# Den Europæiske Unions C 121/20.

| | ISSN 1725-2393 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 121 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 48. årgang20. maj 2005 |

ISSN 1725-2393

Den Europæiske Unions

Tidende

C 121

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

48. årgang20. maj 2005

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | I   Meddelelser |
| | Revisionsretten |
| 2005/C 121/1 | Udtalelse nr. 1/2005 om forslag til Rådets forordning om finansiering af den fælles landbrugspolitik (KOM(2004) 489 endelig af 14. juli 2004) | 1 |
| 2005/C 121/2 | Udtalelse nr. 2/2005 om forslag til Rådets forordning om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden (KOM(2004) 492 endelig af 14. juli 2004) | 14 |

Informationsnummer

Indhold

Side

I   Meddelelser

Revisionsretten

2005/C 121/1

Udtalelse nr. 1/2005 om forslag til Rådets forordning om finansiering af den fælles landbrugspolitik (KOM(2004) 489 endelig af 14. juli 2004)

1

2005/C 121/2

Udtalelse nr. 2/2005 om forslag til Rådets forordning om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden (KOM(2004) 492 endelig af 14. juli 2004)

14

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

I Meddelelser

Revisionsretten

| 20.5.2005 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 121/1 |
| --- | --- | --- | --- |

20.5.2005

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 121/1

---

UDTALELSE Nr. 1/2005

om forslag til Rådets forordning om finansiering af den fælles landbrugspolitik (KOM(2004) 489 endelig af 14. juli 2004)

(Artikel 248, stk. 4, andet afsnit, EF)

(2005/C 121/01)

INDHOLD

| 1-6 | INDLEDNING |
| --- | --- |

1-6

| 7-14 | EN KLAR ADSKILLELSE AF DE TO »SØJLER« |
| --- | --- |

7-14

| 7-13 | Den nuværende situation og forslaget |
| --- | --- |

7-13

| 14 | Analyse |
| --- | --- |

14

| 15-34 | FORVALTNING OG KONTROL |
| --- | --- |

15-34

| 15-25 | EGFL |
| --- | --- |

15-25

| 15-18 | Den nuværende situation og forslaget |
| --- | --- |

15-18

| 19-25 | Analyse |
| --- | --- |

19-25

| 26-34 | ELFUL |
| --- | --- |

26-34

| 26-29 | Den nuværende situation og forslaget |
| --- | --- |

26-29

| 30-32 | Analyse |
| --- | --- |

30-32

| 33-34 | Konklusion |
| --- | --- |

33-34

| 35-48 | BUDGETDISCIPLIN |
| --- | --- |

35-48

| 35-40 | Den nuværende situation |
| --- | --- |

35-40

| 41-44 | Kommissionens forslag |
| --- | --- |

41-44

| 45-48 | Analyse |
| --- | --- |

45-48

| 45-47 | EGFL |
| --- | --- |

45-47

| 48 | ELFUL |
| --- | --- |

48

| 49-61 | BEHANDLINGEN AF UREGELMÆSSIGHEDER |
| --- | --- |

49-61

| 49-53 | EGFL |
| --- | --- |

49-53

| 49 | Den nuværende situation |
| --- | --- |

49

| 50-53 | Kommissionens forslag og Rettens analyse |
| --- | --- |

50-53

| 54-61 | ELFUL |
| --- | --- |

54-61

| 54-57 | Den nuværende situation |
| --- | --- |

54-57

| 58-61 | Kommissionens forslag og Rettens analyse |
| --- | --- |

58-61

| 62-65 | ANDRE BEMÆRKNINGER |
| --- | --- |

62-65

| 62 | Sammenhæng mellem de forskellige regnskabsår |
| --- | --- |

62

| 63 | Overgangsbestemmelser |
| --- | --- |

63

| 64-65 | Punkter af mindre betydning |
| --- | --- |

64-65

| I-II | RESUMÉ |
| --- | --- |

I-II

REVISIONSRETTEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 248, stk. 4, andet afsnit, og artikel 279,

under henvisning til forslag til Rådets forordning om finansiering af den fælles landbrugspolitik (1),

under henvisning til Rådets anmodning om at afgive udtalelse om dette forslag sendt den 29. oktober 2004 og modtaget af Retten den 5. november 2004 —

VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE:

INDLEDNING

| 1. | Formålet med forslaget til forordning er med virkning fra 1. januar 2007 at fastlægge en retlig ramme for finansieringen af de to »søjler« (markedsudgifter og indkomststøtte; udvikling af landdistrikterne) i den fælles landbrugspolitik. Forslaget er baseret på de gældende bestemmelser om den fælles landbrugspolitik (2). Det indeholder ikke ændringer af substansen i den fælles landbrugspolitik og fastsætter heller ikke beløbene for udgifterne til den fælles landbrugspolitik. |
| --- | --- |

1.

Formålet med forslaget til forordning er med virkning fra 1. januar 2007 at fastlægge en retlig ramme for finansieringen af de to »søjler« (markedsudgifter og indkomststøtte; udvikling af landdistrikterne) i den fælles landbrugspolitik. Forslaget er baseret på de gældende bestemmelser om den fælles landbrugspolitik (2). Det indeholder ikke ændringer af substansen i den fælles landbrugspolitik og fastsætter heller ikke beløbene for udgifterne til den fælles landbrugspolitik.

| 2. | Retten har vurderet, om forslaget vil kunne forbedre den finansielle forvaltning af den fælles landbrugspolitik, og den har i den forbindelse taget sin udtalelse fra april 2004 om indførelse af én enkelt revisionsmodel (udtalelse nr. 2/2004) (3) i betragtning. |
| --- | --- |

2.

Retten har vurderet, om forslaget vil kunne forbedre den finansielle forvaltning af den fælles landbrugspolitik, og den har i den forbindelse taget sin udtalelse fra april 2004 om indførelse af én enkelt revisionsmodel (udtalelse nr. 2/2004) (3) i betragtning.

| 3. | I henhold til denne model er Kommissionen ansvarlig for at forbedre de interne kontrolsystemer og give sikkerhed for, at de fungerer effektivt. De interne kontrolsystemer er baseret på et logisk planlægningsmatrix med fælles principper og standarder. Retten understregede, at omkostningerne forbundet med kontrollen skal stå i rimeligt forhold til udbyttet. Nogle af de elementer, som Retten i udtalelsen om én enkelt revisionsmodel definerede som nødvendige for en effektiv og produktiv ansvarskæde og finansiel kontrolkæde, bør imidlertid præciseres nærmere (jf. punkt 20, 21, 23 og 24). |
| --- | --- |

3.

I henhold til denne model er Kommissionen ansvarlig for at forbedre de interne kontrolsystemer og give sikkerhed for, at de fungerer effektivt. De interne kontrolsystemer er baseret på et logisk planlægningsmatrix med fælles principper og standarder. Retten understregede, at omkostningerne forbundet med kontrollen skal stå i rimeligt forhold til udbyttet. Nogle af de elementer, som Retten i udtalelsen om én enkelt revisionsmodel definerede som nødvendige for en effektiv og produktiv ansvarskæde og finansiel kontrolkæde, bør imidlertid præciseres nærmere (jf. punkt 20, 21, 23 og 24).

| 4. | I punkt 7-61 behandles fire centrale emner i forslaget til forordning: |
| --- | --- |

4.

I punkt 7-61 behandles fire centrale emner i forslaget til forordning:

| — | sammenlægningen af landbrugsudgifterne under ét og adskillelsen af de to søjler (artikel 2-5 i forslaget til forordning) |
| --- | --- |

—

sammenlægningen af landbrugsudgifterne under ét og adskillelsen af de to søjler (artikel 2-5 i forslaget til forordning)

| — | forvaltning og kontrol (artikel 6, 7, 8, 10, 11, 12-17, 22-31, 36 og 37 i forslaget til forordning) |
| --- | --- |

—

forvaltning og kontrol (artikel 6, 7, 8, 10, 11, 12-17, 22-31, 36 og 37 i forslaget til forordning)

| — | budgetdisciplin (artikel 12-21 i forslaget til forordning) |
| --- | --- |

—

budgetdisciplin (artikel 12-21 i forslaget til forordning)

| — | behandlingen af uregelmæssigheder (artikel 9 og 32-35 i forslaget til forordning). |
| --- | --- |

—

behandlingen af uregelmæssigheder (artikel 9 og 32-35 i forslaget til forordning).

Punkt 62-65 omhandler en række andre specifikke punkter, hvoraf nogle vedrører overgangsperioden.

| 5. | I henhold til forslaget til forordning (artikel 7, 8, 9, 13, 15, 16, 18, 19, 26, 30, 39, 42, 45 og 48) skal en række vigtige punkter fastlægges ved udvalgsprocedure i afledte retsakter, og dem er Retten naturligvis ikke i stand til at tage stilling til i øjeblikket. Retten bemærker, at effektiviteten af en række aspekter i det foreslåede system vil afhænge af kvaliteten og indholdet af sådanne afledte retsakter. Forslaget til forordning er navnlig uklart med hensyn til ansvarsfordelingen på det finansielle område mellem Kommissionen og medlemsstaterne. |
| --- | --- |

5.

I henhold til forslaget til forordning (artikel 7, 8, 9, 13, 15, 16, 18, 19, 26, 30, 39, 42, 45 og 48) skal en række vigtige punkter fastlægges ved udvalgsprocedure i afledte retsakter, og dem er Retten naturligvis ikke i stand til at tage stilling til i øjeblikket. Retten bemærker, at effektiviteten af en række aspekter i det foreslåede system vil afhænge af kvaliteten og indholdet af sådanne afledte retsakter. Forslaget til forordning er navnlig uklart med hensyn til ansvarsfordelingen på det finansielle område mellem Kommissionen og medlemsstaterne.

| 6. | En række af de ændringer, der foreslås i forslaget til forordning, er ikke i overensstemmelse med finansforordningens bestemmelser (4). Kommissionen bliver nødt til at overveje, om det vil være nødvendigt at ændre finansforordningen. |
| --- | --- |

6.

En række af de ændringer, der foreslås i forslaget til forordning, er ikke i overensstemmelse med finansforordningens bestemmelser (4). Kommissionen bliver nødt til at overveje, om det vil være nødvendigt at ændre finansforordningen.

EN KLAR ADSKILLELSE AF DE TO »SØJLER«

Den nuværende situation og forslaget

| 7. | I mange år er den fælles landbrugspolitik blev forvaltet gennem én »fond«, Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget. Fonden har to sektioner, nemlig Udviklingssektionen og Garantisektionen, som reguleres af forskellige bestemmelser. (Bestemmelserne er i dag fastlagt i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 og Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 (5).) |
| --- | --- |

7.

I mange år er den fælles landbrugspolitik blev forvaltet gennem én »fond«, Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget. Fonden har to sektioner, nemlig Udviklingssektionen og Garantisektionen, som reguleres af forskellige bestemmelser. (Bestemmelserne er i dag fastlagt i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 og Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 (5).)

| 8. | Garantisektionen |
| --- | --- |

8.

Garantisektionen

| — | finansierer alle udgifter til støtte til landbrugsmarkederne og indkomststøtte |
| --- | --- |

—

finansierer alle udgifter til støtte til landbrugsmarkederne og indkomststøtte

| — | samfinansierer (med medlemsstaterne) en række foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne. |
| --- | --- |

—

samfinansierer (med medlemsstaterne) en række foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne.

| 9. | De foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, som samfinansieres af Garantisektionen, er: |
| --- | --- |

9.

De foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, som samfinansieres af Garantisektionen, er:

| a) | førtidspensionering |
| --- | --- |

a)

førtidspensionering

| b) | tilskud til landbrugere i ugunstigt stillede områder og områder med miljørestriktioner |
| --- | --- |

b)

tilskud til landbrugere i ugunstigt stillede områder og områder med miljørestriktioner

| c) | støtte til opfyldelse af normer (inden for miljø, folkesundhed etc.) |
| --- | --- |

c)

støtte til opfyldelse af normer (inden for miljø, folkesundhed etc.)

| d) | miljøvenligt landbrug og dyrevelfærd |
| --- | --- |

d)

miljøvenligt landbrug og dyrevelfærd

| e) | støtte til forbedring af fødevarekvaliteten |
| --- | --- |

e)

støtte til forbedring af fødevarekvaliteten

| f) | skovrejsning (6) |
| --- | --- |

f)

skovrejsning (6)

| g) | støtte til alle »andre foranstaltninger til udvikling af landdistrikter« inden for områder, som ikke er omfattet af strukturfondenes mål 1:






  — | investeringer i landbrugsbedrifter |
| --- | --- | --- |

g)

støtte til alle »andre foranstaltninger til udvikling af landdistrikter« inden for områder, som ikke er omfattet af strukturfondenes mål 1:

—

investeringer i landbrugsbedrifter

| — | unge landbrugeres etablering |
| --- | --- |

—

unge landbrugeres etablering

| — | uddannelse af landbrugere og andre personer, som arbejder med landbrugs- og skovbrugsaktiviteter |
| --- | --- |

—

uddannelse af landbrugere og andre personer, som arbejder med landbrugs- og skovbrugsaktiviteter

| — | forbedring af forarbejdningen og afsætningen af landbrugsprodukter |
| --- | --- |

—

forbedring af forarbejdningen og afsætningen af landbrugsprodukter

| — | skovbrug |
| --- | --- |

—

skovbrug

| — | andre foranstaltninger til fremme af tilpasning og udvikling af landdistrikterne (7) (såsom jordfordeling, diversificering af aktiviteterne på landbrugsområdet mv.). |
| --- | --- |

—

andre foranstaltninger til fremme af tilpasning og udvikling af landdistrikterne (7) (såsom jordfordeling, diversificering af aktiviteterne på landbrugsområdet mv.).

| 10. | Udviklingssektionen samfinansierer alle »andre foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne« nævnt under punkt 9, litra g), i områder omfattet af mål 1. Den samfinansierer også fællesskabsinitiativet »Leader+« (8). |
| --- | --- |

10.

Udviklingssektionen samfinansierer alle »andre foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne« nævnt under punkt 9, litra g), i områder omfattet af mål 1. Den samfinansierer også fællesskabsinitiativet »Leader+« (8).

| 11. | Disse ordninger vises grafisk i figur 1. |
| --- | --- |

11.

Disse ordninger vises grafisk i figur 1.

| 12. | Om en foranstaltning til udvikling af landdistrikterne skal finansieres over EUGFL's Udviklingssektion eller over Garantisektionen, afhænger i dag af såvel foranstaltningens art som dens geografiske placering. For eksempel vil modernisering af et slagteri i en mål 1-region blive samfinansieret af Udviklingssektionen, mens et lignende projekt uden for mål 1 vil blive samfinansieret af Garantisektionen. Skovrejsning på landbrugsjord vil blive samfinansieret af Garantisektionen i hele Fællesskabet, mens investeringer i vedligeholdelse og forbedring af skovressourcer i mål 1-områder vil blive samfinansieret af Udviklingssektionen. |
| --- | --- |

12.

Om en foranstaltning til udvikling af landdistrikterne skal finansieres over EUGFL's Udviklingssektion eller over Garantisektionen, afhænger i dag af såvel foranstaltningens art som dens geografiske placering. For eksempel vil modernisering af et slagteri i en mål 1-region blive samfinansieret af Udviklingssektionen, mens et lignende projekt uden for mål 1 vil blive samfinansieret af Garantisektionen. Skovrejsning på landbrugsjord vil blive samfinansieret af Garantisektionen i hele Fællesskabet, mens investeringer i vedligeholdelse og forbedring af skovressourcer i mål 1-områder vil blive samfinansieret af Udviklingssektionen.

| 13. | Kommissionen foreslår, at to fonde, nemlig en europæisk garantifond for landbruget (EGFL) og en europæisk landbrugsfond for udvikling af landdistrikterne (ELFUL), skal erstatte den nuværende EUGFL's Garanti- og Udviklingssektioner. EGFL skal omfatte udgifterne til landbrugsmarkederne og indkomststøtte til landbrugere, jf. punkt 8, første led (9). Alle udgifter til udvikling af landdistrikterne uanset foranstaltningens art eller geografiske placering skal samfinansieres af ELFUL. |
| --- | --- |

13.

Kommissionen foreslår, at to fonde, nemlig en europæisk garantifond for landbruget (EGFL) og en europæisk landbrugsfond for udvikling af landdistrikterne (ELFUL), skal erstatte den nuværende EUGFL's Garanti- og Udviklingssektioner. EGFL skal omfatte udgifterne til landbrugsmarkederne og indkomststøtte til landbrugere, jf. punkt 8, første led (9). Alle udgifter til udvikling af landdistrikterne uanset foranstaltningens art eller geografiske placering skal samfinansieres af ELFUL.

Image

Analyse

| 14. | Forslaget om at samle alle udgifter til udvikling af landdistrikterne inden for én enkelt budgetramme betyder, at det vil være muligt at opgøre de samlede udgifter til bestemte foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne og de samlede udgifter på området udvikling af landdistrikterne (10). Det giver større gennemsigtighed, og det hilser Retten velkommen (11). |
| --- | --- |

14.

Forslaget om at samle alle udgifter til udvikling af landdistrikterne inden for én enkelt budgetramme betyder, at det vil være muligt at opgøre de samlede udgifter til bestemte foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne og de samlede udgifter på området udvikling af landdistrikterne (10). Det giver større gennemsigtighed, og det hilser Retten velkommen (11).

FORVALTNING OG KONTROL

EGFL

Den nuværende situation og forslaget

| 15. | Forslaget indeholder ingen væsentlige ændringer af forvaltningen og kontrollen af markedsudgifterne. Som det er tilfældet i dag, vil næsten alle udgifter blive afholdt af betalingsorganerne i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

15.

Forslaget indeholder ingen væsentlige ændringer af forvaltningen og kontrollen af markedsudgifterne. Som det er tilfældet i dag, vil næsten alle udgifter blive afholdt af betalingsorganerne i medlemsstaterne.

| 16. | For de fleste udgifters vedkommende vil der fortsat blive anvendt følgende procedure: |
| --- | --- |

16.

For de fleste udgifters vedkommende vil der fortsat blive anvendt følgende procedure:

| a) | Landbrugerne indsender støtteansøgninger til betalingsorganerne, året før støtten kommer til udbetaling. Ansøgningerne er baseret på det dyrkede areal, på antallet af støtteberettigede dyr, som landbrugerne har holdt på bedriften i en bestemt periode, mv. |
| --- | --- |

a)

Landbrugerne indsender støtteansøgninger til betalingsorganerne, året før støtten kommer til udbetaling. Ansøgningerne er baseret på det dyrkede areal, på antallet af støtteberettigede dyr, som landbrugerne har holdt på bedriften i en bestemt periode, mv.

| b) | Betalingsorganerne foretager administrativ kontrol af disse ansøgninger og også kontrol på stedet af en stikprøve af ansøgningerne. Denne kontrol foretages hovedsagelig inden for rammerne af Det Integrerede Forvaltnings- og Kontrolsystem (IFKS). |
| --- | --- |

b)

Betalingsorganerne foretager administrativ kontrol af disse ansøgninger og også kontrol på stedet af en stikprøve af ansøgningerne. Denne kontrol foretages hovedsagelig inden for rammerne af Det Integrerede Forvaltnings- og Kontrolsystem (IFKS).

| c) | De enkelte betalingsorganer udbetaler støtten til støtteansøgerne og indsender hver måned et regnskab over de afholdte udgifter til Kommissionen, som så godtgør betalingsorganerne deres udgifter (»månedlige betalinger«). |
| --- | --- |

c)

De enkelte betalingsorganer udbetaler støtten til støtteansøgerne og indsender hver måned et regnskab over de afholdte udgifter til Kommissionen, som så godtgør betalingsorganerne deres udgifter (»månedlige betalinger«).

| d) | Betalingsorganernes regnskaber og betalinger gennemgås af en uafhængig revisor (det attesterende organ/godkendelsesorganet), som i februar måned det år, der følger efter regnskabsåret, afgiver en beretning til Kommissionen. |
| --- | --- |

d)

Betalingsorganernes regnskaber og betalinger gennemgås af en uafhængig revisor (det attesterende organ/godkendelsesorganet), som i februar måned det år, der følger efter regnskabsåret, afgiver en beretning til Kommissionen.

| e) | Inden den 30. april det år skal Kommissionen beslutte (vedtage en »beslutning om regnskabsafslutning«), om den kan godkende disse regnskaber og revisionsberetninger, eller om den skal anmode om yderligere revision eller flere oplysninger. |
| --- | --- |

e)

Inden den 30. april det år skal Kommissionen beslutte (vedtage en »beslutning om regnskabsafslutning«), om den kan godkende disse regnskaber og revisionsberetninger, eller om den skal anmode om yderligere revision eller flere oplysninger.

| f) | Kommissionen kan derefter undersøge de betalinger, betalingsorganerne har foretaget. Såfremt den konstaterer, at betalinger er afholdt på et regelstridigt grundlag, eller at finanskontrollen har været svag, kan den beslutte, at bestemte udgifter skal afholdes af de berørte medlemsstater og ikke over EU-budgettet (som et led i »regnskabsafslutningen« vedtager Kommissionen »overensstemmelsesbeslutninger« om at »udelukke sådanne udgifter fra fællesskabsfinansiering«). Når Kommissionen beslutter at udelukke udgifter, trækker den beløbet for de udelukkede udgifter fra beløbene til betalingsorganerne. |
| --- | --- |

f)

Kommissionen kan derefter undersøge de betalinger, betalingsorganerne har foretaget. Såfremt den konstaterer, at betalinger er afholdt på et regelstridigt grundlag, eller at finanskontrollen har været svag, kan den beslutte, at bestemte udgifter skal afholdes af de berørte medlemsstater og ikke over EU-budgettet (som et led i »regnskabsafslutningen« vedtager Kommissionen »overensstemmelsesbeslutninger« om at »udelukke sådanne udgifter fra fællesskabsfinansiering«). Når Kommissionen beslutter at udelukke udgifter, trækker den beløbet for de udelukkede udgifter fra beløbene til betalingsorganerne.

| 17. | Udgifter afholdt over EGFL skal, som det er tilfældet med den nuværende Garantisektion, finansieres med ikke-opdelte bevillinger, dvs. at der ikke vil blive skelnet mellem forpligtelsesbevillinger og betalingsbevillinger. |
| --- | --- |

17.

Udgifter afholdt over EGFL skal, som det er tilfældet med den nuværende Garantisektion, finansieres med ikke-opdelte bevillinger, dvs. at der ikke vil blive skelnet mellem forpligtelsesbevillinger og betalingsbevillinger.

| 18. | Forslaget til forordning indeholder imidlertid en række nye elementer og/eller ændringer: |
| --- | --- |

18.

Forslaget til forordning indeholder imidlertid en række nye elementer og/eller ændringer:

| — | I medlemsstater, hvor der er mere end et betalingsorgan, er et koordineringsorgan allerede ansvarligt for dels at centralisere de oplysninger, der skal stilles til Kommissionens rådighed, så det sikres, at oplysningerne tilvejebringes i et ensartet format, dels at fremme en ensartet anvendelse af fællesskabsreglerne. I henhold til artikel 6, stk. 3, i forslaget til forordning skal koordineringsorganerne godkendes specielt af medlemsstaterne. |
| --- | --- |

—

I medlemsstater, hvor der er mere end et betalingsorgan, er et koordineringsorgan allerede ansvarligt for dels at centralisere de oplysninger, der skal stilles til Kommissionens rådighed, så det sikres, at oplysningerne tilvejebringes i et ensartet format, dels at fremme en ensartet anvendelse af fællesskabsreglerne. I henhold til artikel 6, stk. 3, i forslaget til forordning skal koordineringsorganerne godkendes specielt af medlemsstaterne.

| — | I artikel 8, stk. 1, litra c), i forslaget til forordning foreslås det indført, at den ansvarlige for det godkendte betalingsorgan hvert år underskriver og sender en »revisionserklæring« til Kommissionen. |
| --- | --- |

—

I artikel 8, stk. 1, litra c), i forslaget til forordning foreslås det indført, at den ansvarlige for det godkendte betalingsorgan hvert år underskriver og sender en »revisionserklæring« til Kommissionen.

| — | I henhold til artikel 31, stk. 4, litra a), i forslaget til forordning vil Kommissionen som led i proceduren for regnskabsafslutning, jf. punkt 16, litra f), kunne afvise EGFL-udgifter, der er afholdt i op til 36 måneder forud for den dato, hvor Kommissionen skriftligt meddeler den pågældende medlemsstat resultaterne af sin efterprøvning (en »36-måneders-regel«). Denne periode er i dag på 24 måneder. |
| --- | --- |

—

I henhold til artikel 31, stk. 4, litra a), i forslaget til forordning vil Kommissionen som led i proceduren for regnskabsafslutning, jf. punkt 16, litra f), kunne afvise EGFL-udgifter, der er afholdt i op til 36 måneder forud for den dato, hvor Kommissionen skriftligt meddeler den pågældende medlemsstat resultaterne af sin efterprøvning (en »36-måneders-regel«). Denne periode er i dag på 24 måneder.

Analyse

Generelt

| 19. | Den nuværende betalingsprocedure for EUGFL, Garantisektionen, har stået sin prøve. Kommissionen har igennem årene stort set ikke foreslået ændringer på områder, som har fungeret nogenlunde tilfredsstillende. |
| --- | --- |

19.

Den nuværende betalingsprocedure for EUGFL, Garantisektionen, har stået sin prøve. Kommissionen har igennem årene stort set ikke foreslået ændringer på områder, som har fungeret nogenlunde tilfredsstillende.

Bemærkninger om specifikke ændringer (punkt 18)

| 20. | Bestemmelsen om »speciel godkendelse« af »koordineringsorganerne« (adskilt fra godkendelsen af betalingsorganerne) kunne styrke ansvarskæden, for så vidt angår de fælles landbrugsudgifter (jf. udtalelse nr. 2/2004 om indførelsen af én enkelt revisionsmodel, punkt I, II og IV). Det vil imidlertid afhænge af kvaliteten og indholdet af de regler for speciel godkendelse, Kommissionen fastlægger for medlemsstaterne, og af, hvordan medlemsstaterne anvender dem. |
| --- | --- |

20.

