# Europeiska unionens L 70/2007

| | ISSN 1725-2628 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 70 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 50 årgången9 mars 2007 |

ISSN 1725-2628

Europeiska unionens

officiella tidning

L 70

Svensk utgåva

Lagstiftning

50 årgången9 mars 2007

---

| Innehållsförteckning | | | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | * | Meddelande till läsarna | 1 |

Innehållsförteckning

Sida

*

Meddelande till läsarna

1

| | | Rättelser |
| --- | --- | --- |
| | * | Rättelse till föreskrifter nr 49 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om typgodkännande av motorer med kompressionständning och motorer som drivs med såväl naturgas som av motorer med gnisttändning som drivs med motorgas (LPG) och av fordon utrustade med motorer med kompressionständning och med motorer som drivs med naturgas samt motorer med gnisttändning som drivs med motorgas (LPG), med avseende på motorns utsläpp av föroreningar (EUT L 375, 27.12.2006) | 3 |
| | * | Rättelse till föreskrifter nr 83 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om typgodkännande av fordon med avseende på utsläpp av föroreningar enligt kraven för motorbränslen (EUT L 375, 27.12.2006) | 171 |
| | * | Rättelse till föreskrifter nr 123 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om typgodkännande av justerbara framljussystem (AFS) avsedda för motorfordon (EUT L 375, 27.12.2006) | 355 |
| | * | Rättelse till föreskrifter nr 124 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om typgodkännande av hjul för personbilar och deras släpvagnar (EUT L 375, 27.12.2006) | 413 |
| | * | Rättelse till kommissionens förordning (EG) nr 2286/2003 av den 18 december 2003 om ändring av förordning (EEG) nr 2454/93 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (EUT L 343, 31.12.2003) | 439 |

Rättelser

*

Rättelse till föreskrifter nr 49 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om typgodkännande av motorer med kompressionständning och motorer som drivs med såväl naturgas som av motorer med gnisttändning som drivs med motorgas (LPG) och av fordon utrustade med motorer med kompressionständning och med motorer som drivs med naturgas samt motorer med gnisttändning som drivs med motorgas (LPG), med avseende på motorns utsläpp av föroreningar (EUT L 375, 27.12.2006)

3

*

Rättelse till föreskrifter nr 83 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om typgodkännande av fordon med avseende på utsläpp av föroreningar enligt kraven för motorbränslen (EUT L 375, 27.12.2006)

171

*

Rättelse till föreskrifter nr 123 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om typgodkännande av justerbara framljussystem (AFS) avsedda för motorfordon (EUT L 375, 27.12.2006)

355

*

Rättelse till föreskrifter nr 124 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om typgodkännande av hjul för personbilar och deras släpvagnar (EUT L 375, 27.12.2006)

413

*

Rättelse till kommissionens förordning (EG) nr 2286/2003 av den 18 december 2003 om ändring av förordning (EEG) nr 2454/93 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (EUT L 343, 31.12.2003)

439

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

9.3.2007

| 9.3.2007 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 70/1 |
| --- | --- | --- | --- |

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 70/1

---

MEDDELANDE TILL LÄSARNA

| BG | : | Настоящият брой на Официален вестник е публикуван на испански, чешки, датски, немски, естонски, гръцки, английски, френски, италиански, латвийски, литовски, унгарски, малтийски, нидерландски, полски, португалски, словашки, словенски, фински и шведски език.
  Поправката, включена в него, се отнася до актове, публикувани преди разширяването на Европейския съюз от 1 януари 2007 г. |
| --- | --- | --- |
| ES | : | El presente Diario Oficial se publica en español, checo, danés, alemán, estonio, griego, inglés, francés, italiano, letón, lituano, húngaro, maltés, neerlandés, polaco, portugués, eslovaco, esloveno, finés y sueco.
  Las correcciones de errores que contiene se refieren a los actos publicados con anterioridad a la ampliación de la Unión Europea del 1 de enero de 2007. |
| CS | : | Tento Úřední věstník se vydává ve španělštině, češtině, dánštině, němčině, estonštině, řečtině, angličtině, francouzštině, italštině, lotyštině, litevštině, maďarštině, maltštině, nizozemštině, polštině, portugalštině, slovenštině, slovinštině, finštině a švédštině.
  Oprava zde uvedená se vztahuje na akty uveřejněné před rozšířením Evropské unie dne 1. ledna 2007. |
| DA | : | Denne EU-Tidende offentliggøres på dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk.
  Berigtigelserne heri henviser til retsakter, som blev offentliggjort før udvidelsen af Den Europæiske Union den 1. januar 2007. |
| DE | : | Dieses Amtsblatt wird in Spanisch, Tschechisch, Dänisch, Deutsch, Estnisch, Griechisch, Englisch, Französisch, Italienisch, Lettisch, Litauisch, Ungarisch, Maltesisch, Niederländisch, Polnisch, Portugiesisch, Slowakisch, Slowenisch, Finnisch und Schwedisch veröffentlicht.
  Die darin enthaltenen Berichtigungen beziehen sich auf Rechtsakte, die vor der Erweiterung der Europäischen Union am 1. Januar 2007 veröffentlicht wurden. |
| ET | : | Käesolev Euroopa Liidu Teataja ilmub hispaania, tšehhi, taani, saksa, eesti, kreeka, inglise, prantsuse, itaalia, läti, leedu, ungari, malta, hollandi, poola, portugali, slovaki, slovneeni, soome ja rootsi keeles.
  Selle parandustega viidatakse aktidele, mis on avaldatud enne Euroopa Liidu laienemist 1. jaanuaril 2007. |
| EL | : | Η παρούσα Επίσημη Εφημερίδα δημοσιεύεται στην ισπανική, τσεχική, δανική, γερμανική, εσθονική, ελληνική, αγγλική, γαλλική, ιταλική, λεττονική, λιθουανική, ουγγρική, μαλτέζικη, ολλανδική, πολωνική, πορτογαλική, σλοβακική, σλοβενική, φινλανδική και σουηδική γλώσσα.
  Τα διορθωτικά που περιλαμβάνει αναφέρονται σε πράξεις που δημοσιεύθηκαν πριν από τη διεύρυνση της Ευρωπαϊκής Ένωσης την 1η Ιανουαρίου 2007. |
| EN | : | This Official Journal is published in Spanish, Czech, Danish, German, Estonian, Greek, English, French, Italian, Latvian, Lithuanian, Hungarian, Maltese, Dutch, Polish, Portuguese, Slovak, Slovenian, Finnish and Swedish.
  The corrigenda contained herein refer to acts published prior to enlargement of the European Union on 1 January 2007. |
| FR | : | Le présent Journal officiel est publié dans les langues espagnole, tchèque, danoise, allemande, estonienne, grecque, anglaise, française, italienne, lettone, lituanienne, hongroise, maltaise, néerlandaise, polonaise, portugaise, slovaque, slovène, finnoise et suédoise.
  Les rectificatifs qu'il contient se rapportent à des actes publiés antérieurement à l'élargissement de l'Union européenne du 1er janvier 2007. |
| IT | : | La presente Gazzetta ufficiale è pubblicata nelle lingue spagnola, ceca, danese, tedesca, estone, greca, inglese, francese, italiana, lettone, lituana, ungherese, maltese, olandese, polacca, portoghese, slovacca, slovena, finlandese e svedese.
  Le rettifiche che essa contiene si riferiscono ad atti pubblicati anteriormente all'allargamento dell'Unione europea del 1o gennaio 2007. |
| LV | : | Šis Oficiālais Vēstnesis publicēts spāņu, čehu, dāņu, vācu, igauņu, grieķu, angļu, franču, itāļu, latviešu, lietuviešu, ungāru, maltiešu, holandiešu, poļu, portugāļu, slovāku, slovēņu, somu un zviedru valodā.
  Šeit minētie labojumi attiecas uz tiesību aktiem, kas publicēti pirms Eiropas Savienības paplašināšanās 2007. gada 1. janvārī. |
| LT | : | Šis Oficialusis leidinys išleistas ispanų, čekų, danų, vokiečių, estų, graikų, anglų, prancūzų, italų, latvių, lietuvių, vengrų, maltiečių, olandų, lenkų, portugalų, slovakų, slovėnų, suomių ir švedų kalbomis.
  Čia išspausdintas teisės aktų, paskelbtų iki Europos Sąjungos plėtros 2007 m. sausio 1 d., klaidų ištaisymas. |
| HU | : | Ez a Hivatalos Lap spanyol, cseh, dán, német, észt, görög, angol, francia, olasz, lett, litván, magyar, máltai, holland, lengyel, portugál, szlovák, szlovén, finn és svéd nyelven jelenik meg.
  Az itt megjelent helyesbítések elsősorban a 2007. január 1-jei európai uniós bővítéssel kapcsolatos jogszabályokra vonatkoznak. |
| MT | : | Dan il-Ġurnal Uffiċjali hu ppubblikat fil-ligwa Spanjola, Ċeka, Daniża, Ġermaniża, Estonjana, Griega, Ingliża, Franċiża, Taljana, Latvjana, Litwana, Ungeriża, Maltija, Olandiża, Pollakka, Portugiża, Slovakka, Slovena, Finlandiża u Żvediża.
  Il-corrigenda li tinstab hawnhekk tirreferi għal atti ppubblikati qabel it-tkabbir ta' l-Unjoni Ewropea fl-1 ta' Jannar 2007. |
| NL | : | Dit Publicatieblad wordt uitgegeven in de Spaanse, de Tsjechische, de Deense, de Duitse, de Estse, de Griekse, de Engelse, de Franse, de Italiaanse, de Letse, de Litouwse, de Hongaarse, de Maltese, de Nederlandse, de Poolse, de Portugese, de Slowaakse, de Sloveense, de Finse en de Zweedse taal.
  De rectificaties in dit Publicatieblad hebben betrekking op besluiten die vóór de uitbreiding van de Europese Unie op 1 januari 2007 zijn gepubliceerd. |
| PL | : | Niniejszy Dziennik Urzędowy jest wydawany w językach: hiszpańskim, czeskim, duńskim, niemieckim, estońskim, greckim, angielskim, francuskim, włoskim, łotewskim, litewskim, węgierskim, maltańskim, niderlandzkim, polskim, portugalskim, słowackim, słoweńskim, fińskim i szwedzkim.
  Sprostowania zawierają odniesienia do aktów opublikowanych przed rozszerzeniem Unii Europejskiej dnia 1 stycznia 2007 r. |
| PT | : | O presente Jornal Oficial é publicado nas línguas espanhola, checa, dinamarquesa, alemã, estónia, grega, inglesa, francesa, italiana, letã, lituana, húngara, maltesa, neerlandesa, polaca, portuguesa, eslovaca, eslovena, finlandesa e sueca.
  As rectificações publicadas neste Jornal Oficial referem-se a actos publicados antes do alargamento da União Europeia de 1 de Janeiro de 2007. |
| RO | : | Prezentul Jurnal Oficial este publicat în limbile spaniolă, cehă, daneză, germană, estonă, greacă, engleză, franceză, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, olandeză, polonă, portugheză, slovacă, slovenă, finlandeză şi suedeză.
  Rectificările conţinute în acest Jurnal Oficial se referă la acte publicate anterior extinderii Uniunii Europene din 1 ianuarie 2007. |
| SK | : | Tento úradný vestník vychádza v španielskom, českom, dánskom, nemeckom, estónskom, gréckom, anglickom, francúzskom, talianskom, lotyšskom, litovskom, maďarskom, maltskom, holandskom, poľskom, portugalskom, slovenskom, slovinskom, fínskom a švédskom jazyku.
  Korigendá, ktoré obsahuje, odkazujú na akty uverejnené pred rozšírením Európskej únie 1. januára 2007. |
| SL | : | Ta Uradni list je objavljen v španskem, češkem, danskem, nemškem, estonskem, grškem, angleškem, francoskem, italijanskem, latvijskem, litovskem, madžarskem, malteškem, nizozemskem, poljskem, portugalskem, slovaškem, slovenskem, finskem in švedskem jeziku.
  Vsebovani popravki se nanašajo na akte objavljene pred širitvijo Evropske unije 1. januarja 2007. |
| FI | : | Tämä virallinen lehti on julkaistu espanjan, tšekin, tanskan, saksan, viron, kreikan, englannin, ranskan, italian, latvian, liettuan, unkarin, maltan, hollannin, puolan, portugalin, slovakin, sloveenin, suomen ja ruotsin kielellä.
  Lehden sisältämät oikaisut liittyvät ennen Euroopan unionin laajentumista 1. tammikuuta 2007 julkaistuihin säädöksiin. |
| SV | : | Denna utgåva av Europeiska unionens officiella tidning publiceras på spanska, tjeckiska, danska, tyska, estniska, grekiska, engelska, franska, italienska, lettiska, litauiska, ungerska, maltesiska, nederländska, polska, portugisiska, slovakiska, slovenska, finska och svenska.
  Rättelserna som den innehåller avser rättsakter som publicerades före utvidgningen av Europeiska unionen den 1 januari 2007. |

