/04, Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Belgien.

---

(1)  EGT C 31, 5.2.2005.

---

FÖRSTAINSTANSRÄTTEN

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/32 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/32

---

FÖRSTAINSTANSRÄTTENS DOM

av den 5 april 2005

i mål T-336/02: Susan Christensen mot Europeiska gemenskapernas kommission (1)

(Personalmål - Urvalsförfarande för tillfälligt anställda - Uttagningskommitténs sammansättning och förfarandets utveckling)

(2005/C 143/60)

Rättegångsspråk: franska

I mål T-336/02, Susan Christensen, Ispra (Italien) (ombud: advokaterna G. Vandersanden och L. Levi), mot Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: E. Tserepa-Lacombe och F. Clotuche-Duvieusart, med delgivningsadress i Luxemburg), angående dels ogiltigförklaring av uttagningskommitténs beslut KOM/R/A/01/2000, om upprättandet av en reservförteckning för rekrytering av tillfälligt anställda tillhörande kategori A, varvid sökanden upptagits i reservförteckningen, dels en skadeståndstalan, har förstainstansrätten (ensamdomare: A.W.H. Meij), justitiesekreterare: byrådirektören D. Christensen, den 5 april 2005 avkunnat en dom där domslutet har följande lydelse:

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad. |
| --- | --- |

2)

Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad.

---

(1)  EGT C 7, 11.1.2003.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/32 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/32

---

FÖRSTAINSTANSRÄTTENS DOM

den 17 mars 2005

i mål T-187/03: Isabella Scippacercola mot Europeiska gemenskapernas kommission (1)

(Tillgång till institutionernas handlingar - Artikel 4.5 i förordning nr 1049/2001)

(2005/C 143/61)

Rättegångsspråk: engelska

I mål T-187/03: Isabella Scippacercola, Bryssel (Belgien), inledningsvis företrädd av advokaterna K. Adamantopoulos och D. Papakrivopoulos, därefter av K. Adamantopoulos och B. Keane, solicitor, med delgivningsadress i Luxemburg, mot Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: L. Flynn och P. Aalto), angående en talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut av den 19 mars 2003 om avslag på sökandens begäran om tillgång till en handling avseende projektet för en ny internationell flygplats för Aten i Spata (Grekland), har förstainstansrätten (tredje avdelningen), sammansatt av ordföranden J. Azizi samt domarna M. Jaeger och O. Czúcz, justitiesekreterare: byrådirektören I. Natsinas, den 17 mars 2003 avkunnat en dom i vilken domslutet har följande lydelse:

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | Sökanden skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Sökanden skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 200, 23.8.2003.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/33 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/33

---

FÖRSTAINSTANSRÄTTENS DOM

av den 5 april 2005

i mål T-376/03: Michel Hendrickx mot Europeiska unionens råd (1)

(Tjänstemän - Internt uttagningsprov - Nekad tillträde till det muntliga provet - Krav på särskilda språkkunskaper - Principen om likabehandling - Tillgång till rådets handlingar - Motiveringsskyldighet)

(2005/C 143/62)

Rättegångsspråk: franska

I mål T-376/03, Michel Hendrickx, Bryssel (Belgien), tjänsteman vid Europeiska unionens råd (ombud: advokaterna J.-N. Louis, S. Orlandi, A. Coolen och E. Marchal, med delgivningsadress i Luxemburg), mot Europeiska unionens råd (ombud: M. Sims och F. Anton), angående dels ogiltigförklaring av det beslut som uttagningskommittén i uttagningsprov Rådet/A/270 fattat om att underkänna sökanden i det skriftliga provet A.3 och inte ge honom tillträde till det muntliga provet, dels ett yrkande om att rådet skall betala en euro i symboliskt skadestånd för den ideella skada han åsamkats, har förstainstansrätten (första avdelningen), sammansatt av ordföranden J.D. Cooke samt domarna R. García-Valdecasas och I. Labucka, justitiesekreterare: byrådirektören I. Natsinas, den 5 april 2005 avkunnat en dom där domslutet har följande lydelse:

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad. |
| --- | --- |

2)

Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad.

---

(1)  EUT C 21, 24.1.2004.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/33 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/33

---

FÖRSTAINSTANSRÄTTENS BESLUT

av den 6 december 2004

i mål T-55/02: Peter Finch mot Europeiska gemenskapernas kommission (1)

(Tjänstemän - Uttryckligt avslag inom talefristen - Avslaget har delgivits för sent - Upptagande till sakprövning - Pensioner - Överföring av nationella pensionsrättigheter - Beräkning av antalet pensionsgrundande tjänsteår - Referensårslön - Uppenbart att talan helt saknar rättslig grund)

(2005/C 143/63)

Rättegångsspråk: franska

Förstainstansrätten, femte avdelningen avdelningen (ordföranden M. Vilaras samt domarna M. E. Martins Ribeiro och K. Jürimäe; justitiesekreterare: H. Jung), har den 6 december 2004 meddelat beslut i mål T-55/02: Peter Finch, Luxemburg (Luxemburg), företrädd av advokaten J.-N. Louis med delgivningsadress i Luxemburg, mot Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: F. Clotuche-Duvieusart och H. Tserepa-Lacombe, båda med delgivningsadress i Luxemburg), angående en talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut om fastställande av antal pensionsgrundande tjänsteår som skall tillgodoräknas i gemenskapens system med anledning av överföring av pensionsrättigheter som sökanden förvärvat före tillträdet i tjänst i gemenskapen. Beslutet har följande lydelse:

| 1) | Talan ogillas eftersom det är uppenbart att den helt saknar rättslig grund |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas eftersom det är uppenbart att den helt saknar rättslig grund

| 2) | Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad. |
| --- | --- |

2)

Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad.

---

(1)  EGT C 97 av den 20.4.2002

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/34 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/34

---

FÖRSTAINSTANSRÄTTENS BESLUT

den 15 februari 2005

i mål T-206/02: Congrès national du Kurdistan (KNK) mot Europeiska unionens råd (1)

(Talan om ogiltigförklaring - Särskilda restriktiva åtgärder mot vissa personer och enheter i syfte att bekämpa terrorism - Talerätt - Sammanslutning - Upptagande till sakprövning)

(2005/C 143/64)

Rättegångsspråk: franska

I mål T-206/02, Congrès national du Kurdistan (KNK), Bryssel (Belgien) (företrädd av advokaten J. Boisseau) mot Europeiska unionens råd (ombud: M. Vitsentzatos och S. Marquardt), med stöd av Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: inledningsvis G. zur Hausen och G. Boudot, därefter J. Enegren och G. Boudot, med delgivningsadress i Luxemburg) och av Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland (ombud: inledningsvis J. Collins och därefter R. Caudwell, med delgivningsadress i Luxemburg), angående en talan om ogiltigförklaring av rådets beslut 2002/334/EG av den 2 maj 2002 om genomförande av artikel 2.3 i förordning (EG) nr 2580/2001 om särskilda restriktiva åtgärder mot vissa personer och enheter i syfte att bekämpa terrorism och om upphävande av beslut 2001/927/EG (EGT L 116, s. 33), har förstainstansrätten (andra avdelningen), sammansatt av ordföranden J. Pirrung samt domarna N.J. Forwood och S. Papasavvas; justitiesekreterare: H. Jung, den 15 februari 2005 meddelat följande beslut:

| 1) | Talan avvisas. |
| --- | --- |

1)