Bestemmelsen om »speciel godkendelse« af »koordineringsorganerne« (adskilt fra godkendelsen af betalingsorganerne) kunne styrke ansvarskæden, for så vidt angår de fælles landbrugsudgifter (jf. udtalelse nr. 2/2004 om indførelsen af én enkelt revisionsmodel, punkt I, II og IV). Det vil imidlertid afhænge af kvaliteten og indholdet af de regler for speciel godkendelse, Kommissionen fastlægger for medlemsstaterne, og af, hvordan medlemsstaterne anvender dem.

| 21. | Indførelsen af en »revisionserklæring« underskrevet af den ansvarlige for betalingsorganet kunne forbedre det eksisterende kontrolsystem i retning af én enkelt revisionsmodel. Forslaget indeholder imidlertid intet om erklæringens formål, indhold og rækkevidde. Den bør i vidt omfang opbygges som den tilsvarende erklæring, der normalt kræves i henhold til kriterierne for god virksomhedsledelse (»corporate governance«) af f.eks. børsnoterede selskaber. Det vil indebære, at den ansvarlige for betalingsorganet skal afgive en erklæring om, at han/hun er ansvarlig for regnskaberne, og at han/hun hvert år efterprøver effektiviteten af det interne kontrolsystem og rapporterer, at dette er gjort. Denne årlige efterprøvelse skal omfatte alle kontroller, herunder finanskontrol, drifts- og overenstemmelseskontrol samt risikostyring. En sådan erklæring kan ikke erstatte godkendelsesorganernes arbejde. Hverken Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter eller godkendelsesorganet bør forlade sig på en sådan erklæring uden supplerende underbyggende dokumentation. Et særligt aspekt er, at man risikerer, at den foreslåede betegnelse »revisionserklæring« bliver blandet sammen med den revisionserklæring, som Den Europæiske Revisionsret skal afgive, og med den erklæring, som Kommissionens generaldirektører skal afgive. Der bør vælges et andet navn. |
| --- | --- |

21.

Indførelsen af en »revisionserklæring« underskrevet af den ansvarlige for betalingsorganet kunne forbedre det eksisterende kontrolsystem i retning af én enkelt revisionsmodel. Forslaget indeholder imidlertid intet om erklæringens formål, indhold og rækkevidde. Den bør i vidt omfang opbygges som den tilsvarende erklæring, der normalt kræves i henhold til kriterierne for god virksomhedsledelse (»corporate governance«) af f.eks. børsnoterede selskaber. Det vil indebære, at den ansvarlige for betalingsorganet skal afgive en erklæring om, at han/hun er ansvarlig for regnskaberne, og at han/hun hvert år efterprøver effektiviteten af det interne kontrolsystem og rapporterer, at dette er gjort. Denne årlige efterprøvelse skal omfatte alle kontroller, herunder finanskontrol, drifts- og overenstemmelseskontrol samt risikostyring. En sådan erklæring kan ikke erstatte godkendelsesorganernes arbejde. Hverken Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter eller godkendelsesorganet bør forlade sig på en sådan erklæring uden supplerende underbyggende dokumentation. Et særligt aspekt er, at man risikerer, at den foreslåede betegnelse »revisionserklæring« bliver blandet sammen med den revisionserklæring, som Den Europæiske Revisionsret skal afgive, og med den erklæring, som Kommissionens generaldirektører skal afgive. Der bør vælges et andet navn.

| 22. | I udtalelse nr. 9/2002 (12) gik Retten ind for en »36-måneders-regel«. Denne ændring vil mindske risikoen for, at de svagheder, der konstateres i medlemsstaternes systemer, ikke får konsekvenser, blot fordi Kommissionen ikke har nået at dække alle udgiftsområder i løbet af to år. Kommissionen bør kun betragte de 36 måneder som en maksimumsfrist, og den bør så vidt muligt bestræbe sig på at undgå forsinkelser i såvel regnskabsafslutningsproceduren som den endelige registrering af udgifterne som budgetudgifter. |
| --- | --- |

22.

I udtalelse nr. 9/2002 (12) gik Retten ind for en »36-måneders-regel«. Denne ændring vil mindske risikoen for, at de svagheder, der konstateres i medlemsstaternes systemer, ikke får konsekvenser, blot fordi Kommissionen ikke har nået at dække alle udgiftsområder i løbet af to år. Kommissionen bør kun betragte de 36 måneder som en maksimumsfrist, og den bør så vidt muligt bestræbe sig på at undgå forsinkelser i såvel regnskabsafslutningsproceduren som den endelige registrering af udgifterne som budgetudgifter.

Andre bemærkninger

| 23. | De gældende bestemmelser vedrørende EUGFL, Garantisektionen, kan forbedres på et vigtigt punkt, som ikke er taget med i Kommissionens forslag. Godkendelsesorganerne, som reviderer betalingsorganernes regnskaber og interne kontrolprocedurer, bekræfter kun, at der er etableret kontrolforanstaltninger til sikring af, at betalingerne er i overensstemmelse med reglerne, men de foretager ikke altid overensstemmelsestest i et sådant omfang, at de kan bekræfte, at kontrolforanstaltningerne fungerer effektivt. Godkendelsesorganerne foretager heller ikke tilstrækkelig kontrol på støttemodtagerniveau til at kunne bekræfte, at betalingerne er lovlige og formelt rigtige. |
| --- | --- |

23.

De gældende bestemmelser vedrørende EUGFL, Garantisektionen, kan forbedres på et vigtigt punkt, som ikke er taget med i Kommissionens forslag. Godkendelsesorganerne, som reviderer betalingsorganernes regnskaber og interne kontrolprocedurer, bekræfter kun, at der er etableret kontrolforanstaltninger til sikring af, at betalingerne er i overensstemmelse med reglerne, men de foretager ikke altid overensstemmelsestest i et sådant omfang, at de kan bekræfte, at kontrolforanstaltningerne fungerer effektivt. Godkendelsesorganerne foretager heller ikke tilstrækkelig kontrol på støttemodtagerniveau til at kunne bekræfte, at betalingerne er lovlige og formelt rigtige.

| 24. | Retten fastholder (jf. udtalelse nr. 10/98 (13)), at godkendelsesorganernes godkendelse af betalingsorganerne bør baseres på internationalt anerkendte revisionsstandarder. Der bør henvises til internationalt anerkendte standarder i artikel 7 i forslaget til forordning (14). Godkendelsen bør dække udgifternes lovlighed og formelle rigtighed på støttemodtagerniveau, og betalingsorganernes centrale kontroller bør testes. Ved fastlæggelsen af intensiteten af disse kontroller skal omkostningerne forbundet med kontrollerne og udbyttet af dem tages i betragtning. Med en sådan dækning ville ansvarskæden, for så vidt angår de fælles landbrugsudgifter, blive stærkere og klarere. Det ville give Kommissionen øget sikkerhed og være i overensstemmelse med begrebet én enkelt revisionsmodel (jf. udtalelse nr. 2/2004, punkt 42). I artikel 7 eller i artikel 8, stk. 1, litra c), nr. iii), i forslaget til forordning kunne der med fordel indføjes en ændring, som gik ud på at udvide omfanget af godkendelsesorganernes arbejde. |
| --- | --- |

24.

Retten fastholder (jf. udtalelse nr. 10/98 (13)), at godkendelsesorganernes godkendelse af betalingsorganerne bør baseres på internationalt anerkendte revisionsstandarder. Der bør henvises til internationalt anerkendte standarder i artikel 7 i forslaget til forordning (14). Godkendelsen bør dække udgifternes lovlighed og formelle rigtighed på støttemodtagerniveau, og betalingsorganernes centrale kontroller bør testes. Ved fastlæggelsen af intensiteten af disse kontroller skal omkostningerne forbundet med kontrollerne og udbyttet af dem tages i betragtning. Med en sådan dækning ville ansvarskæden, for så vidt angår de fælles landbrugsudgifter, blive stærkere og klarere. Det ville give Kommissionen øget sikkerhed og være i overensstemmelse med begrebet én enkelt revisionsmodel (jf. udtalelse nr. 2/2004, punkt 42). I artikel 7 eller i artikel 8, stk. 1, litra c), nr. iii), i forslaget til forordning kunne der med fordel indføjes en ændring, som gik ud på at udvide omfanget af godkendelsesorganernes arbejde.

| 25. | Retten bemærker, at medlemsstaterne fortsat vil være ansvarlige for godkendelsen af betalingsorganerne under den fælles landbrugspolitik. I særberetning nr. 2/2004 (15) om SAPARD (finansieringsmekanismerne for dette program svarer i mange henseender til dem, der anvendes under den fælles landbrugspolitik) hilste Retten det velkomment, at Kommissionen skulle give sin godkendelse. Forhåndsgodkendelse af systemerne på grundlag af såvel SAPARD-landenes som Kommissionens revisioner har sikret, at der — i det mindste på papiret — var oprettet veldefinerede systemer med centrale kontroller, inden der kunne udbetales støtte. Retten mente, at det var en god fremgangsmåde. |
| --- | --- |

25.

Retten bemærker, at medlemsstaterne fortsat vil være ansvarlige for godkendelsen af betalingsorganerne under den fælles landbrugspolitik. I særberetning nr. 2/2004 (15) om SAPARD (finansieringsmekanismerne for dette program svarer i mange henseender til dem, der anvendes under den fælles landbrugspolitik) hilste Retten det velkomment, at Kommissionen skulle give sin godkendelse. Forhåndsgodkendelse af systemerne på grundlag af såvel SAPARD-landenes som Kommissionens revisioner har sikret, at der — i det mindste på papiret — var oprettet veldefinerede systemer med centrale kontroller, inden der kunne udbetales støtte. Retten mente, at det var en god fremgangsmåde.

ELFUL

Den nuværende situation og forslaget

| 26. | Den foreslåede forvaltnings- og kontrolramme for ELFUL er baseret dels på rammen for strukturfondene, dels på rammen for EUGFL, Garantisektionen. Med denne ramme vil alle udgifter til udvikling af landdistrikterne være underlagt et enkelt sæt finansielle bestemmelser og et fælles kontrolsystem. |
| --- | --- |

26.

Den foreslåede forvaltnings- og kontrolramme for ELFUL er baseret dels på rammen for strukturfondene, dels på rammen for EUGFL, Garantisektionen. Med denne ramme vil alle udgifter til udvikling af landdistrikterne være underlagt et enkelt sæt finansielle bestemmelser og et fælles kontrolsystem.

| 27. | Som nævnt i punkt 8-13 og i figur 1 vil den nye ELFUL-landbrugsfond dække alle udgifter til udvikling af landdistrikterne: |
| --- | --- |

27.

Som nævnt i punkt 8-13 og i figur 1 vil den nye ELFUL-landbrugsfond dække alle udgifter til udvikling af landdistrikterne:

| — | udgifter finansieret over Garantisektionen: i 2004 4,8 milliarder euro i betalingsbevillinger, som blev finansieret med ikke-opdelte bevillinger (jf. punkt 17) |
| --- | --- |

—

udgifter finansieret over Garantisektionen: i 2004 4,8 milliarder euro i betalingsbevillinger, som blev finansieret med ikke-opdelte bevillinger (jf. punkt 17)

| — | udgifter finansieret over Udviklingssektionen: i 2004 2,9 milliarder euro i betalingsbevillinger, som blev finansieret med opdelte bevillinger (16). |
| --- | --- |

—

udgifter finansieret over Udviklingssektionen: i 2004 2,9 milliarder euro i betalingsbevillinger, som blev finansieret med opdelte bevillinger (16).

| 28. | Kommissionen foreslår, at alle disse udgifter fremover finansieres som en udgiftskategori med opdelte bevillinger. Konsekvenserne af disse ændringer vil være: |
| --- | --- |

28.

Kommissionen foreslår, at alle disse udgifter fremover finansieres som en udgiftskategori med opdelte bevillinger. Konsekvenserne af disse ændringer vil være:

| — | Udgifterne til udvikling af landdistrikter vil ikke længere blive forvaltet via forskellige programmerings-, gennemførelses- og kontrolsystemer. |
| --- | --- |

—

Udgifterne til udvikling af landdistrikter vil ikke længere blive forvaltet via forskellige programmerings-, gennemførelses- og kontrolsystemer.

| — | »Ledsageforanstaltningerne« (del A i figur 1), som tegner sig for den største del af udgifterne til udvikling af landdistrikterne, og andre udgifter til udvikling af landdistrikterne, som i dag finansieres over EUGFL, Garantisektionen (del B i figur 1), vil ikke længere være underlagt proceduren beskrevet i punkt 16. |
| --- | --- |

—

»Ledsageforanstaltningerne« (del A i figur 1), som tegner sig for den største del af udgifterne til udvikling af landdistrikterne, og andre udgifter til udvikling af landdistrikterne, som i dag finansieres over EUGFL, Garantisektionen (del B i figur 1), vil ikke længere være underlagt proceduren beskrevet i punkt 16.

| 29. | I henhold til Kommissionens forslag vil størstedelen af udgifterne være underlagt følgende procedure: |
| --- | --- |

29.

I henhold til Kommissionens forslag vil størstedelen af udgifterne være underlagt følgende procedure:

| — | Når en medlemsstats program for udvikling af landdistrikterne er vedtaget, betaler Kommissionen 7 % af ELFUL's deltagelse i programmet til det berørte betalingsorgan/de berørte betalingsorganer. |
| --- | --- |

—

Når en medlemsstats program for udvikling af landdistrikterne er vedtaget, betaler Kommissionen 7 % af ELFUL's deltagelse i programmet til det berørte betalingsorgan/de berørte betalingsorganer.

| — | Disse 7 % er forfinansiering (som skal tilbagebetales til Kommissionen, hvis der ikke er fremsendt en betalingsanmodning til programmet for udvikling af landdistrikter inden for 24 måneder). |
| --- | --- |

—

Disse 7 % er forfinansiering (som skal tilbagebetales til Kommissionen, hvis der ikke er fremsendt en betalingsanmodning til programmet for udvikling af landdistrikter inden for 24 måneder).

| — | Udgifterne anmeldes hvert kvartal til Kommissionen. |
| --- | --- |

—

Udgifterne anmeldes hvert kvartal til Kommissionen.

| — | Kommissionen foretager de mellemliggende betalinger for hvert enkelt program for udvikling af landdistrikterne til det godkendte betalingsorgan på grundlag af anmodninger om mellemliggende betaling, der »så vidt muligt indgives samlet tre gange om året«. |
| --- | --- |

—

Kommissionen foretager de mellemliggende betalinger for hvert enkelt program for udvikling af landdistrikterne til det godkendte betalingsorgan på grundlag af anmodninger om mellemliggende betaling, der »så vidt muligt indgives samlet tre gange om året«.

| — | Efter modtagelse af den endelige gennemførelsesrapport udbetaler Kommissionen saldoen. |
| --- | --- |

—

Efter modtagelse af den endelige gennemførelsesrapport udbetaler Kommissionen saldoen.

| — | Det beløb, der i alt er udbetalt som forfinansiering, afregnes i forbindelse med afslutningen af programmet for udvikling af landdistrikterne (en procedure, som kan tage flere år). |
| --- | --- |

—

Det beløb, der i alt er udbetalt som forfinansiering, afregnes i forbindelse med afslutningen af programmet for udvikling af landdistrikterne (en procedure, som kan tage flere år).

Analyse

| 30. | Meget taler for, at der anvendes opdelte bevillinger til finansiering af udgifter over fællesskabsbudgettet, forudsat at to betingelser er opfyldt: |
| --- | --- |

30.

Meget taler for, at der anvendes opdelte bevillinger til finansiering af udgifter over fællesskabsbudgettet, forudsat at to betingelser er opfyldt:

| — | Udgifterne er flerårige (sådan at forstå, at et projekt skal planlægges til at blive gennemført over en række år og også gennemføres i denne periode). |
| --- | --- |

—

Udgifterne er flerårige (sådan at forstå, at et projekt skal planlægges til at blive gennemført over en række år og også gennemføres i denne periode).

| — | Budgetrammen er flerårig og omfatter forpligtelsesbevillinger, som dækker de samlede udgifter til de retlige forpligtelser, der er indgået i det løbende regnskabsår. |
| --- | --- |

—

Budgetrammen er flerårig og omfatter forpligtelsesbevillinger, som dækker de samlede udgifter til de retlige forpligtelser, der er indgået i det løbende regnskabsår.

| 31. | Udgifterne til udvikling af landdistrikterne omfatter en række foranstaltninger med forskellige karakteristika. Nogle af foranstaltningerne gennemføres til støtte af flerårige investeringsudgifter. Størstedelen omfatter flerårige kontraktlige forpligtelser med årlige betalinger og kontrolprocedurer, som minder om betalings- og kontrolprocedurerne under den »første søjle« af den fælles landbrugspolitik. |
| --- | --- |

31.

Udgifterne til udvikling af landdistrikterne omfatter en række foranstaltninger med forskellige karakteristika. Nogle af foranstaltningerne gennemføres til støtte af flerårige investeringsudgifter. Størstedelen omfatter flerårige kontraktlige forpligtelser med årlige betalinger og kontrolprocedurer, som minder om betalings- og kontrolprocedurerne under den »første søjle« af den fælles landbrugspolitik.

| 32. | Kommissionen foreslår, at der anvendes opdelte bevillinger til ELFUL, men den foreslår ikke en egentlig flerårig budgetramme. En sådan ville forudsætte, at der blev bogført en forpligtelse, som dækkede de samlede omkostninger forbundet med de retlige forpligtelser indgået i det løbende regnskabsår. I stedet foreslår Kommissionen (artikel 23 i forslaget til forordning), at der indgås en forpligtelse for hele det beløb, der forventes at blive udbetalt i en given medlemsstat i et givet år, dvs. forpligtelser i årlige trancher. Som Retten anførte i udtalelse nr. 2/2001 (17), er en sådan procedure i strid med gældende teori og god praksis for anvendelsen af opdelte bevillinger (18). |
| --- | --- |

32.

Kommissionen foreslår, at der anvendes opdelte bevillinger til ELFUL, men den foreslår ikke en egentlig flerårig budgetramme. En sådan ville forudsætte, at der blev bogført en forpligtelse, som dækkede de samlede omkostninger forbundet med de retlige forpligtelser indgået i det løbende regnskabsår. I stedet foreslår Kommissionen (artikel 23 i forslaget til forordning), at der indgås en forpligtelse for hele det beløb, der forventes at blive udbetalt i en given medlemsstat i et givet år, dvs. forpligtelser i årlige trancher. Som Retten anførte i udtalelse nr. 2/2001 (17), er en sådan procedure i strid med gældende teori og god praksis for anvendelsen af opdelte bevillinger (18).

Konklusion

| 33. | I finansforordningen opereres der med to typer budgetbevillinger: |
| --- | --- |

33.

I finansforordningen opereres der med to typer budgetbevillinger:

| — | opdelte bevillinger (der omfatter forpligtelsesbevillinger og betalingsbevillinger), som anvendes til finansiering af udgifter fordelt over flere år |
| --- | --- |

—

opdelte bevillinger (der omfatter forpligtelsesbevillinger og betalingsbevillinger), som anvendes til finansiering af udgifter fordelt over flere år

| — | ikke-opdelte bevillinger, der anvendes til regnskabsårets udgiftsforpligtelser og de tilsvarende betalinger. |
| --- | --- |

—

ikke-opdelte bevillinger, der anvendes til regnskabsårets udgiftsforpligtelser og de tilsvarende betalinger.

| 34. | Udgiftens art bør være bestemmende for, hvilken type bevillinger der vælges til ELFUL-udgifterne. ELFUL-udgifterne er meget forskelligartede, og det er derfor vigtigt, at Kommissionen anvender de i punkt 30 nævnte principper korrekt og konsekvent, og at forvaltnings- og kontrolsystemerne er gennemsigtige og effektive. Kommissionens forslag om, at budgetforpligtelserne indgås i årlige trancher, er imidlertid i strid med det egentlige formål med opdelte bevillinger og med et forpligtelsesbudget og er ikke hensigtsmæssigt. |
| --- | --- |

34.

Udgiftens art bør være bestemmende for, hvilken type bevillinger der vælges til ELFUL-udgifterne. ELFUL-udgifterne er meget forskelligartede, og det er derfor vigtigt, at Kommissionen anvender de i punkt 30 nævnte principper korrekt og konsekvent, og at forvaltnings- og kontrolsystemerne er gennemsigtige og effektive. Kommissionens forslag om, at budgetforpligtelserne indgås i årlige trancher, er imidlertid i strid med det egentlige formål med opdelte bevillinger og med et forpligtelsesbudget og er ikke hensigtsmæssigt.

BUDGETDISCIPLIN

Den nuværende situation

| 35. | Bestemmelserne om budgetdisciplin har til formål at sikre, at de finansielle overslag overholdes. |
| --- | --- |

35.

Bestemmelserne om budgetdisciplin har til formål at sikre, at de finansielle overslag overholdes.

| 36. | De gældende retlige bestemmelser om budgetdisciplin er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 2040/2000 (19). »Landbrugsretningslinjen« er det loft for landbrugsudgifter, som Kommissionen skal fastsætte for hvert regnskabsår, når den forelægger det foreløbige budgetforslag. Landbrugsretningslinjen omfatter underudgiftsområde 1A (de fælles landbrugsudgifter) og 1B (udvikling af landdistrikterne og ledsageforanstaltninger) i de finansielle overslag samt en del af udgiftsområde 7, nemlig støtte til førtiltrædelsesforanstaltninger inden for landbrug. |
| --- | --- |

36.

De gældende retlige bestemmelser om budgetdisciplin er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 2040/2000 (19). »Landbrugsretningslinjen« er det loft for landbrugsudgifter, som Kommissionen skal fastsætte for hvert regnskabsår, når den forelægger det foreløbige budgetforslag. Landbrugsretningslinjen omfatter underudgiftsområde 1A (de fælles landbrugsudgifter) og 1B (udvikling af landdistrikterne og ledsageforanstaltninger) i de finansielle overslag samt en del af udgiftsområde 7, nemlig støtte til førtiltrædelsesforanstaltninger inden for landbrug.

| 37. | De nuværende finansielle overslag dækker perioden 2000-2006. De er fastsat i den interinstitutionelle aftale af 6. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen. De er i overensstemmelse med konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Berlin den 24. og 25. marts 1999 (20). |
| --- | --- |

37.

De nuværende finansielle overslag dækker perioden 2000-2006. De er fastsat i den interinstitutionelle aftale af 6. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen. De er i overensstemmelse med konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Berlin den 24. og 25. marts 1999 (20).

| 38. | Retten bemærker, at de foreslåede ordninger for kontrol af de fælles landbrugsudgifter efter 2006 er noget komplekse. På den ene side har Kommissionen foreslået, at man i de finansielle overslag for den kommende periode fordeler fællesskabsudgifterne på fem nye udgiftsområder i stedet for de nuværende otte udgiftsområder. Udgiftsområde 2 i de finansielle overslag for 2007-2013 hedder »Bevaring og forvaltning af naturressourcer«. Det skal dække de to søjler under den fælles landbrugspolitik samt udgifterne til fiskeripolitik og miljø. Underudgiftsområdet »Landbrug — Markedsrelaterede udgifter og direkte betalinger« under udgiftsområde 2 skal dække indholdet af det nuværende udgiftsområde 1A. |
| --- | --- |

38.

Retten bemærker, at de foreslåede ordninger for kontrol af de fælles landbrugsudgifter efter 2006 er noget komplekse. På den ene side har Kommissionen foreslået, at man i de finansielle overslag for den kommende periode fordeler fællesskabsudgifterne på fem nye udgiftsområder i stedet for de nuværende otte udgiftsområder. Udgiftsområde 2 i de finansielle overslag for 2007-2013 hedder »Bevaring og forvaltning af naturressourcer«. Det skal dække de to søjler under den fælles landbrugspolitik samt udgifterne til fiskeripolitik og miljø. Underudgiftsområdet »Landbrug — Markedsrelaterede udgifter og direkte betalinger« under udgiftsområde 2 skal dække indholdet af det nuværende udgiftsområde 1A.

| 39. | På den anden side blev lofterne (indtil 2013) for den første søjle under den fælles landbrugspolitik fastlagt af Det Europæiske Råd i Bruxelles den 24. og 25. oktober 2002. I henhold til aftalen indgået i Bruxelles skal beløbet til markedsrelaterede udgifter og direkte betalinger frem til 2013 holdes under det loft for udgiftsområde 1A, der er fastlagt for EU-15 for udgiftsåret 2006, og det foreslåede udgiftsloft for de 10 nye medlemsstater. Det samlede nominelle beløb til markedsrelaterede udgifter og direkte betalinger for hvert år i perioden 2007-2013 skal således holdes under 2006-tallet, forhøjet med 1 % pr. år. |
| --- | --- |

39.

På den anden side blev lofterne (indtil 2013) for den første søjle under den fælles landbrugspolitik fastlagt af Det Europæiske Råd i Bruxelles den 24. og 25. oktober 2002. I henhold til aftalen indgået i Bruxelles skal beløbet til markedsrelaterede udgifter og direkte betalinger frem til 2013 holdes under det loft for udgiftsområde 1A, der er fastlagt for EU-15 for udgiftsåret 2006, og det foreslåede udgiftsloft for de 10 nye medlemsstater. Det samlede nominelle beløb til markedsrelaterede udgifter og direkte betalinger for hvert år i perioden 2007-2013 skal således holdes under 2006-tallet, forhøjet med 1 % pr. år.

| 40. | Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003, som fastlægger resultaterne af reformen af den fælles landbrugspolitik, der blev vedtaget i juni 2003, indeholder også bestemmelser om budgetdisciplin. I henhold til artikel 11 skal Rådet fra 2007-budgettet og fremover efter forslag fra Kommissionen fastsætte en tilpasning af de direkte betalinger, når prognoserne viser, at beløbet under det nuværende udgiftsområde 1A i de finansielle overslag vil blive overskredet i et givent regnskabsår. Rådet skal fastsætte denne tilpasning senest den 30. juni i det kalenderår, den finder anvendelse. |
| --- | --- |

40.

Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003, som fastlægger resultaterne af reformen af den fælles landbrugspolitik, der blev vedtaget i juni 2003, indeholder også bestemmelser om budgetdisciplin. I henhold til artikel 11 skal Rådet fra 2007-budgettet og fremover efter forslag fra Kommissionen fastsætte en tilpasning af de direkte betalinger, når prognoserne viser, at beløbet under det nuværende udgiftsområde 1A i de finansielle overslag vil blive overskredet i et givent regnskabsår. Rådet skal fastsætte denne tilpasning senest den 30. juni i det kalenderår, den finder anvendelse.

Kommissionens forslag

| 41. | Bestemmelserne om budgetdisciplin i forslaget til forordning gengiver og supplerer på en række områder nogle af de gældende bestemmelser om budgetdisciplin i Rådets forordning (EF) nr. 2040/2000 og i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003. Men det er tilsyneladende ikke meningen, at landbrugsretningslinjen skal bibeholdes. |
| --- | --- |

41.

Bestemmelserne om budgetdisciplin i forslaget til forordning gengiver og supplerer på en række områder nogle af de gældende bestemmelser om budgetdisciplin i Rådets forordning (EF) nr. 2040/2000 og i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003. Men det er tilsyneladende ikke meningen, at landbrugsretningslinjen skal bibeholdes.

| 42. | Artikel 18, stk. 1, artikel 19 og artikel 20 i forslaget til forordning gengiver i det store hele bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 2040/2000 om: |
| --- | --- |

42.