BG

:

Настоящият брой на Официален вестник е публикуван на испански, чешки, датски, немски, естонски, гръцки, английски, френски, италиански, латвийски, литовски, унгарски, малтийски, нидерландски, полски, португалски, словашки, словенски, фински и шведски език.

Поправката, включена в него, се отнася до актове, публикувани преди разширяването на Европейския съюз от 1 януари 2007 г.

ES

:

El presente Diario Oficial se publica en español, checo, danés, alemán, estonio, griego, inglés, francés, italiano, letón, lituano, húngaro, maltés, neerlandés, polaco, portugués, eslovaco, esloveno, finés y sueco.

Las correcciones de errores que contiene se refieren a los actos publicados con anterioridad a la ampliación de la Unión Europea del 1 de enero de 2007.

CS

:

Tento Úřední věstník se vydává ve španělštině, češtině, dánštině, němčině, estonštině, řečtině, angličtině, francouzštině, italštině, lotyštině, litevštině, maďarštině, maltštině, nizozemštině, polštině, portugalštině, slovenštině, slovinštině, finštině a švédštině.

Oprava zde uvedená se vztahuje na akty uveřejněné před rozšířením Evropské unie dne 1. ledna 2007.

DA

:

Denne EU-Tidende offentliggøres på dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk.

Berigtigelserne heri henviser til retsakter, som blev offentliggjort før udvidelsen af Den Europæiske Union den 1. januar 2007.

DE

:

Dieses Amtsblatt wird in Spanisch, Tschechisch, Dänisch, Deutsch, Estnisch, Griechisch, Englisch, Französisch, Italienisch, Lettisch, Litauisch, Ungarisch, Maltesisch, Niederländisch, Polnisch, Portugiesisch, Slowakisch, Slowenisch, Finnisch und Schwedisch veröffentlicht.

Die darin enthaltenen Berichtigungen beziehen sich auf Rechtsakte, die vor der Erweiterung der Europäischen Union am 1. Januar 2007 veröffentlicht wurden.

ET

:

Käesolev Euroopa Liidu Teataja ilmub hispaania, tšehhi, taani, saksa, eesti, kreeka, inglise, prantsuse, itaalia, läti, leedu, ungari, malta, hollandi, poola, portugali, slovaki, slovneeni, soome ja rootsi keeles.

Selle parandustega viidatakse aktidele, mis on avaldatud enne Euroopa Liidu laienemist 1. jaanuaril 2007.

EL

:

Η παρούσα Επίσημη Εφημερίδα δημοσιεύεται στην ισπανική, τσεχική, δανική, γερμανική, εσθονική, ελληνική, αγγλική, γαλλική, ιταλική, λεττονική, λιθουανική, ουγγρική, μαλτέζικη, ολλανδική, πολωνική, πορτογαλική, σλοβακική, σλοβενική, φινλανδική και σουηδική γλώσσα.

Τα διορθωτικά που περιλαμβάνει αναφέρονται σε πράξεις που δημοσιεύθηκαν πριν από τη διεύρυνση της Ευρωπαϊκής Ένωσης την 1η Ιανουαρίου 2007.

EN

:

This Official Journal is published in Spanish, Czech, Danish, German, Estonian, Greek, English, French, Italian, Latvian, Lithuanian, Hungarian, Maltese, Dutch, Polish, Portuguese, Slovak, Slovenian, Finnish and Swedish.

The corrigenda contained herein refer to acts published prior to enlargement of the European Union on 1 January 2007.

FR

:

Le présent Journal officiel est publié dans les langues espagnole, tchèque, danoise, allemande, estonienne, grecque, anglaise, française, italienne, lettone, lituanienne, hongroise, maltaise, néerlandaise, polonaise, portugaise, slovaque, slovène, finnoise et suédoise.

Les rectificatifs qu'il contient se rapportent à des actes publiés antérieurement à l'élargissement de l'Union européenne du 1er janvier 2007.

IT

:

La presente Gazzetta ufficiale è pubblicata nelle lingue spagnola, ceca, danese, tedesca, estone, greca, inglese, francese, italiana, lettone, lituana, ungherese, maltese, olandese, polacca, portoghese, slovacca, slovena, finlandese e svedese.

Le rettifiche che essa contiene si riferiscono ad atti pubblicati anteriormente all'allargamento dell'Unione europea del 1o gennaio 2007.

LV

:

Šis Oficiālais Vēstnesis publicēts spāņu, čehu, dāņu, vācu, igauņu, grieķu, angļu, franču, itāļu, latviešu, lietuviešu, ungāru, maltiešu, holandiešu, poļu, portugāļu, slovāku, slovēņu, somu un zviedru valodā.

Šeit minētie labojumi attiecas uz tiesību aktiem, kas publicēti pirms Eiropas Savienības paplašināšanās 2007. gada 1. janvārī.

LT

:

Šis Oficialusis leidinys išleistas ispanų, čekų, danų, vokiečių, estų, graikų, anglų, prancūzų, italų, latvių, lietuvių, vengrų, maltiečių, olandų, lenkų, portugalų, slovakų, slovėnų, suomių ir švedų kalbomis.

Čia išspausdintas teisės aktų, paskelbtų iki Europos Sąjungos plėtros 2007 m. sausio 1 d., klaidų ištaisymas.

HU

:

Ez a Hivatalos Lap spanyol, cseh, dán, német, észt, görög, angol, francia, olasz, lett, litván, magyar, máltai, holland, lengyel, portugál, szlovák, szlovén, finn és svéd nyelven jelenik meg.

Az itt megjelent helyesbítések elsősorban a 2007. január 1-jei európai uniós bővítéssel kapcsolatos jogszabályokra vonatkoznak.

MT

:

Dan il-Ġurnal Uffiċjali hu ppubblikat fil-ligwa Spanjola, Ċeka, Daniża, Ġermaniża, Estonjana, Griega, Ingliża, Franċiża, Taljana, Latvjana, Litwana, Ungeriża, Maltija, Olandiża, Pollakka, Portugiża, Slovakka, Slovena, Finlandiża u Żvediża.

Il-corrigenda li tinstab hawnhekk tirreferi għal atti ppubblikati qabel it-tkabbir ta' l-Unjoni Ewropea fl-1 ta' Jannar 2007.