Talan avvisas.

| 2) | Sökanden skall bära sin rättegångskostnad och ersätta rådets rättegångskostnad. |
| --- | --- |

2)

Sökanden skall bära sin rättegångskostnad och ersätta rådets rättegångskostnad.

| 3) | Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland samt kommissionen skall bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3)

Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland samt kommissionen skall bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  EGT C 247 av den 12.10.2002

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/34 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/34

---

FÖRSTAINSTANSRÄTTENS BESLUT

den 15 februari 2005

i mål T-229/02: Kurdistan Workers' Party (PKK) och Kurdistan National Congress (KNK) mot Europeiska unionens råd (1)

(Talan om ogiltigförklaring - Särskilda restriktiva åtgärder mot vissa personer och enheter i syfte att bekämpa terrorism - Partsbehörighet - Talerätt - Sammanslutning - Upptagande till sakprövning)

(2005/C 143/65)

Rättegångsspråk: engelska

I mål T-229/02, Kurdistan Workers' Party (PKK) och Kurdistan National Congress (KNK), Bryssel (ombud: M. Muller och E. Grieves, barristers, samt J. Peirce, solicitor), mot Europeiska unionens råd (ombud: M. Vitsentzatos och M. Bishop), med stöd av Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland (ombud: inledningsvis J. Collins, därefter R. Caudwell, med delgivningsadress i Luxemburg) och av Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: C. Brown och P. Kuijper, med delgivningsadress i Luxemburg), angående en talan om ogiltigförklaring av rådets beslut 2002/334/EG av den 2 maj 2002 om genomförande av artikel 2.3 i förordning (EG) nr 2580/2001 om särskilda restriktiva åtgärder mot vissa personer och enheter i syfte att bekämpa terrorism och om upphävande av beslut 2001/927/EG (EGT L 116, s. 33), och av rådets beslut 2002/460/EG av den 17 juni 2002 om genomförande av artikel 2.3 i förordning nr 2580/2001 och om upphävande av beslut 2002/334 (EGT L 160, s. 26), har förstainstansrätten (andra avdelningen), sammansatt av ordföranden J. Pirrung samt domarna N.J. Forwood och S. Papasavvas, justitiesekreterare: H. Jung, den 15 februari 2005 meddelat följande beslut:

| 1) | Talan avvisas. |
| --- | --- |

1)

Talan avvisas.

| 2) | Sökandena skall bära sina rättegångskostnader och ersätta rådets rättegångskostnad. |
| --- | --- |

2)

Sökandena skall bära sina rättegångskostnader och ersätta rådets rättegångskostnad.

| 3) | Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland samt kommissionen skall bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3)

Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland samt kommissionen skall bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  EGT C 233 av den 28.9.2002

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/35 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/35

---

FÖRSTAINSTANSRÄTTENS BESLUT

av den 14 februari 2005

i mål T-406/03: Nicolas Ravailhe mot Europeiska unionens regionkommitté (1)

(Tjänstemän - Föregående administrativt förfarande - Avvisning)

(2005/C 143/66)

Rättegångsspråk: franska

Förstainstansrätten, femte avdelningen (ordföranden M. Vilaras samt domarna F. Dehousse och D. Šváby; justitiesekreterare: H. Jung), har den 14 februari 2005 meddelat beslut i mål T-406/03: Nicolas Ravailhe Amiens, (Frankrike), (ombud: J.-P. Brodsky) mot Europeiska unionens regionkommitté (ombud: P. Cervilla, biträdd av advokaten B. Wägenbaur), angående en talan om i första hand ogiltigförklaring av det beslut som fattats av den myndighet som är behörig att sluta anställningsavtal om att avslå sökandens begäran om att få återinsättas i tjänst som tillfälligt anställd vid Europeiska unionens regionkommitté och att åter tillerkännas de rättigheter som följer av tjänsteföreskrifterna, och i andra hand tilldömande av skadestånd. Beslutet lyder enligt följande:

| 1) | Talan avvisas. |
| --- | --- |

1)

Talan avvisas.

| 2) | Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad. |
| --- | --- |

2)

Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad.

---

(1)  EUT C 47, 2004.02.21.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/35 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/35

---

FÖRSTAINSTANSRÄTTENS BESLUT

av den 12 januari 2005

i mål T-268/04: Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa mot Byrån för harmonisering av den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån) (1)

(Gemenskapsvarumärke - Invändning - Återkallande av begäran om registrering av gemenskapsvarumärke - Anledning saknas att döma i saken)

(2005/C 143/67)

Rättegångsspråk: franska

Förstainstansrätten, andra avdelningen (ordföranden J. Pirrung samt domarna N.J Forwood och S. Papasavvas; justitiesekreterare: H. Jung), har den 12 januari 2005 meddelat beslut i mål T-268/04: Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa, Spa (Belgien) (ombud: advokaterna L. de Brouwer, E. Cornu, E. De Gryse och D. Moreau) mot harmoniseringsbyrån (ombud: O. Montalto), varvid motparten i förfarandet vid harmoniseringsbyråns överklagandenämnd var Cottee Dairy Poducts Pty Limited, New South Wales (Australien), angående en talan mot det beslut som fattats av harmoniseringsbyråns första överklagandenämnd den 19 april 2004 (ärende R 148/2002-1). Beslutet lyder enligt följande:

| 1) | Anledning saknas att döma i saken. |
| --- | --- |

1)

Anledning saknas att döma i saken.

| 2) | Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad. |
| --- | --- |

2)

Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad.

---

(1)  EUT C 217, 28.8.2004.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/35 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/35

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 21 januari 2005 av Elisabeth Agne-Dapper med flera mot Europeiska gemenskapernas kommission

(mål T-35/05)

(2005/C 143/68)

Rättegångsspråk: franska

Elisabeth Agne-Dapper, Schoorl (Nederländerna) och 172 andra personer, har den 21 januari 2005 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaterna Georges Vandersanden, Laure Levi och Aurore Finchelstein.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| 1) | Förklara att talan kan tas upp till sakprövning och bifalla talan, inklusive invändningen om rättsstridighet. |
| --- | --- |

1)

Förklara att talan kan tas upp till sakprövning och bifalla talan, inklusive invändningen om rättsstridighet.

| 2) | Följaktligen ogiltigförklara sökandenas pensionsbesked för maj månad 2004 och därmed tillämpa en korrigeringskoefficient i samma nivå som huvudstaden i deras hemvistland eller i vart fall en korrigeringskoefficient som på ett adekvat sätt kan återspegla skillnaderna i levnadsomkostnader på de orter där sökandena kan förväntas ha omkostnader och som därmed svarar mot principen om likabehandling. |
| --- | --- |

2)

Följaktligen ogiltigförklara sökandenas pensionsbesked för maj månad 2004 och därmed tillämpa en korrigeringskoefficient i samma nivå som huvudstaden i deras hemvistland eller i vart fall en korrigeringskoefficient som på ett adekvat sätt kan återspegla skillnaderna i levnadsomkostnader på de orter där sökandena kan förväntas ha omkostnader och som därmed svarar mot principen om likabehandling.

| 3) | Förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

3)

Förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökandena i förevarande mål är alla tjänsteman som pensionerades före den 1 maj 2004. De ifrågasätter den övergångsordning som, i väntan på att korrigeringskoefficienterna avskaffats, inrättats genom rådets förordning (EG, Euratom) nr 723/2004 av den 22 mars 2004 om ändring av tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna och anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna (1), såvitt denna ordning är grundad på en ny beräkning av korrigeringskoefficienterna för pension, som inte längre beräknas i förhållande till huvudstaden utan på grundval av de genomsnittliga levnadsomkostnaderna i den medlemsstat där den pensionsberättigade kan styrka att han är bosatt.