Artikel 18, stk. 1, artikel 19 og artikel 20 i forslaget til forordning gengiver i det store hele bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 2040/2000 om:

| — | lovgivning, som indvirker på udgifterne til den fælles landbrugspolitik (artikel 5, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2040/2000) |
| --- | --- |

—

lovgivning, som indvirker på udgifterne til den fælles landbrugspolitik (artikel 5, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2040/2000)

| — | foranstaltninger, som Kommissionen skal træffe på forskellige stadier i budgetproceduren, hvis der er risiko for, at de beløbslofter, der er fastsat i overslagene for den fælles landbrugspolitik, vil blive overskredet (artikel 6 i Rådets forordning (EF) nr. 2040/2000) |
| --- | --- |

—

foranstaltninger, som Kommissionen skal træffe på forskellige stadier i budgetproceduren, hvis der er risiko for, at de beløbslofter, der er fastsat i overslagene for den fælles landbrugspolitik, vil blive overskredet (artikel 6 i Rådets forordning (EF) nr. 2040/2000)

| — | »alarmsystemet« til overvågning af de fælles landbrugsudgifter. |
| --- | --- |

—

»alarmsystemet« til overvågning af de fælles landbrugsudgifter.

| 43. | I artikel 18, stk. 4, i forslaget til forordning foreslås det, at Kommissionen tilpasser de direkte betalinger, når det et bestemt år viser sig nødvendigt (jf. punkt 40 ovenfor), hvis Rådet ikke har gjort det senest den 30. juni i det pågældende år. |
| --- | --- |

43.

I artikel 18, stk. 4, i forslaget til forordning foreslås det, at Kommissionen tilpasser de direkte betalinger, når det et bestemt år viser sig nødvendigt (jf. punkt 40 ovenfor), hvis Rådet ikke har gjort det senest den 30. juni i det pågældende år.

| 44. | Artikel 17, stk. 2, i forslaget til forordning gør det muligt for Kommissionen at nedsætte eller suspendere de månedlige betalinger til medlemsstater, hvor der er risiko for, at et finansielt loft, der er fastsat i fællesskabslovgivningen, er blevet overskredet. I henhold til artikel 19, stk. 4, i forslaget til forordning vil Kommissionen kunne fordele den disponible budgetsaldo mellem medlemsstaterne, hvis medlemsstaternes anmodninger om godtgørelser ved slutningen af regnskabsåret overstiger eller forventes at ville overstige den disponible nettosaldo til EGFL-udgifterne. |
| --- | --- |

44.

Artikel 17, stk. 2, i forslaget til forordning gør det muligt for Kommissionen at nedsætte eller suspendere de månedlige betalinger til medlemsstater, hvor der er risiko for, at et finansielt loft, der er fastsat i fællesskabslovgivningen, er blevet overskredet. I henhold til artikel 19, stk. 4, i forslaget til forordning vil Kommissionen kunne fordele den disponible budgetsaldo mellem medlemsstaterne, hvis medlemsstaternes anmodninger om godtgørelser ved slutningen af regnskabsåret overstiger eller forventes at ville overstige den disponible nettosaldo til EGFL-udgifterne.

Analyse

EGFL

| 45. | Artikel 17, artikel 18, stk. 4, og artikel 19, stk. 4, åbner mulighed for en noget strengere budgetdisciplin. Retten tilslutter sig disse forslag. |
| --- | --- |

45.

Artikel 17, artikel 18, stk. 4, og artikel 19, stk. 4, åbner mulighed for en noget strengere budgetdisciplin. Retten tilslutter sig disse forslag.

| 46. | Afskaffelsen af landbrugsretningslinjen vil svække et af elementerne i budgetdisciplinen, der vil nemlig ikke længere være et samlet loft over landbrugsudgifterne. Retten opfordrer Rådet og Europa-Parlamentet til nøje at overveje argumenterne for og imod bibeholdelse af landbrugsretningslinjen (21). |
| --- | --- |

46.

Afskaffelsen af landbrugsretningslinjen vil svække et af elementerne i budgetdisciplinen, der vil nemlig ikke længere være et samlet loft over landbrugsudgifterne. Retten opfordrer Rådet og Europa-Parlamentet til nøje at overveje argumenterne for og imod bibeholdelse af landbrugsretningslinjen (21).

| 47. | I punkt 12 i den interinstitutionelle aftale om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren (22) hedder det: »Med henblik på en forsvarlig økonomisk forvaltning skal institutionerne under budgetproceduren og ved vedtagelsen af budgettet så vidt muligt sørge for, at der under lofterne for de forskellige udgiftsområder er tilstrækkelige margener«. Det ville efter Rettens opfattelse være hensigtsmæssigt at indføje en lignende bestemmelse i forslaget til forordning. |
| --- | --- |

47.

I punkt 12 i den interinstitutionelle aftale om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren (22) hedder det: »Med henblik på en forsvarlig økonomisk forvaltning skal institutionerne under budgetproceduren og ved vedtagelsen af budgettet så vidt muligt sørge for, at der under lofterne for de forskellige udgiftsområder er tilstrækkelige margener«. Det ville efter Rettens opfattelse være hensigtsmæssigt at indføje en lignende bestemmelse i forslaget til forordning.

ELFUL

| 48. | I Kommissionens udkast til den flerårige finansielle ramme for 2007-2013 er udgifterne til udvikling af landdistrikterne ikke længere et særskilt udgiftsområde. Artikel 70, stk. 1, i Rådets forordning om støtte til udvikling af landdistrikterne, der på nuværende tidspunkt er under behandling (23), fastsætter loftet over de midler, ELFUL stiller til rådighed til udgiftsforpligtelser. I denne artikel anføres et samlet beløb på 88,75 milliarder euro i 2004-priser, som skal fordeles i næsten lige store årlige trancher i perioden 2007-2013. De beløb, som Kommissionen fastsætter ved graduering af betalingerne, skal lægges oven i disse forpligtelsestrancher. |
| --- | --- |

48.

I Kommissionens udkast til den flerårige finansielle ramme for 2007-2013 er udgifterne til udvikling af landdistrikterne ikke længere et særskilt udgiftsområde. Artikel 70, stk. 1, i Rådets forordning om støtte til udvikling af landdistrikterne, der på nuværende tidspunkt er under behandling (23), fastsætter loftet over de midler, ELFUL stiller til rådighed til udgiftsforpligtelser. I denne artikel anføres et samlet beløb på 88,75 milliarder euro i 2004-priser, som skal fordeles i næsten lige store årlige trancher i perioden 2007-2013. De beløb, som Kommissionen fastsætter ved graduering af betalingerne, skal lægges oven i disse forpligtelsestrancher.

BEHANDLINGEN AF UREGELMÆSSIGHEDER

EGFL

Den nuværende situation

| 49. | Medlemsstaterne skal underrette Kommissionen, når de konstaterer, at der på et regelstridigt grundlag er udbetalt beløb på over 4 000 euro i landbrugsstøtte, og de skal forsøge at inddrive sådanne beløb. Når det ikke er muligt at inddrive beløbene, afskrives de, og Fællesskabet bærer tabet, medmindre beløbet ikke har kunnet inddrives, fordi den berørte medlemsstat har udvist forsømmelse. I særberetning nr. 3/2004 (24) (»Inddrivelse af uregelmæssigt udbetalte beløb under den fælles landbrugspolitik«) påpegede Retten, at der i praksis er en utilfredsstillende lav inddrivelsessats for uregelmæssige betalinger. Hertil kommer, at kun en lille del af de indberettede uregelmæssige betalinger er blevet afskrevet. |
| --- | --- |

49.

Medlemsstaterne skal underrette Kommissionen, når de konstaterer, at der på et regelstridigt grundlag er udbetalt beløb på over 4 000 euro i landbrugsstøtte, og de skal forsøge at inddrive sådanne beløb. Når det ikke er muligt at inddrive beløbene, afskrives de, og Fællesskabet bærer tabet, medmindre beløbet ikke har kunnet inddrives, fordi den berørte medlemsstat har udvist forsømmelse. I særberetning nr. 3/2004 (24) (»Inddrivelse af uregelmæssigt udbetalte beløb under den fælles landbrugspolitik«) påpegede Retten, at der i praksis er en utilfredsstillende lav inddrivelsessats for uregelmæssige betalinger. Hertil kommer, at kun en lille del af de indberettede uregelmæssige betalinger er blevet afskrevet.

Kommissionens forslag og Rettens analyse

| 50. | Kommissionen foreslår, at reglerne for EUGFL, Garantisektionen, overføres til EGFL, dog med en række væsentlige ændringer. |
| --- | --- |

50.

Kommissionen foreslår, at reglerne for EUGFL, Garantisektionen, overføres til EGFL, dog med en række væsentlige ændringer.

| 51. | I forslaget til forordning foreslås det, at hvis et tilgodehavende ikke er inddrevet inden for en frist på fire år efter datoen for den første administrative eller retslige konstatering (eller inden for seks år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole), bæres de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse af den berørte medlemsstat med 50 % og af fællesskabsbudgettet med 50 % (jf. artikel 32, stk. 5, i forslaget til forordning). Hvis medlemsstaten har udvist forsømmelse, vil Kommissionen som nu kunne pålægge den pågældende medlemsstat at betale det fulde beløb (jf. artikel 32, stk. 4, i forslaget til forordning). |
| --- | --- |

51.

I forslaget til forordning foreslås det, at hvis et tilgodehavende ikke er inddrevet inden for en frist på fire år efter datoen for den første administrative eller retslige konstatering (eller inden for seks år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole), bæres de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse af den berørte medlemsstat med 50 % og af fællesskabsbudgettet med 50 % (jf. artikel 32, stk. 5, i forslaget til forordning). Hvis medlemsstaten har udvist forsømmelse, vil Kommissionen som nu kunne pålægge den pågældende medlemsstat at betale det fulde beløb (jf. artikel 32, stk. 4, i forslaget til forordning).

| 52. | Retten understreger, at det er af afgørende betydning, at der er en effektiv og produktiv inddrivelsesmekanisme som led i et samlet internt kontrolsystem (25), men den tilslutter sig også Kommissionens forslag om omfordeling af den finansielle byrde, når udestående beløb ikke inddrives, for det kan bevirke, at procedurerne bliver gennemført hurtigere i medlemsstaterne. Retten finder det også positivt, at forslaget til forordning |
| --- | --- |

52.

Retten understreger, at det er af afgørende betydning, at der er en effektiv og produktiv inddrivelsesmekanisme som led i et samlet internt kontrolsystem (25), men den tilslutter sig også Kommissionens forslag om omfordeling af den finansielle byrde, når udestående beløb ikke inddrives, for det kan bevirke, at procedurerne bliver gennemført hurtigere i medlemsstaterne. Retten finder det også positivt, at forslaget til forordning

| — | præciserer, at Kommissionen i tilfælde af forsømmelse er beføjet til at pålægge en medlemsstat at betale de beløb, der skal inddrives (26) |
| --- | --- |

—

præciserer, at Kommissionen i tilfælde af forsømmelse er beføjet til at pålægge en medlemsstat at betale de beløb, der skal inddrives (26)

| — | indeholder en ny frist: Medlemsstaterne skal iværksætte passende administrative eller retslige procedurer med henblik på inddrivelse af uregelmæssigt udbetalte beløb, inden for et år efter at den første administrative eller retslige konstatering vedrørende betalingen har fundet sted. |
| --- | --- |

—

indeholder en ny frist: Medlemsstaterne skal iværksætte passende administrative eller retslige procedurer med henblik på inddrivelse af uregelmæssigt udbetalte beløb, inden for et år efter at den første administrative eller retslige konstatering vedrørende betalingen har fundet sted.

| 53. | I henhold til Kommissionens forslag vil medlemsstaterne fortsat kunne tilbageholde 20 % af de inddrevne beløb som fast godtgørelse af opkrævningsomkostninger, medmindre uregelmæssigheden eller forsømmeligheden kan tilskrives medlemsstaten (jf. artikel 32, stk. 2, i forslaget til forordning). Efter Rettens opfattelse bør medlemsstaterne imidlertid ikke kunne tilbageholde de 20 % i opkrævningsomkostninger, inden den i punkt 51 beskrevne procedure for omkostningsdeling er blevet gennemført, fordi inddrivelsen i sådanne tilfælde endnu ikke har fundet sted. Henvisningen til »den i stk. 2 omhandlede tilbageholdelse« bør derfor slettes sidst i artikel 32, stk. 5, første afsnit, i forslaget til forordning. |
| --- | --- |

53.

I henhold til Kommissionens forslag vil medlemsstaterne fortsat kunne tilbageholde 20 % af de inddrevne beløb som fast godtgørelse af opkrævningsomkostninger, medmindre uregelmæssigheden eller forsømmeligheden kan tilskrives medlemsstaten (jf. artikel 32, stk. 2, i forslaget til forordning). Efter Rettens opfattelse bør medlemsstaterne imidlertid ikke kunne tilbageholde de 20 % i opkrævningsomkostninger, inden den i punkt 51 beskrevne procedure for omkostningsdeling er blevet gennemført, fordi inddrivelsen i sådanne tilfælde endnu ikke har fundet sted. Henvisningen til »den i stk. 2 omhandlede tilbageholdelse« bør derfor slettes sidst i artikel 32, stk. 5, første afsnit, i forslaget til forordning.

ELFUL

Den nuværende situation

| 54. | Situationen, for så vidt angår udgifterne til udvikling af landdistrikterne, er kompleks, fordi sådanne udgifter i dag finansieres dels over EUGFL, Garantisektionen, dels over EUGFL, Udviklingssektionen. |
| --- | --- |

54.

Situationen, for så vidt angår udgifterne til udvikling af landdistrikterne, er kompleks, fordi sådanne udgifter i dag finansieres dels over EUGFL, Garantisektionen, dels over EUGFL, Udviklingssektionen.

| 55. | De forhold, der er beskrevet i punkt 49, gælder i dag alle udgifter til udvikling af landdistrikterne, der finansieres over Garantisektionen. |
| --- | --- |

55.

De forhold, der er beskrevet i punkt 49, gælder i dag alle udgifter til udvikling af landdistrikterne, der finansieres over Garantisektionen.

| 56. | Den del af udgifterne til udvikling af landdistrikterne, der finansieres over Udviklingssektionen, er omfattet af strukturfondsbestemmelserne: |
| --- | --- |

56.

Den del af udgifterne til udvikling af landdistrikterne, der finansieres over Udviklingssektionen, er omfattet af strukturfondsbestemmelserne:

| — | Hvert kvartal sender medlemsstaterne Kommissionen en opgørelse over alle tilfælde af uregelmæssigheder (på over 4 000 euro), hvor der som det første led i en administrativ eller retslig forfølgning foreligger en rapport. Medlemsstaterne sender endvidere en redegørelse for opfølgningen på tidligere indberettede uregelmæssigheder. |
| --- | --- |

—

Hvert kvartal sender medlemsstaterne Kommissionen en opgørelse over alle tilfælde af uregelmæssigheder (på over 4 000 euro), hvor der som det første led i en administrativ eller retslig forfølgning foreligger en rapport. Medlemsstaterne sender endvidere en redegørelse for opfølgningen på tidligere indberettede uregelmæssigheder.

| — | Medlemsstaten har i første instans ansvaret for at undersøge og inddrive de beløb, der er gået tabt som følge af en konstateret uregelmæssighed. |
| --- | --- |

—

Medlemsstaten har i første instans ansvaret for at undersøge og inddrive de beløb, der er gået tabt som følge af en konstateret uregelmæssighed.

| — | Fællesskabsmidler, der frigøres ved inddrivelse og/eller korrektion, kan genanvendes af medlemsstaten til det pågældende program inden afslutningen af programmet. |
| --- | --- |

—

Fællesskabsmidler, der frigøres ved inddrivelse og/eller korrektion, kan genanvendes af medlemsstaten til det pågældende program inden afslutningen af programmet.

| — | Skønner en medlemsstat, at et beløb ikke kan inddrives (fuldt ud), underretter den Kommissionen. |
| --- | --- |

—

Skønner en medlemsstat, at et beløb ikke kan inddrives (fuldt ud), underretter den Kommissionen.

| — | Kommissionen beslutter i samråd med de kompetente myndigheder i den pågældende medlemsstat, hvem der skal bære omkostningerne. |
| --- | --- |

—

Kommissionen beslutter i samråd med de kompetente myndigheder i den pågældende medlemsstat, hvem der skal bære omkostningerne.

| 57. | I praksis er der de samme problemer, som med de udgifter, der afholdes over Garantisektionen, nemlig f.eks. at inddrivelsessatsen er lav, at kriterierne for beslutningen om, hvem der skal bære omkostningerne, ikke er hensigtsmæssige, mv. |
| --- | --- |

57.

I praksis er der de samme problemer, som med de udgifter, der afholdes over Garantisektionen, nemlig f.eks. at inddrivelsessatsen er lav, at kriterierne for beslutningen om, hvem der skal bære omkostningerne, ikke er hensigtsmæssige, mv.

Kommissionens forslag og Rettens analyse

| 58. | Kommissionen foreslår, at strukturfondsbestemmelserne om uregelmæssigheder, inklusive genanvendelse af inddrevne midler, anvendes på alle udgifter til udvikling af landdistrikterne (jf. punkt 56). |
| --- | --- |

58.

Kommissionen foreslår, at strukturfondsbestemmelserne om uregelmæssigheder, inklusive genanvendelse af inddrevne midler, anvendes på alle udgifter til udvikling af landdistrikterne (jf. punkt 56).

| 59. | Som anført i punkt 31 anvendes der i forbindelse med udgifterne til udvikling af landdistrikterne ofte betalings- og kontrolprocedurer, der minder om dem, der foreslås for direkte betalinger under EGFL. Det ville være mere logisk at behandle beløb, som i sådanne tilfælde er borfaldet eller inddrevet, efter samme regler som dem, der gælder for EGFL. |
| --- | --- |

59.

Som anført i punkt 31 anvendes der i forbindelse med udgifterne til udvikling af landdistrikterne ofte betalings- og kontrolprocedurer, der minder om dem, der foreslås for direkte betalinger under EGFL. Det ville være mere logisk at behandle beløb, som i sådanne tilfælde er borfaldet eller inddrevet, efter samme regler som dem, der gælder for EGFL.

| 60. | Kommissionen foreslår en bestemmelse om ELFUL svarende til den, der beskrives i punkt 51. Den finansielle byrde som følge af beløb, der ikke inddrives, vil imidlertid først blive fordelt fire år efter afslutningen af et program for udvikling af landdistrikterne, hvilket for udgifter afholdt i perioden 2007-2013 kan blive så sent som i 2019. Det er næsten helt sikkert, at den frist, der er fastsat under EGFL, vil blive overskredet. Retten mener, at det vil være mere hensigtsmæssigt at fastsætte en kortere frist. |
| --- | --- |

60.

Kommissionen foreslår en bestemmelse om ELFUL svarende til den, der beskrives i punkt 51. Den finansielle byrde som følge af beløb, der ikke inddrives, vil imidlertid først blive fordelt fire år efter afslutningen af et program for udvikling af landdistrikterne, hvilket for udgifter afholdt i perioden 2007-2013 kan blive så sent som i 2019. Det er næsten helt sikkert, at den frist, der er fastsat under EGFL, vil blive overskredet. Retten mener, at det vil være mere hensigtsmæssigt at fastsætte en kortere frist.

| 61. | Ligesom for EGFL præciseres i artikel 33, stk. 5, i forslaget til forordning de tilfælde af forsømmelighed fra medlemsstatens side, hvor Kommissionen kan beslutte, at den pågældende medlemsstat skal betale det fulde beløb (27). Efter Rettens opfattelse bør artikel 33, stk. 5, i forslaget imidlertid også, ligesom det er tilfældet i forbindelse med EGFL, fastsætte fristen til iværksættelse af egnede administrative eller retslige procedurer, til et år. |
| --- | --- |

61.

Ligesom for EGFL præciseres i artikel 33, stk. 5, i forslaget til forordning de tilfælde af forsømmelighed fra medlemsstatens side, hvor Kommissionen kan beslutte, at den pågældende medlemsstat skal betale det fulde beløb (27). Efter Rettens opfattelse bør artikel 33, stk. 5, i forslaget imidlertid også, ligesom det er tilfældet i forbindelse med EGFL, fastsætte fristen til iværksættelse af egnede administrative eller retslige procedurer, til et år.

ANDRE BEMÆRKNINGER

Sammenhæng mellem de forskellige regnskabsår

| 62. | I henhold til artikel 26, stk. 6, i forslaget til forordning skal anmodninger om mellemliggende ELFUL-betalinger vedrørende udgifter, der er afholdt efter den 16. oktober, debiteres det følgende års budget. Det er en ny bestemmelse for sådanne udgifter, som i dag finansieres over EUGFL, Udviklingssektionen. Den indebærer, at ELFUL-regnskabsåret følger regnskabsåret for EGFL, hvor — som det også gælder i dag for EUGFL, Garantisektionen — de beløb, som betalingsorganerne har betalt efter denne dato, vil blive godtgjort af Kommissionen i januar det følgende år. Retten bemærker med beklagelse, at Kommissionen ikke har foreslået en harmonisering med den øvrige del af det almindelige budget, hvor regnskabsåret er kalenderåret. |
| --- | --- |

62.

I henhold til artikel 26, stk. 6, i forslaget til forordning skal anmodninger om mellemliggende ELFUL-betalinger vedrørende udgifter, der er afholdt efter den 16. oktober, debiteres det følgende års budget. Det er en ny bestemmelse for sådanne udgifter, som i dag finansieres over EUGFL, Udviklingssektionen. Den indebærer, at ELFUL-regnskabsåret følger regnskabsåret for EGFL, hvor — som det også gælder i dag for EUGFL, Garantisektionen — de beløb, som betalingsorganerne har betalt efter denne dato, vil blive godtgjort af Kommissionen i januar det følgende år. Retten bemærker med beklagelse, at Kommissionen ikke har foreslået en harmonisering med den øvrige del af det almindelige budget, hvor regnskabsåret er kalenderåret.

Overgangsbestemmelser

| 63. | I henhold til artikel 39, stk. 1, litra a), i forslaget til forordning ophører alle betalinger til modtagerne, der vedrører programmer for udvikling af landdistrikterne for perioden 2000-2006, som finansieres gennem EUGFL's garantisektion, senest den 15. oktober 2006. Som en undtagelse herfra (artikel 39, stk. 1, litra c)) vil udgifter, der er afholdt i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne i perioden 16. oktober-31. december 2006, blive afholdt over ELFUL's budget for årene 2007-2013. Det vil umiddelbart betyde, at beløb, som støttemodtagerne skal have udbetalt efter 2006 i henhold til femårige forpligtelser, der er indgået fra 2003 og de følgende år (og som sandsynligvis vil andrage betydelige beløb), ikke vil blive opført på ELFUL-budgettet og derfor slet ikke vil blive samfinansieret. Det vil give anledning til finansielle og retlige problemer i medlemsstaterne. I artikel 48 er der tilsyneladende fastsat en procedure for håndtering af sådanne problemer. |
| --- | --- |

63.

I henhold til artikel 39, stk. 1, litra a), i forslaget til forordning ophører alle betalinger til modtagerne, der vedrører programmer for udvikling af landdistrikterne for perioden 2000-2006, som finansieres gennem EUGFL's garantisektion, senest den 15. oktober 2006. Som en undtagelse herfra (artikel 39, stk. 1, litra c)) vil udgifter, der er afholdt i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne i perioden 16. oktober-31. december 2006, blive afholdt over ELFUL's budget for årene 2007-2013. Det vil umiddelbart betyde, at beløb, som støttemodtagerne skal have udbetalt efter 2006 i henhold til femårige forpligtelser, der er indgået fra 2003 og de følgende år (og som sandsynligvis vil andrage betydelige beløb), ikke vil blive opført på ELFUL-budgettet og derfor slet ikke vil blive samfinansieret. Det vil give anledning til finansielle og retlige problemer i medlemsstaterne. I artikel 48 er der tilsyneladende fastsat en procedure for håndtering af sådanne problemer.

Punkter af mindre betydning

| 64. | Slutningen af (forslagets) artikel 8, stk. 2, første afsnit, bør lyde »til Kommissionens og Revisionsrettens rådighed«, så Retten kan opfylde sine forpligtelser. |
| --- | --- |

64.

Slutningen af (forslagets) artikel 8, stk. 2, første afsnit, bør lyde »til Kommissionens og Revisionsrettens rådighed«, så Retten kan opfylde sine forpligtelser.

| 65. | I den sidste sætning i artikel 33, stk. 3, litra c), i den engelske udgave af forslaget til forordning bør ordlyden være »and provided the funds are NOT reallocated to operations which have been the subject of a financial correction« (28). Endvidere henvises der i artikel 33, stk. 5, litra b), til stk. 2, litra a) og c), i den samme artikel. Der bør henvises til stk. 3, litra a) og c) (29). |
| --- | --- |

65.

I den sidste sætning i artikel 33, stk. 3, litra c), i den engelske udgave af forslaget til forordning bør ordlyden være »and provided the funds are NOT reallocated to operations which have been the subject of a financial correction« (28). Endvidere henvises der i artikel 33, stk. 5, litra b), til stk. 2, litra a) og c), i den samme artikel. Der bør henvises til stk. 3, litra a) og c) (29).

RESUMÉ

| I. | Retten: |
| --- | --- |

I.

Retten:

| — | mener, at forslaget om at samle alle udgifterne til udvikling af landdistrikterne under ét udgiftsområde vil give større gennemsigtighed, og den hilser forslaget velkomment |
| --- | --- |

—

mener, at forslaget om at samle alle udgifterne til udvikling af landdistrikterne under ét udgiftsområde vil give større gennemsigtighed, og den hilser forslaget velkomment

| — | mener, at Kommissionen foreslår en række nyttige ændringer af forvaltningen af EGFL, men at forslaget kan forbedres yderligere på grundlag af Rettens udtalelse om én enkelt revisionsmodel |
| --- | --- |

—

mener, at Kommissionen foreslår en række nyttige ændringer af forvaltningen af EGFL, men at forslaget kan forbedres yderligere på grundlag af Rettens udtalelse om én enkelt revisionsmodel

| — | noterer sig, at Kommissionens forslag vedrørende budgetdisciplin og behandlingen af uregelmæssigheder også omfatter en række nyttige ændringer, men at bestemmelserne kan forbedres på en række punkter |
| --- | --- |

—

noterer sig, at Kommissionens forslag vedrørende budgetdisciplin og behandlingen af uregelmæssigheder også omfatter en række nyttige ændringer, men at bestemmelserne kan forbedres på en række punkter

| — | anser Kommissionens forslag om, at budgetforpligtelserne under ELFUL indgås i årlige trancher, for at være uhensigtsmæssigt. |
| --- | --- |

—

anser Kommissionens forslag om, at budgetforpligtelserne under ELFUL indgås i årlige trancher, for at være uhensigtsmæssigt.

| II. | Rettens væsentligste bemærkninger om enkelte bestemmelser i forslaget til forordning er: |
| --- | --- |

II.