NL

:

Dit Publicatieblad wordt uitgegeven in de Spaanse, de Tsjechische, de Deense, de Duitse, de Estse, de Griekse, de Engelse, de Franse, de Italiaanse, de Letse, de Litouwse, de Hongaarse, de Maltese, de Nederlandse, de Poolse, de Portugese, de Slowaakse, de Sloveense, de Finse en de Zweedse taal.

De rectificaties in dit Publicatieblad hebben betrekking op besluiten die vóór de uitbreiding van de Europese Unie op 1 januari 2007 zijn gepubliceerd.

PL

:

Niniejszy Dziennik Urzędowy jest wydawany w językach: hiszpańskim, czeskim, duńskim, niemieckim, estońskim, greckim, angielskim, francuskim, włoskim, łotewskim, litewskim, węgierskim, maltańskim, niderlandzkim, polskim, portugalskim, słowackim, słoweńskim, fińskim i szwedzkim.

Sprostowania zawierają odniesienia do aktów opublikowanych przed rozszerzeniem Unii Europejskiej dnia 1 stycznia 2007 r.

PT

:

O presente Jornal Oficial é publicado nas línguas espanhola, checa, dinamarquesa, alemã, estónia, grega, inglesa, francesa, italiana, letã, lituana, húngara, maltesa, neerlandesa, polaca, portuguesa, eslovaca, eslovena, finlandesa e sueca.

As rectificações publicadas neste Jornal Oficial referem-se a actos publicados antes do alargamento da União Europeia de 1 de Janeiro de 2007.

RO

:

Prezentul Jurnal Oficial este publicat în limbile spaniolă, cehă, daneză, germană, estonă, greacă, engleză, franceză, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, olandeză, polonă, portugheză, slovacă, slovenă, finlandeză şi suedeză.

Rectificările conţinute în acest Jurnal Oficial se referă la acte publicate anterior extinderii Uniunii Europene din 1 ianuarie 2007.

SK

:

Tento úradný vestník vychádza v španielskom, českom, dánskom, nemeckom, estónskom, gréckom, anglickom, francúzskom, talianskom, lotyšskom, litovskom, maďarskom, maltskom, holandskom, poľskom, portugalskom, slovenskom, slovinskom, fínskom a švédskom jazyku.

Korigendá, ktoré obsahuje, odkazujú na akty uverejnené pred rozšírením Európskej únie 1. januára 2007.

SL

:

Ta Uradni list je objavljen v španskem, češkem, danskem, nemškem, estonskem, grškem, angleškem, francoskem, italijanskem, latvijskem, litovskem, madžarskem, malteškem, nizozemskem, poljskem, portugalskem, slovaškem, slovenskem, finskem in švedskem jeziku.

Vsebovani popravki se nanašajo na akte objavljene pred širitvijo Evropske unije 1. januarja 2007.

FI

:

Tämä virallinen lehti on julkaistu espanjan, tšekin, tanskan, saksan, viron, kreikan, englannin, ranskan, italian, latvian, liettuan, unkarin, maltan, hollannin, puolan, portugalin, slovakin, sloveenin, suomen ja ruotsin kielellä.

Lehden sisältämät oikaisut liittyvät ennen Euroopan unionin laajentumista 1. tammikuuta 2007 julkaistuihin säädöksiin.

SV

:

Denna utgåva av Europeiska unionens officiella tidning publiceras på spanska, tjeckiska, danska, tyska, estniska, grekiska, engelska, franska, italienska, lettiska, litauiska, ungerska, maltesiska, nederländska, polska, portugisiska, slovakiska, slovenska, finska och svenska.

Rättelserna som den innehåller avser rättsakter som publicerades före utvidgningen av Europeiska unionen den 1 januari 2007.

---

Rättelser

| 9.3.2007 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 70/3 |
| --- | --- | --- | --- |

9.3.2007

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 70/3

---

Rättelse till föreskrifter nr 49 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om typgodkännande av motorer med kompressionständning och motorer som drivs med såväl naturgas som av motorer med gnisttändning som drivs med motorgas (LPG) och av fordon utrustade med motorer med kompressionständning och med motorer som drivs med naturgas samt motorer med gnisttändning som drivs med motorgas (LPG), med avseende på motorns utsläpp av föroreningar

(
  Europeiska unionens officiella tidning L 375 av den 27 december 2006
  )

Föreskrifter nr 49 skall vara som följer:

Föreskrifter nr 49 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om typgodkännande av motorer med kompressionständning och motorer som drivs med såväl naturgas som av motorer med gnisttändning som drivs med motorgas (LPG) och av fordon utrustade med motorer med kompressionständning och med motorer som drivs med naturgas samt motorer med gnisttändning som drivs med motorgas (LPG), med avseende på motorns utsläpp av föroreningar

Revision 3

Omfattande:

Ändringsserie 01 – Dag för ikraftträdande: 14 maj 1990

Ändringsserie 02 – Dag för ikraftträdande: 30 december 1992

Rättelse 1 till ändringsserie 02 enligt depositariemeddelande

C.N.232.1992.TREATIES-32 av den 11 september 1992

Rättelse 2 till ändringsserie 02 enligt depositariemeddelande

C.N.353.1995.TREATIES-72 av den 13 november 1995

Rättelse 1 till revision 2 (Erratum – endast engelska)

Tillägg 1 till ändringsserie 02 – Dag för ikraftträdande: 18 maj 1996

Tillägg 2 till ändringsserie 02 – Dag för ikraftträdande: 28 augusti 1996

Rättelse 1 till tillägg 1 till ändringsserie 02 enligt depositariemeddelande

C.N.426.1997.TREATIES-96 av den 21 november 1997

Rättelse 2 till tillägg 1 till ändringsserie 02 enligt depositariemeddelande

C.N.272.1999.TREATIES-2 av den 12 april 1999

Rättelse 1 till tillägg 2 till ändringsserie 02 enligt depositariemeddelande

C.N.271.1999.TREATIES-1 av den 12 april 1999

Ändringsserie 03 – Dag för ikraftträdande: 27 december 2001

Ändringsserie 04 – Dag för ikraftträdande: 31 januari 2003

1.   TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Dessa föreskrifter gäller utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från motorer med kompressionständning och naturgasdrivna motorer samt motorer med gnisttändning som drivs med motorgas (LPG) som används för drift av motorfordon med en avsedd hastighet som överstiger 25 km/h i kategorierna (1)
   (2) M1 och med en total vikt som överstiger 3,5 ton, M2, M3, N1, N2 och N3.

2.   DEFINITIONER OCH FÖRKORTNINGAR

I dessa föreskrifter gäller följande definitioner:

2.1.   provningscykel: en serie provningspunkter, var och en med fastlagt varvtal och vridmoment, som motorn skall genomgå under fortvariga driftsförhållanden (ESC-provning) eller under transienta driftsförhållanden (ETC- och ELR-provning).

2.2.   typgodkännande av en motor (motorfamilj): typgodkännande av en motortyp (motorfamilj) med avseende på utsläppsnivån av gas- och partikelformiga föroreningar.

2.3.   dieselmotor: motor som arbetar enligt kompressionständningsprincipen.

gasmotor: motor som drivs med naturgas (NG) eller motorgas (LPG) som bränsle.

2.4.   motortyp: kategori motorer som inte skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som motoregenskaper enligt definition i bilaga 1 till dessa förskrifter.

2.5.   motorfamilj: tillverkarens gruppering av motorer, som genom sin konstruktion enligt definition i tillägg 2 till bilaga 1 till dessa föreskrifter har likvärdiga avgasutsläppsegenskaper och där alla motorer i familjen måste uppfylla tillämpliga gränsvärden för utsläpp.

2.6.   huvudmotor: motor som utvalts ur en motorfamilj på ett sådant sätt att dess utsläppsegenskaper blir representativa för denna motorfamilj.

2.7.   gasformiga föroreningar: kolmonoxid, kolväten (med antagande av förhållandet CH1,85 för dieselbränsle, CH2,525 för motorgas (LPG) och med antagande av molekylen CH3O0,5 för etanoldrivna dieselmotorer), icke-metankolväten (med antagande av förhållandet CH1,85 för dieselbränsle, CH2,525 för motorgas (LPG) och CH2,93 för naturgas), metan (med antagande av förhållandet CH4 för naturgas) och kväveoxider, där de sistnämnda uttrycks i kvävedioxidekvivalenter (NO2).

partikelformiga föroreningar: allt material som uppsamlats på ett särskilt filter efter utspädning av avgaserna med ren, filtrerad luft så att temperaturen inte överstiger 325 K (52 °C);

2.8.   rök: partiklar som befinner sig i suspension i avgasströmmen från en dieselmotor och som absorberar, reflekterar eller bryter ljus.

2.9.   nettoeffekt: effekt i ECE kW som erhålls i provningsbänken vid vevaxelns ände, eller motsvarande, uppmätt i enlighet med den metod för mätning av effekt som anges i föreskrifter nr 24.

2.10.   uppgiven maximieffekt (Pmax): största effekt i ECE kW (nettoeffekt) enligt tillverkarens uppgift i ansökan om typgodkännande.

2.11.   procentuell belastning: andel av det största tillgängliga vridmoment som erhålls vid motorns varvtal.

2.12.   ESC-provning: provningscykel bestående av 13 fortvariga driftlägen som skall tillämpas i enlighet med punkt 5.2 i dessa föreskrifter;

2.13.   ELR-provning: provningscykel bestående av en serie belastningssteg vid konstanta motorvarvtal som skall tillämpas i enlighet med punkt 5.2 i dessa föreskrifter.

2.14.   ETC-provning: provningscykel bestående av 1 800, sekund för sekund, transienta driftlägen som skall tillämpas i enlighet med punkt 5.2 i dessa föreskrifter.