Till stöd för sina yrkanden gör sökandena för det första gällande att ovannämnda förordning är grundad på en felaktig motivering, eftersom varken den ökande integrationen inom gemenskapen eller den fria rörligheten och friheten att vistas i en medlemsstat, eller svårigheten att kontrollera den pensionerade tjänstemannens faktiska bostadsort kan bilda grundvalen för den aktuella övergångsordningen.

Sökanden gör därefter gällande att likhetsprincipen, rättssäkerhetsprincipen, principen om att förvärvade rättigheter skall ha retroaktiv verkan och principen om skydd för berättigade förväntningar samtliga har åsidosatts i förevarande fall.

---

(1)  EUT L 124, av den 27.4.2004, s. 1

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/36 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/36

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 17 februari 2005 av Hinrich Bavendam m.fl.

(mål T-80/05)

(2005/C 143/69)

Rättegångsspråk: tyska

Hinrich Bavendam, Bremen (Tyskland), Günther Früchtnicht, Bremen (Tyskland), Hinrich Geerken, Bremen (Tyskland), Hans-Jürgen Weyhausen-Brinkmann, Bremen (Tyskland), Curt-Hildebrand v. Einsiedel, Leipzig (Tyskland), Christina Gräfin von Schall-Riaucour, Ahlen-Vorhelm (Tyskland), Franz-Albrecht Metternich-Sandor, Prinz von Ratibor und Corvey, Höxter (Tyskland), Christoph Prinz zu Schleswig-Holstein, Thumby (Tyskland) och Stadt Schloβ Holte-Stukenbrock (Tyskland) har den 17 februari 2005 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökandena företräds av advokaten T. Giesen.

Sökandena yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 7 december 2004 om antagande av en förteckning över områden av gemenskapsintresse






  1. | i den kontinentala biogeografiska regionen, och |
| --- | --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 7 december 2004 om antagande av en förteckning över områden av gemenskapsintresse

1.

i den kontinentala biogeografiska regionen, och

| 2. | i den atlantiska biogeografiska regionen, |
| --- | --- |

2.

i den atlantiska biogeografiska regionen,

i enlighet med rådets direktiv 92/43/EEG (1) och delgivna med aktnumren K(2004)4031 och K(2004)4032, till den del beslutet rör sökandenas egendom eller territorium.

| — | förplikta motparten att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta motparten att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökandena är antingen ägare till hela områden eller till stora delar av områden som enligt det ifrågasatta beslutet förklarats utgöra områden av gemenskapsintresse, vilket inskränker sökandenas äganderätt.

Sökandena gör gällande att urvalskriterierna för att upptas på förteckningen över områden av gemenskapsintresse inte är uppfyllda, eftersom de livsmiljötyper och arter som är avgörande för urvalet antingen inte alls förekommer eller förekommer endast i ringa omfattning.

Sökandena anför vidare

| — | att väsentliga formföreskrifter enligt artikel 6.2, 6.3 och 6.4 eller enligt artikel 4 i direktiv 92/43/EEG har åsidosatts, |
| --- | --- |

—

att väsentliga formföreskrifter enligt artikel 6.2, 6.3 och 6.4 eller enligt artikel 4 i direktiv 92/43/EEG har åsidosatts,

| — | att det föreligger ett fördragsbrott, eftersom redan det urvalsbeslut som låg till grund för förteckningen på nationell nivå var felaktigt, och |
| --- | --- |

—

att det föreligger ett fördragsbrott, eftersom redan det urvalsbeslut som låg till grund för förteckningen på nationell nivå var felaktigt, och

| — | att kommissionen gjort sig skyldig till maktmissbruk, eftersom den tagit upp alla de områden som Förbundsrepubliken Tyskland föreslagit på listan utan några undantag. |
| --- | --- |

—

att kommissionen gjort sig skyldig till maktmissbruk, eftersom den tagit upp alla de områden som Förbundsrepubliken Tyskland föreslagit på listan utan några undantag.

---

(1)  Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (EGT L 206, s. 7; svensk specialutgåva, område 15, volym 11, s. 114).

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/37 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/37

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 2 mars 2005 av Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV och Akzo Nobel Functional Chemicals BV

(mål T-112/05)

(2005/C 143/70)

Rättegångsspråk: engelska

Akzo Nobel NV, Arnhem (Nederländerna), Akzo Nobel Nederland BV, Arnhem (Nederländerna), Akzo Nobel Chemicals International BV, Amersfoort (Nederländerna), Akzo Nobel Chemicals BV, Amersfoort (Nederländerna) och Akzo Nobel Functional Chemicals BV, Amersfoort (Nederländerna), har den 2 mars 2005 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökandena företräds av C.R.A. Swaak och J. de Gou.

Sökandena yrkar att förstainstansrätten skall

| — | granska lagenligheten av det omtvistade beslutet med stöd av artikel 230 EG, |
| --- | --- |

—

granska lagenligheten av det omtvistade beslutet med stöd av artikel 230 EG,

| — | ogiltigförklara det omtvistade beslutet med stöd av artikel 231 EG, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det omtvistade beslutet med stöd av artikel 231 EG, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökandena invänder mot kommissionens beslut av den 9 december 2004 i ett förfarande med tillämpning av artikel 81 EG och artikel 53 EES (Mål COMP/E-2/37.533-Choline Chloride), i vilket det fastslogs att sökanden hade medverkat i en rad avtal och samordnade förfaranden bestående i fastställande av priser, uppdelning av marknader och överenskomna åtgärder riktade mot konkurrenter inom kolinklorid-sektorn inom EES-området, och genom vilket sökandena ålades böter.

Till stöd för ansökan gör sökandena gällande att kommissionen har åsidosatt artikel 23.2 i förordning nr 1/2003 (1) genom att också hålla Akzo Nobel NV, holdingbolaget för Akzo Nobel group, ansvarigt för åsidosättandet av reglerna. Enligt sökandena hade Akzo Nobel NV inte något avgörande inflytande över dotterbolagens affärsstrategi.

Sökandena hävdar vidare att det bötesbelopp som sökandena ålagts med solidariskt betalningsansvar överstiger för en av sökandena gränsen på 10 procent av omsättningen. Enligt sökandena borde kommissionen ha begränsat det separata ansvaret för vart och ett av företagen.