Rettens væsentligste bemærkninger om enkelte bestemmelser i forslaget til forordning er:

| i) | Forvaltning og kontrol af EGFL







  — | Forslaget ændrer ikke forvaltnings- og kontrolrammen for udgifterne til støtte til landbrugsmarkederne og til indkomststøtte. Retten har følgende bemærkninger til de foreslåede ændringer:






  — | Bestemmelsen om speciel godkendelse af koordineringsorganerne kunne styrke ansvarskæden, for så vidt angår de fælles landbrugsudgifter (punkt 20). |
| --- | --- | --- | --- |

i)

Forvaltning og kontrol af EGFL

—

Forslaget ændrer ikke forvaltnings- og kontrolrammen for udgifterne til støtte til landbrugsmarkederne og til indkomststøtte. Retten har følgende bemærkninger til de foreslåede ændringer:

—

Bestemmelsen om speciel godkendelse af koordineringsorganerne kunne styrke ansvarskæden, for så vidt angår de fælles landbrugsudgifter (punkt 20).

| — | Ifølge forslaget skal den ansvarlige for hvert betalingsorgan afgive en »erklæring«, og denne erklærings formål, indhold og rækkevidde bør baseres på den tilsvarende erklæring, der normalt kræves i henhold til kriterierne for god virksomhedsledelse (»corporate governance«). På denne måde kunne det eksisterende kontrolsystem forbedres i retning af én enkelt revisionsmodel (punkt 21). |
| --- | --- |

—

Ifølge forslaget skal den ansvarlige for hvert betalingsorgan afgive en »erklæring«, og denne erklærings formål, indhold og rækkevidde bør baseres på den tilsvarende erklæring, der normalt kræves i henhold til kriterierne for god virksomhedsledelse (»corporate governance«). På denne måde kunne det eksisterende kontrolsystem forbedres i retning af én enkelt revisionsmodel (punkt 21).

| — | Kommissionen burde have foreslået ændringer, der gik ud på at udvide omfanget og rækkevidden af godkendelsesorganernes arbejde — under hensyntagen til omkostningerne ved og udbyttet af kontrollen — så ansvarskæden, for så vidt angår de fælles landbrugsudgifter, blev stærkere og klarere i overensstemmelse med begrebet én enkelt revisionsmodel, og så det blev slået fast, at godkendelsen af betalingsorganerne skal baseres på internationalt anerkendte revisionsstandarder (punkt 23 og 24). |
| --- | --- |

—

Kommissionen burde have foreslået ændringer, der gik ud på at udvide omfanget og rækkevidden af godkendelsesorganernes arbejde — under hensyntagen til omkostningerne ved og udbyttet af kontrollen — så ansvarskæden, for så vidt angår de fælles landbrugsudgifter, blev stærkere og klarere i overensstemmelse med begrebet én enkelt revisionsmodel, og så det blev slået fast, at godkendelsen af betalingsorganerne skal baseres på internationalt anerkendte revisionsstandarder (punkt 23 og 24).

| ii) | Forvaltning og kontrol af ELFUL







  — | Udgiftens art bør være bestemmende for, hvilken type bevillinger (opdelte eller ikke-opdelte) der vælges. Kommissionens forslag (om at der anvendes opdelte bevillinger, og at budgetforpligtelserne til det samlede nationale program indgås i årlige trancher) er ikke en hensigtsmæssig budgetramme (punkt 33 og 34). |
| --- | --- | --- |

ii)

Forvaltning og kontrol af ELFUL

—

Udgiftens art bør være bestemmende for, hvilken type bevillinger (opdelte eller ikke-opdelte) der vælges. Kommissionens forslag (om at der anvendes opdelte bevillinger, og at budgetforpligtelserne til det samlede nationale program indgås i årlige trancher) er ikke en hensigtsmæssig budgetramme (punkt 33 og 34).

| iii) | Budgetdisciplin







  — | Artikel 17, artikel 18, stk. 4, og artikel 19, stk. 4, i forslaget til forordning åbner mulighed for en strengere budgetdisciplin (punkt 45). |
| --- | --- | --- |

iii)

Budgetdisciplin

—

Artikel 17, artikel 18, stk. 4, og artikel 19, stk. 4, i forslaget til forordning åbner mulighed for en strengere budgetdisciplin (punkt 45).

| — | Rådet og Europa-Parlamentet bør nøje overveje argumenterne for og imod bibeholdelse af landbrugsretningslinjen (punkt 46). |
| --- | --- |

—

Rådet og Europa-Parlamentet bør nøje overveje argumenterne for og imod bibeholdelse af landbrugsretningslinjen (punkt 46).

| iv) | Uregelmæssigheder







  — | Retten tilslutter sig den foreslåede omfordeling af den finansielle byrde som følge af, at beløb, der er udbetalt over EUGFL på et regelstridigt grundlag, ikke er inddrevet (punkt 51). |
| --- | --- | --- |

iv)

Uregelmæssigheder

—

Retten tilslutter sig den foreslåede omfordeling af den finansielle byrde som følge af, at beløb, der er udbetalt over EUGFL på et regelstridigt grundlag, ikke er inddrevet (punkt 51).

| — | Forslaget til forordning præciserer, at Kommissionen i tilfælde af forsømmelse er beføjet til at pålægge en medlemsstat at betale de beløb, der skal inddrives, og forslaget fastsætter en ny frist (punkt 51 og 52). |
| --- | --- |

—

Forslaget til forordning præciserer, at Kommissionen i tilfælde af forsømmelse er beføjet til at pålægge en medlemsstat at betale de beløb, der skal inddrives, og forslaget fastsætter en ny frist (punkt 51 og 52).

| — | De beløb, der falder bort eller inddrives i forbindelse med nogle af foranstaltningerne under ELFUL, bør behandles efter samme regler som dem, der gælder for EGFL (punkt 59). |
| --- | --- |

—

De beløb, der falder bort eller inddrives i forbindelse med nogle af foranstaltningerne under ELFUL, bør behandles efter samme regler som dem, der gælder for EGFL (punkt 59).

| — | Fristen på et år til iværksættelse af de nødvendige administrative og retslige procedurer (som foreslås for EGFL) bør også finde anvendelse på ELFUL (punkt 61). |
| --- | --- |

—

Fristen på et år til iværksættelse af de nødvendige administrative og retslige procedurer (som foreslås for EGFL) bør også finde anvendelse på ELFUL (punkt 61).

Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg, den 17. marts 2005.

På Revisionsrettens vegne

Hubert WEBER

Formand

---

(1)  Kommissionens dokument ref. 2004/0164 (CNS) — KOM(2004) 489 endelig.

1

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1). Rådets forordning (EF) nr. 1783/2003 af 29. september 2003 om ændring af forordning (EF) nr. 1257/1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 70).

2

(3)  EUT C 107 af 30.4.2004.

3

(4)  For eksempel vil der som følge af indførelsen af ELFUL ikke længere være brug for finansforordningens artikel 149, stk. 3, som fastsætter, at bevillinger til EUGFL, Garantisektionen, vedrørende udvikling af landdistrikterne, som der ikke er indgået forpligtelser for, kan fremføres til det følgende regnskabsår.

4

(5)  EFT L 160 af 26.6.1999, s. 80 og 103.

5

(6)  Artikel 31 i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999.

6

(7)  Artikel 33 i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999.

7

(8)  »Leader+« er et fællesskabsinitiativ og et supplement til mainstreamprogrammerne for udvikling af landdistrikterne. Det gennemføres via aktivt partnerskab på lokalt niveau (»lokale aktionsgrupper«) og har til formål at fremme etablering og afprøvning af nye metoder til integreret og bæredygtig udvikling, som kan påvirke, fuldende og/eller styrke politikken for udvikling af landdistrikterne i Fællesskabet.

8

(9)  Størstedelen af støtten vil fremover være støtte, der ydes uafhængigt af produktionen.

9

(10)  Skal man i dag beregne udgiftsniveauet for f.eks. forarbejdning og afsætning i EU-15, skal man tage såvel den støtte, der ydes over EUGFL, Garantisektionen, til regioner uden for mål 1 (budgetkonto 05 04 01 09) som de relevante dele af det operationelle program i mål 1-områder i betragtning, og det er tilmed ikke muligt at se beløbene for disse dele (de er ikke posteret særskilt under budgetkonto 05 04 02 01). Et positivt aspekt ved, at alle udgifter til udvikling af landdistrikterne lægges ind under ELFUL, er, at medlemsstaterne vil kunne anvende de beløb, der bliver til rådighed ved graduering af betalingerne — hvorved nogle udgifter ændres fra direkte betalinger til udgifter til udvikling af landdistrikterne (artikel 12, stk. 2, i forslaget) — til alle foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne. I henhold til de gældende bestemmelser kan sådanne supplerende beløb ikke anvendes til foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der finansieres af EUGFL, Udviklingssektionen.

10

budgetkonto 05 04 01 09

de er ikke posteret særskilt under budgetkonto 05 04 02 01

(11)  I traktaten anvendes begrebet »fond«. For så vidt angår den finansielle forvaltning, er de foreslåede to »fonde« imidlertid blot underafsnit i det almindelige budget, og det vil derfor være tilstrækkeligt at sondre mellem dem ved at opføre dem under hver sit budgetkapitel.

11

(12)  EFT C 285 af 21.11.2002.

12

(13)  EFT C 401 af 22.12.1998.

13

(14)  Såsom dem, der er opstillet af den internationale sammenslutning af revisorer (International Federation of Accountants (IFAC)) og den internationale organisation af overordnede revisionsorganer (INTOSAI).

14

(15)  EUT C 295 af 30.11.2004.

15

(16)  Opdelte bevillinger anvendes til finansiering af flerårige foranstaltninger inden for bestemte budgetområder. De omfatter forpligtelses- og betalingsbevillinger.

16

(17)  EFT C 162 af 5.6.2001.

17

(18)  Jf. udtalelse nr. 2/2001, punkt 29, 30 og 77.

18

(19)  EFT L 244 af 29.9.2000, s. 27.

19

(20)  EFT C 172 af 18.6.1999.

20

(21)  Uden at sætte spørgsmålstegn ved landbrugsretningslinjen som sådan kritiserede Retten i udtalelse nr. 9/1999 (EFT C 334 af 23.11.1999), punkt 1 og 5, at reglerne for beregning af den er komplekse, at den er upræcist defineret, og at det derfor er vanskeligt at overvåge, om den overholdes. Det nuværende forslag om at samle landbrugsudgifterne inden for én budgetramme og at standardisere forvaltningen af dem skulle sammen med indførelsen af aktivitetsbaseret budgettering gøre det lettere at beregne og overvåge retningslinjen.

21

(22)  KOM(2004) 498 endelig af 14.7.2004.

22

(23)  Jf. KOM(2004) 490 endelig af 14.7.2004»Forslag til Rådets forordning om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL)«.

23

(24)  EUT C 269 af 4.11.2004.

24

(25)  De interne kontrolsystemer bør på konkret måde bidrage til at forbedre den finansielle forvaltning, og de bør omfatte sikkerhedsforanstaltninger, som garanterer, at konstaterede fejl og mangler afhjælpes, og uretmæssigt udbetalte beløb tilbagesøges (jf. udtalelse nr. 2/2004 om indførelse af én enkelt revisionsmodel, punkt VII og punkt 36).

25

(26)  I henhold til artikel 32, stk. 4, »kan Kommissionen beslutte, at de beløb, der skal inddrives, skal betales af medlemsstaten...«. Efter Rettens opfattelse skal ordlyden ændres til »beslutter Kommissionen ...«

26

kan

beslutter

(27)  I henhold til artikel 33, stk. 5, »kan Kommissionen beslutte, at de beløb, der skal inddrives, skal betales af medlemsstaten ...«. Efter Rettens opfattelse skal ordlyden ændres til »beslutter Kommissionen ...«.

27

kan

beslutter

(28)  Vedrører ikke den danske udgave af forslaget til forordning.

28

(29)  Vedrører ikke den danske udgave af forslaget til forordning.

29

---

| 20.5.2005 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 121/14 |
| --- | --- | --- | --- |

20.5.2005

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 121/14

---

UDTALELSE Nr. 2/2005

om forslag til Rådets forordning om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden (KOM(2004) 492 endelig af 14. juli 2004)

(artikel 248, stk. 4, andet afsnit, EF)

(2005/C 121/02)

INDHOLD

| 1-29 | GENERELLE BEMÆRKNINGER |
| --- | --- |

1-29

| 30 | SÆRLIGE BEMÆRKNINGER |
| --- | --- |

30

REVISIONSRETTEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 5, 10, 158-162, 248, stk. 4, andet afsnit, artikel 274 og 279,

under henvisning til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (1) og gennemførelsesbestemmelserne hertil (2),

under henvisning til Rådets anmodning om udtalelse, som Retten modtog den 3. januar 2005,

under henvisning til Kommissionens forslag til en forordning med generelle bestemmelser (3),

under henvisning til den udvidede effektanalyse på den foreslåede lovpakke om revision af de gældende forordninger om forvaltningen af strukturfondene og Samhørighedsfonden (4),

under henvisning til meddelelsen fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om ansvarsfordelingen mellem medlemsstaterne og Kommissionen ved delt forvaltning af strukturfondene og Samhørighedsfonden (5),

under henvisning til meddelelsen fra Kommissionen til Rådet og til Europa-Parlamentet »Fremtiden skaber vi i fællesskab — politikudfordringer og budgetmidler i det udvidede EU« (6),

under henvisning til meddelelsen fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om de finansielle overslag for perioden 2007-2013 (7),

under henvisning til Rettens udtalelse nr. 2/2004 (8) om indførelse af »én enkelt revisionsmodel«,

og ud fra følgende betragtninger:

Artikel 5 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab fastsætter, at på de områder, som ikke hører under dets enekompetence, handler Fællesskabet kun, hvis og i det omfang målene på grund af den påtænkte handlings omfang eller virkninger bedre kan gennemføres på fællesskabsplan.

I henhold til artikel 274 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab gennemfører Kommissionen budgettet på eget ansvar i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, og medlemsstaterne samarbejder med Kommissionen med henblik på at sikre, at bevillingerne anvendes i overensstemmelse med dette princip.

På strukturfondsområdet og på samhørighedsfondsområdet gennemfører Kommissionen budgettet ved delt forvaltning med medlemsstaterne, jf. artikel 53, stk. 3, i finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget. Det fastsættes i finansforordningens artikel 54, at de gennemførelsesopgaver, der uddelegeres til tredjemand, skal være præcist defineret, og at det skal kontrolleres nøje, hvordan de udføres.

Produktiv og effektiv intern kontrol af Den Europæiske Unions budget omfatter fastlæggelse af klare og konsekvente mål, effektiv samordning, oplysninger om omkostninger og udbytte og sikkerhed for, at bestemmelserne følges konsekvent.

De interne kontrolsystemer, der dækker Den Europæiske Unions indtægter og udgifter, bør give rimelig sikkerhed for, at indtægterne er indgået og udgifterne betalt i overensstemmelse med retsforskrifterne og forvaltet på en sådan måde, at man har fået value for money —

VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE:

GENERELLE BEMÆRKNINGER

Indledning

| 1. | Med dette forslag til forordning bekræftes i hovedtræk de rammer, der er blevet indført i de foregående programmeringsperioder. Sigtet med forslaget er også mere forenklede procedurer, bl.a. hvad angår finansieringsinstrumenterne, valg af emner og mere generelt gennemførelses-, forvaltnings- og kontrolsystemerne. Retten har navnlig undersøgt, hvilke konsekvenser de foreslåede foranstaltninger vil få på den økonomiske forvaltning og kontrollen. |
| --- | --- |

1.

Med dette forslag til forordning bekræftes i hovedtræk de rammer, der er blevet indført i de foregående programmeringsperioder. Sigtet med forslaget er også mere forenklede procedurer, bl.a. hvad angår finansieringsinstrumenterne, valg af emner og mere generelt gennemførelses-, forvaltnings- og kontrolsystemerne. Retten har navnlig undersøgt, hvilke konsekvenser de foreslåede foranstaltninger vil få på den økonomiske forvaltning og kontrollen.

Ansvaret for gennemførelsen af fællesskabsbudgettet

| 2. | Retsgrundlaget for gennemførelsen af fællesskabsbudgettet er EF-traktatens artikel 274, hvori det fastsættes, at Kommissionen gennemfører budgettet på eget ansvar i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning og i samarbejde med medlemsstaterne. |
| --- | --- |

2.

Retsgrundlaget for gennemførelsen af fællesskabsbudgettet er EF-traktatens artikel 274, hvori det fastsættes, at Kommissionen gennemfører budgettet på eget ansvar i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning og i samarbejde med medlemsstaterne.

| 3. | Fællesskabsbudgettet gennemføres ved anvendelse af forskellige forvaltningsmåder, og strukturforanstaltningerne hører ind under de områder, hvor Kommissionen gennemfører budgettet »ved delt forvaltning«, hvor »der (overdrages) budgetgennemførelsesopgaver til medlemsstaterne« (9). Ikke blot en lang række tjenester inden for Kommissionen, men også hundredvis af administrationer og organer i medlemsstaterne på nationalt, regionalt og lokalt plan deltager i forvaltningen og kontrollen af strukturforanstaltningerne. Disse foranstaltninger kan fremover komme til at tegne sig for næsten halvdelen af bevillingerne på fællesskabsbudgettet. |
| --- | --- |

3.

Fællesskabsbudgettet gennemføres ved anvendelse af forskellige forvaltningsmåder, og strukturforanstaltningerne hører ind under de områder, hvor Kommissionen gennemfører budgettet »ved delt forvaltning«, hvor »der (overdrages) budgetgennemførelsesopgaver til medlemsstaterne« (9). Ikke blot en lang række tjenester inden for Kommissionen, men også hundredvis af administrationer og organer i medlemsstaterne på nationalt, regionalt og lokalt plan deltager i forvaltningen og kontrollen af strukturforanstaltningerne. Disse foranstaltninger kan fremover komme til at tegne sig for næsten halvdelen af bevillingerne på fællesskabsbudgettet.

| 4. | Den gældende forordning om strukturforanstaltningerne (forordning (EF) nr. 1260/1999) fastsætter allerede som følger:






  a) | »I henhold til subsidiaritetsprincippet er det medlemsstaternes ansvar at iværksætte interventionerne [...], dog med forbehold af Kommissionens beføjelser navnlig for gennemførelsen af De Europæiske Fællesskabers almindelige budget« (artikel 8, stk. 3). |
| --- | --- | --- |

4.

Den gældende forordning om strukturforanstaltningerne (forordning (EF) nr. 1260/1999) fastsætter allerede som følger:

a)

»I henhold til subsidiaritetsprincippet er det medlemsstaternes ansvar at iværksætte interventionerne [...], dog med forbehold af Kommissionens beføjelser navnlig for gennemførelsen af De Europæiske Fællesskabers almindelige budget« (artikel 8, stk. 3).

| b) | »Med forbehold af artikel 8, stk. 3, er forvaltningsmyndigheden [...] ansvarlig for en effektiv og korrekt forvaltning og gennemførelse af interventionen [...]« (artikel 34, stk. 1). |
| --- | --- |

b)

»Med forbehold af artikel 8, stk. 3, er forvaltningsmyndigheden [...] ansvarlig for en effektiv og korrekt forvaltning og gennemførelse af interventionen [...]« (artikel 34, stk. 1).

| c) | »Med forbehold af Kommissionens ansvar for gennemførelsen af De Europæiske Fællesskabers almindelige budget er medlemsstaterne i første række ansvarlige for den finansielle kontrol med interventionerne [...]« (artikel 38, stk. 1). |
| --- | --- |

c)

»Med forbehold af Kommissionens ansvar for gennemførelsen af De Europæiske Fællesskabers almindelige budget er medlemsstaterne i første række ansvarlige for den finansielle kontrol med interventionerne [...]« (artikel 38, stk. 1).

| 5. | Artikel 12 i forslaget til forordning henviser til delt forvaltning i henhold til finansforordningens artikel 53, stk. 3. Men det er ikke anført i forslaget, at Kommissionen har det endelige ansvar. Sidste punktum i artikel 12, stk. 1, fastslår, at »medlemsstaterne og Kommissionen sikrer overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning«. Artikel 12, stk. 2, begrænser i det væsentlige Kommissionens ansvar for gennemførelsen af budgettet til efterprøvelse af »eksistensen af og funktionsmåden for forvaltnings- og kontrolsystemerne i medlemsstaterne [...]«. I henhold til artikel 69, stk. 1, påhviler ansvaret alene medlemsstaterne: »Medlemsstaterne er ansvarlige for den forsvarlige økonomiske forvaltning af de operationelle programmer og for de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed.« Endvidere pålægger forslaget medlemsstaterne en generel forpligtelse til at sikre, at foranstaltningerne er i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen (artikel 39, litra f), artikel 59, litra a), artikel 60, litra b), punkt ii), og artikel 66, stk. 2, litra g)). Men selv om gennemførelsesopgaverne delegeres til medlemsstaterne, betyder det ikke, at Kommissionens endelige ansvar begrænses. Når medlemsstaterne både modtager fællesskabsmidler til foranstaltninger og er ansvarlige for gennemførelsen af disse foranstaltninger, kan kun Kommissionen sikre, at fællesskabsmålene forfølges på en ensartet og konsekvent måde. Det er derfor absolut nødvendigt, at princippet i traktatens artikel 274 om, at Kommissionen gennemfører budgettet på eget ansvar, fastslås helt utvetydigt i de artikler, som omhandler medlemsstaternes ansvar. |
| --- | --- |

5.

Artikel 12 i forslaget til forordning henviser til delt forvaltning i henhold til finansforordningens artikel 53, stk. 3. Men det er ikke anført i forslaget, at Kommissionen har det endelige ansvar. Sidste punktum i artikel 12, stk. 1, fastslår, at »medlemsstaterne og Kommissionen sikrer overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning«. Artikel 12, stk. 2, begrænser i det væsentlige Kommissionens ansvar for gennemførelsen af budgettet til efterprøvelse af »eksistensen af og funktionsmåden for forvaltnings- og kontrolsystemerne i medlemsstaterne [...]«. I henhold til artikel 69, stk. 1, påhviler ansvaret alene medlemsstaterne: »Medlemsstaterne er ansvarlige for den forsvarlige økonomiske forvaltning af de operationelle programmer og for de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed.« Endvidere pålægger forslaget medlemsstaterne en generel forpligtelse til at sikre, at foranstaltningerne er i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen (artikel 39, litra f), artikel 59, litra a), artikel 60, litra b), punkt ii), og artikel 66, stk. 2, litra g)). Men selv om gennemførelsesopgaverne delegeres til medlemsstaterne, betyder det ikke, at Kommissionens endelige ansvar begrænses. Når medlemsstaterne både modtager fællesskabsmidler til foranstaltninger og er ansvarlige for gennemførelsen af disse foranstaltninger, kan kun Kommissionen sikre, at fællesskabsmålene forfølges på en ensartet og konsekvent måde. Det er derfor absolut nødvendigt, at princippet i traktatens artikel 274 om, at Kommissionen gennemfører budgettet på eget ansvar, fastslås helt utvetydigt i de artikler, som omhandler medlemsstaternes ansvar.

| 6. | Det skal påpeges, at hvis Kommissionen ikke længere havde det endelige ansvar for budgettets gennemførelse, ville Fællesskabets budgetsystem ikke længere have megen betydning, specielt ikke dechargeproceduren. Budgetmyndighedens henstillinger (EF-traktatens artikel 276, stk. 3) ville nemlig så slet ikke have nogen effekt i praksis. |
| --- | --- |

6.

Det skal påpeges, at hvis Kommissionen ikke længere havde det endelige ansvar for budgettets gennemførelse, ville Fællesskabets budgetsystem ikke længere have megen betydning, specielt ikke dechargeproceduren. Budgetmyndighedens henstillinger (EF-traktatens artikel 276, stk. 3) ville nemlig så slet ikke have nogen effekt i praksis.

Det foreslåede retsgrundlag

Betingelserne for en egnet kontrolramme

| 7. | For at gøre det muligt for Kommissionen at udøve sit endelige ansvar i forbindelse med budgetgennemførelsen bør der i forslaget til forordning tages højde for følgende centrale elementer, der ligger til grund for Rettens udtalelse nr. 2/2004 om én enkelt revisionsmodel. |
| --- | --- |

7.

For at gøre det muligt for Kommissionen at udøve sit endelige ansvar i forbindelse med budgetgennemførelsen bør der i forslaget til forordning tages højde for følgende centrale elementer, der ligger til grund for Rettens udtalelse nr. 2/2004 om én enkelt revisionsmodel.

i)   Kontrollens intensitet

| 8. | I de gældende regler er der ingen bestemmelser om kontrolintensiteten hos den endelige støttemodtager. Denne intensitet bør fastsættes på grundlag af en sammenligning af de kontrolomkostninger, som medlemsstaterne skal betale, og dem, som Kommissionen skal betale, og det udbytte, de giver. Spørgsmålet om fastsættelse af en acceptabel sikkerhedstærskel og væsentlighedstærskel tages kun indirekte op (artikel 61, stk. 1, litra e), punkt ii), og artikel 61, stk. 1, litra g)). Det ville være hensigtsmæssigt at indføre præcise kriterier i de gennemførelsesregler, der er omhandlet i artikel 58, stk. 6. Det bliver også nødvendigt at definere begreberne »rimelig vished« og »gyldigheden af ansøgningen (om betaling)«. |
| --- | --- |

8.

I de gældende regler er der ingen bestemmelser om kontrolintensiteten hos den endelige støttemodtager. Denne intensitet bør fastsættes på grundlag af en sammenligning af de kontrolomkostninger, som medlemsstaterne skal betale, og dem, som Kommissionen skal betale, og det udbytte, de giver. Spørgsmålet om fastsættelse af en acceptabel sikkerhedstærskel og væsentlighedstærskel tages kun indirekte op (artikel 61, stk. 1, litra e), punkt ii), og artikel 61, stk. 1, litra g)). Det ville være hensigtsmæssigt at indføre præcise kriterier i de gennemførelsesregler, der er omhandlet i artikel 58, stk. 6. Det bliver også nødvendigt at definere begreberne »rimelig vished« og »gyldigheden af ansøgningen (om betaling)«.

ii)   Definition af egnede standarder

| 9. | Udtrykket »internationale revisionsstandarder« (artikel 61, stk. 1, litra a)) er ikke tilstrækkeligt præcist til, at kontrolprocedurerne bliver baseret på fælles standarder og principper. I ovennævnte gennemførelsesregler bør der indføres en bestemmelse om en procedure med forudgående godkendelse, som omfatter både revisionssystemerne og foranstaltningerne. |
| --- | --- |

9.