2.15.   motorns arbetsvarvtalsområde: varvtalsområde som oftast används under motorns körning och som ligger mellan de låga och höga varvtalen enligt bilaga 4 till dessa föreskrifter.

2.16.   lågt varvtal (nlo): lägsta motorvarvtal vid vilket 50 % av den uppgivna maximieffekten avges.

2.17.   högt varvtal (nhi): högsta motorvarvtal vid vilket 70 % av den uppgivna maximieffekten avges.

2.18.   motorvarvtal A, B och C: provningsvarvtal inom motorns arbetsvarvtalsområde som skall användas för ESC- och ELR-provning enligt bilaga 4, tillägg 1 till dessa föreskrifter.

2.19.   kontrollområde: område mellan motorvarvtalen A och C samt mellan 25 % och 100 % belastning.

2.20.   referensvarvtal (nref): det hundraprocentiga varvtalsvärde som skall användas för denormalisering av de relativa varvtalsvärdena från ETC-provningen enligt bilaga 4, tillägg 2 till dessa föreskrifter.

2.21.   opacimeter: instrument avsett mäta ogenomskinligheten hos rökpartiklar med hjälp av ljusutsläckningsprincipen.

2.22.   naturgastyp: H eller L enligt definition i Europastandard EN 437 från november 1993.

2.23.   självanpassning: varje anordning på motorn som gör det möjligt att hålla luft/bränsleförhållandet konstant.

2.24.   omkalibrering: fininställning av en naturgasmotor så att den ger samma prestanda (effekt, bränsleförbrukning) med en annan naturgastyp.

2.25.   Wobbetal (lägre Wl eller högre Wu): förhållande mellan motsvarande värmevärde per volymenhet för en gas och kvadratroten ur dess relativa densitet under samma referensvillkor:

Formula

2.26.   λ-skiftfaktor (Sλ): uttryck som beskriver den anpassningsförmåga som krävs i motorns styrsystem med avseende på en ändring av luftöverskottsförhållandet λ om motorn drivs med en gas vars sammansättning skiljer sig från ren metan (se bilaga 8 för beräkning av Sλ).

2.27.   miljövänligare fordon (EEV-fordon): fordon av en fordonstyp som drivs med en motor som uppfyller de tillåtna gränsvärden för utsläpp som ges på rad C i tabellerna i punkt 5.2.1 i dessa föreskrifter;

2.28.   manipulationsanordning: anordning som mäter, känner av eller svarar på driftvariabler (t.ex. fordonshastighet, motorvarvtal, växelanvändning, temperatur, insugningstryck eller någon annan parameter) i syfte att aktivera, ändra, fördröja eller avaktivera driften hos någon komponent eller funktionen hos utsläppskontrollsystemet så att utsläppskontrollsystemets effektivitet minskas under de förhållanden som råder vid normal användning av fordonet, om inte användningen av en sådan anordning utgör en betydande del av de provningsförfaranden som tillämpas för certifiering av utsläpp.

2.29.   tillbehör till manöveranordning: anordning, funktion eller reglersystem som installerats i en motor eller ett fordon och som används för att skydda motorn och/eller tillhörande utrustning mot driftsförhållanden som kan medföra skador eller haveri, eller som används för att underlätta motorstart. Ett tillbehör till en manöveranordning kan också vara ett system eller en åtgärd som tillfredsställande visats inte vara en manipulationsanordning.

2.30.   onormal strategi för utsläppskontroll: varje system eller åtgärd som, medan fordonet drivs under normala användningsförhållanden, minskar utsläppskontrollsystemets effektivitet till en nivå under den som förväntas vid tillämpliga förfaranden vid utsläppsprovning.

Image

2.31.   Beteckningar och förkortningar

2.31.1.   Beteckningar för provningsparametrar

| Beteckning | Måttenhet | Förklaring |
| --- | --- | --- |
| AP | m2 | Den isokinetiska provtagningssondens tvärsnittsarea |
| AT | m2 | Avgasrörets tvärsnittsarea |
| CEE | — | Verkningsgrad för etan |
| CEM | — | Verkningsgrad för metan |
| C1 | — | Kol 1-ekvivalent kolväte |
| conc | ppm/volymprocent | Index som anger att det är fråga om ett koncentrationsvärde |
| D0 | m3/s | PDP-kalibreringsfunktionens skärningspunkt |
| DF | — | Utspädningsfaktor |
| D | — | Konstant i Besselfunktionen |
| E | — | Konstant i Besselfunktionen |
| EZ | g/kWh | Interpolerat NOx-utsläpp i kontrollpunkten |
| fa | — | Atmosfärfaktor för laboratoriet |
| fc | s–1 | Besselfiltrets gränsfrekvens |
| FFH | — | Bränslespecifik faktor för beräkning av våt koncentration utifrån torr koncentration |
| FS | — | Stökiometrisk faktor |
| GAIRW | kg/h | Inloppsluftens massflöde på våt bas |
| GAIRD | kg/h | Inloppsluftens massflöde på torr bas |
| GDILW | kg/h | Utspädningsluftens massflöde på våt bas |
| GEDFW | kg/h | Ekvivalent massflöde för utspädda avgaser på våt bas |
| GEXHW | kg/h | Avgasernas massflöde på våt bas |
| GFUEL | kg/h | Bränslets massflöde |
| GTOTW | kg/h | Utspädda avgasers massflöde på våt bas |
| H | MJ/m3 | Värmevärde |
| HREF | g/kg | Referensvärde för absolut luftfuktighet (10,71g/kg) |
| Ha | g/kg | Inloppsluftens absoluta fuktighet |
| Hd | g/kg | Utspädningsluftens absoluta fuktighet |
| HTCRAT | mol/mol | Väte/kol-förhållande |
| I | — | Index som betecknar ett enskilt provsteg |
| K | — | Besselkonstant |
| k | m–1 | Ljusabsorptionskoefficient |
| KH,D | — | Luftfuktighetskorrektionsfaktor för NOx i dieselmotorer |
| KH,G | — | Luftfuktighetskorrektionsfaktor för NOx i gasmotorer |
| KV | | CFV-kalibreringsfunktion |
| KW,a | — | Korrektionsfaktor från torr till våt bas för inloppsluften |
| KW,d | — | Korrektionsfaktor från torr till våt bas för utspädningsluften |
| KW,e | — | Korrektionsfaktor från torr till våt bas för de utspädda avgaserna |
| KW,r | — | Korrektionsfaktor från torr till våt bas för de outspädda avgaserna |
| L | % | Vridmomentets procentandel som andel av det maximala vridmomentet för provningsmotorn |
| La | m | Effektiv optisk väglängd |
| M | | PDP-kalibreringsfunktionens lutningskoefficient |
| mass | g/h eller g | Index som anger utsläppens massflöde |
| MDIL | kg | Massan av det prov från utspädningsluften som passerat genom partikelprovtagningsfiltren |
| Md | mg | Massan av partikelprovet från den uppsamlade utspädningsluften |
| Mf | mg | Uppsamlad partikelprovmassa |
| Mf,p | mg | Partikelprovmassa uppsamlad på huvudfilter |
| Mf,b | mg | Partikelprovmassa uppsamlad på sekundärfilter |
| MSAM | kg | Massan av det prov från de utspädda avgaserna som passerat genom partikelprovtagningsfiltren |
| MSEC | kg | Massan av sekundär utspädningsluft |
| MTOTW | kg | Total CVS-massa under provcykeln, på våt bas |
| MTOTW,i | kg | Momentan CVS-massa, på våt bas |
| N | % | Ljusabsorption |
| NP | — | Totalt antal PDP-varv (slag) under provcykeln |
| NP,i | — | Antal PDP-varv (slag) under ett tidsintervall |
| N | min–1 | Motorvarvtal |
| nP | s–1 | PDP-varvtal (antal pumpslag per sekund) |
| nhi | min–1 | Högt motorvarvtal |
| nlo | min–1 | Lågt motorvarvtal |
| nref | min–1 | Referensmotorvarvtal för ETC-provning |
| pa | kPa | Mättnadstryck hos motorns inloppsluft |
| pA | kPa | Absolut tryck |
| pB | kPa | Totalt atmosfärstryck |
| pd | kPa | Mättnadstryck hos utspädningsluften |
| ps | kPa | Torrt atmosfärstryck |
| p1 | kPa | Undertryck vid pumpinloppet |
| P(a) | kW | Effekt förbrukad av de hjälpaggregat som skall inmonteras inför provningen |
| P(b) | kW | Effekt förbrukad av de hjälpaggregat som skall avlägsnas inför provningen |
| P(n) | kW | Okorrigerad nettoeffekt |
| P(m) | kW | Effekt uppmätt på provningsbänk |
| Ω | — | Besselkonstant |
| Qs | m3/s | CVS-volymflöde |
| q | — | Utspädningsfaktor |
| r | — | Förhållandet mellan tvärsnittsareorna hos den isokinetiska provtagningssonden och avgasröret |
| Ra | % | Inloppsluftens relativa fuktighet |
| Rd | % | Utspädningsluftens relativa fuktighet |
| Rf | — | Flamjoniseringsdetektorns responsfaktor (FID-responsfaktor) |
| ρ | kg/m3 | Densitet |
| S | kW | Dynamometerinställning |
| Si | m–1 | Momentant rökvärde |
| Sλ | — | λ-skiftfaktor |
| T | K | Absolut temperatur |
| Ta | K | Inloppsluftens absoluta temperatur |
| t | s | Mättid |
| te | s | Elektrisk svarstid |
| tf | s | Filtrets svarstid för Besselfunktionen |
| tp | s | Fysikalisk svarstid |
| Δt | s | Tidsintervall mellan successiva rökprovningar (= 1/provtagningsfrekvensen) |
| Δti | s | Tidsintervall för momentant CFV-flöde |
| τ | % | Röktransmittans |
| V0 | m3/rev | PDP-volymflöde under verkliga förhållanden |
| W | — | Wobbetal |
| Wact | kWh | Verkligt arbete genererat under ETC-cykel |
| Wref | kWh | Arbete genererat under referens-ETC-cykel |
| WF | — | Vägningsfaktor |
| WFE | — | Effektiv vägningsfaktor |
| X0 | m3/rev | Kalibreringsfunktion för PDP-volymflöde |
| Yi | m–1 | 1 sekunds Besselvägt rökmedelvärde |