Sökandena hävdar slutligen att motiveringsskyldigheten har åsidosatts. Enligt sökandena grundade kommissionen sitt beslut att göra Akzo Nobel NV solidariskt ansvarigt på en felaktig bedömning och har inte angett varför den har beslutat om solidariskt ansvar för en av sökandena som går utöver gränsen på 10 procent av omsättningen.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget (EGT L 1, s. 1, 2003).

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/37 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/37

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 9 mars 2005 av Andreas Rodenbröker med flera

(mål T-117/05)

(2005/C 143/71)

Rättegångsspråk: tyska

Andreas Rodenbröker, Hövelhof (Tyskland) m.fl. har den 9 mars 2005 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaten H. Glatzel.

Sökandena yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 7 december 2004 om upprättande med stöd av rådets direktiv 92/43/EEG (1) av en förteckning över områden av gemenskapsintresse inom den atlantiska biogeografiska regionen, i fråga om klassificering av områdena






  — | DE 4117-301 ”Sennebäche” |
| --- | --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 7 december 2004 om upprättande med stöd av rådets direktiv 92/43/EEG (1) av en förteckning över områden av gemenskapsintresse inom den atlantiska biogeografiska regionen, i fråga om klassificering av områdena

—

DE 4117-301 ”Sennebäche”

| — | DE 4118-301 ”Senne mit Stapellager Senne” |
| --- | --- |

—

DE 4118-301 ”Senne mit Stapellager Senne”

| — | DE 4118-401 ”Vogelschutzgebiet Senne mit Teutoburger Wald” och |
| --- | --- |

—

DE 4118-401 ”Vogelschutzgebiet Senne mit Teutoburger Wald” och

| — | DE 4118-302 ”Holter Wald”, |
| --- | --- |

—

DE 4118-302 ”Holter Wald”,

i den mån de avser områden som sökandena äger, har nyttjanderätt för (hyr) eller för vilka de har behörighet i fråga om planen för området,

| — | förplikta kommissionen att betala rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att betala rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökandena äger områden som enligt det ifrågasatta beslutet har upptagits på förteckningen över områden av gemenskapsintresse, vilket rättfärdigats med förekomsten av skyddsvärda livsmiljöer och arter i enlighet med direktiv 92/43/EEG.

Sökandena har till stöd för sin talan åberopat följande grunder:

| — | Sökandenas rättigheter har inskränkts i betydande omfattning genom det ifrågasatta beslutet i fråga om den fria användningen av deras mark |
| --- | --- |

—

Sökandenas rättigheter har inskränkts i betydande omfattning genom det ifrågasatta beslutet i fråga om den fria användningen av deras mark

| — | Denna inskränkning av sökandens rättigheter är rättsstridig, eftersom den strider mot formföreskrifter och är en följd av maktmissbruk, eftersom de påstådda livsmiljöerna och arterna som skall skyddas överhuvudtaget inte existerar eller åtminstone inte med den grad av representativitet och storlek på populationen som krävs enligt kriterierna i bilaga III till direktiv 92/43/EEG. |
| --- | --- |

—

Denna inskränkning av sökandens rättigheter är rättsstridig, eftersom den strider mot formföreskrifter och är en följd av maktmissbruk, eftersom de påstådda livsmiljöerna och arterna som skall skyddas överhuvudtaget inte existerar eller åtminstone inte med den grad av representativitet och storlek på populationen som krävs enligt kriterierna i bilaga III till direktiv 92/43/EEG.

---

(1)  Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (EGT L 206, s. 7)

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/38 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/38

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 15 mars 2005 av Borax Europe Ltd

(mål T-121/05)

(2005/C 143/72)

Rättegångsspråk: engelska

Borax Europe Ltd, Guildford (Förenade kungariket), har den 15 mars 2005 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaterna D. Vandermeersch och K. Nordlander.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara beslutet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden bestrider kommissionens beslut att förvägra sökanden tillgång till vissa handlingar och ljudupptagningar beträffande förberedelserna för att för trettionde gången anpassa rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen (1) till den tekniska utvecklingen. Närmare bestämt avses sökandens begäran om tillgång till ljudupptagningar eller stenografiska anteckningar från mötet angående klassificeringen av borsyra och borater mellan experterna inom området för reproduktionstoxiska effekter.

Sökanden anger till stöd för sin talan att svaranden har gjort en uppenbart felaktig bedömning och åsidosatt artiklarna 4.1 b och 4.3 i förordning 1049/2001 (2). Enligt sökanden var svarandens bedömning att tillgång till handlingarna skulle underminera tillfrågade experternas integritet och utsätta dem för yttre påtryckningar felaktig. Sökanden hävdar vidare att det var felaktigt av svaranden att tillämpa undantaget angående skydd för kommissionens beslutsförfarande samt att besluta att det inte förelåg något tvingande allmänintresse som motiverade att uppgifterna lämnades ut.

Sökanden hävdar slutligen att svaranden har åsidosatt proportionalitetsprincipen genom att inte lämna ut vissa delar av ljudupptagningarna.

---

(1)  EGT 1967, 196, s. 1; svensk specialutgåva, område 15, volym 1, s. 19.

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (EGT L 145, s. 43).

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/38 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/38

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 29 mars 2005 av Franco Campoli

(mål T-135/05)

(2005/C 143/73)

Rättegångsspråk: franska

Franco Campoli, London, (Förenade kungariket), har den 29 mars 2005 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaterna Stéphane Rodrigues och Alice Jaume, med delgivningsadress i Luxemburg.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara dels tillsättningsmyndighetens beslut av den 13 december 2004 att avslå det klagomål som sökanden ingett med stöd av artikel 90.2 i tjänsteföreskrifterna, vilket fattats samtidigt som tillsättningsmyndighetens beslut vilket bestrids i det nämnda klagomålet och genom vilket ändringskoefficienten, hushållstillägget och det schablonmässiga utbildningstillägg som är tillämpligt på sökandens pension ändrades den 1 maj 2004, och dels sökandens lönebesked, i den mån det sistnämnda beslutet tillämpats på dessa från och med maj 2004 |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara dels tillsättningsmyndighetens beslut av den 13 december 2004 att avslå det klagomål som sökanden ingett med stöd av artikel 90.2 i tjänsteföreskrifterna, vilket fattats samtidigt som tillsättningsmyndighetens beslut vilket bestrids i det nämnda klagomålet och genom vilket ändringskoefficienten, hushållstillägget och det schablonmässiga utbildningstillägg som är tillämpligt på sökandens pension ändrades den 1 maj 2004, och dels sökandens lönebesked, i den mån det sistnämnda beslutet tillämpats på dessa från och med maj 2004