Udtrykket »internationale revisionsstandarder« (artikel 61, stk. 1, litra a)) er ikke tilstrækkeligt præcist til, at kontrolprocedurerne bliver baseret på fælles standarder og principper. I ovennævnte gennemførelsesregler bør der indføres en bestemmelse om en procedure med forudgående godkendelse, som omfatter både revisionssystemerne og foranstaltningerne.

iii)   Rammerne for forvaltnings- og kontrolsystemerne i medlemsstaterne

| 10. | Finansforordningens artikel 54 fastsætter, at de gennemførelsesopgaver, der uddelegeres til tredjemand, skal være præcist defineret, og at det skal kontrolleres nøje, hvordan de udføres. Det fastslås i artikel 35, stk. 1, i gennemførelsesbestemmelserne til finansforordningen, at når Kommissionen gennemfører budgettet ved delt forvaltning, undersøger den forud ved dokumentkontrol og kontrol på stedet, om der findes relevante og velfungerende procedurer og systemer i forvaltningsenhederne. Forslaget til forordning afviger fra disse principper, for heri fastsættes det, at forud for Kommissionens vedtagelse af et operationelt program er det kun medlemsstaterne, der skal påse, at der er indført forvaltnings- og kontrolsystemer (artikel 70). På de betingelser ville det være hensigtsmæssigt at indføre en regel om, at Kommissionen skal godkende eller i det mindste fastlægge rammerne for udpegning af de nationale forvaltnings- og kontrolorganer. Endvidere ville det være hensigtsmæssigt at oprette et formidlende organ på nationalt plan, der kan optræde som kontaktled til fællesskabsmyndigheden. |
| --- | --- |

10.

Finansforordningens artikel 54 fastsætter, at de gennemførelsesopgaver, der uddelegeres til tredjemand, skal være præcist defineret, og at det skal kontrolleres nøje, hvordan de udføres. Det fastslås i artikel 35, stk. 1, i gennemførelsesbestemmelserne til finansforordningen, at når Kommissionen gennemfører budgettet ved delt forvaltning, undersøger den forud ved dokumentkontrol og kontrol på stedet, om der findes relevante og velfungerende procedurer og systemer i forvaltningsenhederne. Forslaget til forordning afviger fra disse principper, for heri fastsættes det, at forud for Kommissionens vedtagelse af et operationelt program er det kun medlemsstaterne, der skal påse, at der er indført forvaltnings- og kontrolsystemer (artikel 70). På de betingelser ville det være hensigtsmæssigt at indføre en regel om, at Kommissionen skal godkende eller i det mindste fastlægge rammerne for udpegning af de nationale forvaltnings- og kontrolorganer. Endvidere ville det være hensigtsmæssigt at oprette et formidlende organ på nationalt plan, der kan optræde som kontaktled til fællesskabsmyndigheden.

| 11. | Med et system, hvor forvaltningen af projekterne er lagt ud til de nationale og regionale myndigheder, er det absolut nødvendigt, at fællesskabskontrollen også styrkes væsentligt (10). De anførte betingelser er endnu vigtigere, fordi reglerne om udgifternes støtteberettigelse fra nu af i det væsentligste fastsættes på nationalt plan. |
| --- | --- |

11.

Med et system, hvor forvaltningen af projekterne er lagt ud til de nationale og regionale myndigheder, er det absolut nødvendigt, at fællesskabskontrollen også styrkes væsentligt (10). De anførte betingelser er endnu vigtigere, fordi reglerne om udgifternes støtteberettigelse fra nu af i det væsentligste fastsættes på nationalt plan.

Ansvaret for transaktionernes lovlighed og formelle rigtighed

| 12. | Det er fastsat i finansforordningen (artikel 60, stk. 1), at den anvisningsberettigede skal sørge for, at udgifter er lovlige og formelt rigtige. Finansforordningen foreskriver også (artikel 53, stk. 6), at medlemsstaterne ved delt forvaltning ved regelmæssig kontrol skal sikre sig, at de foranstaltninger, der skal finansieres over fællesskabsbudgettet, er blevet gennemført korrekt, og endvidere, at de skal træffe passende foranstaltninger for at forebygge uregelmæssigheder og svig og eventuelt indlede retsforfølgning for at inddrive midler, der er udbetalt uretmæssigt. |
| --- | --- |

12.

Det er fastsat i finansforordningen (artikel 60, stk. 1), at den anvisningsberettigede skal sørge for, at udgifter er lovlige og formelt rigtige. Finansforordningen foreskriver også (artikel 53, stk. 6), at medlemsstaterne ved delt forvaltning ved regelmæssig kontrol skal sikre sig, at de foranstaltninger, der skal finansieres over fællesskabsbudgettet, er blevet gennemført korrekt, og endvidere, at de skal træffe passende foranstaltninger for at forebygge uregelmæssigheder og svig og eventuelt indlede retsforfølgning for at inddrive midler, der er udbetalt uretmæssigt.

| 13. | Sammenholder man disse bestemmelser med forslaget til forordning, pålægger forslaget (artikel 69, stk. 1) medlemsstaterne ansvaret for de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed (jf. punkt 5). Denne ansvarsoverdragelse til medlemsstaterne er i øvrigt en logisk følge af bestemmelsen i artikel 70 om, at de skal godkende forvaltnings- og kontrolsystemerne. |
| --- | --- |

13.

Sammenholder man disse bestemmelser med forslaget til forordning, pålægger forslaget (artikel 69, stk. 1) medlemsstaterne ansvaret for de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed (jf. punkt 5). Denne ansvarsoverdragelse til medlemsstaterne er i øvrigt en logisk følge af bestemmelsen i artikel 70 om, at de skal godkende forvaltnings- og kontrolsystemerne.

| 14. | I tilfælde af tvivl med hensyn til, om systemerne fungerer hensigtsmæssigt, eller i tilfælde af afslørede eller formodede uregelmæssigheder kan Kommissionen afbryde betalingsfristen i seks til tolv måneder (artikel 89). I henhold til forslaget skal medlemsstaterne og Kommissionen også kunne vedtage finansielle korrektioner (forslagets artikel 99 og 100). Afbrydelse af betalingsfrister og finansielle korrektioner kan imidlertid kun i begrænset omfang bidrage til at sikre den nødvendige konsekvens i den daglige forvaltning. Hvor effektivt sådanne foranstaltninger virker afhænger først og fremmest af, hvor stort et antal kontroller der foretages. På den anden side vil de finansielle korrektioner først blive pålagt efter, at begivenhederne har fundet sted, så de vil ikke alene kunne rette op på alle konsekvenser af de foranstaltninger, som ikke er gennemført i overensstemmelse med de foreskrevne regler. |
| --- | --- |

14.

I tilfælde af tvivl med hensyn til, om systemerne fungerer hensigtsmæssigt, eller i tilfælde af afslørede eller formodede uregelmæssigheder kan Kommissionen afbryde betalingsfristen i seks til tolv måneder (artikel 89). I henhold til forslaget skal medlemsstaterne og Kommissionen også kunne vedtage finansielle korrektioner (forslagets artikel 99 og 100). Afbrydelse af betalingsfrister og finansielle korrektioner kan imidlertid kun i begrænset omfang bidrage til at sikre den nødvendige konsekvens i den daglige forvaltning. Hvor effektivt sådanne foranstaltninger virker afhænger først og fremmest af, hvor stort et antal kontroller der foretages. På den anden side vil de finansielle korrektioner først blive pålagt efter, at begivenhederne har fundet sted, så de vil ikke alene kunne rette op på alle konsekvenser af de foranstaltninger, som ikke er gennemført i overensstemmelse med de foreskrevne regler.

Ansvaret for, at princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning er fulgt

| 15. | Den anvisningsberettigede skal i medfør af finansforordningens artikel 60, stk. 1, sørge for, at udgifter afholdes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning. Samme forordnings artikel 27 fastsætter, at budgetbevillingerne skal anvendes i overensstemmelse med principperne om sparsommelighed, produktivitet og effektivitet. Denne bestemmelse forudsætter, at der for hver aktivitet, der finansieres over budgettet, opstilles specifikke, målelige, realiserbare, relevante og tidsbestemte mål. Kommissionen skal foretage forudgående og efterfølgende evalueringer, som den så skal meddele de administrative tjenester, som afholder udgiften, samt lovgivningsmyndigheden og budgetmyndigheden. |
| --- | --- |

15.

Den anvisningsberettigede skal i medfør af finansforordningens artikel 60, stk. 1, sørge for, at udgifter afholdes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning. Samme forordnings artikel 27 fastsætter, at budgetbevillingerne skal anvendes i overensstemmelse med principperne om sparsommelighed, produktivitet og effektivitet. Denne bestemmelse forudsætter, at der for hver aktivitet, der finansieres over budgettet, opstilles specifikke, målelige, realiserbare, relevante og tidsbestemte mål. Kommissionen skal foretage forudgående og efterfølgende evalueringer, som den så skal meddele de administrative tjenester, som afholder udgiften, samt lovgivningsmyndigheden og budgetmyndigheden.

| 16. | Forslaget til forordning overdrager medlemsstaterne ansvaret for, at den økonomiske forvaltning er forsvarlig (artikel 69). Men denne artikel fastsætter kun, at der skal gives »passende vejledning« i indførelse af forvaltnings- og kontrolsystemer med henblik på at sikre, at fællesskabsfinansieringen anvendes »effektivt og korrekt«. I forslaget til forordning anvendes begrebet effektivitet (11) næsten udelukkende om forvaltnings- og kontrolsystemerne, og implicit kun om systemerne til kontrol af lovligheden og den formelle rigtighed. I artikel 59 i forslaget fastsættes det kun, at forvaltningsmyndigheden er ansvarlig for »en effektiv og korrekt forvaltning og gennemførelse af det operationelle program«, og henviser (i litra e)) til de kvalitetsstandarder for forudgående evalueringer, som Kommissionen og medlemsstaterne er nået til enighed om. |
| --- | --- |

16.

Forslaget til forordning overdrager medlemsstaterne ansvaret for, at den økonomiske forvaltning er forsvarlig (artikel 69). Men denne artikel fastsætter kun, at der skal gives »passende vejledning« i indførelse af forvaltnings- og kontrolsystemer med henblik på at sikre, at fællesskabsfinansieringen anvendes »effektivt og korrekt«. I forslaget til forordning anvendes begrebet effektivitet (11) næsten udelukkende om forvaltnings- og kontrolsystemerne, og implicit kun om systemerne til kontrol af lovligheden og den formelle rigtighed. I artikel 59 i forslaget fastsættes det kun, at forvaltningsmyndigheden er ansvarlig for »en effektiv og korrekt forvaltning og gennemførelse af det operationelle program«, og henviser (i litra e)) til de kvalitetsstandarder for forudgående evalueringer, som Kommissionen og medlemsstaterne er nået til enighed om.

| 17. | Hvad angår evalueringerne, fastsættes det i forslaget til forordning, at der anvendes de evalueringsmetoder og standarder (artikel 45, stk. 5), som Kommissionen og medlemsstaterne når til enighed om (artikel 59, litra e)). Det er særlig vigtigt, at der fastsættes standarder af høj kvalitet for de forudgående evalueringer, som medlemsstaterne skal foretage (artikel 46, stk. 2, og 46, stk. 3), og hvor bl.a. de operationelle programmers merværdi skal vurderes. |
| --- | --- |

17.

Hvad angår evalueringerne, fastsættes det i forslaget til forordning, at der anvendes de evalueringsmetoder og standarder (artikel 45, stk. 5), som Kommissionen og medlemsstaterne når til enighed om (artikel 59, litra e)). Det er særlig vigtigt, at der fastsættes standarder af høj kvalitet for de forudgående evalueringer, som medlemsstaterne skal foretage (artikel 46, stk. 2, og 46, stk. 3), og hvor bl.a. de operationelle programmers merværdi skal vurderes.

| 18. | Det er derfor særlig vigtigt, at de gennemførelsesbestemmelser, som Kommissionen skal vedtage i henhold til artikel 58, stk. 6, i forslaget til forordning, indeholder alle de nødvendige instrukser. |
| --- | --- |

18.

Det er derfor særlig vigtigt, at de gennemførelsesbestemmelser, som Kommissionen skal vedtage i henhold til artikel 58, stk. 6, i forslaget til forordning, indeholder alle de nødvendige instrukser.

Opbevaring af bilag

| 19. | Artikel 88 i forslaget til forordning fastsætter, at alle udgiftsbilag skal opbevares i mindst tre år efter afslutningen af et operationelt program til brug for Kommissionen og Revisionsretten. Hvad angår samfinansierede foranstaltninger, hvor udgifternes støtteberettigelse i vidt omfang er underlagt nationale regler, vil det være hensigtsmæssigt at indføre en bestemmelse om, at uanset fristen på tre år kan der ved nationale bestemmelser fastsættes en længere frist. |
| --- | --- |

19.

Artikel 88 i forslaget til forordning fastsætter, at alle udgiftsbilag skal opbevares i mindst tre år efter afslutningen af et operationelt program til brug for Kommissionen og Revisionsretten. Hvad angår samfinansierede foranstaltninger, hvor udgifternes støtteberettigelse i vidt omfang er underlagt nationale regler, vil det være hensigtsmæssigt at indføre en bestemmelse om, at uanset fristen på tre år kan der ved nationale bestemmelser fastsættes en længere frist.

| 20. | Disse bemærkninger gælder også forslagets bestemmelser om delvis afslutning af operationelle programmer (artikel 97). I dette særlige tilfælde afviger forslaget fra hovedreglen (artikel 88), for fristen for opbevaring af regnskabsbilag løber fra den delvise afslutning af et operationelt program (artikel 98, stk. 2). Den kontrol, der skal foretages ved afslutningen af programmeringsperioden for et operationelt program i dets helhed, vil derfor være meget begrænset, for bilagene for de foranstaltninger, der er blevet afsluttet forud herfor, vil så ikke længere være til rådighed. Skulle denne situation opstå, vil der efter Rettens opfattelse være tale om krænkelse af de revisions- og kontrolbeføjelser, som EF-traktatens artikel 248 tillægger den. |
| --- | --- |

20.

Disse bemærkninger gælder også forslagets bestemmelser om delvis afslutning af operationelle programmer (artikel 97). I dette særlige tilfælde afviger forslaget fra hovedreglen (artikel 88), for fristen for opbevaring af regnskabsbilag løber fra den delvise afslutning af et operationelt program (artikel 98, stk. 2). Den kontrol, der skal foretages ved afslutningen af programmeringsperioden for et operationelt program i dets helhed, vil derfor være meget begrænset, for bilagene for de foranstaltninger, der er blevet afsluttet forud herfor, vil så ikke længere være til rådighed. Skulle denne situation opstå, vil der efter Rettens opfattelse være tale om krænkelse af de revisions- og kontrolbeføjelser, som EF-traktatens artikel 248 tillægger den.

Mere effektive aktiviteter

Programmering og fastsættelse af mål

| 21. | I henhold til Kommissionens forslag skal hver medlemsstat fastsætte »en national strategisk referenceramme«, som skal være i overensstemmelse med »Fællesskabets strategiske retningslinjer til sikring af økonomisk, social og territorial samhørighed«, som Rådet skal vedtage (artikel 23). Retten bemærker imidlertid, at »den nationale strategiske referenceramme« ikke vedrører målet om »europæisk territorialt samarbejde«. |
| --- | --- |

21.

I henhold til Kommissionens forslag skal hver medlemsstat fastsætte »en national strategisk referenceramme«, som skal være i overensstemmelse med »Fællesskabets strategiske retningslinjer til sikring af økonomisk, social og territorial samhørighed«, som Rådet skal vedtage (artikel 23). Retten bemærker imidlertid, at »den nationale strategiske referenceramme« ikke vedrører målet om »europæisk territorialt samarbejde«.

| 22. | Kommissionen har ikke anført tilstrækkeligt præcist, hvad »den nationale strategiske referenceramme« (artikel 25) skal indeholde (om foranstaltninger, ressourcefordeling og forventet effekt), så der er sikkerhed for, at medlemsstaterne giver en detaljeret beskrivelse af strategien for national og regional udvikling. De tematiske og territoriale prioriteringer, der har til formål at afgrænse de aktioner, der skal finansieres, er heller ikke defineret. Der er i øvrigt en risiko for, at referencerammen kun kommer til at dække de områder, som er omfattet af de medfinansierede aktioner. I så fald vil Kommissionen, som jo skal vedtage referencerammerne, ikke være i stand til at lægge vægten på bestemte aspekter i de operationelle programmer. |
| --- | --- |

22.

Kommissionen har ikke anført tilstrækkeligt præcist, hvad »den nationale strategiske referenceramme« (artikel 25) skal indeholde (om foranstaltninger, ressourcefordeling og forventet effekt), så der er sikkerhed for, at medlemsstaterne giver en detaljeret beskrivelse af strategien for national og regional udvikling. De tematiske og territoriale prioriteringer, der har til formål at afgrænse de aktioner, der skal finansieres, er heller ikke defineret. Der er i øvrigt en risiko for, at referencerammen kun kommer til at dække de områder, som er omfattet af de medfinansierede aktioner. I så fald vil Kommissionen, som jo skal vedtage referencerammerne, ikke være i stand til at lægge vægten på bestemte aspekter i de operationelle programmer.

| 23. | De operationelle programmer er heller ikke præcist beskrevet, og medlemsstaterne skal ikke indsende oplysninger om de forskellige foranstaltninger, der skal iværksættes til opfyldelse af målene for de prioriterede opgaver. Det gør det vanskeligt at bedømme de forskellige foranstaltninger i forhold til hinanden. Målene skal kvantificeres ved anvendelse af et begrænset antal indikatorer for gennemførelse, resultater og virkning. I henhold til de gældende bestemmelser skal der foreligge en beskrivelse af forvaltningsreglerne for det operationelle program, men denne regel er ikke medtaget i det nye forslag (artikel 36). Derfor vil den nye »nationale strategiske referenceramme« ikke kunne tjene som et egentligt forvaltnings- og overvågningsredskab for Kommissionen, og det vil de operationelle programmer heller ikke længere. Det er således ikke klart, hvordan Kommissionen vil kunne sikre sig, at der vil blive foretaget koordinering med de operationelle programmer på nationalt plan. |
| --- | --- |

23.

De operationelle programmer er heller ikke præcist beskrevet, og medlemsstaterne skal ikke indsende oplysninger om de forskellige foranstaltninger, der skal iværksættes til opfyldelse af målene for de prioriterede opgaver. Det gør det vanskeligt at bedømme de forskellige foranstaltninger i forhold til hinanden. Målene skal kvantificeres ved anvendelse af et begrænset antal indikatorer for gennemførelse, resultater og virkning. I henhold til de gældende bestemmelser skal der foreligge en beskrivelse af forvaltningsreglerne for det operationelle program, men denne regel er ikke medtaget i det nye forslag (artikel 36). Derfor vil den nye »nationale strategiske referenceramme« ikke kunne tjene som et egentligt forvaltnings- og overvågningsredskab for Kommissionen, og det vil de operationelle programmer heller ikke længere. Det er således ikke klart, hvordan Kommissionen vil kunne sikre sig, at der vil blive foretaget koordinering med de operationelle programmer på nationalt plan.

Bedre integrerede aktiviteter

| 24. | I den udvidede effektanalyse giver Kommissionen ikke nogen begrundelse for, at der skal opretholdes særskilte fonde (i stedet for som nævnt i EF-traktatens artikel 161 at sammenlægge fondene). Kommissionen kunne godt have foretaget en indgående analyse af fordele og ulemper ved de forskellige muligheder. Den udvidede effektanalyse indeholder faktisk argumenter til fordel for oprettelsen af en enkelt fond. Det konstateres i analysen, at for så vidt angår det nuværende mål nr. 2, har det været umuligt at iværksætte egnede politikker, fordi de finansierede projekter dækker så mange forskellige emner, samtidig med at inddelingen i områder har resulteret i spredning af midlerne. I øvrigt har synergieffekten af EFRU- og ESF-aktiviteterne inden for rammerne af mål nr. 3 ikke kunnet udnyttes tilstrækkeligt. Det konkluderes derfor, at der er behov for






  — | mere omfattende tematisk koncentration til fremme af konkurrencedygtigheden |
| --- | --- | --- |

24.

I den udvidede effektanalyse giver Kommissionen ikke nogen begrundelse for, at der skal opretholdes særskilte fonde (i stedet for som nævnt i EF-traktatens artikel 161 at sammenlægge fondene). Kommissionen kunne godt have foretaget en indgående analyse af fordele og ulemper ved de forskellige muligheder. Den udvidede effektanalyse indeholder faktisk argumenter til fordel for oprettelsen af en enkelt fond. Det konstateres i analysen, at for så vidt angår det nuværende mål nr. 2, har det været umuligt at iværksætte egnede politikker, fordi de finansierede projekter dækker så mange forskellige emner, samtidig med at inddelingen i områder har resulteret i spredning af midlerne. I øvrigt har synergieffekten af EFRU- og ESF-aktiviteterne inden for rammerne af mål nr. 3 ikke kunnet udnyttes tilstrækkeligt. Det konkluderes derfor, at der er behov for

—

mere omfattende tematisk koncentration til fremme af konkurrencedygtigheden

| — | større komplementaritet mellem EFRU og ESF på andre områder end områder inden for konvergensmålet. |
| --- | --- |

—

større komplementaritet mellem EFRU og ESF på andre områder end områder inden for konvergensmålet.

| 25. | For at forenkle proceduren indfører Kommissionen princippet om »en fond/et operationelt program«. Dette forslag fremmer ikke bestræbelserne på at finde frem til de nødvendige synergier. |
| --- | --- |

25.

For at forenkle proceduren indfører Kommissionen princippet om »en fond/et operationelt program«. Dette forslag fremmer ikke bestræbelserne på at finde frem til de nødvendige synergier.

| 26. | I forbindelse med konvergens-målet er det særlig vanskeligt at se det berettigede i, at EFRU-fonden og Samhørighedsfonden holdes adskilt. Disse fonde finansierer principielt de samme operationelle programmer og vedrører de samme emner (transportinfrastruktur, projekter/foranstaltninger på miljøområdet). Foranstaltningerne/projekterne supplerer ofte hinanden indbyrdes (f.eks. finansierer Samhørighedsfonden den ene del af en motorvej og EFRU den anden). Forskellene mellem de to fonde skal findes i bestemmelserne om regionernes/medlemsstaternes støtteberettigelse (regioner, hvis BNI pr. capita er på mindre end 75 % af Fællesskabets gennemsnit (strukturfondene), medlemsstater, hvis BNI pr. capita er på mindre end 90 % af Fællesskabets gennemsnit (Samhørighedsfonden)), bestemmelserne om lofterne for fondenes bidrag (artikel 51: 85 % for Samhørighedsfondens vedkommende, 75 % for EFRU's vedkommende, selv om støtten fra EFRU i ekstraordinære tilfælde kan forhøjes til maksimalt 85 % (artikel 51, stk. 4, og artikel 52, stk. 1), og på forfinansieringssatserne (artikel 81), som er 7 % for strukturfondene og 10,5 % for Samhørighedsfonden. Foranstaltningerne under EFRU og projekterne under Samhørighedsfonden forvaltes ofte af de samme offentlige myndigheder. Begreberne store projekter og indtægtsgivende projekter opereres der med både i EFRU og i Samhørighedsfonden. Skal man sikre kohærens, vil det være hensigtsmæssigt kun at have én fond, i det mindste for så vidt angår EFRU og Samhørighedsfonden, for de forskelle, der er anført ovenfor, udgør ikke de store hindringer. |
| --- | --- |

26.

I forbindelse med konvergens-målet er det særlig vanskeligt at se det berettigede i, at EFRU-fonden og Samhørighedsfonden holdes adskilt. Disse fonde finansierer principielt de samme operationelle programmer og vedrører de samme emner (transportinfrastruktur, projekter/foranstaltninger på miljøområdet). Foranstaltningerne/projekterne supplerer ofte hinanden indbyrdes (f.eks. finansierer Samhørighedsfonden den ene del af en motorvej og EFRU den anden). Forskellene mellem de to fonde skal findes i bestemmelserne om regionernes/medlemsstaternes støtteberettigelse (regioner, hvis BNI pr. capita er på mindre end 75 % af Fællesskabets gennemsnit (strukturfondene), medlemsstater, hvis BNI pr. capita er på mindre end 90 % af Fællesskabets gennemsnit (Samhørighedsfonden)), bestemmelserne om lofterne for fondenes bidrag (artikel 51: 85 % for Samhørighedsfondens vedkommende, 75 % for EFRU's vedkommende, selv om støtten fra EFRU i ekstraordinære tilfælde kan forhøjes til maksimalt 85 % (artikel 51, stk. 4, og artikel 52, stk. 1), og på forfinansieringssatserne (artikel 81), som er 7 % for strukturfondene og 10,5 % for Samhørighedsfonden. Foranstaltningerne under EFRU og projekterne under Samhørighedsfonden forvaltes ofte af de samme offentlige myndigheder. Begreberne store projekter og indtægtsgivende projekter opereres der med både i EFRU og i Samhørighedsfonden. Skal man sikre kohærens, vil det være hensigtsmæssigt kun at have én fond, i det mindste for så vidt angår EFRU og Samhørighedsfonden, for de forskelle, der er anført ovenfor, udgør ikke de store hindringer.

| 27. | Når man læser artikel 3, stk. 2, i forslaget, er det vanskeligt at se forskellen mellem de foranstaltninger, der er omfattet af litra a), og dem, der er omfattet af litra b). Den egentlige forskel forekommer at være »territorial« (støtteberettigede områder) og »finansiel« (godkendt støtte). |
| --- | --- |

27.

Når man læser artikel 3, stk. 2, i forslaget, er det vanskeligt at se forskellen mellem de foranstaltninger, der er omfattet af litra a), og dem, der er omfattet af litra b). Den egentlige forskel forekommer at være »territorial« (støtteberettigede områder) og »finansiel« (godkendt støtte).

| 28. | I praksis betyder bestemmelsen i artikel 33 (én fond, der finansierer, og højst 5 % fra en anden fond), at procedurerne kompliceres yderligere som følge af, at der findes flere fonde. |
| --- | --- |

28.

I praksis betyder bestemmelsen i artikel 33 (én fond, der finansierer, og højst 5 % fra en anden fond), at procedurerne kompliceres yderligere som følge af, at der findes flere fonde.

Et hensigtsmæssigt administrativt apparat i Kommissionen

| 29. | Retten har tidligere (12) gjort opmærksom på, at der opstår forsinkelser i Kommissionen i de forskellige faser af programmeringen eller i gennemførelsen af kontrollen. Det er derfor absolut nødvendigt, at der indføres egnede administrative strukturer og procedurer. Endvidere bør der i flere af de foreslåede bestemmelser fastsættes præcise frister (artikel 31, stk. 5, artikel 32, stk. 2, artikel 40, stk. 3, artikel 85, stk. 2, og artikel 96, stk. 1). Det ville også være hensigtsmæssigt, hvis revisionsstrategien, ressourceallokeringen og det krævede sikkerhedsniveau blev fastsat i fællesskab af de tjenester, der er ansvarlige for de forskellige fonde. |
| --- | --- |

29.