Beteckning

Måttenhet

Förklaring

AP

m2

Den isokinetiska provtagningssondens tvärsnittsarea

AT

m2

Avgasrörets tvärsnittsarea

CEE

—

Verkningsgrad för etan

CEM

—

Verkningsgrad för metan

C1

—

Kol 1-ekvivalent kolväte

conc

ppm/volymprocent

Index som anger att det är fråga om ett koncentrationsvärde

D0

m3/s

PDP-kalibreringsfunktionens skärningspunkt

DF

—

Utspädningsfaktor

D

—

Konstant i Besselfunktionen

E

—

Konstant i Besselfunktionen

EZ

g/kWh

Interpolerat NOx-utsläpp i kontrollpunkten

fa

—

Atmosfärfaktor för laboratoriet

fc

s–1

Besselfiltrets gränsfrekvens

FFH

—

Bränslespecifik faktor för beräkning av våt koncentration utifrån torr koncentration

FS

—

Stökiometrisk faktor

GAIRW

kg/h

Inloppsluftens massflöde på våt bas

GAIRD

kg/h

Inloppsluftens massflöde på torr bas

GDILW

kg/h

Utspädningsluftens massflöde på våt bas

GEDFW

kg/h

Ekvivalent massflöde för utspädda avgaser på våt bas

GEXHW

kg/h

Avgasernas massflöde på våt bas

GFUEL

kg/h

Bränslets massflöde

GTOTW

kg/h

Utspädda avgasers massflöde på våt bas

H

MJ/m3

Värmevärde

HREF

g/kg

Referensvärde för absolut luftfuktighet (10,71g/kg)

Ha

g/kg

Inloppsluftens absoluta fuktighet

Hd

g/kg

Utspädningsluftens absoluta fuktighet

HTCRAT

mol/mol

Väte/kol-förhållande

I

—

Index som betecknar ett enskilt provsteg

K

—

Besselkonstant

k

m–1

Ljusabsorptionskoefficient

KH,D

—

Luftfuktighetskorrektionsfaktor för NOx i dieselmotorer

KH,G

—

Luftfuktighetskorrektionsfaktor för NOx i gasmotorer

KV

CFV-kalibreringsfunktion

KW,a

—

Korrektionsfaktor från torr till våt bas för inloppsluften

KW,d

—

Korrektionsfaktor från torr till våt bas för utspädningsluften

KW,e

—

Korrektionsfaktor från torr till våt bas för de utspädda avgaserna

KW,r

—

Korrektionsfaktor från torr till våt bas för de outspädda avgaserna

L

%

Vridmomentets procentandel som andel av det maximala vridmomentet för provningsmotorn

La

m

Effektiv optisk väglängd

M

PDP-kalibreringsfunktionens lutningskoefficient

mass

g/h eller g

Index som anger utsläppens massflöde

MDIL

kg

Massan av det prov från utspädningsluften som passerat genom partikelprovtagningsfiltren

Md

mg

Massan av partikelprovet från den uppsamlade utspädningsluften

Mf

mg

Uppsamlad partikelprovmassa

Mf,p

mg

Partikelprovmassa uppsamlad på huvudfilter

Mf,b

mg

Partikelprovmassa uppsamlad på sekundärfilter

MSAM

kg

Massan av det prov från de utspädda avgaserna som passerat genom partikelprovtagningsfiltren

MSEC

kg

Massan av sekundär utspädningsluft

MTOTW

kg

Total CVS-massa under provcykeln, på våt bas

MTOTW,i

kg

Momentan CVS-massa, på våt bas

N

%

Ljusabsorption

NP

—

Totalt antal PDP-varv (slag) under provcykeln

NP,i

—

Antal PDP-varv (slag) under ett tidsintervall

N

min–1

Motorvarvtal

nP

s–1

PDP-varvtal (antal pumpslag per sekund)

nhi

min–1

Högt motorvarvtal

nlo

min–1

Lågt motorvarvtal

nref

min–1

Referensmotorvarvtal för ETC-provning

pa

kPa

Mättnadstryck hos motorns inloppsluft

pA

kPa

Absolut tryck

pB

kPa

Totalt atmosfärstryck

pd

kPa

Mättnadstryck hos utspädningsluften

ps

kPa

Torrt atmosfärstryck

p1

kPa

Undertryck vid pumpinloppet

P(a)

kW

Effekt förbrukad av de hjälpaggregat som skall inmonteras inför provningen

P(b)

kW

Effekt förbrukad av de hjälpaggregat som skall avlägsnas inför provningen

P(n)

kW

Okorrigerad nettoeffekt

P(m)

kW

Effekt uppmätt på provningsbänk

Ω

—

Besselkonstant

Qs

m3/s

CVS-volymflöde

q

—

Utspädningsfaktor

r

—

Förhållandet mellan tvärsnittsareorna hos den isokinetiska provtagningssonden och avgasröret

Ra

%

Inloppsluftens relativa fuktighet

Rd

%

Utspädningsluftens relativa fuktighet

Rf

—

Flamjoniseringsdetektorns responsfaktor (FID-responsfaktor)

ρ

kg/m3

Densitet

S

kW

Dynamometerinställning

Si

m–1

Momentant rökvärde

Sλ

—

λ-skiftfaktor

T

K

Absolut temperatur

Ta

K

Inloppsluftens absoluta temperatur

t

s

Mättid

te

s

Elektrisk svarstid

tf

s

Filtrets svarstid för Besselfunktionen

tp

s

Fysikalisk svarstid

Δt

s

Tidsintervall mellan successiva rökprovningar (= 1/provtagningsfrekvensen)

Δti

s

Tidsintervall för momentant CFV-flöde

τ

%

Röktransmittans

V0

m3/rev

PDP-volymflöde under verkliga förhållanden

W

—

Wobbetal

Wact

kWh

Verkligt arbete genererat under ETC-cykel

Wref

kWh

Arbete genererat under referens-ETC-cykel

WF

—

Vägningsfaktor

WFE

—

Effektiv vägningsfaktor

X0

m3/rev

Kalibreringsfunktion för PDP-volymflöde

Yi

m–1

1 sekunds Besselvägt rökmedelvärde

2.31.2.   Formler och förkortningar för kemiska ämnen

| CH4 | Metan |
| --- | --- |
| C2H6 | Etan |
| C2H5OH | Etanol |
| C3H8 | Propan |
| CO | Kolmonoxid |
| DOP | Dioktylftalat |
| CO2 | Koldioxid |
| HC | Kolväten |
| NMHC | Icke-metankolväten (andra kolväten än metan) |
| NOx | Kväveoxider |
| NO | Kväveoxid |
| NO2 | Kvävedioxid |
| PT | Partikelformiga utsläpp |

CH4

Metan

C2H6

Etan

C2H5OH

Etanol

C3H8

Propan

CO

Kolmonoxid

DOP

Dioktylftalat

CO2

Koldioxid

HC

Kolväten

NMHC

Icke-metankolväten (andra kolväten än metan)

NOx

Kväveoxider

NO

Kväveoxid

NO2

Kvävedioxid

PT

Partikelformiga utsläpp

2.31.3.   Förkortningar

| CFV | Venturirör för kritiskt flöde |
| --- | --- |
| CLD | Kemiluminiscensdetektor |
| ELR | Europeisk provning avseende belastningsrespons |
| ESC | Europeisk steady state-cykel |
| ETC | Europeisk transient-cykel |
| FID | Flamjoniseringsdetektor |
| GC | Gaskromatograf |
| HCLD | Uppvärmd kemiluminiscensdetektor |
| HFID | Uppvärmd flamjoniseringsdetektor |
| LPG | Motorgas (LPG) |
| NDIR | Icke-dispersiv infrarödanalysator |
| NG | Naturgas |
| NMC | Icke-metanavskiljare |

CFV

Venturirör för kritiskt flöde

CLD

Kemiluminiscensdetektor

ELR

Europeisk provning avseende belastningsrespons

ESC

Europeisk steady state-cykel

ETC

Europeisk transient-cykel

FID

Flamjoniseringsdetektor

GC

Gaskromatograf

HCLD

Uppvärmd kemiluminiscensdetektor

HFID

Uppvärmd flamjoniseringsdetektor

LPG

Motorgas (LPG)

NDIR

Icke-dispersiv infrarödanalysator

NG

Naturgas

NMC

Icke-metanavskiljare

3.   ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE

3.1.   Ansökan om typgodkännande av en motor som en separat teknisk enhet

3.1.1.   Ansökan om typgodkännande av en motortyp när det gäller utsläppsnivån för gas- och partikelformiga föroreningar skall inges av motortillverkaren eller dennes vederbörligen befullmäktigade ombud.

3.1.2.   Den skall åtföljas av nödvändiga handlingar i tre exemplar. Den skall omfatta minst de väsentliga egenskaper hos motorn som avses i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

3.1.3.   En motor som överensstämmer med egenskaperna hos den motortyp som beskrivs i bilaga 1 skall inlämnas till den tekniska tjänst som ansvarar för utförandet av de typgodkännandeprovningar som definieras i punkt 5.