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden i förevarande ärende begär i huvudsak att den ändringskoefficient som tillämpades på hans pension före den 1 maj 2004 skall fortsätta att tillämpas, och att detta skall ske med retroaktiv verkan från och med den 1 maj 2004. I detta hänseende erinrar sökanden om att det i artikel 20.2 i bilaga XIII till tjänsteföreskrifterna föreskrivs en övergångsperiod på fem år från och med den 1 maj 2004 till den 1 maj 2009 för att täcka övergången mellan det gamla och det nya systemet för ändringskoefficienten efter ändringen av den stadgeenliga ordningen som omfattar gemenskapernas tjänstemän. Under denna period skall det ske en gradvis minskning av ändringskoefficienten. Till stöd för sin talan gör sökanden gällande en invändning om rättsstridighet med stöd av artikel 241 i fördraget med motiveringen att tillämpningen av artikel 20 i bilaga XIII till tjänsteföreskrifterna är rättsstridig i förevarande fall. I detta hänseende gör sökanden gällande att sökandens berättigade förväntningar har åsidosatts med hänsyn till att förvaltningsenheten hade försäkrat sökanden om att de nya tjänsteföreskrifterna inte skulle ha några negativa verkningar på sökandens situation, principerna om likabehandling och icke-diskriminering inte har iakttagits med hänsyn till den skillnad som gjorts beträffande tjänstemännens bosättningsort och rätten till pension, sökandens rättigheter inte har iakttagits med hänsyn till att de grundläggande anställningsvillkoren har ändrats den dag han gick i pension, och principen om god förvaltningssed har åsidosatts.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/39 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/39

---

Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (harmoniseringsbyrån) väckt den 17 mars 2005 av Gérard Meric

(mål T-133/05)

(2005/C 143/74)

Ansökan är avfattad på franska.

Gérard Meric, Paris, har den 17 mars 2005 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (harmoniseringsbyrån). Sökanden företräds av advokaten Pascal Murzeau.

Även ARBORA & AUSONIA, S.L. var part i förfarandet vid första överklagandenämnden.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara det beslut som fattats av första överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (harmoniseringsbyrån) den 17 januari 2005, och således |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som fattats av första överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (harmoniseringsbyrån) den 17 januari 2005, och således

| — | ogilla den invändning som framställts av bolaget ARBORA & AUSONIA, S.L. mot registreringen av varumärket PAM-PIM'S BABY-PROP, |
| --- | --- |

—

ogilla den invändning som framställts av bolaget ARBORA & AUSONIA, S.L. mot registreringen av varumärket PAM-PIM'S BABY-PROP,

| — | förplikta ARBORA & AUSONIA, S.L. att ersätta sökandens kostnader. |
| --- | --- |

—

förplikta ARBORA & AUSONIA, S.L. att ersätta sökandens kostnader.

Grunder och huvudargument

| Sökande av gemenskapsvarumärke: | Sökanden |
| --- | --- |
| Sökt gemenskapsvarumärke: | Ordmärket PAM-PIM'S BABY PROP för varor som ingår i klass 16 (blöjor tillverkade av papper eller cellulosa (för engångsbruk)) |
| Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: | ARBORA & AUSONIA, S.L. |
| Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: | Det nationella ordmärket och figurmärket PAM-PAM för varor som ingår i klasserna 5, 16 och 25 (alla typer av kläder, särskilt blöjor, skor, menstruationsskydd, bindor ... – spanska varumärken nr 855.391, nr 1.146.300 och nr 1.153.492. |
| Invändningsenhetens beslut: | Invändningen bifölls på grundval av det nationella figurmärket PAM-PAM med avseende på varor som ingår i klass 16 (underkläder och blöjor av papper och cellulosa – spanskt varumärke nr 1.146.300) |
| Överklagandenämndens beslut: | Sökandens överklagande ogillades. |
| Grunder för talan: | Det finns inte, för den genomsnittlige spanska konsumenten, någon förväxlingsrisk mellan de mostående varumärkena i den mening som avses i artikel 8.1 b i rådets förordning nr 40/94, eftersom det inte finns någon likhet mellan vare sig det begärda varumärket och de äldre varumärkena eller mellan de varor som omfattas av det begärda varumärket och de äldre varumärkena. |

Sökande av gemenskapsvarumärke:

Sökanden

Sökt gemenskapsvarumärke:

Ordmärket PAM-PIM'S BABY PROP för varor som ingår i klass 16 (blöjor tillverkade av papper eller cellulosa (för engångsbruk))

Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet:

ARBORA & AUSONIA, S.L.

Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet:

Det nationella ordmärket och figurmärket PAM-PAM för varor som ingår i klasserna 5, 16 och 25 (alla typer av kläder, särskilt blöjor, skor, menstruationsskydd, bindor ... – spanska varumärken nr 855.391, nr 1.146.300 och nr 1.153.492.

Invändningsenhetens beslut:

Invändningen bifölls på grundval av det nationella figurmärket PAM-PAM med avseende på varor som ingår i klass 16 (underkläder och blöjor av papper och cellulosa – spanskt varumärke nr 1.146.300)

Överklagandenämndens beslut:

Sökandens överklagande ogillades.

Grunder för talan:

Det finns inte, för den genomsnittlige spanska konsumenten, någon förväxlingsrisk mellan de mostående varumärkena i den mening som avses i artikel 8.1 b i rådets förordning nr 40/94, eftersom det inte finns någon likhet mellan vare sig det begärda varumärket och de äldre varumärkena eller mellan de varor som omfattas av det begärda varumärket och de äldre varumärkena.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/40 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/40

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission, väckt den 11 april 2005 av Internationaler Hilfsfonds e. V.

(mål T-141/05)

(2005/C 143/75)

Rättegångsspråk: tyska

Internationaler Hilfsfonds e.V., Rosbach v.d.H. (Tyskland), har den 11 april 2005 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av advokaten H. Kaltenecker.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 14 februari 2005 genom vilket den vägrade sökanden obegränsad tillgång till kommissionens akt om avtalet LIEN 97-2011, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 14 februari 2005 genom vilket den vägrade sökanden obegränsad tillgång till kommissionens akt om avtalet LIEN 97-2011, och

| — | förplikta kommissionen att betala rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att betala rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

I den ifrågasatta handlingen vägrade kommissionen sökanden obegränsad tillgång till Europeiska gemenskapens akt om avtalet LIEN 97-2011, med stöd av artiklarna 4.1 b och 4.3 andra stycket i öppenhetsförordningen (1) och dataskyddsförordningen (2).

Sökanden gör gällande att det ifrågasatta beslutet strider mot artikel 4.3 i öppenhetsförordningen. Sökanden anser att de skäl som Europeiska gemenskapen angett som stöd för att vägra obegränsat tillträde till handlingen om avtalet LIEN 97-2011, nämligen att obegränsat tillträde till handlingen skulle vara till förfång för beslutsprocessen, inte kan godtas. Sökanden gör vidare gällande att det finns ett allmäninresse av att de ifrågavarande handlingarna görs tillgängliga. Sökanden ifrågasätter också att artikel 4.1 b i öppenhetsförordningen är tillämplig.

Sökanden har vidare framfört en anmärkning avseende vägran att garantera obegränsat tillträde till handlingarna med stöd av dataskyddsförordningen.

Sökanden gör dessutom gällande att Europeiska gemenskapens kommissions agerande är godtyckligt.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (EGT L 145, 2001, s. 43).