Retten har tidligere (12) gjort opmærksom på, at der opstår forsinkelser i Kommissionen i de forskellige faser af programmeringen eller i gennemførelsen af kontrollen. Det er derfor absolut nødvendigt, at der indføres egnede administrative strukturer og procedurer. Endvidere bør der i flere af de foreslåede bestemmelser fastsættes præcise frister (artikel 31, stk. 5, artikel 32, stk. 2, artikel 40, stk. 3, artikel 85, stk. 2, og artikel 96, stk. 1). Det ville også være hensigtsmæssigt, hvis revisionsstrategien, ressourceallokeringen og det krævede sikkerhedsniveau blev fastsat i fællesskab af de tjenester, der er ansvarlige for de forskellige fonde.

SÆRLIGE BEMÆRKNINGER

| 30. | Retten forelægger i tabellen nedenfor sine særlige bemærkninger. I denne del gør Retten gentagne gange opmærksom på, at der ikke er angivet præcise frister, eller at bestemmelser i forslaget ikke er klart formuleret. Disse forhold kan give anledning til divergerende fortolkninger og undergrave retsvirkningen af de bestemmelser, der er tale om. |
| --- | --- |

30.

Retten forelægger i tabellen nedenfor sine særlige bemærkninger. I denne del gør Retten gentagne gange opmærksom på, at der ikke er angivet præcise frister, eller at bestemmelser i forslaget ikke er klart formuleret. Disse forhold kan give anledning til divergerende fortolkninger og undergrave retsvirkningen af de bestemmelser, der er tale om.

| KOMMISSIONENS FORSLAG | RETTENS BEMÆRKNINGER |
| --- | --- |
| Artikel 3, stk. 1 |
| 1. | Formålet med Fællesskabets indsats i henhold til traktatens artikel 158 er at styrke den økonomiske og sociale samhørighed i det udvidede Fællesskab med henblik på at fremme en harmonisk, afbalanceret og bæredygtig udvikling i Fællesskabet. Denne foranstaltning træffes med støtte fra fondene, Den Europæiske Investeringsbank (EIB) og andre eksisterende finansielle instrumenter. Sigtet dermed er at imødegå de udfordringer, der knytter sig til de økonomiske, sociale og territoriale forskelle, som navnlig er opstået for lande og regioner, der er bagefter i udvikling, til fremskyndelsen af den økonomiske og sociale omstrukturering og til befolkningens aldring. De foranstaltninger, der træffes i fondenes regi, omfatter på nationalt og regionalt plan Fællesskabets prioriterede opgaver til fremme af bæredygtig udvikling ved forbedring af væksten, konkurrenceevnen og beskæftigelsen, social integrering og miljøbeskyttelse og -kvalitet. |

KOMMISSIONENS FORSLAG

RETTENS BEMÆRKNINGER

Artikel 3, stk. 1

1.

Formålet med Fællesskabets indsats i henhold til traktatens artikel 158 er at styrke den økonomiske og sociale samhørighed i det udvidede Fællesskab med henblik på at fremme en harmonisk, afbalanceret og bæredygtig udvikling i Fællesskabet. Denne foranstaltning træffes med støtte fra fondene, Den Europæiske Investeringsbank (EIB) og andre eksisterende finansielle instrumenter. Sigtet dermed er at imødegå de udfordringer, der knytter sig til de økonomiske, sociale og territoriale forskelle, som navnlig er opstået for lande og regioner, der er bagefter i udvikling, til fremskyndelsen af den økonomiske og sociale omstrukturering og til befolkningens aldring. De foranstaltninger, der træffes i fondenes regi, omfatter på nationalt og regionalt plan Fællesskabets prioriterede opgaver til fremme af bæredygtig udvikling ved forbedring af væksten, konkurrenceevnen og beskæftigelsen, social integrering og miljøbeskyttelse og -kvalitet.

Henvisningen til Fællesskabets indsats i henhold til EF-traktatens artikel 158 er ufuldstændig, for landdistrikternes udvikling er ikke med. Men længere nede i teksten (i stk. 3) er det anført, at støtten fra fondene anvendes på en hensigtsmæssig måde til støtte for fornyelse af landdistrikter og fiskeriafhængige områder via økonomisk diversificering, og til støtte for bjergområder.

Artikel 3, stk. 2

| 2. | I dette øjemed yder EFRU, ESF, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Investeringsbank (EIB) og Fællesskabets øvrige finansielle instrumenter på en hensigtsmæssig måde hvert sit bidrag til virkeliggørelsen af følgende tre mål:






  a) | Sigtet med målet om »konvergens« er at fremskynde konvergensen for de mindst udviklede medlemsstater og regioner ved at forbedre betingelserne for vækst og beskæftigelse via højnelse og forbedring af kvaliteten af investeringer i fysisk og menneskelig kapital, udbygning af innovation og vidensamfundet, tilpasning til den økonomiske og sociale udvikling, beskyttelse og forbedring af miljøet samt administrativ effektivitet. Dette mål er fondenes prioriterede opgave. |
| --- | --- | --- |

2.

I dette øjemed yder EFRU, ESF, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Investeringsbank (EIB) og Fællesskabets øvrige finansielle instrumenter på en hensigtsmæssig måde hvert sit bidrag til virkeliggørelsen af følgende tre mål:

a)

Sigtet med målet om »konvergens« er at fremskynde konvergensen for de mindst udviklede medlemsstater og regioner ved at forbedre betingelserne for vækst og beskæftigelse via højnelse og forbedring af kvaliteten af investeringer i fysisk og menneskelig kapital, udbygning af innovation og vidensamfundet, tilpasning til den økonomiske og sociale udvikling, beskyttelse og forbedring af miljøet samt administrativ effektivitet. Dette mål er fondenes prioriterede opgave.

(...)

I forslaget til forordning figurerer begrebet »administrativ effektivitet« blandt de opgaver, der finansieres under »konvergens-målet«. Begrebet »forvaltningsmæssig effektivitet« i artikel 25, stk. 3, litra b), og »effektiviteten i administration« i artikel 26, stk. 3, litra c), bør defineres, især fordi der i forslaget til forordning også opereres med begrebet »administrativ kapacitet« (artikel 44, stk. 1).

Artikel 5, stk. 1 og 2

| 1. | De regioner, der er berettigede til midler fra strukturfondene under målet om »konvergens«, er de regioner svarende til niveau II i nomenklaturen for statistiske territoriale enheder (i det følgende benævnt »NUTS II-niveau«) i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1059/2003 af 26. maj 2003, hvis bruttonationalprodukt (BNP) per capita opgjort i købekraftspariteter og beregnet på grundlag af de pr. [...] disponible fællesskabsdata for de seneste tre år er på mindre end 75 % af Fællesskabets gennemsnit. |
| --- | --- |

1.

De regioner, der er berettigede til midler fra strukturfondene under målet om »konvergens«, er de regioner svarende til niveau II i nomenklaturen for statistiske territoriale enheder (i det følgende benævnt »NUTS II-niveau«) i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1059/2003 af 26. maj 2003, hvis bruttonationalprodukt (BNP) per capita opgjort i købekraftspariteter og beregnet på grundlag af de pr. [...] disponible fællesskabsdata for de seneste tre år er på mindre end 75 % af Fællesskabets gennemsnit.

| 2. | Regioner på NUTS II-niveau, hvis BNP per capita opgjort i købekraftspariteter og beregnet på grundlag af de pr. [...] disponible fællesskabsdata for de seneste tre år er på mellem 75 % og [...] % af Fællesskabets gennemsnit, er på et særligt overgangsgrundlag berettigede til midler fra strukturfondene. |
| --- | --- |

2.

Regioner på NUTS II-niveau, hvis BNP per capita opgjort i købekraftspariteter og beregnet på grundlag af de pr. [...] disponible fællesskabsdata for de seneste tre år er på mellem 75 % og [...] % af Fællesskabets gennemsnit, er på et særligt overgangsgrundlag berettigede til midler fra strukturfondene.

Det er ikke hensigtsmæssigt at fastsætte de støtteberettigede regioner alene på grundlag af deres BNP, fordi forskellene mellem udviklingsniveauerne har så mange dimensioner. Man kan nemlig ikke se bort fra sådanne aspekter som basisinfrastrukturniveauet, arbejdsløshedsprocenten, arbejdsproduktiviteten, den økonomiske struktur, uddannelse, miljøkvalitet, fraflytning, forskning og udvikling.

Artikel 5, stk. 2

| 2. | Regioner på NUTS II-niveau, hvis BNP per capita opgjort i købekraftspariteter og beregnet på grundlag af de pr. [...] disponible fællesskabsdata for de seneste tre år er på mellem 75 % og [...] % af Fællesskabets gennemsnit, er på et særligt overgangsgrundlag berettigede til midler fra strukturfondene. |
| --- | --- |

2.

Regioner på NUTS II-niveau, hvis BNP per capita opgjort i købekraftspariteter og beregnet på grundlag af de pr. [...] disponible fællesskabsdata for de seneste tre år er på mellem 75 % og [...] % af Fællesskabets gennemsnit, er på et særligt overgangsgrundlag berettigede til midler fra strukturfondene.

Den (anden) procent af Fællesskabets gennemsnit bør anføres.

Artikel 6, stk. 1

| 1. | De områder, der er berettigede til midler fra strukturfondene under målet om »regional konkurrenceevne og beskæftigelse«, er de områder, der ikke er omfattet af artikel 5, stk. 1 og 2. Ved fremlæggelsen af den i artikel 25 omhandlede nationale strategiske referenceramme meddeler hver berørt medlemsstat, for hvilke NUTS I- eller NUTS II-regioner den vil fremlægge et program med henblik på EFRU-finansiering. |
| --- | --- |

1.

De områder, der er berettigede til midler fra strukturfondene under målet om »regional konkurrenceevne og beskæftigelse«, er de områder, der ikke er omfattet af artikel 5, stk. 1 og 2. Ved fremlæggelsen af den i artikel 25 omhandlede nationale strategiske referenceramme meddeler hver berørt medlemsstat, for hvilke NUTS I- eller NUTS II-regioner den vil fremlægge et program med henblik på EFRU-finansiering.

Det skal påpeges, at målet om »regional konkurrenceevne og beskæftigelse« dækker et område, som geografisk kan være meget vidtrækkende, og som derfor ikke er selektivt. Kriterierne for støtteberettigelse under dette mål bør defineres.

Artikel 7, stk. 1 og 2

| 1. | For så vidt angår grænseoverskridende samarbejde, er Fællesskabets regioner på NUTS III-niveau langs de indre og visse ydre landegrænser og visse af Fællesskabets regioner på NUTS III-niveau langs søgrænserne, som hovedregel med højst 150 kilometers indbyrdes afstand, berettigede til midler under hensyn til eventuelle nødvendige tilpasninger for at sikre sammenhæng og kontinuitet i samarbejdsforanstaltningen. Umiddelbart efter denne forordnings ikrafttræden vedtager Kommissionen efter fremgangsmåden i artikel 104, stk. 2, en liste over de støtteberettigede regioner. Denne liste er gyldig fra den 1. januar 2007 til den 31. december 2013. |
| --- | --- |

1.

For så vidt angår grænseoverskridende samarbejde, er Fællesskabets regioner på NUTS III-niveau langs de indre og visse ydre landegrænser og visse af Fællesskabets regioner på NUTS III-niveau langs søgrænserne, som hovedregel med højst 150 kilometers indbyrdes afstand, berettigede til midler under hensyn til eventuelle nødvendige tilpasninger for at sikre sammenhæng og kontinuitet i samarbejdsforanstaltningen. Umiddelbart efter denne forordnings ikrafttræden vedtager Kommissionen efter fremgangsmåden i artikel 104, stk. 2, en liste over de støtteberettigede regioner. Denne liste er gyldig fra den 1. januar 2007 til den 31. december 2013.

| 2. | For så vidt angår tværnationalt samarbejde på grundlag af Fællesskabets strategiske retningslinjer, der er omhandlet i artikel 23 og 24, vedtager Kommissionen efter fremgangsmåden i artikel 104, stk. 2, en liste over de støtteberettigede tværnationale områder. Denne liste er gyldig fra den 1. januar 2007 til den 31. december 2013. |
| --- | --- |

2.

For så vidt angår tværnationalt samarbejde på grundlag af Fællesskabets strategiske retningslinjer, der er omhandlet i artikel 23 og 24, vedtager Kommissionen efter fremgangsmåden i artikel 104, stk. 2, en liste over de støtteberettigede tværnationale områder. Denne liste er gyldig fra den 1. januar 2007 til den 31. december 2013.

Forud for forslaget til målet om »europæisk territorialt samarbejde« burde Kommissionen have analyseret situationen i disse områder og defineret deres behov klart, således at indsatsen kan koncentreres om bestemte områder. Forordningens bestemmelser om valg af støtteberettigede områder bør suppleres med præcise kriterier, og kriterierne bør vægtes.

Artikel 10, stk. 3

| 3. | Hvert år fører Kommissionen samråd med de organisationer, der repræsenterer arbejdsmarkedets parter på europæisk plan, vedrørende støtten fra fondene. |
| --- | --- |

3.

Hvert år fører Kommissionen samråd med de organisationer, der repræsenterer arbejdsmarkedets parter på europæisk plan, vedrørende støtten fra fondene.

I artikel 10, stk. 1, litra b), henvises der til de økonomiske partnere og arbejdsmarkedets parter. Det ville være hensigtsmæssigt at anvende samme udtryk i stk. 3.

Artikel 13

| 1. | Støtten fra strukturfondene må ikke erstatte offentlige eller tilsvarende strukturelle udgifter for en medlemsstat. |
| --- | --- |

1.

Støtten fra strukturfondene må ikke erstatte offentlige eller tilsvarende strukturelle udgifter for en medlemsstat.

| 2. | For regioner, der er omfattet af målet om »konvergens«, fastlægger Kommissionen og medlemsstaten niveauet for de offentlige eller tilsvarende strukturelle udgifter, som medlemsstaten i programmeringsperioden skal opretholde i alle de berørte regioner. Medlemsstaten og Kommissionen når til enighed om de pågældende udgifter inden for den nationale strategiske referenceramme, der er omhandlet i artikel 25. |
| --- | --- |

2.

For regioner, der er omfattet af målet om »konvergens«, fastlægger Kommissionen og medlemsstaten niveauet for de offentlige eller tilsvarende strukturelle udgifter, som medlemsstaten i programmeringsperioden skal opretholde i alle de berørte regioner. Medlemsstaten og Kommissionen når til enighed om de pågældende udgifter inden for den nationale strategiske referenceramme, der er omhandlet i artikel 25.

| 3. | Niveauet for de udgifter, der er omhandlet i stk. 2, er mindst af samme størrelse som de gennemsnitlige årlige udgifter opgjort i faste priser i den foregående programmeringsperiode. Udgiftsniveauet fastlægges under henvisning til de almindelige makroøkonomiske betingelser, hvorpå finansieringen finder sted, og under hensyn til visse særlige økonomiske situationer, dvs. privatiseringer og et ekstraordinært niveau for de offentlige eller tilsvarende strukturelle udgifter for medlemsstaten i den foregående programmeringsperiode. |
| --- | --- |

3.

Niveauet for de udgifter, der er omhandlet i stk. 2, er mindst af samme størrelse som de gennemsnitlige årlige udgifter opgjort i faste priser i den foregående programmeringsperiode. Udgiftsniveauet fastlægges under henvisning til de almindelige makroøkonomiske betingelser, hvorpå finansieringen finder sted, og under hensyn til visse særlige økonomiske situationer, dvs. privatiseringer og et ekstraordinært niveau for de offentlige eller tilsvarende strukturelle udgifter for medlemsstaten i den foregående programmeringsperiode.

| 4. | For målet om »konvergens« foretager Kommissionen i samarbejde med hver medlemsstat en midtvejsefterprøvning af additionaliteten i 2011 og en efterfølgende efterprøvning deraf senest den 30. juni 2016. Hvis en medlemsstat ikke den 30. juni 2016 kan dokumentere, at den additionalitet, der er aftalt inden for den nationale strategiske referenceramme, er respekteret, foretager Kommissionen en finansiel korrektion efter fremgangsmåden i artikel 101. |
| --- | --- |

4.

For målet om »konvergens« foretager Kommissionen i samarbejde med hver medlemsstat en midtvejsefterprøvning af additionaliteten i 2011 og en efterfølgende efterprøvning deraf senest den 30. juni 2016. Hvis en medlemsstat ikke den 30. juni 2016 kan dokumentere, at den additionalitet, der er aftalt inden for den nationale strategiske referenceramme, er respekteret, foretager Kommissionen en finansiel korrektion efter fremgangsmåden i artikel 101.

Der er kun fastsat en procedure til kontrol af anvendelsen af additionalitetsprincippet for konvergensmålet. For så vidt angår de to andre mål, som tegner sig for ca. 20 % af bevillingerne, er der ikke fastsat en sådan kontrolordning. Det præciseres kun i begrundelsen (punkt 5.3), at det i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet påhviler medlemsstaterne at foretage denne kontrol. Det fastsættes heller ikke, at Kommissionen skal informeres om resultaterne af medlemsstaternes kontroller. Det er en ændring i forhold til den gældende lovgivning (artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1260/1999).

Artikel 13, stk. 3

| 3. | Niveauet for de udgifter, der er omhandlet i stk. 2, er mindst af samme størrelse som de gennemsnitlige årlige udgifter opgjort i faste priser i den foregående programmeringsperiode.
  Udgiftsniveauet fastlægges under henvisning til de almindelige makroøkonomiske betingelser, hvorpå finansieringen finder sted, og under hensyn til visse særlige økonomiske situationer, dvs. privatiseringer og et ekstraordinært niveau for de offentlige eller tilsvarende strukturelle udgifter for medlemsstaten i den foregående programmeringsperiode. |
| --- | --- |

3.

Niveauet for de udgifter, der er omhandlet i stk. 2, er mindst af samme størrelse som de gennemsnitlige årlige udgifter opgjort i faste priser i den foregående programmeringsperiode.

Udgiftsniveauet fastlægges under henvisning til de almindelige makroøkonomiske betingelser, hvorpå finansieringen finder sted, og under hensyn til visse særlige økonomiske situationer, dvs. privatiseringer og et ekstraordinært niveau for de offentlige eller tilsvarende strukturelle udgifter for medlemsstaten i den foregående programmeringsperiode.

Muligheden for at tage de almindelige makroøkonomiske betingelser og særlige økonomiske situationer i betragtning uden yderligere instrukser giver grundlag for et meget vidt skøn.

Artikel 16, stk. 1

| 1. | De samlede midler til målet om »konvergens« udgør 78,54 % af de midler, der er omhandlet i artikel 15, stk. 1, (dvs. i alt 264,0 mia. EUR) og fordeles mellem de forskellige komponenter som følger:






  a) | 67,34 % til den i artikel 5, stk. 1, omhandlede finansiering, idet den støtteberettigede befolkning, den regionale velstand, den nationale velstand og arbejdsløsheden anvendes som kriterier ved beregningen af den vejledende fordeling mellem medlemsstaterne |
| --- | --- | --- |

1.

De samlede midler til målet om »konvergens« udgør 78,54 % af de midler, der er omhandlet i artikel 15, stk. 1, (dvs. i alt 264,0 mia. EUR) og fordeles mellem de forskellige komponenter som følger:

a)

67,34 % til den i artikel 5, stk. 1, omhandlede finansiering, idet den støtteberettigede befolkning, den regionale velstand, den nationale velstand og arbejdsløsheden anvendes som kriterier ved beregningen af den vejledende fordeling mellem medlemsstaterne

| b) | 8,38 % til den i artikel 5, stk. 2, omhandlede særlige overgangsstøtte, idet den støtteberettigede befolkning, den regionale velstand, den nationale velstand og arbejdsløsheden anvendes som kriterier ved beregningen af den vejledende fordeling mellem medlemsstaterne |
| --- | --- |

b)

8,38 % til den i artikel 5, stk. 2, omhandlede særlige overgangsstøtte, idet den støtteberettigede befolkning, den regionale velstand, den nationale velstand og arbejdsløsheden anvendes som kriterier ved beregningen af den vejledende fordeling mellem medlemsstaterne

| c) | 23,86 % til den i artikel 5, stk. 3, omhandlede finansiering, idet befolkningen, BNI per capita under hensyn til forbedringen af den nationale velstand i den foregående periode og arealet anvendes som kriterier ved beregningen af den vejledende fordeling mellem medlemsstaterne |
| --- | --- |

c)

23,86 % til den i artikel 5, stk. 3, omhandlede finansiering, idet befolkningen, BNI per capita under hensyn til forbedringen af den nationale velstand i den foregående periode og arealet anvendes som kriterier ved beregningen af den vejledende fordeling mellem medlemsstaterne

| d) | 0,42 % til den i artikel 5, stk. 4, omhandlede finansiering, idet den støtteberettigede befolkning anvendes som kriterium ved beregningen af den vejledende fordeling mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

d)

0,42 % til den i artikel 5, stk. 4, omhandlede finansiering, idet den støtteberettigede befolkning anvendes som kriterium ved beregningen af den vejledende fordeling mellem medlemsstaterne.

Det ville være en hjælp at få oplyst, hvordan de forskellige kriterier vægtes ved fordelingen af midlerne til de forskellige komponenter.

Artikel 16, stk. 2

| 2. | Den årlige fordeling af de i stk. 1, litra b), omhandlede bevillinger nedtrappes fra 1. januar 2007. Bevillingerne i 2007 er lavere end i 2006, dog ikke for de regioner, der ikke i henhold til forordning (EF) nr. 1260/1999 var fuldt berettigede til støtte under mål 1 pr. 1. januar 2000, idet bevillingen i 2007 for disses vedkommende skal være objektiv og retfærdig. |
| --- | --- |

2.

Den årlige fordeling af de i stk. 1, litra b), omhandlede bevillinger nedtrappes fra 1. januar 2007. Bevillingerne i 2007 er lavere end i 2006, dog ikke for de regioner, der ikke i henhold til forordning (EF) nr. 1260/1999 var fuldt berettigede til støtte under mål 1 pr. 1. januar 2000, idet bevillingen i 2007 for disses vedkommende skal være objektiv og retfærdig.

Det er ikke angivet, hvad der forstås ved »objektiv og retfærdig«.

Artikel 17, stk. 1

| 1. | De samlede midler til målet om »regional konkurrenceevne og beskæftigelse« udgør 17,22 % af de midler, der er omhandlet i artikel 15, stk. 1, (dvs. i alt 57,9 mia. EUR) og fordeles mellem de forskellige komponenter som følger:






  a) | 83,44 % til den i artikel 6, stk. 1, omhandlede finansiering, idet den støtteberettigede befolkning, den regionale velstand, arbejdsløsheden, beskæftigelsesfrekvensen og befolkningstætheden anvendes som kriterier ved beregningen af den vejledende fordeling mellem medlemsstaterne |
| --- | --- | --- |

1.

De samlede midler til målet om »regional konkurrenceevne og beskæftigelse« udgør 17,22 % af de midler, der er omhandlet i artikel 15, stk. 1, (dvs. i alt 57,9 mia. EUR) og fordeles mellem de forskellige komponenter som følger:

a)

83,44 % til den i artikel 6, stk. 1, omhandlede finansiering, idet den støtteberettigede befolkning, den regionale velstand, arbejdsløsheden, beskæftigelsesfrekvensen og befolkningstætheden anvendes som kriterier ved beregningen af den vejledende fordeling mellem medlemsstaterne

| b) | 16,56 % til den i artikel 6, stk. 2, omhandlede særlige overgangsstøtte, idet den støtteberettigede befolkning, den regionale velstand, den nationale velstand og arbejdsløsheden anvendes som kriterier ved beregningen af den vejledende fordeling mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

b)

16,56 % til den i artikel 6, stk. 2, omhandlede særlige overgangsstøtte, idet den støtteberettigede befolkning, den regionale velstand, den nationale velstand og arbejdsløsheden anvendes som kriterier ved beregningen af den vejledende fordeling mellem medlemsstaterne.

Det ville være en hjælp at få oplyst, hvordan de forskellige kriterier vægtes ved fordelingen af midlerne til de forskellige komponenter.

Artikel 17, stk. 2

| 2. | De i stk. 1, litra a), omhandlede bevillinger fordeles ligeligt mellem programmer finansieret af EFRU og programmer finansieret af ESF. |
| --- | --- |

2.

De i stk. 1, litra a), omhandlede bevillinger fordeles ligeligt mellem programmer finansieret af EFRU og programmer finansieret af ESF.

Det vil være en hjælp at få præciseret, hvordan fordelingen mellem EFRU og ESF skal foretages.

Artikel 17, stk. 4

| 4. | Den årlige fordeling af de i stk. 1, litra b), omhandlede bevillinger nedtrappes fra 1. januar 2007. Bevillingerne i 2007 er lavere end i 2006, dog ikke for de regioner, hvis berettigelse til støtte under mål 1 i henhold til forordning (EF) nr. 1260/1999 påbegyndtes i 2004, idet bevillingen i 2007 for disses vedkommende skal være objektiv og retfærdig. |
| --- | --- |

4.

Den årlige fordeling af de i stk. 1, litra b), omhandlede bevillinger nedtrappes fra 1. januar 2007. Bevillingerne i 2007 er lavere end i 2006, dog ikke for de regioner, hvis berettigelse til støtte under mål 1 i henhold til forordning (EF) nr. 1260/1999 påbegyndtes i 2004, idet bevillingen i 2007 for disses vedkommende skal være objektiv og retfærdig.

Det er ikke angivet, hvad der forstås ved »objektiv og retfærdig«.

Artikel 22

Kommissionen påser, at de samlede årlige tildelinger fra fondene til en hvilken som helst medlemsstat i henhold til denne forordning, herunder støtten fra EFRU til finansieringen af de grænseoverskridende aspekter ved Det Europæiske Naboskabs- og Partnerskabsinstrument i henhold til forordning (EF) nr. [...] og ved Førtiltrædelsesinstrumentet i henhold til forordning (EF) nr. [...], fra den del af Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) i henhold til forordning (EF) nr. [...], som hidrører fra EUGFL, Udviklingssektionen, samt fra den del af Den Europæiske Fiskerifond (EFF) i henhold til forordning (EF) nr. [...], som bidrager til målet om »konvergens«, ikke overstiger 4 % af den pågældende medlemsstats BNP som anslået på tidspunktet for den interinstitutionelle aftales vedtagelse.

Forordningerne om de i stk. 1 nævnte øvrige finansielle instrumenter end fondene indeholder en tilsvarende bestemmelse.

I denne artikel har Kommissionen ikke overtaget det princip, der fastslås i betragtning nr. 30 om de samlede årlige tildelinger fra fondene til de forskellige medlemsstater, nemlig at de årlige bevillinger til en medlemsstat fastsættes under hensyn til medlemsstatens absorptionskapacitet.

Artikel 24

Senest tre måneder efter udstedelsen af denne forordning vedtages Fællesskabets strategiske retningslinjer, der er omhandlet i artikel 23, efter fremgangsmåden i traktatens artikel 161. Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. Fællesskabets strategiske retningslinjer underkastes om fornødent en midtvejsrevision efter fremgangsmåden i traktatens artikel 161, navnlig for at tage hensyn til ændringer i Fællesskabets prioriterede opgaver.