3.2.   Ansökan om typgodkännande av en fordonstyp med avseende på dess motor

3.2.1.   Ansökan om typgodkännande av en fordonstyp när det gäller utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från dess motor skall inges av fordonstillverkaren eller dennes vederbörligen befullmäktigade ombud.

Den skall åtföljas av nödvändiga handlingar i tre exemplar. Den skall omfatta minst:

3.2.2.1.   De väsentliga egenskaper hos motorn som avses i bilaga 1.

3.2.2.2.   En beskrivning av de till motorn hörande delar som avses i bilaga 1.

3.2.2.3.   En kopia av intyget om typgodkännandet (bilaga 2A) för den monterade motortypen.

3.3.   Ansökan om typgodkännande av en fordonstyp med en typgodkänd motor

3.3.1.   Ansökan om typgodkännande av ett fordon när det gäller utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från dess typgodkända dieselmotor eller motorfamilj och när det gäller utsläppsnivån för gasformiga föroreningar från dess typgodkända gasmotor eller motorfamilj skall inges av fordonstillverkaren eller av ett vederbörligen befullmäktigat ombud.

Den skall åtföljas av nödvändiga handlingar i tre exemplar med följande uppgifter:

3.3.2.1.   en beskrivning av fordonstypen och av till motorn hörande delar innehållande de tillämpliga uppgifter som anges i bilaga 1 samt en kopia av intyget om typgodkännandet (bilaga 2a) för motorn eller i tillämpliga fall motorfamiljen som en separat teknisk enhet som är monterad i fordonstypen.

4.   TYPGODKÄNNANDE

4.1.   Beviljande av typgodkännande för generella bränslen

För beviljande av typgodkännande för generella bränslen gäller följande krav:

4.1.1.   För dieselbränsle: om enligt punkterna 3.1, 3.2 eller 3.3 i dessa föreskrifter motorn eller fordonet uppfyller kraven i punkterna 5, 6 och 7 nedan för det referensbränsle som anges i bilaga 5 i dessa föreskrifter, skall typgodkännande av denna motor- eller fordonstyp beviljas.

För naturgas skall det visas att huvudmotorn kan anpassa sig till varje bränslesammansättning som kan förekomma på marknaden. När det gäller naturgas finns generellt två bränsletyper: gas med högt värmevärde (H-gas) och gas med lågt värmevärde (L-gas) med en betydande spridning inom dessa båda; de skiljer sig märkbart åt när det gäller energiinnehåll uttryckt i Wobbetal och λ-skiftfaktor (Sλ). Formlerna för beräkning av Wobbetal och Sλ finns i punkterna 2.25 och 2.26. Naturgas med en λ-skiftfaktor av 0,89-1,08 (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,08) anses vara av H-typ, medan naturgas med en λ-skiftfaktor av 1,08-1,19 (1,08 ≤ Sλ ≤ 1,19) anses vara av L-typ. Referensbränslenas sammansättning återspeglar skiftfaktorns (Sλ) hela område.

Huvudmotorn skall uppfylla kraven i dessa föreskrifter när det gäller de referensbränslen GR (bränsle 1) och G25 (bränsle 2) som anges i bilaga 6 utan någon ändring av bränsleinställningen mellan de båda provningarna. Efter bränslebyte är det emellertid tillåtet att köra en ETC-cykel för omställning utan mätning. Före provningen skall huvudmotorn vara inkörd enligt förfarandet i punkt 3 i tillägg 2 till bilaga 4.

4.1.2.1.   På tillverkarens begäran kan motorn provas med ett tredje bränsle (bränsle 3) om λ-skiftfaktorn (Sλ) ligger mellan 0,89 (nedre gräns för GR) och 1,19 (övre gräns för G25), t.ex. då bränsle 3 är ett bränsle som finns på marknaden. Resultaten av denna provning får användas som underlag för bedömning av produktionsöverensstämmelsen.

För en motor som drivs med naturgas, som är självanpassande för drift med H-gas eller med L-gas och som omställs mellan H-gas och L-gas med hjälp av en omkopplare, skall huvudmotorn i varje omkopplingsläge provas med det referensbränsle som är lämpligt för respektive läge enligt anvisningarna i bilaga 6. Bränslena är GR (bränsle 1) och G23 (bränsle 3) för H-gaser samt G25 (bränsle 2) och G23 (bränsle 3) för L-gaser. Huvudmotorn skall uppfylla kraven i dessa föreskrifter i båda omkoppingslägena utan någon ändring av bränsleinställningen mellan de båda provningarna i respektive omkopplingsläge. Efter bränslebytet är det emellertid tillåtet att köra en ETC-cykel för omställning utan mätning. Före provning skall huvudmotorn köras in enligt förfarandet i punkt 3 i tillägg 2 till bilaga 4.

4.1.3.1.   På tillverkarens begäran kan motorn provas med ett tredje bränsle i stället för G23 (bränsle 3) om λ-skiftfaktorn (Sλ) ligger mellan 0,89 (nedre gräns för GR) och 1,19 (övre gräns för G25), t.ex. då bränsle 3 är ett bränsle som finns på marknaden. Resultaten från denna provning får användas som underlag vid bedömning av produktionsöverensstämmelsen.

4.1.4.   För naturgasmotorer skall förhållandet ”r” mellan utsläppsresultaten bestämmas för varje förorening enligt följande:

Formula

eller

Formula

och

Formula

För motorgas (LPG) skall det framgå att huvudmotorn kan anpassa sig till varje bränslesammansättning som kan förekomma på marknaden. När det gäller motorgas (LPG) förekommer variationer i C3/C4-sammansättningen. Dessa variationer återspeglas i referensbränslena. Huvudmotorn skall uppfylla utsläppskraven på referensbränslena A och B enligt anvisningarna i bilaga 7 utan någon ändring av bränsleinställningen mellan de båda provningarna. Efter bränslebytet är det emellertid tillåtet att köra en ETC-cykel för omställning utan mätning. Före provning skall huvudmotorn köras in enligt förfarandet i punkt 3 i tillägg 2 till bilaga 4.

4.1.5.1.   Förhållandet ”r” mellan utsläppsresultaten skall bestämmas för varje förorening enligt följande:

Formula

4.2.   Beviljande av typgodkännande för särskilda bränslen

För beviljande av typgodkännande för särskilda bränslen gäller följande krav:

Typgodkännande för avgasutsläpp från en motor som drivs med naturgas och som är konstruerad för drift med antingen H-gaser eller L-gaser.

Huvudmotorn skall provas med det relevanta referensbränsle som anges i bilaga 6 för respektive gastyp. Bränslena är GR (bränsle 1) och G23 (bränsle 3) för H-gas samt G25 (bränsle 2) och G23 (bränsle 3) för L-gas. Huvudmotorn skall uppfylla kraven i dessa föreskrifter utan någon ändring av bränsleinställningen mellan de båda provningarna. Efter bränslebyte är det emellertid tillåtet att köra en ETC-cykel för omställning utan mätning. Före provning skall huvudmotorn köras in enligt förfarandet i punkt 3 i tillägg 2 till bilaga 4.

4.2.1.1.   På tillverkarens begäran kan motorn provas med ett tredje bränsle i stället för G23 (bränsle 3) om λ-skiftfaktorn (Sλ) ligger mellan 0,89 (nedre gräns för GR) och 1,19 (övre gräns för G25), t.ex. då bränsle 3 är ett bränsle som finns på marknaden. Resultaten från denna provning får användas som underlag vid bedömning av produktionsöverensstämmelsen.

4.2.1.2.   Förhållandet ”r” mellan utsläppsresultaten skall bestämmas för varje förorening enligt följande:

Formula

eller

Formula

och

Formula

4.2.1.3.   Vid leveransen till kunden skall motorn vara märkt (se punkt 4.11) med uppgift om vilka gastyper för vilka motorn är typgodkänd.

Typgodkännande för avgasutsläpp från en motor som drivs med naturgas eller med motorgas (LPG) och som är konstruerad för drift med bränsle av en särskild sammansättning.

4.2.2.1.   Huvudmotorn skall uppfylla utsläppskraven för referensbränslena GR och G25 för naturgas eller referensbränslena A och B för motorgas (LPG) enligt anvisningarna i bilaga 7.

Mellan provningarna får bränslesystemet fininställas. Denna fininställning skall bestå av en omkalibrering av bränslets databas utan någon ändring av reglersystemets grundläggande inriktning eller av databasens grundstruktur. Om så krävs tillåts byte av delar som är direkt förknippade med bränsleflödets storlek (t.ex. insprutningsmunstycken).

4.2.2.2.   På tillverkarens begäran får motorn provas med referensbränslena GR och G23 eller med G25 och G23 i vilket fall typgodkännandet endast gäller för H-gas respektive L-gas.

4.2.2.3.   Vid leveransen till kunden skall motorn vara märkt (se punkt 4.11) med uppgift om vilka gastyper för vilka motorn är typgodkänd.