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (EGT L 8, 2001, s. 1).

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/40 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/40

---

Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) väckt den 14 april 2005 av Flex Equipos de Descanso, S.A

(mål T-146/05)

(2005/C 143/76)

Rättegångsspråk: engelska

Flex Equipos de Descanso, S.A., Alcobendas, Madrid (Spanien), har den 14 april 2005 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Byrån för harmonisering inom den inre maknaden (varumärken, mönster och modeller). Sökanden företräds av advokaten I. Valdelomar Serrano.

Även Recitel N.V., Sint-Lambrechts-Woluwe (Belgien), var part i förfarandet vid överklagandenämnden.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara det beslut som första överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden fattat den 8 februari 2005 (ärende R 469/2004-2), |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som första överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden fattat den 8 februari 2005 (ärende R 469/2004-2),

| — | återförvisa ärendet till Byrån för harmonisering inom den inre marknaden och begära att den skall avslå ansökan om registrering av gemenskapsvarumärke nummer 1 278 175 ”RENOFLEX” för varor som ingår i klasserna 17 och 20, |
| --- | --- |

—

återförvisa ärendet till Byrån för harmonisering inom den inre marknaden och begära att den skall avslå ansökan om registrering av gemenskapsvarumärke nummer 1 278 175 ”RENOFLEX” för varor som ingår i klasserna 17 och 20,

| — | fastställa att Byrån för harmonisering inom den inre marknaden brutit mot rättsäkerhetsprincipen och, |
| --- | --- |

—

fastställa att Byrån för harmonisering inom den inre marknaden brutit mot rättsäkerhetsprincipen och,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

| Sökande av gemenskapsvarumärke: | Recitel N.V. |
| --- | --- |
| Sökt gemenskapsvarumärke: | Ordmärket ”RENOFLEX” för varor i bland annat klasserna 17 och 20 (stoppningsmaterial för säten, bänkar för fordon, möbler...) – Ansökan nr 1 278 175 |
| Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: | Sökanden |
| Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: | Det nationella figurmärket ”FLEX” för varor som ingår i klasserna 17 och 20 (gummi, sängar, madrasser, konvertibla möbler, skrivbord...) |
| Invändningsenhetens beslut: | Invändningen godkänd för samtliga varor |
| Överklagandenämndens beslut: | Ogiltigförklaring av invändningsenhetens beslut |
| Grunder: | Förväxlingsrisken mellan gemenskapsvarumärket och det tidigare varumärket är överhängande dels på grund av likheten mellan tecknen och dels den omständigheten att de varor som omfattas av varumärkena delvis är identiska, delvis liknar varandra.
  Gemenskapsvarumärket påminner starkt om de tidigare varumärkena eftersom orddelen och den dominerande delen av de tidigare varumärkena, FLEX, är infogat i det ifrågasatta gemenskapsvarumärket RENOFLEX. Tillägget av ordet RENO ändrar inte helhetsintrycket.
  Det ifrågasatta beslutet innebär därför ett åsidosättande av artikel 8.1 b i rådets förordning 40/94.
  Vidare har Byrån för harmonisering inom den inre marknaden brutit mot rättsäkerhetsprincipen. |

Sökande av gemenskapsvarumärke:

Recitel N.V.

Sökt gemenskapsvarumärke:

Ordmärket ”RENOFLEX” för varor i bland annat klasserna 17 och 20 (stoppningsmaterial för säten, bänkar för fordon, möbler...) – Ansökan nr 1 278 175

Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet:

Sökanden

Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet:

Det nationella figurmärket ”FLEX” för varor som ingår i klasserna 17 och 20 (gummi, sängar, madrasser, konvertibla möbler, skrivbord...)

Invändningsenhetens beslut:

Invändningen godkänd för samtliga varor

Överklagandenämndens beslut:

Ogiltigförklaring av invändningsenhetens beslut

Grunder:

Förväxlingsrisken mellan gemenskapsvarumärket och det tidigare varumärket är överhängande dels på grund av likheten mellan tecknen och dels den omständigheten att de varor som omfattas av varumärkena delvis är identiska, delvis liknar varandra.

Gemenskapsvarumärket påminner starkt om de tidigare varumärkena eftersom orddelen och den dominerande delen av de tidigare varumärkena, FLEX, är infogat i det ifrågasatta gemenskapsvarumärket RENOFLEX. Tillägget av ordet RENO ändrar inte helhetsintrycket.

Det ifrågasatta beslutet innebär därför ett åsidosättande av artikel 8.1 b i rådets förordning 40/94.

Vidare har Byrån för harmonisering inom den inre marknaden brutit mot rättsäkerhetsprincipen.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/41 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/41

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 11 april 2005 av Comunidad Autónoma de Madrid och Madrid, Infraestructuras del Transporte (MINTRA)

(mål T-148/05)

(2005/C 143/77)

Rättegångsspråk: spanska

Comunidad Autónoma de Madrid och Madrid, Infraestructuras del Transporte (MINTRA), Madrid, har den 11 april 2005 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökandena företräds av advokaterna Cani Fernández Vicién, David Ortega Peciña och Julio Sabater Marotias.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut,

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökandenas talan avser ogiltigförklaring av kommissionens beslut av den 3 januari 2005 om klassificering av organet ”MINTRA” (Madrid, Infraestructuras del Transporte) i ”offentliga sektorn”, enligt definitionen i det europeiska nationalräkenskapssystemet (ENS) 1995 (nedan kallat ENS 95), som återges i bilaga A till rådets förordning (EG) nr 2223/96 av den 25 juni 1996 om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i gemenskapen. (1) ENS 95 innehåller en referensram bestående av gemensamma standarder, definitioner, nomenklaturer och räkenskapsregler för sammanställande av medlemsstaternas räkenskaper och ekonomiska statistik. Detta räkenskapssystem används även för tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott.

MINTRA är ett offentligrättsligt organ inom den autonoma regionen Madrid och lyder under Consejería de Transportes e Infraestructuras (myndighet för transporter och infrastruktur). Organet är en juridisk person med egna tillgångar och har full rättshandlingsförmåga. Det har också en självständig skuldsättningsförmåga i förhållande till den autonoma regionen Madrid.