Spørgsmålet er også, hvilken effekt ændring af Fællesskabets strategiske retningslinjer vil få på den nationale strategiske referenceramme. Der findes ikke nogen artikel i forslaget om revision af den nationale strategiske referenceramme.

Artikel 25, stk. 3

| 3. | I den strategiske del af den nationale strategiske referenceramme oplyses, hvilken strategi der vælges for målet om »konvergens« og målet om »regional konkurrenceevne og beskæftigelse«, og det påvises, hvorledes de trufne valg er i overensstemmelse med Fællesskabets strategiske retningslinjer på grundlag af en analyse af udviklingsforskelle, svagheder og potentiale i tilknytning til navnlig de forventede ændringer i den europæiske økonomi og verdensøkonomien. Følgende skal oplyses:
  (...)






  b) | udelukkende for målet om »konvergens« den påtænkte foranstaltning til udbygning af medlemsstatens forvaltningsmæssige effektivitet, bl.a. i forbindelse med forvaltningen af fondene, og den i artikel 46, stk. 1, omhandlede evalueringsplan |
| --- | --- | --- |

3.

I den strategiske del af den nationale strategiske referenceramme oplyses, hvilken strategi der vælges for målet om »konvergens« og målet om »regional konkurrenceevne og beskæftigelse«, og det påvises, hvorledes de trufne valg er i overensstemmelse med Fællesskabets strategiske retningslinjer på grundlag af en analyse af udviklingsforskelle, svagheder og potentiale i tilknytning til navnlig de forventede ændringer i den europæiske økonomi og verdensøkonomien. Følgende skal oplyses:

(...)

b)

udelukkende for målet om »konvergens« den påtænkte foranstaltning til udbygning af medlemsstatens forvaltningsmæssige effektivitet, bl.a. i forbindelse med forvaltningen af fondene, og den i artikel 46, stk. 1, omhandlede evalueringsplan

(...)

I den nationale strategiske referenceramme skal medlemsstaten ifølge forslaget oplyse »den påtænkte foranstaltning til udbygning af medlemsstatens forvaltningsmæssige effektivitet, bl.a. i forbindelse med forvaltningen af fondene«. Begrebet »udbygning af medlemsstatens forvaltningsmæssige effektivitet« kan således eventuelt række videre end til blot forvaltning af midlerne. Dermed er der risiko for, at der vil blive finansieret meget forskellige projekter.

Artikel 25, stk. 3

| 3. | I den strategiske del af den nationale strategiske referenceramme oplyses, hvilken strategi der vælges for målet om »konvergens« og målet om »regional konkurrenceevne og beskæftigelse«, og det påvises, hvorledes de trufne valg er i overensstemmelse med Fællesskabets strategiske retningslinjer på grundlag af en analyse af udviklingsforskelle, svagheder og potentiale i tilknytning til navnlig de forventede ændringer i den europæiske økonomi og verdensøkonomien. Følgende skal oplyses:
  (...)
  For at gøre en overvågning mulig kvantificeres de vigtigste mål for de i litra a) omhandlede prioriterede opgaver, og der fastlægges et begrænset antal indikatorer for resultater og virkninger. |
| --- | --- |

3.

I den strategiske del af den nationale strategiske referenceramme oplyses, hvilken strategi der vælges for målet om »konvergens« og målet om »regional konkurrenceevne og beskæftigelse«, og det påvises, hvorledes de trufne valg er i overensstemmelse med Fællesskabets strategiske retningslinjer på grundlag af en analyse af udviklingsforskelle, svagheder og potentiale i tilknytning til navnlig de forventede ændringer i den europæiske økonomi og verdensøkonomien. Følgende skal oplyses:

(...)

For at gøre en overvågning mulig kvantificeres de vigtigste mål for de i litra a) omhandlede prioriterede opgaver, og der fastlægges et begrænset antal indikatorer for resultater og virkninger.

Udtrykket »et begrænset antal« er ikke hensigtsmæssigt, når der ikke gives mere detaljerede oplysninger. Det, der er af afgørende betydning, er, at der er valgt indikatorer, der kan vise de opnåede resultater og deres effekt godt nok.

Artikel 25, stk. 4

| 4. | For målene om »konvergens« og »regional konkurrenceevne og beskæftigelse« indeholder den operationelle del følgende oplysninger:






  a) | listen over operationelle programmer og den vejledende årlige tildeling fra hver fond pr. program, hvilket sikrer en passende balance mellem den regionale og den tematiske indsats. I denne liste anføres størrelsen af den nationale reserve til uforudsete udgifter, der er omhandlet i artikel 49 |
| --- | --- | --- |

4.

For målene om »konvergens« og »regional konkurrenceevne og beskæftigelse« indeholder den operationelle del følgende oplysninger:

a)

listen over operationelle programmer og den vejledende årlige tildeling fra hver fond pr. program, hvilket sikrer en passende balance mellem den regionale og den tematiske indsats. I denne liste anføres størrelsen af den nationale reserve til uforudsete udgifter, der er omhandlet i artikel 49

(...)

Begrebet »en passende balance« er ikke defineret.

Artikel 26, stk. 2

| 2. | Hver medlemsstat sender hurtigst muligt efter vedtagelsen af Fællesskabets strategiske retningslinjer Kommissionen et forslag til en national strategisk referenceramme. Medlemsstaterne kan beslutte samtidig at fremsende de i artikel 31 omhandlede operationelle programmer. Kommissionen fører inden for rammerne af partnerskabet forhandlinger om dette forslag. |
| --- | --- |

2.

Hver medlemsstat sender hurtigst muligt efter vedtagelsen af Fællesskabets strategiske retningslinjer Kommissionen et forslag til en national strategisk referenceramme. Medlemsstaterne kan beslutte samtidig at fremsende de i artikel 31 omhandlede operationelle programmer. Kommissionen fører inden for rammerne af partnerskabet forhandlinger om dette forslag.

I stedet for »hurtigst muligt« bør der anføres en præcis frist.

Artikel 30

Den i traktatens artikel 159, stk. 2, fastsatte rapport fra Kommissionen omfatter navnlig:

| a) | en oversigt over det gjorte fremskridt med økonomisk og social samhørighed, herunder den socioøkonomiske situation og udvikling i regionerne og integreringen af Fællesskabets prioriterede opgaver |
| --- | --- |

a)

en oversigt over det gjorte fremskridt med økonomisk og social samhørighed, herunder den socioøkonomiske situation og udvikling i regionerne og integreringen af Fællesskabets prioriterede opgaver

| b) | en oversigt over fondenes, EIB's og de øvrige finansielle instrumenters rolle samt andre fællesskabspolitikkers og nationale politikkers indvirkning på det gjorte fremskridt. Rapporten indeholder om fornødent forslag til fællesskabsforanstaltninger og -politikker, der bør vedtages for at styrke den økonomiske og sociale samhørighed. Desuden indeholder den om fornødent forslag til eventuelle tilpasninger i de strategiske samhørighedsretningslinjer i tilknytning til nye initiativer til fællesskabspolitikker. I det år, i hvilket rapporten fremlægges, erstatter den den i artikel 28 omhandlede årsrapport fra Kommissionen. Den gøres til genstand for en årlig drøftelse efter fremgangsmåden i artikel 29. |
| --- | --- |

b)

en oversigt over fondenes, EIB's og de øvrige finansielle instrumenters rolle samt andre fællesskabspolitikkers og nationale politikkers indvirkning på det gjorte fremskridt. Rapporten indeholder om fornødent forslag til fællesskabsforanstaltninger og -politikker, der bør vedtages for at styrke den økonomiske og sociale samhørighed. Desuden indeholder den om fornødent forslag til eventuelle tilpasninger i de strategiske samhørighedsretningslinjer i tilknytning til nye initiativer til fællesskabspolitikker. I det år, i hvilket rapporten fremlægges, erstatter den den i artikel 28 omhandlede årsrapport fra Kommissionen. Den gøres til genstand for en årlig drøftelse efter fremgangsmåden i artikel 29.

Det ville være hensigtsmæssigt at indføje en bestemmelse om, at samhørighedsrapporten også omfatter samhørighedens territoriale dimension.

Artikel 31, stk. 3

| 3. | Medlemsstaten forelægger hurtigst muligt efter, at Kommissionen har truffet en afgørelse som omhandlet i artikel 26, eller samtidig med fremlæggelsen af den i samme artikel 26 omhandlede nationale strategiske referenceramme Kommissionen et forslag til et operationelt program, der indeholder alle de i artikel 36 omhandlede komponenter. |
| --- | --- |

3.

Medlemsstaten forelægger hurtigst muligt efter, at Kommissionen har truffet en afgørelse som omhandlet i artikel 26, eller samtidig med fremlæggelsen af den i samme artikel 26 omhandlede nationale strategiske referenceramme Kommissionen et forslag til et operationelt program, der indeholder alle de i artikel 36 omhandlede komponenter.

I stedet for »hurtigst muligt« bør der anføres en præcis frist.

Artikel 31, stk. 5

| 5. | Kommissionen vedtager hvert operationelt program hurtigst muligt efter, at medlemsstaten formelt har fremlagt det. |
| --- | --- |

5.

Kommissionen vedtager hvert operationelt program hurtigst muligt efter, at medlemsstaten formelt har fremlagt det.

I stedet for »hurtigst muligt« bør der anføres en præcis frist (i dag er fristen 5 måneder).

Artikel 32, stk. 2

Kommissionen træffer en afgørelse om anmodningerne om revision af operationelle programmer hurtigst muligt efter, at medlemsstaten formelt har indgivet anmodningen.

I stedet for »hurtigst muligt« bør der anføres en præcis frist.

Artikel 35, stk. 4

| 4. | Kommissionen kan, dersom den anser det for hensigtsmæssigt for vurderingen af store projekter, anmode EIB om at undersøge de pågældende projekters tekniske kvalitet og økonomiske og finansielle levedygtighed, navnlig hvad angår de finanstekniske instrumenter, der skal anvendes eller udvikles. |
| --- | --- |

4.

Kommissionen kan, dersom den anser det for hensigtsmæssigt for vurderingen af store projekter, anmode EIB om at undersøge de pågældende projekters tekniske kvalitet og økonomiske og finansielle levedygtighed, navnlig hvad angår de finanstekniske instrumenter, der skal anvendes eller udvikles.

Stk. 4 afviger fra de tre første stykker og ville nok passe bedre under artikel 40.

Artikel 36, stk. 1

| 1. | Operationelle programmer med tilknytning til målene om »konvergens« og »regional konkurrenceevne og beskæftigelse« indeholder:
  (...)






  c) | oplysninger om de prioriterede opgaver og disses særlige mål. De pågældende mål skal kvantificeres ved anvendelse af et begrænset antal indikatorer for gennemførelse, resultater og virkning under hensyn til proportionalitetsprincippet. Indikatorerne skal gøre det muligt at måle fremskridtet i forhold til udgangssituationen og effektiviteten af målene for udførelsen af de prioriterede opgaver |
| --- | --- | --- |

1.

Operationelle programmer med tilknytning til målene om »konvergens« og »regional konkurrenceevne og beskæftigelse« indeholder:

(...)

c)

oplysninger om de prioriterede opgaver og disses særlige mål. De pågældende mål skal kvantificeres ved anvendelse af et begrænset antal indikatorer for gennemførelse, resultater og virkning under hensyn til proportionalitetsprincippet. Indikatorerne skal gøre det muligt at måle fremskridtet i forhold til udgangssituationen og effektiviteten af målene for udførelsen af de prioriterede opgaver

(...)

Det bør præciseres, hvad der forstås ved »et begrænset antal indikatorer (...) under hensyn til proportionalitetsprincippet«.

Artikel 36, stk. 4

| 4. | Operationelle programmer finansieret af EFRU omfatter derudover for målene om »konvergens« og »regional konkurrenceevne og beskæftigelse«:






  a) | foranstaltninger til interregionalt samarbejde med mindst én region i en anden medlemsstat under hvert regionalt program |
| --- | --- | --- |

4.

Operationelle programmer finansieret af EFRU omfatter derudover for målene om »konvergens« og »regional konkurrenceevne og beskæftigelse«:

a)

foranstaltninger til interregionalt samarbejde med mindst én region i en anden medlemsstat under hvert regionalt program

(...)

De omtalte foranstaltninger hører snarere under målet om »europæisk territorialt samarbejde«.

Artikel 40, stk. 3

| 3. | Kommissionen træffer en afgørelse hurtigst muligt efter, at medlemsstaten eller forvaltningsmyndigheden har fremlagt alle de i artikel 39 omhandlede oplysninger. I denne afgørelse fastlægges den fysiske genstand, det beløb, hvorpå samfinansieringssatsen for den prioriterede opgave finder anvendelse, og den årlige plan. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen træffer en afgørelse hurtigst muligt efter, at medlemsstaten eller forvaltningsmyndigheden har fremlagt alle de i artikel 39 omhandlede oplysninger. I denne afgørelse fastlægges den fysiske genstand, det beløb, hvorpå samfinansieringssatsen for den prioriterede opgave finder anvendelse, og den årlige plan.

I stedet for »hurtigst muligt« bør der anføres en præcis frist.

Artikel 45, stk. 3

| 3. | De i stk. 1 omhandlede evalueringsaktiviteter tilrettelægges alt efter omstændighederne i medlemsstatens eller Kommissionens regi i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og på grundlag af et partnerskab mellem medlemsstaten og Kommissionen. Evalueringerne foretages af uafhængige bedømmere. Resultaterne offentliggøres, medmindre den myndighed, der er ansvarlig for evalueringen, udtrykkeligt modsætter sig dette i henhold til forordning (EF) nr. 1049/2001 om aktindsigt i dokumenter. |
| --- | --- |

3.

De i stk. 1 omhandlede evalueringsaktiviteter tilrettelægges alt efter omstændighederne i medlemsstatens eller Kommissionens regi i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og på grundlag af et partnerskab mellem medlemsstaten og Kommissionen. Evalueringerne foretages af uafhængige bedømmere. Resultaterne offentliggøres, medmindre den myndighed, der er ansvarlig for evalueringen, udtrykkeligt modsætter sig dette i henhold til forordning (EF) nr. 1049/2001 om aktindsigt i dokumenter.

Det er ikke angivet, hvad der forstås ved »proportionalitetsprincippet«.

Artikel 46, stk. 5

| 5. | I programmeringsperioden foretager medlemsstaterne en ad hoc-evaluering med tilknytning til overvågningen af operationelle programmer, hvis overvågningen af programmerne viser, at der er tale om en betydelig afvigelse fra de oprindeligt fastsatte mål, og hvis der fremsættes forslag til revision af operationelle programmer. Resultaterne forelægges overvågningsudvalget for det operationelle program og Kommissionen. |
| --- | --- |

5.

I programmeringsperioden foretager medlemsstaterne en ad hoc-evaluering med tilknytning til overvågningen af operationelle programmer, hvis overvågningen af programmerne viser, at der er tale om en betydelig afvigelse fra de oprindeligt fastsatte mål, og hvis der fremsættes forslag til revision af operationelle programmer. Resultaterne forelægges overvågningsudvalget for det operationelle program og Kommissionen.

Det er ikke angivet, hvad der forstås ved »en betydelig afvigelse fra de oprindeligt fastsatte mål« og »revision af operationelle programmer«.

I den franske udgave er der i sætningen »... og hvis der fremsættes forslag til revision af operationelle programmer« indføjet »substantielle« foran ordet revision. Det er ikke forklaret, hvad der forstås ved »substantielle«. Denne bemærkning vedrører ikke den danske udgave.

Artikel 48

| 1. | I forbindelse med den årlige drøftelse, der er omhandlet i artikel 29, fordeler Rådet i 2011 efter fremgangsmåden i traktatens artikel 161 den i artikel 20 omhandlede reserve mellem medlemsstaterne for at belønne fremskridt i forhold til den oprindelige situation:






  a) | for målet om »konvergens« på grundlag af følgende kriterier:






  i) | væksten i bruttonationalproduktet per capita opgjort på NUTS II-niveau i forhold til Fællesskabets gennemsnit på grundlag af de data, der foreligger vedrørende perioden 2004-2010 |
| --- | --- | --- | --- |

1.

I forbindelse med den årlige drøftelse, der er omhandlet i artikel 29, fordeler Rådet i 2011 efter fremgangsmåden i traktatens artikel 161 den i artikel 20 omhandlede reserve mellem medlemsstaterne for at belønne fremskridt i forhold til den oprindelige situation:

a)

for målet om »konvergens« på grundlag af følgende kriterier:

i)

væksten i bruttonationalproduktet per capita opgjort på NUTS II-niveau i forhold til Fællesskabets gennemsnit på grundlag af de data, der foreligger vedrørende perioden 2004-2010

| ii) | væksten i beskæftigelsesfrekvensen på NUTS II-niveau på grundlag af de data, der foreligger vedrørende perioden 2004-2010 |
| --- | --- |

ii)

væksten i beskæftigelsesfrekvensen på NUTS II-niveau på grundlag af de data, der foreligger vedrørende perioden 2004-2010

| b) | for målet om »regional konkurrenceevne og beskæftigelse« på grundlag af følgende kriterier:






  i) | pro rata-tildeling til de regioner, der i tidsrummet 2007-2010 mindst har anvendt 50 % af deres EFRU-tildeling til innovationsrelaterede aktiviteter som omhandlet i artikel 5, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. [...] |
| --- | --- | --- |

b)

for målet om »regional konkurrenceevne og beskæftigelse« på grundlag af følgende kriterier:

i)

pro rata-tildeling til de regioner, der i tidsrummet 2007-2010 mindst har anvendt 50 % af deres EFRU-tildeling til innovationsrelaterede aktiviteter som omhandlet i artikel 5, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. [...]

| ii) | væksten i beskæftigelsesfrekvensen på NUTS II-niveau på grundlag af de data, der foreligger vedrørende perioden 2004-2010. |
| --- | --- |

ii)

væksten i beskæftigelsesfrekvensen på NUTS II-niveau på grundlag af de data, der foreligger vedrørende perioden 2004-2010.

| 2. | Hver medlemsstat fordeler de pågældende beløb mellem operationelle programmer under hensyn til de i stk. 1 fastsatte kriterier. |
| --- | --- |

2.

Hver medlemsstat fordeler de pågældende beløb mellem operationelle programmer under hensyn til de i stk. 1 fastsatte kriterier.

Midlerne i resultatreserven fordeles i det væsentlige efter kriterier, hvor det er meget vanskeligt at se den direkte sammenhæng med de aktiviteter, der ydes fællesskabsbidrag til. Bestemmende for udviklingen i BNP og beskæftigelsesfrekvensen er faktorer, som er meget mere komplekse end de operationelle programmer, som i øvrigt har generelt begrænset finansiel effekt i forhold til offentlige investeringer i deres helhed. Endvidere er det ikke nok kun at tage væksten i indikatorerne i betragtning, for bidragene via strukturforanstaltningerne kan godt have været med til at afbøde et fald.

Artikel 50

Støtten fra fondene gradueres på grundlag af følgende:

| a) | de særlige problemers omfang, navnlig i økonomisk, social eller territorial henseende |
| --- | --- |

a)

de særlige problemers omfang, navnlig i økonomisk, social eller territorial henseende

| b) | den betydning, som den enkelte prioriterede opgave har for Fællesskabets prioriterede opgaver som omhandlet i Fællesskabets strategiske retningslinjer |
| --- | --- |

b)

den betydning, som den enkelte prioriterede opgave har for Fællesskabets prioriterede opgaver som omhandlet i Fællesskabets strategiske retningslinjer

| c) | beskyttelse og forbedring af miljøet, navnlig ved anvendelse af forsigtighedsprincippet, princippet om forebyggende indsats og princippet om, at forureneren betaler |
| --- | --- |

c)

beskyttelse og forbedring af miljøet, navnlig ved anvendelse af forsigtighedsprincippet, princippet om forebyggende indsats og princippet om, at forureneren betaler

| d) | omfanget af tilvejebringelse af private midler, navnlig som led i offentligt-private partnerskaber, på de pågældende områder. |
| --- | --- |

d)

omfanget af tilvejebringelse af private midler, navnlig som led i offentligt-private partnerskaber, på de pågældende områder.

Det bør anføres i forslaget, hvordan kriterierne skal vægtes i forhold til hinanden ved gradueringen af støtten fra fondene.

Artikel 54, stk. 2

| 2. | De offentlige udgifter til indtægtsgivende projekter beregnes ved fra investeringsudgiften at trække nutidsværdien af nettoindtægterne af investeringen i en given referenceperiode. Ved beregningen tages der hensyn til den rentabilitet, der normalt forventes af den pågældende investeringskategori, og til anvendelsen af princippet om, at forureneren betaler, samt om fornødent billighedsprincippet i tilknytning til den pågældende medlemsstats relative velstand. |
| --- | --- |

2.

De offentlige udgifter til indtægtsgivende projekter beregnes ved fra investeringsudgiften at trække nutidsværdien af nettoindtægterne af investeringen i en given referenceperiode. Ved beregningen tages der hensyn til den rentabilitet, der normalt forventes af den pågældende investeringskategori, og til anvendelsen af princippet om, at forureneren betaler, samt om fornødent billighedsprincippet i tilknytning til den pågældende medlemsstats relative velstand.

Det er ikke angivet, hvilke kriterier der gælder for anvendelsen af princippet om, at forureneren betaler, samt for anvendelsen af billighedsprincippet i tilknytning til den pågældende medlemsstats relative velstand. Kommissionen bør yde medlemsstaterne metodologisk støtte til fastsættelse af støttesatserne til sådanne projekter (jf. artikel 40, stk. 2).

Artikel 55, stk. 1

| 1. | Udgifter er berettigede til støtte fra fondene, hvis de rent faktisk er afholdt af støttemodtageren med henblik på gennemførelse af en foranstaltning i perioden mellem den 1. januar 2007 og den 31. december 2015. Samfinansierede foranstaltninger må ikke være afsluttet før støtteberettigelsens begyndelsesdato. Udgifter til store projekter er støtteberettigede fra det tidspunkt, hvor projektet forelægges Kommissionen. |
| --- | --- |

1.

Udgifter er berettigede til støtte fra fondene, hvis de rent faktisk er afholdt af støttemodtageren med henblik på gennemførelse af en foranstaltning i perioden mellem den 1. januar 2007 og den 31. december 2015. Samfinansierede foranstaltninger må ikke være afsluttet før støtteberettigelsens begyndelsesdato. Udgifter til store projekter er støtteberettigede fra det tidspunkt, hvor projektet forelægges Kommissionen.

Det kunne være hensigtsmæssigt at gøre denne regel mere fleksibel, så forberedende arbejder i forbindelse med de foranstaltninger, der skal finansieres, også kan tages i betragtning. Den støtteberettigede periode kunne således begynde den 1. juli 2006.

Artikel 55, stk. 3

| 3. | Reglerne om udgifters støtteberettigelse fastsættes på nationalt niveau, jf. dog undtagelsen i de særlige forordninger om de enkelte fonde. De gælder for samtlige offentlige udgifter, der anføres under det operationelle program. |
| --- | --- |

3.

Reglerne om udgifters støtteberettigelse fastsættes på nationalt niveau, jf. dog undtagelsen i de særlige forordninger om de enkelte fonde. De gælder for samtlige offentlige udgifter, der anføres under det operationelle program.

Det vil blive vanskeligt at anvende nationale regler om udgifters støtteberettigelse inden for rammerne af »målet om europæisk territorialt samarbejde«, fordi de finansierede aktiviteter vedrører mere end én medlemsstat. Dette aspekt er ikke taget i betragtning her.

Artikel 57, stk. 1

| 1. | Forvaltnings- og kontrolsystemerne i forbindelse med operationelle programmer, der er indført af medlemsstaterne, omfatter:






  a) | en tydelig definition af de pågældende organers arbejdsopgaver med hensyn til forvaltning og kontrol og en klar fordeling af arbejdsopgaverne inden for hvert organ |
| --- | --- | --- |

1.

Forvaltnings- og kontrolsystemerne i forbindelse med operationelle programmer, der er indført af medlemsstaterne, omfatter:

a)

en tydelig definition af de pågældende organers arbejdsopgaver med hensyn til forvaltning og kontrol og en klar fordeling af arbejdsopgaverne inden for hvert organ

| b) | en tydelig adskillelse af arbejdsopgaverne for de organer, der tager sig af forvaltning, godkendelse af udgifter og kontrol, og af de pågældende arbejdsopgaver inden for det enkelte organ |
| --- | --- |

b)

en tydelig adskillelse af arbejdsopgaverne for de organer, der tager sig af forvaltning, godkendelse af udgifter og kontrol, og af de pågældende arbejdsopgaver inden for det enkelte organ

| c) | passende midler til sikring af, at hvert organ kan udføre de arbejdsopgaver, som det er pålagt at udføre |
| --- | --- |

c)

passende midler til sikring af, at hvert organ kan udføre de arbejdsopgaver, som det er pålagt at udføre

| d) | effektive systemer for intern revision |
| --- | --- |

d)

effektive systemer for intern revision

| e) | pålidelige elektroniske systemer for regnskabsføring, overvågning og finansiel rapportering |
| --- | --- |

e)

pålidelige elektroniske systemer for regnskabsføring, overvågning og finansiel rapportering

| f) | et effektivt rapporterings- og overvågningssystem, når udførelsen af arbejdsopgaverne er uddelegeret |
| --- | --- |

f)

et effektivt rapporterings- og overvågningssystem, når udførelsen af arbejdsopgaverne er uddelegeret

| g) | procedurehåndbøger for de arbejdsopgaver, der skal udføres |
| --- | --- |

g)

procedurehåndbøger for de arbejdsopgaver, der skal udføres

| h) | effektive systemer for revision af systemets funktionsmåde |
| --- | --- |

h)

effektive systemer for revision af systemets funktionsmåde

| i) | systemer og procedurer til sikring af et passende revisionsspor |
| --- | --- |

i)

systemer og procedurer til sikring af et passende revisionsspor

| j) | rapporterings- og overvågningsprocedurer vedrørende uregelmæssigheder og tilbagebetaling af uretmæssigt udbetalte beløb. |
| --- | --- |

j)

rapporterings- og overvågningsprocedurer vedrørende uregelmæssigheder og tilbagebetaling af uretmæssigt udbetalte beløb.

Her henvises der til uregelmæssigheder (litra j). Det ville være hensigtsmæssigt med en klar definition af begrebet uregelmæssigheder, eftersom det forekommer i flere bestemmelser (f.eks. artikel 69, stk. 3, artikel 73, stk. 4, artikel 89, stk. 1, og artikel 99). Som teksten er formuleret nu, har denne bestemmelse begrænset værdi, fordi det ikke er klart, hvilke oplysninger der skal fremsendes.

Artikel 57, stk. 2

| 2. | De i stk. 1, litra b), c), d), f), og h) fastsatte foranstaltninger skal stå i et rimeligt forhold til de offentlige udgifter under det pågældende operationelle program. |
| --- | --- |

2.