TYPGODKÄNNANDE AV NATURGASDRIVNA MOTORER

| | Punkt 4.1.
  Beviljande av typgodkännande för generella bränslen | Antal provningskörningar | Beräkning av ”r” | Punkt 4.2
  Beviljande av typgodkännande för särskilda bränslen | Antal provningskörningar | Beräkning av ”r” |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hänvisning till punkt 4.1.2 för en naturgasdriven motor som kan anpassa sig till varje bränslesammansättning | GR (1) och G25 (2);
  på tillverkarens begäran får motorn provas med ytterligare ett bränsle som finns på marknaden (3),
  om Sλ = 0,89 – 1,19 | 2
  (max. 3) | och om provad med ett ytterligare bränsle



  och | | | |
| Hänvisning till punkt 4.1.3 för en naturgasdriven motor som automatiskt kan anpassa sig med en omkopplare | GR (1) och G23 (3) för H-gas
  och
  G25 (2) och G23 (3) för L-gas;
  på tillverkarens begäran får motorn provas med ett bränsle (3) som finns på marknaden i stället för G23
  om Sλ = 0,89 - 1,19 | 2 för H-gas och
  2 för L-gas
  vid respektive omkopplingsläge
  4 | och | | | |
| Hänvisning till punkt 4.2.1. för en naturgasdriven motor som är konstruerad för drift antingen med H-gas eller L-gas | | | | GR (1) och G23 (3) för H-gas
  eller
  G25 (2) och G23 (3) för L-gas;
  på tillverkarens begäran får motorn provas med ett bränsle (3) som finns på marknaden i stället för G23,
  om Sλ = 0,89 - 1,19 | 2 för H-gasen
  eller
  2 för L-gasen
  2 | för H-gasene
  eller



  för L-gasene |
| Hänvisning till punkt 4.2.2 för en naturgasdriven motor som är konstruerad för drift med en särskild bränslesammansättning | | | | GR (1) och G25 (2),
  vid tillåten fininställning mellan två provningar;
  på tillverkarens begäran får motorn provas med
  GR (1) och G23 (3) för H-gas
  eller
  G25 (2) och G23 (3) för L-gas | 2
  eller
  2 för H-gasen
  eller
  2 för L-gasen
  2 | |

Punkt 4.1.

Beviljande av typgodkännande för generella bränslen

Antal provningskörningar

Beräkning av ”r”

Punkt 4.2

Beviljande av typgodkännande för särskilda bränslen

Antal provningskörningar

Beräkning av ”r”

Hänvisning till punkt 4.1.2 för en naturgasdriven motor som kan anpassa sig till varje bränslesammansättning

GR (1) och G25 (2);

på tillverkarens begäran får motorn provas med ytterligare ett bränsle som finns på marknaden (3),

om Sλ = 0,89 – 1,19

2

(max. 3)

Formula

och om provad med ett ytterligare bränsle

Formula

och

Formula

Hänvisning till punkt 4.1.3 för en naturgasdriven motor som automatiskt kan anpassa sig med en omkopplare

GR (1) och G23 (3) för H-gas

och

G25 (2) och G23 (3) för L-gas;

på tillverkarens begäran får motorn provas med ett bränsle (3) som finns på marknaden i stället för G23

om Sλ = 0,89 - 1,19

2 för H-gas och

2 för L-gas

vid respektive omkopplingsläge

4

Formula

och

Formula

Hänvisning till punkt 4.2.1. för en naturgasdriven motor som är konstruerad för drift antingen med H-gas eller L-gas

GR (1) och G23 (3) för H-gas

eller

G25 (2) och G23 (3) för L-gas;

på tillverkarens begäran får motorn provas med ett bränsle (3) som finns på marknaden i stället för G23,

om Sλ = 0,89 - 1,19

2 för H-gasen

eller

2 för L-gasen

2

Formula

för H-gasene

eller

Formula

för L-gasene

Hänvisning till punkt 4.2.2 för en naturgasdriven motor som är konstruerad för drift med en särskild bränslesammansättning

GR (1) och G25 (2),

vid tillåten fininställning mellan två provningar;

på tillverkarens begäran får motorn provas med

GR (1) och G23 (3) för H-gas

eller

G25 (2) och G23 (3) för L-gas

2

eller

2 för H-gasen

eller

2 för L-gasen

2

TYPGODKÄNNANDE AV MOTORGAS(LPG)DRIVNA MOTORER

| | Punkt 4.1.
  Beviljande av typgodkännande för generella bränslen | Antal provningskörningar | Beräkning av ”r” | Punkt 4.2.
  Beviljande av typgodkännande för särskilda bränslen | Antal provningskörningar | Beräkning av ”r” |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hänvisning till
  punkt 4.1.5 för en
  motor som drivs med motorgas (LPG) och som kan anpassa sig till varje bränslesammansättning | bränsle A och bränsle B | 2 | | | | |
| Hänvisning till
  punkt 4.2.2
  för en motor som drivs med motorgas (LPG) och som är konstruerad för drift med en särskild bränslesammansättning | | | | bränsle A och bränsle B,
  fininställning mellan provningarna tillåten | 2 | |

Punkt 4.1.

Beviljande av typgodkännande för generella bränslen

Antal provningskörningar

Beräkning av ”r”

Punkt 4.2.

Beviljande av typgodkännande för särskilda bränslen

Antal provningskörningar

Beräkning av ”r”

Hänvisning till

punkt 4.1.5 för en

motor som drivs med motorgas (LPG) och som kan anpassa sig till varje bränslesammansättning

bränsle A och bränsle B

2

Formula

Hänvisning till

punkt 4.2.2

för en motor som drivs med motorgas (LPG) och som är konstruerad för drift med en särskild bränslesammansättning

bränsle A och bränsle B,

fininställning mellan provningarna tillåten

2

4.3.   Typgodkännande av avgasutsläpp för en motor som ingår i en motorfamilj

4.3.1.   Med undantag för det fall som omnämns i punkt 4.3.2 skall, utan ytterligare provning, typgodkännandet av en huvudmotor utökas till alla motorer i motorfamiljen för varje bränslesammansättning inom det område för vilket huvudmotorn typgodkänts (för de motorer som beskrivs i punkt 4.2.2) eller för samma bränsletyp (för de motorer som beskrivs i punkt 4.1 eller 4.2) för vilket huvudmotorn typgodkänts.

4.3.2.   Motor för ytterligare provning

För ansökan om typgodkännande av en motor eller ett fordon med avseende på dess motor och denna motor ingår i en motorfamilj, och om typgodkännandemyndigheten fastslår att, när det gäller den valda huvudmotorn, den ingivna ansökan inte är helt representativ för motorfamiljen enligt definition i tillägg 1 till föreskrifterna, får en alternativ och, om så krävs, ytterligare en provningsreferensmotor utväljas av typgodkännandemyndigheten och provas.

4.4.   Ett typgodkännandenummer skall tilldelas varje godkänd typ. Dess första två siffror (för närvarande 04 motsvarande ändringsserie 04) skall ange den ändringsserie som omfattar de senaste väsentligare tekniska ändringarna som gjorts i föreskrifterna vid tiden för typgodkännandets utfärdande. Samma avtalsslutande part får inte tilldela en annan motor- eller fordonstyp samma nummer.

4.5.   Meddelande om beviljat eller utökat typgodkännande, avslag på ansökan om typgodkännande eller tillverkningens slutgiltiga upphörande för en motor- eller fordonstyp enligt dessa föreskrifter skall inges till de parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter, med användande av ett formulär som överensstämmer med förlagan i bilagorna 2A eller 2B till dessa föreskrifter. Värden som uppmätts under typprovningen skall också anges.

På varje motor som överensstämmer med en motortyp som typgodkänts enligt dessa föreskrifter eller på varje fordon som överensstämmer med en fordonstyp som typgodkänts enligt dessa föreskrifter skall på ett iögonenfallande och lätt tillängligt ställe anbringas ett internationellt typgodkännandemärke som består av:

4.6.1.   en cirkel som omger bokstaven ”E”, åtföljd av det särskilda landsnumret för det land som beviljat typgodkännandet (3);

4.6.2.   numret på dessa föreskrifter, åtföljt av bokstaven ”R”, ett bindestreck samt typgodkännandenumret till höger om den cirkel som föreskrivs i punkt 4.4.1.

Typgodkännandemärket skall emellertid innehålla ett tilläggstecken efter bokstaven ”R” för att åtskilja de utsläppsgränsvärden för vilka typgodkännandet beviljats. För de typgodkännanden som utfärdats för att ange att gränsvärdena i rad A i den (de) berörda tabellen(erna) i punkt 5.2.1 iakttagits skall bokstaven ”R” åtföljas av den romerska siffran ”I”. För de typgodkännanden som utfärdats för att ange att gränsvärdena i rad B1 i den (de) berörda tabellen(erna) i punkt 5.2.1 iakttagits skall bokstaven ”R” åtföljas av den romerska siffran ”II”. För de typgodkännanden som utfärdats för att ange att gränsvärdena i rad B2 i den (de) berörda tabellen(erna) i punkt 5.2.1 iakttagits skall bokstaven ”R” åtföljas av den romerska siffran ”III”. För de typgodkännanden som utfärdats för att ange att gränsvärdena i rad C i den (de) berörda tabellen(erna) i punkt 5.2.1 iakttagits skall bokstaven ”R” åtföljas av den romerska siffran ”IV”.

För naturgasdrivna motorer skall typgodkännandemärket innehålla ett suffix efter den nationella symbolen i syfte att skilja mellan de gastyper för vilka typgodkännandet beviljats. Detta märke skall utformas enligt följande:

4.6.3.1.1.   H för motorer som typgodkänts och kalibrerats för gaser av H-typ.

4.6.3.1.2.   L för motorer som typgodkänts och kalibrerats för gaser av L-typ.

4.6.3.1.3.   HL för motorer som typgodkänts och kalibrerats för gaser av både H-typ och L-typ.

4.6.3.1.4.   Ht för motorer som typgodkänts och kalibrerats för en särskild gassammansättning av gaser av H-typ och som är omställbara till en annan särskild gas av H-typ genom fininställning av motorns bränslesystem.

4.6.3.1.5.   Lt för motorer som typgodkänts och kalibrerats för en särskild gassammansättning av gaser av L-typ och som är omställbara till en annan särskild gas av L-typ genom fininställning av motorns bränslesystem.