Sökandena har till stöd för sin talan åberopat följande:

| — | Ett flertal av bestämmelserna i ENS 95 rörande klassificeringen av institutionella enheter som ”marknadsmässiga” eller ”icke marknadsmässiga” har åsidosatts. |
| --- | --- |

—

Ett flertal av bestämmelserna i ENS 95 rörande klassificeringen av institutionella enheter som ”marknadsmässiga” eller ”icke marknadsmässiga” har åsidosatts.

| — | Principen om skydd för berättigade förväntningar har åsidosatts, eftersom det ifrågasatta beslutet innebär en radikal avvikelse från den klassificering av MINTRA som Eurostat gjorde genom skrivelse av den 14 februari 2003. Denna omklassificering ägde rum efter ett beslut av Eurostat i ett liknande fall, nämligen fallet med det österrikiska offentliga organet Bundesimmobiliengesellschaft. Härvid skall det framhållas att det ifrågasatta beslutet medför särskilt allvarliga finansiella följder för den autonoma regionen Madrid och för MINTRA, eftersom det offentliga organets skulder kommer att ingå i den autonoma regionen Madrids räkenskaper. Dessutom kan MINTRA komma att behöva häva avtal som redan ingåtts i samband med den plan för utvidgning av tunnelbanenätet, som den autonoma regionen Madrid upprättade på grundval av 2003 års klassificering. |
| --- | --- |

—

Principen om skydd för berättigade förväntningar har åsidosatts, eftersom det ifrågasatta beslutet innebär en radikal avvikelse från den klassificering av MINTRA som Eurostat gjorde genom skrivelse av den 14 februari 2003. Denna omklassificering ägde rum efter ett beslut av Eurostat i ett liknande fall, nämligen fallet med det österrikiska offentliga organet Bundesimmobiliengesellschaft. Härvid skall det framhållas att det ifrågasatta beslutet medför särskilt allvarliga finansiella följder för den autonoma regionen Madrid och för MINTRA, eftersom det offentliga organets skulder kommer att ingå i den autonoma regionen Madrids räkenskaper. Dessutom kan MINTRA komma att behöva häva avtal som redan ingåtts i samband med den plan för utvidgning av tunnelbanenätet, som den autonoma regionen Madrid upprättade på grundval av 2003 års klassificering.

| — | Motiveringsskyldigheten har åsidosatts, bland annat på grund av att det i det ifrågasatta beslutet inte anges någon rättslig grund för det eller vilka konkreta faktiska omständigheter som legat till grund för det. |
| --- | --- |

—

Motiveringsskyldigheten har åsidosatts, bland annat på grund av att det i det ifrågasatta beslutet inte anges någon rättslig grund för det eller vilka konkreta faktiska omständigheter som legat till grund för det.

---

(1)  EGT L 310, 30.11.1996, s. 1.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/42 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/42

---

Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 18 april 2005 av Markku Sahlstedt, Juha Kankkunnen, Mikko Tanner, Toini Tanner, Liisa Tanner, Eeva Jokinen, Aili Oksanen, Olli Tanner, Leena Tanner, Aila Puttonen, Risto Tanner, Tom Järvinen, Runo K. Kurkko, bolaget Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliitto (MTK) och stiftelsen MTK

(mål T-150/05)

(2005/C 143/78)

Rättegångsspråk: finska

Markku Sahlstedt, Juha Kankkunnen, Mikko Tanner, Toini Tanner, Liisa Tanner, Eeva Jokinen, Aili Oksanen, Olli Tanner, Leena Tanner, Aila Puttonen, Risto Tanner, Tom Järvinen, Runo K. Kurkko, bolaget Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliitto (MTK) och stiftelsen MTK, har den 18 april 2005 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökandena företräds av Kari Marttinen.

Sökandena yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara det omtvistade beslutet, (1) |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det omtvistade beslutet, (1)

| — | i andra hand, för det fall den möjligheten saknas, ogiltigförklara de delar av det omtvistade beslutet som rör eller hänvisar till områden i Republiken Finland, |
| --- | --- |

—

i andra hand, för det fall den möjligheten saknas, ogiltigförklara de delar av det omtvistade beslutet som rör eller hänvisar till områden i Republiken Finland,

| — | i tredje hand, för det fall även den möjligheten saknas, ogiltigförklara den del av det omtvistade beslutet som rör de regioner som det hänvisas till i punkt 6.2.2.7 i ansökan, |
| --- | --- |

—

i tredje hand, för det fall även den möjligheten saknas, ogiltigförklara den del av det omtvistade beslutet som rör de regioner som det hänvisas till i punkt 6.2.2.7 i ansökan,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna, jämte lagstadgad ränta. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna, jämte lagstadgad ränta.

Grunder och huvudargument

Sökandena gör gällande att beslutet strider mot gemenskapsrätten och i synnerhet mot artikel 4 i livsmiljödirektivet och den bilaga 3 som omnämns däri. Sökandena åberopar huvudsakligen tre grunder för ogiltigförklaring:

| a) | Natura 2000 är ett sammanhängande europeiskt ekologiskt nät av särskilda bevarandeområden som har inrättats med stöd av artikel 3 i livsmiljödirektivet. Nätet, såsom en sammanhängande enhet, och graden av bevarande säkerställs genom medlemsstaternas och kommissionens skyldighet att välja ut de områden som avses i artikel 4 i och bilaga 3 till direktivet. Områdena kan inte väljas utan att hänsyn tas till dessa bestämmelser och inte heller genom interimistiska eller partiella beslut. Områdena skall väljas utifrån enhetliga kriterier som skall tillämpas av alla medlemsstater, |
| --- | --- |

a)

Natura 2000 är ett sammanhängande europeiskt ekologiskt nät av särskilda bevarandeområden som har inrättats med stöd av artikel 3 i livsmiljödirektivet. Nätet, såsom en sammanhängande enhet, och graden av bevarande säkerställs genom medlemsstaternas och kommissionens skyldighet att välja ut de områden som avses i artikel 4 i och bilaga 3 till direktivet. Områdena kan inte väljas utan att hänsyn tas till dessa bestämmelser och inte heller genom interimistiska eller partiella beslut. Områdena skall väljas utifrån enhetliga kriterier som skall tillämpas av alla medlemsstater,

| b) | Etapperna 1 (medlemsstaterna) och 2 (kommissionen) i bilaga 3 bildar en enhet som uteslutande består av åtgärder med rättslig verkan. Förfarandet (under etapp 2) och beslutet om antagande av lista över områden av gemenskapsintresse är inte förenliga med gemenskapsrätten om det förslag som upprättas under den första etappen inte uppfyller kriterierna i direktivet, |
| --- | --- |

b)

Etapperna 1 (medlemsstaterna) och 2 (kommissionen) i bilaga 3 bildar en enhet som uteslutande består av åtgärder med rättslig verkan. Förfarandet (under etapp 2) och beslutet om antagande av lista över områden av gemenskapsintresse är inte förenliga med gemenskapsrätten om det förslag som upprättas under den första etappen inte uppfyller kriterierna i direktivet,

| c) | Under den andra etappen skall kommission, i samverkan med medlemsstaterna, sammanställa medlemsstaternas förslag och ändra avgränsningarna för de biogeografiska områdena som, i enlighet med den bedömning som har gjorts vad gäller lämplig bevarandegrad, går utöver medlemsstatens bedömning. |
| --- | --- |

c)

Under den andra etappen skall kommission, i samverkan med medlemsstaterna, sammanställa medlemsstaternas förslag och ändra avgränsningarna för de biogeografiska områdena som, i enlighet med den bedömning som har gjorts vad gäller lämplig bevarandegrad, går utöver medlemsstatens bedömning.

Det förslag som Finland lämnade under etapp 1, med stöd av vilket kommissionen upprättade den lista över områden av gemenskapsintresse i den mening som avses i artikel 4.2 tredje stycket i livsmiljödirektivet, strider mot de obligatoriska urvalskriterierna vad gäller klassificeringen av de områden som det hänvisas till i livsmiljödirektivet.