De i stk. 1, litra b), c), d), f), og h) fastsatte foranstaltninger skal stå i et rimeligt forhold til de offentlige udgifter under det pågældende operationelle program.

Ifølge forslaget skal flere af de foranstaltninger, som er omfattet af denne bestemmelse, stå i et rimeligt forhold til de offentlige udgifter under det pågældende operationelle program. Det er ikke særlig præcist, hvad der menes hermed. Derfor kan bestemmelsen ikke anvendes konsekvent. Der er nemlig tale om bestemmelser (om funktionsadskillelse, sikring af tilstrækkelige midler, intern kontrol, rapportering og revision af, hvordan systemet fungerer), hvor det er svært at forestille sig, hvordan foranstaltningerne kan stå i et rimeligt forhold til udgifterne. Endvidere gælder denne undtagelse ikke procedurehåndbøger, selv om der ikke er givet nogen definition. Det bør også præciseres, om proportionalitetsprincippet skal anvendes i forbindelse med artikel 13 (kontrol af additionalitetsprincippet udelukkende i forbindelse med konvergens-målet), artikel 46, stk. 3 (generel eller specifik forudgående kontrol), artikel 66, stk. 2 (indholdet af årsrapporten og den afsluttende rapport om gennemførelsen) og artikel 73 (kontrolprocedurer).

Artikel 61, stk. 1

| 1. | Revisionsmyndigheden for et operationelt program er navnlig ansvarlig for:
  (...)






  b) | at det sikres, at revisionerne af foranstaltningerne foretages på grundlag af en egnet stikprøve med henblik på at efterprøve de anførte udgifter |
| --- | --- | --- |

1.

Revisionsmyndigheden for et operationelt program er navnlig ansvarlig for:

(...)

b)

at det sikres, at revisionerne af foranstaltningerne foretages på grundlag af en egnet stikprøve med henblik på at efterprøve de anførte udgifter

(...)

Begrebet »egnet stikprøve« bør defineres i gennemførelsesbestemmelserne. Kravene til stikprøven bør under ingen omstændigheder være lavere end dem, der er gældende for perioden 2000-2006.

Artikel 61, stk. 1

| 1. | Revisionsmyndigheden for et operationelt program er navnlig ansvarlig for:
  (...)






  c) | at der inden for seks måneder efter godkendelsen af det operationelle program forelægges Kommissionen en revisionsstrategi, som omfatter de organer, der skal foretage den i litra a) og b) omhandlede revision, de metoder, der skal anvendes, stikprøvemetoden for revisioner af foranstaltninger og den vejledende planlægning af revisioner til sikring af, at de vigtigste organer revideres, og at revisionerne er jævnt fordelt over hele programmeringsperioden |
| --- | --- | --- |

1.

Revisionsmyndigheden for et operationelt program er navnlig ansvarlig for:

(...)

c)

at der inden for seks måneder efter godkendelsen af det operationelle program forelægges Kommissionen en revisionsstrategi, som omfatter de organer, der skal foretage den i litra a) og b) omhandlede revision, de metoder, der skal anvendes, stikprøvemetoden for revisioner af foranstaltninger og den vejledende planlægning af revisioner til sikring af, at de vigtigste organer revideres, og at revisionerne er jævnt fordelt over hele programmeringsperioden

(...)

Denne bestemmelse skal sikre, at »de vigtigste organer« revideres, men det er ikke anført, hvad der forstås ved »de vigtigste organer«.

Artikel 61, stk. 1

| 1. | Revisionsmyndigheden for et operationelt program er navnlig ansvarlig for:
  (...)






  e) | at der senest den 30. juni hvert år fra 2008 til 2016:






  i) | udarbejdes en årlig kontrolrapport med angivelse af resultaterne af de revisioner, der i det foregående år er foretaget i overensstemmelse med revisionsstrategien vedrørende det operationelle program, og af alle konstaterede mangler ved systemerne til forvaltning og kontrol af programmet. Oplysningerne vedrørende 2014 og 2015 kan optages i den afsluttende rapport med henblik på at ledsage gyldighedserklæringen |
| --- | --- | --- | --- |

1.

Revisionsmyndigheden for et operationelt program er navnlig ansvarlig for:

(...)

e)

at der senest den 30. juni hvert år fra 2008 til 2016:

i)

udarbejdes en årlig kontrolrapport med angivelse af resultaterne af de revisioner, der i det foregående år er foretaget i overensstemmelse med revisionsstrategien vedrørende det operationelle program, og af alle konstaterede mangler ved systemerne til forvaltning og kontrol af programmet. Oplysningerne vedrørende 2014 og 2015 kan optages i den afsluttende rapport med henblik på at ledsage gyldighedserklæringen

| ii) | afgives en udtalelse om, hvorvidt forvaltnings- og kontrolsystemet har fungeret effektivt med henblik på at give rimelig vished for rigtigheden af udgiftsoversigter, der i det pågældende år er forelagt Kommission, og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed |
| --- | --- |

ii)

afgives en udtalelse om, hvorvidt forvaltnings- og kontrolsystemet har fungeret effektivt med henblik på at give rimelig vished for rigtigheden af udgiftsoversigter, der i det pågældende år er forelagt Kommission, og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed

(...)

Kommissionens sikkerhed med hensyn til revisionen af de operationelle programmer bygger i vid udstrækning på en årlig kontrolrapport og en udtalelse, som revisionsmyndigheden afgiver til Kommissionen. Med den frist, der er fastsat for forelæggelse af disse dokumenter (30. juni), vil generaldirektørerne imidlertid ikke kunne tage dem i betragtning ved udarbejdelsen af de foreskrevne årlige erklæringer, og Revisionsretten vil heller ikke kunne tage dem i betragtning ved udarbejdelsen af revisionserklæringen DAS. Disse bemærkninger gælder også den årsrapport, der skal udarbejdes i henhold til artikel 66.

Artikel 63, stk. 2

| 2. | En repræsentant for Kommissionen kan på dennes eget initiativ deltage med rådgivende funktion i overvågningsudvalgets arbejde. En repræsentant for EIB og EIF kan deltage med rådgivende funktion vedrørende de operationelle programmer, hvortil de yder et bidrag. |
| --- | --- |

2.

En repræsentant for Kommissionen kan på dennes eget initiativ deltage med rådgivende funktion i overvågningsudvalgets arbejde. En repræsentant for EIB og EIF kan deltage med rådgivende funktion vedrørende de operationelle programmer, hvortil de yder et bidrag.

I modsætning til den gældende lovgivning (jf. artikel 35, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/1999) er det op til Kommissionen at beslutte, om den vil deltage i overvågningsudvalgenes arbejde. Det vil imidlertid være hensigtsmæssigt, at Kommissionen deltager i dette arbejde, for det vil fremme informationsudvekslingen og være med til at sikre, at der i tide vedtages egnede foranstaltninger.

Artikel 65

| 1. | Forvaltningsmyndigheden og overvågningsudvalget sikrer kvaliteten af gennemførelsen af det operationelle program. |
| --- | --- |

1.

Forvaltningsmyndigheden og overvågningsudvalget sikrer kvaliteten af gennemførelsen af det operationelle program.

| 2. | Forvaltningsmyndigheden og overvågningsudvalget foretager overvågningen ved hjælp af finansielle indikatorer og indikatorer for gennemførelse, resultater og virkninger som fastlagt i det operationelle program. Hvis støttens egenart gør det muligt, fordeles statistikkerne efter køn og efter den modtagende virksomheds størrelse. |
| --- | --- |

2.

Forvaltningsmyndigheden og overvågningsudvalget foretager overvågningen ved hjælp af finansielle indikatorer og indikatorer for gennemførelse, resultater og virkninger som fastlagt i det operationelle program. Hvis støttens egenart gør det muligt, fordeles statistikkerne efter køn og efter den modtagende virksomheds størrelse.

| 3. | Kommissionen undersøger i partnerskab med medlemsstaterne de indikatorer, der er nødvendige til overvågning og evaluering af det operationelle program. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen undersøger i partnerskab med medlemsstaterne de indikatorer, der er nødvendige til overvågning og evaluering af det operationelle program.

Forslaget bør fastslå princippet om, at der fastsættes gennemførelsesmål for alle samfinansierede projekter, og at de opnåede resultater evalueres i henhold til artikel 65. Risikoen ved et system, hvor hver enkelt prioriteret opgave forvaltes særskilt, er, at systemet kun producerer generelle oplysninger.

Artikel 66, stk. 2

| 2. | De i stk. 1 omhandlede rapporter indeholder følgende oplysninger til sikring af et klart overblik over gennemførelsen af det operationelle program:
  (...)






  j) | brugen af støtte, der i perioden for gennemførelse af det operationelle program er tilbagebetalt til forvaltningsmyndigheden eller en anden offentlig myndighed. Omfanget af de oplysninger, der fremsendes til Kommissionen, skal stå i et rimeligt forhold til de samlede offentlige udgifter til det pågældende operationelle program. |
| --- | --- | --- |

2.

De i stk. 1 omhandlede rapporter indeholder følgende oplysninger til sikring af et klart overblik over gennemførelsen af det operationelle program:

(...)

j)

brugen af støtte, der i perioden for gennemførelse af det operationelle program er tilbagebetalt til forvaltningsmyndigheden eller en anden offentlig myndighed. Omfanget af de oplysninger, der fremsendes til Kommissionen, skal stå i et rimeligt forhold til de samlede offentlige udgifter til det pågældende operationelle program.

(...)

Forholdet mellem omfanget af de oplysninger, der fremsendes, og beløbet for de offentlige udgifter bør præciseres.

Artikel 73

| 1. | For programmer, for hvis vedkommende omfanget af medfinansiering med fællesskabsmidler ikke overstiger 33 % af de offentlige udgifter under det operationelle program, og midlerne fra fondene ikke overstiger 250 mio. EUR, finder de i artikel 61, litra c), litra d) og litra e), nr. i), omhandlede bestemmelser ikke anvendelse. |
| --- | --- |

1.

For programmer, for hvis vedkommende omfanget af medfinansiering med fællesskabsmidler ikke overstiger 33 % af de offentlige udgifter under det operationelle program, og midlerne fra fondene ikke overstiger 250 mio. EUR, finder de i artikel 61, litra c), litra d) og litra e), nr. i), omhandlede bestemmelser ikke anvendelse.

| 2. | For de i stk. 1 omhandlede programmer kan medlemsstaten vælge at fastlægge organerne og procedurerne for udøvelsen af de i artikel 59, litra b), og artikel 60 og 61 omhandlede arbejdsopgaver i henhold til nationale regler. Når en medlemsstat vælger denne mulighed, finder bestemmelserne i artikel 58, stk. 1, litra b) og c), og i artikel 60, stk. 1, litra c), ikke anvendelse. Når Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelserne til artikel 59, 60 og 61, fastlægger den, hvilke bestemmelser der ikke finder anvendelse på medlemsstater, som vælger den i første afsnit omhandlede mulighed. |
| --- | --- |

2.

For de i stk. 1 omhandlede programmer kan medlemsstaten vælge at fastlægge organerne og procedurerne for udøvelsen af de i artikel 59, litra b), og artikel 60 og 61 omhandlede arbejdsopgaver i henhold til nationale regler. Når en medlemsstat vælger denne mulighed, finder bestemmelserne i artikel 58, stk. 1, litra b) og c), og i artikel 60, stk. 1, litra c), ikke anvendelse. Når Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelserne til artikel 59, 60 og 61, fastlægger den, hvilke bestemmelser der ikke finder anvendelse på medlemsstater, som vælger den i første afsnit omhandlede mulighed.

| 3. | Artikel 70, stk. 3, finder tilsvarende anvendelse, når en medlemsstat vælger den i stk. 2, første afsnit, omhandlede mulighed. |
| --- | --- |

3.

Artikel 70, stk. 3, finder tilsvarende anvendelse, når en medlemsstat vælger den i stk. 2, første afsnit, omhandlede mulighed.

| 4. | For alle operationelle programmer, der er omhandlet i stk. 1, kan Kommissionen, uanset om en medlemsstat vælger den i stk. 2 omhandlede mulighed, dersom udtalelsen om systemets overensstemmelse ikke har nogen forbehold, eller dersom alle forbehold er trukket tilbage efter korrigerende foranstaltninger, meddele den pågældende medlemsstat, at den først og fremmest vil henholde sig til den udtalelse, der er afgivet af revisionsmyndigheden eller det af medlemsstaten udpegede organ, når den har valgt den omhandlede mulighed, vedrørende de anførte udgifters korrekthed, lovlighed og formelle rigtighed og kun under ekstraordinære omstændigheder vil foretage sine egne revisioner på stedet. Hvis der foreligger tegn på uregelmæssigheder, som ikke på rette vis er afsløret af de nationale revisionsmyndigheder, eller som ikke har været gjort til genstand for passende korrigerende foranstaltninger, kan Kommissionen kræve, at medlemsstaten foretager revisioner i henhold til artikel 71, stk. 3, eller foretage sine egne revisioner i henhold til artikel 71, stk. 2, for at få vished for de anførte udgifters korrekthed, lovlighed og formelle rigtighed. |
| --- | --- |

4.

For alle operationelle programmer, der er omhandlet i stk. 1, kan Kommissionen, uanset om en medlemsstat vælger den i stk. 2 omhandlede mulighed, dersom udtalelsen om systemets overensstemmelse ikke har nogen forbehold, eller dersom alle forbehold er trukket tilbage efter korrigerende foranstaltninger, meddele den pågældende medlemsstat, at den først og fremmest vil henholde sig til den udtalelse, der er afgivet af revisionsmyndigheden eller det af medlemsstaten udpegede organ, når den har valgt den omhandlede mulighed, vedrørende de anførte udgifters korrekthed, lovlighed og formelle rigtighed og kun under ekstraordinære omstændigheder vil foretage sine egne revisioner på stedet. Hvis der foreligger tegn på uregelmæssigheder, som ikke på rette vis er afsløret af de nationale revisionsmyndigheder, eller som ikke har været gjort til genstand for passende korrigerende foranstaltninger, kan Kommissionen kræve, at medlemsstaten foretager revisioner i henhold til artikel 71, stk. 3, eller foretage sine egne revisioner i henhold til artikel 71, stk. 2, for at få vished for de anførte udgifters korrekthed, lovlighed og formelle rigtighed.

Denne forenklede procedure vil i teorien blive anvendt i programperioden 2000-2006 på 33 programmer, der gennemføres i ti medlemsstater og tegner sig for et fællesskabsstøttebeløb på 3,8 milliarder euro (hvilket svarer til 2 % af fællesskabsstøtten i programperioden 2000-2006). Denne bestemmelse tilskynder medlemsstaterne til at bruge de forenklede foranstaltninger, der er forbundet hermed, og den kan derfor komme til at vedrøre flere programmer, end man teoretisk kan regne med i den nuværende programmeringsperiode. Vigtige punkter her er fritagelsen for at forelægge en revisionsstrategi og for at udarbejde den årlige kontrolrapport (artikel 61, stk. 1), muligheden for at udpege forvaltnings- og kontrolmyndigheder efter nationale regler (artikel 59-61), fritagelse for at udpege en godkendelsesmyndighed og en revisionsmyndighed (artikel 58, stk. 1). Når Kommissionen har godkendt rapporten fra »overensstemmelsesvurderingsorganet«, foretager den endvidere kun i særlige tilfælde selv revision.

Artikel 73, stk. 2

| 2. | For de i stk. 1 omhandlede programmer kan medlemsstaten vælge at fastlægge organerne og procedurerne for udøvelsen af de i artikel 59, litra b), og artikel 60 og 61 omhandlede arbejdsopgaver i henhold til nationale regler. Når en medlemsstat vælger denne mulighed, finder bestemmelserne i artikel 58, stk. 1, litra b) og c), og i artikel 60, stk. 1, litra c), ikke anvendelse. Når Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelserne til artikel 59, 60 og 61, fastlægger den, hvilke bestemmelser der ikke finder anvendelse på medlemsstater, som vælger den i første afsnit omhandlede mulighed. |
| --- | --- |

2.

For de i stk. 1 omhandlede programmer kan medlemsstaten vælge at fastlægge organerne og procedurerne for udøvelsen af de i artikel 59, litra b), og artikel 60 og 61 omhandlede arbejdsopgaver i henhold til nationale regler. Når en medlemsstat vælger denne mulighed, finder bestemmelserne i artikel 58, stk. 1, litra b) og c), og i artikel 60, stk. 1, litra c), ikke anvendelse. Når Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelserne til artikel 59, 60 og 61, fastlægger den, hvilke bestemmelser der ikke finder anvendelse på medlemsstater, som vælger den i første afsnit omhandlede mulighed.

Man bør umiddelbart kunne se i alle enkeltheder, hvad det indebærer at vælge den mulighed, der er omhandlet i stk. 1. Ifølge forslaget skal de bestemmelser, der ikke finder anvendelse på medlemsstater, som vælger den omtalte mulighed, fastsættes ved gennemførelsesbestemmelser, som vil blive udarbejdet på et senere tidspunkt, og det er ikke rimeligt.

Artikel 73, stk. 4

| 4. | For alle operationelle programmer, der er omhandlet i stk. 1, kan Kommissionen, uanset om en medlemsstat vælger den i stk. 2 omhandlede mulighed, dersom udtalelsen om systemets overensstemmelse ikke har nogen forbehold, eller dersom alle forbehold er trukket tilbage efter korrigerende foranstaltninger, meddele den pågældende medlemsstat, at den først og fremmest vil henholde sig til den udtalelse, der er afgivet af revisionsmyndigheden eller det af medlemsstaten udpegede organ, når den har valgt den omhandlede mulighed, vedrørende de anførte udgifters korrekthed, lovlighed og formelle rigtighed og kun under ekstraordinære omstændigheder vil foretage sine egne revisioner på stedet.
  Hvis der foreligger tegn på uregelmæssigheder, som ikke på rette vis er afsløret af de nationale revisionsmyndigheder, eller som ikke har været gjort til genstand for passende korrigerende foranstaltninger, kan Kommissionen kræve, at medlemsstaten foretager revisioner i henhold til artikel 71, stk. 3, eller foretage sine egne revisioner i henhold til artikel 71, stk. 2, for at få vished for de anførte udgifters korrekthed, lovlighed og formelle rigtighed. |
| --- | --- |

4.

For alle operationelle programmer, der er omhandlet i stk. 1, kan Kommissionen, uanset om en medlemsstat vælger den i stk. 2 omhandlede mulighed, dersom udtalelsen om systemets overensstemmelse ikke har nogen forbehold, eller dersom alle forbehold er trukket tilbage efter korrigerende foranstaltninger, meddele den pågældende medlemsstat, at den først og fremmest vil henholde sig til den udtalelse, der er afgivet af revisionsmyndigheden eller det af medlemsstaten udpegede organ, når den har valgt den omhandlede mulighed, vedrørende de anførte udgifters korrekthed, lovlighed og formelle rigtighed og kun under ekstraordinære omstændigheder vil foretage sine egne revisioner på stedet.

Hvis der foreligger tegn på uregelmæssigheder, som ikke på rette vis er afsløret af de nationale revisionsmyndigheder, eller som ikke har været gjort til genstand for passende korrigerende foranstaltninger, kan Kommissionen kræve, at medlemsstaten foretager revisioner i henhold til artikel 71, stk. 3, eller foretage sine egne revisioner i henhold til artikel 71, stk. 2, for at få vished for de anførte udgifters korrekthed, lovlighed og formelle rigtighed.

I stedet for »på rette vis« bør der anføres en præcis frist.

Artikel 79

Medlemsstaterne påser, at det for betalingerne ansvarlige organ drager omsorg for, at støttemodtagerne modtager den fulde offentlige støtte så hurtigt som muligt. Intet beløb må fradrages eller tilbageholdes ligesom der heller ikke må beregnes særlige eller andre omkostninger med tilsvarende virkning, som formindsker disse beløb for støttemodtagerne.

I stedet for »så hurtigt som muligt« bør der anføres en præcis frist.

Artikel 85, stk. 2

| 2. | Hvis en af de i stk. 1 omhandlede betingelser ikke er opfyldt, meddeler Kommissionen hurtigst muligt medlemsstaten og godkendelsesmyndigheden, at betalingsanmodningen ikke kan godtages. |
| --- | --- |

2.

Hvis en af de i stk. 1 omhandlede betingelser ikke er opfyldt, meddeler Kommissionen hurtigst muligt medlemsstaten og godkendelsesmyndigheden, at betalingsanmodningen ikke kan godtages.

I stedet for »hurtigst muligt« bør der anføres en præcis frist.

Artikel 90, stk. 1

| 1. | Kommissionen træffer afgørelse om af de mellemliggende betalinger at tilbageholde 20 % af de beløb, der skal godtgøres af Kommissionen, hvis hovedbestanddelene af den i artikel 70, stk. 3, omhandlede korrigerende handlingsplan er gennemført, og de alvorlige mangler, der er omhandlet i den i artikel 61, stk. 1, litra e), nr. i), omhandlede årsrapport fra revisionsmyndigheden for programmet, er korrigeret, men der stadig skal foretages ændringer for at give Kommissionen rimelig vished vedrørende forvaltnings- og kontrolsystemerne. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen træffer afgørelse om af de mellemliggende betalinger at tilbageholde 20 % af de beløb, der skal godtgøres af Kommissionen, hvis hovedbestanddelene af den i artikel 70, stk. 3, omhandlede korrigerende handlingsplan er gennemført, og de alvorlige mangler, der er omhandlet i den i artikel 61, stk. 1, litra e), nr. i), omhandlede årsrapport fra revisionsmyndigheden for programmet, er korrigeret, men der stadig skal foretages ændringer for at give Kommissionen rimelig vished vedrørende forvaltnings- og kontrolsystemerne.

Det ville være hensigtsmæssigt også at henvise til den udtalelse, der skal afgives i henhold til artikel 61, stk. 1, litra e), punkt ii).

Artikel 96, stk. 1

| 1. | Kommissionen underretter medlemsstaten og de berørte myndigheder i god tid, når der foreligger en risiko for anvendelse af den automatiske frigørelse i henhold til artikel 92. Kommissionen giver medlemsstaten og de berørte myndigheder meddelelse om den automatiske frigørelses størrelse på grundlag af de oplysninger, som den er i besiddelse af.
  Medlemsstaten godkender inden for to måneder efter modtagelsen af de pågældende oplysninger beløbet eller fremsætter sine bemærkninger. Kommissionen foretager senest ni måneder efter den i artikel 92 omhandlede frist den automatiske frigørelse. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen underretter medlemsstaten og de berørte myndigheder i god tid, når der foreligger en risiko for anvendelse af den automatiske frigørelse i henhold til artikel 92. Kommissionen giver medlemsstaten og de berørte myndigheder meddelelse om den automatiske frigørelses størrelse på grundlag af de oplysninger, som den er i besiddelse af.

Medlemsstaten godkender inden for to måneder efter modtagelsen af de pågældende oplysninger beløbet eller fremsætter sine bemærkninger. Kommissionen foretager senest ni måneder efter den i artikel 92 omhandlede frist den automatiske frigørelse.

Det bør anføres, hvad der menes med »i god tid«.

Artikel 97

| 1. | Delvis afslutning af operationelle programmer kan foretages for perioder, der vælges af medlemsstaten.
  Delvis afslutning vedrører afsluttede foranstaltninger, for hvilke der senest den 31. december år n-1 er foretaget en afsluttende betaling til modtageren. I henhold til denne forordning anses foranstaltninger for at være afsluttet, når de dermed forbundne aktiviteter rent faktisk er udført, og støttemodtageren har modtaget en afsluttende betaling eller forelagt forvaltningsmyndigheden et dokument med tilsvarende virkning. |
| --- | --- |

1.

Delvis afslutning af operationelle programmer kan foretages for perioder, der vælges af medlemsstaten.

Delvis afslutning vedrører afsluttede foranstaltninger, for hvilke der senest den 31. december år n-1 er foretaget en afsluttende betaling til modtageren. I henhold til denne forordning anses foranstaltninger for at være afsluttet, når de dermed forbundne aktiviteter rent faktisk er udført, og støttemodtageren har modtaget en afsluttende betaling eller forelagt forvaltningsmyndigheden et dokument med tilsvarende virkning.

| 2. | Det betalingsbeløb, der svarer til afsluttede foranstaltninger, fastlægges i udgiftsoversigterne.
  Delvis afslutning foretages på betingelse af, at forvaltningsmyndigheden senest den 30. juni år n sender Kommissionen følgende:






  a) | en udgiftsoversigt vedrørende de pågældende foranstaltninger |
| --- | --- | --- |

2.

Det betalingsbeløb, der svarer til afsluttede foranstaltninger, fastlægges i udgiftsoversigterne.

Delvis afslutning foretages på betingelse af, at forvaltningsmyndigheden senest den 30. juni år n sender Kommissionen følgende:

a)

en udgiftsoversigt vedrørende de pågældende foranstaltninger

| b) | en erklæring, som attesterer lovligheden og den formelle rigtighed af de i udgiftsoversigten omhandlede transaktioner, udstedt af den i artikel 61 omhandlede revisionsmyndighed for programmet. |
| --- | --- |

b)

en erklæring, som attesterer lovligheden og den formelle rigtighed af de i udgiftsoversigten omhandlede transaktioner, udstedt af den i artikel 61 omhandlede revisionsmyndighed for programmet.

Det er vigtigt, at de procedurer, der er fastsat for delvis afslutning af operationelle programmer, giver samme sikkerhedsgrad, for så vidt angår udgifternes lovlighed og formelle rigtighed, som erklæringen ved den endelige afslutning af et operationelt program, navnlig sikkerhed med hensyn til revisionsintensitet og -omfang.

Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg på mødet den 18. marts 2005.

På Revisionsrettens vegne

Hubert WEBER

Formand

---

(1)  EFT L 248 af 16.9.2002.

1

(2)  Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23.12. 2002 (EFT L 357 af 31.12.2002).

2

(3)  KOM(2004) 492 endelig af 14.7.2004.

3

(4)  SEK(2004) 924 af 14.7.2004.

4

(5)  KOM(2004) 580 endelig af 6.9.2004.

5

(6)  KOM(2004) 101 endelig af 10.2.2004.

6

(7)  KOM(2004) 487 endelig af 14.7.2004.

7

(8)  EUT C 107 af 30.4.2004.

8

(9)  Artikel 53, stk. 3, i finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget.

9

(10)  Jf. udtalelse nr. 10/98 om forslag til forordninger inden for rammerne af Agenda 2000 (strukturfonde, punkt 6.3), EFT C 401 af 22.12.1998.

10

(11)  F.eks. artikel 57, litra d), f) og h), artikel 61, stk. 1, litra a), artikel 70, stk. 1, artikel 71, stk. 2, og artikel 72, stk. 2.

11

(12)  Se f.eks. særberetning nr. 10/2001 om den finansielle kontrol af strukturfondene, EFT C 314 af 8.11.2001, og særberetning nr. 7/2003 om programmeringen af strukturfondsinterventionerne i i perioden 2000-2006 (EUT C 174 af 23.7.2004).

12

---