Kommissionen är skyldig att försäkra sig om att de områden som medlemsstaterna föreslår uppfyller de ekologiska kriterier som uppställs i direktivet för att upptas efter den andra etappen. Kommissionen skall följaktligen inte godkänna att ett föreslaget område införs i listan över områden av gemenskapsintresse om de ekologiska uppgifterna inte har kontrollerats.

---

(1)  Kommissionens beslut 2005/101/EG av den 13 januari 2005 om antagande, enligt rådets direktiv 92/43/EEG, av en förteckning över områden av gemenskapsintresse i den boreala biogeografiska regionen, EGT L 40, 11.2.2005, s. 1.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/43 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/43

---

Talan mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) väckt den 18 april 2005 av John Arthur Slater

(mål T-152/05)

(2005/C 143/79)

Rättegångsspråk: engelska

John Arthur Slater, London (Förenade kungariket), har den 18 april 2005 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller). Sökanden företräds av advokaten J. Gilbert.

Även Prime Restaurant Holdings, Inc., Mississanga, Ontario (Kanada) var part i förfarandet vid överklagandenämnden.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara det beslut som fjärde överklagandenämnden fattade den 13 december 2004 i ärende R 582/2003-4, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som fjärde överklagandenämnden fattade den 13 december 2004 i ärende R 582/2003-4,

| — | avslå ansökan från Prime Restaurant Holdings, Inc om ogiltigförklaring av registreringen av gemenskapsvarumärke nummer 447730, |
| --- | --- |

—

avslå ansökan från Prime Restaurant Holdings, Inc om ogiltigförklaring av registreringen av gemenskapsvarumärke nummer 447730,

| — | förplikta harmoniseringsbyrån och övriga parter att bära sina rättegångskostnader och att ersätta sökandens rättegångskostnaderna i förevarande mål, i förfarande nummer R582/2003-4 samt i förfarande om ogiltigförklaring nummer 232C000447730/1. |
| --- | --- |

—

förplikta harmoniseringsbyrån och övriga parter att bära sina rättegångskostnader och att ersätta sökandens rättegångskostnaderna i förevarande mål, i förfarande nummer R582/2003-4 samt i förfarande om ogiltigförklaring nummer 232C000447730/1.

Grunder och huvudargument

| Registrerat gemenskapsvarumärke föremål för ansökan om ogiltigförklaring: | Ordmärket EAST SIDE MARIO'S för varor och tjänster som ingår i klasserna 25, 26 och 42 – Gemenskapsvarumärke nummer 447730 |
| --- | --- |
| Innehavare av gemenskapsvarumärket: | John Arthur Slater |
| Sökande av ogiltigförklaring av gemenskapsvarumärket: | Prime Restaurant Holdings, Inc |
| Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för ogiltigförklaring: | De nationella ord- och figurmärkena EAST SIDE MARIO'S |
| Annulleringsenhetens beslut: | Ogiltigförklaring av gemenskapsvarumärket |
| Överklagandenämndens beslut: | Avslag på överklagandet |
| Grunder: | Åsidosättande av artikel 51.1 b i rådets förordning nr 40/94. Enligt sökanden har nämnden felaktigt konstaterat att sökanden agerat för tredje mans räkning, vilken person borde ses som sökande av varumärket, att denna person agerat i ond tro och att det inte varit ett rättvist förfarande. |

Registrerat gemenskapsvarumärke föremål för ansökan om ogiltigförklaring:

Ordmärket EAST SIDE MARIO'S för varor och tjänster som ingår i klasserna 25, 26 och 42 – Gemenskapsvarumärke nummer 447730

Innehavare av gemenskapsvarumärket:

John Arthur Slater

Sökande av ogiltigförklaring av gemenskapsvarumärket:

Prime Restaurant Holdings, Inc

Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för ogiltigförklaring:

De nationella ord- och figurmärkena EAST SIDE MARIO'S

Annulleringsenhetens beslut:

Ogiltigförklaring av gemenskapsvarumärket

Överklagandenämndens beslut:

Avslag på överklagandet

Grunder:

Åsidosättande av artikel 51.1 b i rådets förordning nr 40/94. Enligt sökanden har nämnden felaktigt konstaterat att sökanden agerat för tredje mans räkning, vilken person borde ses som sökande av varumärket, att denna person agerat i ond tro och att det inte varit ett rättvist förfarande.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/43 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/43

---

Avskrivning av mål T-176/00 (1)

(2005/C 143/80)

(Rättegångsspråk: nederländska)

Genom beslut av den 11 mars 2005 har ordföranden på den fjärde avdelningen vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt förordnat om avskrivning av mål T-176/00, Cargill B.V mot Europeiska gemenskapernas kommission.

---

(1)  JO C 285, 7.10.2000.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/44 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/44

---

Avskrivning av mål T-225/01 (1)

(2005/C 143/81)

(Rättegångsspråk: spanska)

Genom beslut av den 15 mars 2005 har ordföranden på den femte avdelningen i utökad sammansättning vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt förordnat om avskrivning av mål T-225/01, Gobierno Foral de Navarra mot Europeiska gemenskapernas kommission.

---

(1)  EFT C 331 24.11.2001.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/44 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/44

---

Avskrivning av mål T-142/04 (1)

(2005/C 143/82)

(Rättegångsspråk: nederländska)

Genom beslut av den 11 mars 2005 har ordföranden på den fjärde avdelningen vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt förordnat om avskrivning av mål T-142/04, Cargill B.V mot Europeiska gemenskapernas kommission.

---

(1)  JO C 168, 26.6.2004.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/44 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/44

---

Avskrivning av mål T-228/04 (1)

(2005/C 143/83)

(Rättegångsspråk: nederländska)

Genom beslut av den 11 april 2005 har ordföranden på tredje avdelningen vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt förordnat om avskrivning av mål T-228/04, konungariket Nederländerna mot Europeiska gemenskapernas kommission.

---

(1)  EUT C 247, 12.10.2002.

---

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/44 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/44

---

Avskrivning av mål T-470/04 (1)

(2005/C 143/84)

(Rättegångsspråk: franska)

Genom beslut av den 24 februari 2005 har ordföranden på första avdelningen vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt förordnat om avskrivning av mål T-470/04, Thomas Peyker mot Europeiska gemenskapernas kommission.

---

(1)  EUT C 57, 5.3.2005.

---

III Upplysningar

| 11.6.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 143/45 |
| --- | --- | --- | --- |

11.6.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 143/45

---

(2005/C 143/85)

Domstolens senaste offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidning

EUT C 132, 28.5.2005

Senaste listan över offentliggöranden

EUT C 115, 14.5.2005

EUT C 106, 30.4.2005

EUT C 93, 16.4.2005

EUT C 82, 2.4.2005

EUT C 69, 19.3.2005

EUT C 57, 5.3.2005

Dessa texter är tillgängliga på:

| | EUR-Lex:http://europa.eu.int/eur-lex |
| --- | --- |

EUR-Lex:http://europa.eu.int/eur-lex

| | CELEX:http://europa.eu.int/celex |
| --- | --- |

CELEX:http://europa.eu.int/celex

---