4.6.3.1.6.   HLt för motorer som typgodkänts och kalibrerats för en särskild gassammansättning av gaser av antingen H-typ eller L-typ och som är omställbara till en annan särskild gas av antingen H-typ eller L-typ genom fininställning av motorns bränslesystem.

4.7.   Om fordonet eller motorn enligt en eller flera andra föreskrifter som är bilagda överenskommelsen överensstämmer med en godkänd typ i det land som beviljat typgodkännande enligt dessa föreskrifter behöver den symbol som föreskrivs i punkt 4.6.1 inte upprepas. I ett sådant fall skall föreskrifterna och typgodkännandenumren och tilläggssymbolerna i alla de föreskrifter enligt vilka typgodkännande beviljats enligt dessa föreskrifter placeras i lodräta kolumner till höger om den symbol som förerskrivs i punkt 4.6.1.

4.8.   Typgodkännandemärket skall placeras nära eller på den typskylt som anbringats av tillverkaren på den godkända typen.

4.9.   I bilaga 3 till dessa föreskrifter ges exempel på utformningar av typgodkännandemärken.

Den motor som typgodkänts som en teknisk enhet skall utöver typgodkännandemärket vara försedd med följande:

4.10.1.   Motortillverkarens varumärke eller handelsnamn.

4.10.2.   Tillverkarens handelsbeteckning.

4.11.   Märkningsskyltar

För de natur- och motorgasdrivna (LPG) motorer som är typgodkända endast för en särskild bränsletyp gäller följande krav:

4.11.1.   Innehåll

Följande information skall ingå:

Om punkt 4.2.1.3 är tillämplig skall märkningsskyltens text lyda ”ENDAST FÖR DRIFT MED NATURGAS AV TYP H”. Om tillämpligt skall ”H” ersättas av ”L”.

Om punkt 4.2.2.3 är tillämplig skall märkningsskyltens text lyda ”ENDAST FÖR DRIFT MED NATURGAS MED SAMMANSÄTTNINGEN ...” eller ”ENDAST FÖR DRIFT MED MOTORGAS (LPG) MED SAMMANSÄTTNINGEN ...”. Alla uppgifter i den (de) tillämpliga tabellen(erna) i bilaga 6 eller 7 skall ingå jämte de enskilda kompenenter och gränsvärden som angivits av motortillverkaren.

Bokstäverna och siffrorna skall vara minst 4 mm höga.

Anmärkning: Om en sådan märkning hindras av utrymmesbrist kan en förenklad kod användas. I detta fall skall förklarande noter som innehåller alla ovanstående upplysningar finnas lätt tillgängliga såväl för den som fyller bränsletanken eller sköter underhåll eller reparerar motorn och dess tillbehör som för de berörda myndigheterna. Placeringen av och innehållet i dessa förklarande noter skall fastställas genom överenskommelse mellan tillverkaren och typgodkännandemyndigheten.

4.11.2.   Egenskaper

Märkningsskyltarna skall hålla under motorns hela livslängd. Märkningsskyltarnas text skall vara lättläst och deras bokstäver och siffror outplånliga. Märkningsskyltarna skall dessutom anbringas så att deras fastgörning håller under motorns hela livslängd och så att märkningsskyltarna inte kan avlägsnas utan att förstöras eller göras oläsliga.

4.11.3.   Placering

Märkningsskyltarna skall fästas på en del av motorn som är nödvändig för dess normala drift och som normalt inte behöver ersättas under motorns livslängd. Dessa märkningsskyltar skall dessutom placeras så att de är väl synliga för en ordinär iakttagare efter det att motorn försetts med alla de tillbehör som krävs för motorns drift.

4.12.   För en ansökan om typgodkännande för en fordonstyp med avseende på dess motor skall följaktligen de märkningsskyltar som anges i punkt 4.11 placeras nära bränslepåfyllningsöppningen.

4.13.   För en ansökan om typgodkännande av en fordonstyp med en typgodkänd motor skall följaktligen de märkningsskyltar som anges i punkt 4.11 placeras nära bränslepåfyllningsöppningen.

5.   ANVISNINGAR OCH PROVNINGAR

5.1.   Allmänt

5.1.1.   Utrustning för kontroll av utsläpp

5.1.1.1.   De komponenter som kan påverka utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från dieselmotorer och utsläpp av gasformiga föroreningar från gasmotorer skall vara så utformade, konstruerade, sammansatta och monterade att motorn vid normal användning kan uppfylla kraven i dessa föreskrifter.

5.1.2.   Användningssätt för utrustning för kontroll av utsläpp

5.1.2.1.   Användning av en manipulationsanordning och/eller en onormal strategi för kontroll av utsläpp är förbjuden.

En manöveranordning får installeras i en motor eller ett fordon, förutsatt att anordningen:

5.1.2.2.1.   endast utnyttjas under andra driftsförhållanden än de som anges i punkt 5.1.2.4,

5.1.2.2.2.   endast tillfälligt aktiveras under de förhållanden som anges i punkt 5.1.2.4 i sådana syften som skydd mot motorskada, skydd av luftkontrollanordning, rökbegränsning, kallstart eller varmkörning eller

5.1.2.2.3.   endast aktiveras vid indikation från OBD-systemet för sådana syften som driftsäkerhet och nödsystem för fortsatt körning (”limp-home strategies”).

5.1.2.3.   Det skall vara tillåtet att använda en motorkontrollanordning, en funktion eller ett system eller att vidta en åtgärd under de driftförhållanden som anges i punkt 5.1.2.4 som resulterar i användningen av en annan eller ändrad strategi för motorkontroll än den som normalt utnyttjas under de aktuella provningscyklerna för utsläpp om det i överensstämmelse med kraven i punkterna 5.1.3 och/eller 5.1.4 till fullo kan visas att anordningen eller åtgärden inte minskar avgaskontrollsystemets effektivitet. I alla andra fall skall sådana anordningar betraktas som en manipulationsanordning.

5.1.2.4.   För syftena i punkt 5.1.2.2 definieras driftsförhållandena för såväl stabila som transienta förhållandena enligt följande:

| i) | högst 1 000 meter över havet (eller ett motsvarande atmosfäriskt tryck av 90 kPa), |
| --- | --- |

i)

högst 1 000 meter över havet (eller ett motsvarande atmosfäriskt tryck av 90 kPa),

| ii) | en omgivande temperatur av 283-303 K (10-30 °C), |
| --- | --- |

ii)

en omgivande temperatur av 283-303 K (10-30 °C),

| iii) | en motorkylmedelstemperatur av 343-368 K (70-95 °C). |
| --- | --- |

iii)

en motorkylmedelstemperatur av 343-368 K (70-95 °C).

5.1.3.   Särskilda krav för elektroniska system för utsläppskontroll

5.1.3.1.   Dokumentationskrav

Tillverkaren skall tillhandahålla ett dokumentationsmaterial som ger tillgång till systemets grundläggande konstruktion och de medel varmed utsläppsvariablerna kontrolleras, oavsett om denna kontroll är direkt eller indirekt.

Dokumentationen skall hållas tillgänglig i två delar:

| a) | Det formella dokumentationsmaterial som skall lämnas till den tekniska tjänsten samtidigt som typgodkännandeansökan inges skall innnehålla en fullständig beskrivning av systemet. Denna dokumentation får vara kortfattad, förutsatt att den ger belägg för att alla utsläppsvärden, som tillåts enligt ett schema över hela kontrollen av de enskilda enheternas ingångsvärden, identifierats. Dessa upplysningar skall bifogas den dokumentation som krävs i punkt 3 i dessa föreskrifter. |
| --- | --- |

a)

Det formella dokumentationsmaterial som skall lämnas till den tekniska tjänsten samtidigt som typgodkännandeansökan inges skall innnehålla en fullständig beskrivning av systemet. Denna dokumentation får vara kortfattad, förutsatt att den ger belägg för att alla utsläppsvärden, som tillåts enligt ett schema över hela kontrollen av de enskilda enheternas ingångsvärden, identifierats. Dessa upplysningar skall bifogas den dokumentation som krävs i punkt 3 i dessa föreskrifter.

| b) | Kompletterande material som visar de parametrar som ändras av någon manöveranordning och de gränsvillkor under vilka anordningen används. Det kompletterande materialet skall innnehålla en beskrivning av bränslekontrollsystemets logik, tidsstrategier och omkopplingspunkter under alla driftsförhållanden.
  Det kompletterande materialet skall också innehålla en motivering för användningen av varje manöveranordning och omfatta kompletterande material och provningsdata som visar effekten på avgasutsläppen av varje manöveranordning som installerats på motorn eller fordonet.
  Detta kompletterande material skall hållas strikt konfidentiellt och behållas av tillverkaren men göras tillgängligt för kontroll vid tiden för typgodkännandet eller när som helst under typgodkännandets giltighet. |
| --- | --- |

b)

Kompletterande material som visar de parametrar som ändras av någon manöveranordning och de gränsvillkor under vilka anordningen används. Det kompletterande materialet skall innnehålla en beskrivning av bränslekontrollsystemets logik, tidsstrategier och omkopplingspunkter under alla driftsförhållanden.

Det kompletterande materialet skall också innehålla en motivering för användningen av varje manöveranordning och omfatta kompletterande material och provningsdata som visar effekten på avgasutsläppen av varje manöveranordning som installerats på motorn eller fordonet.

Detta kompletterande material skall hållas strikt konfidentiellt och behållas av tillverkaren men göras tillgängligt för kontroll vid tiden för typgodkännandet eller när som helst under typgodkännandets giltighet.

För att kontrollera om en strategi eller en åtgärd skall betraktas som en manipulationsanordning eller en onormal strategi för utsläppskontroll enligt definitionerna i punkterna 2.28 och 2.30 får typgodkännandemyndigheten och/eller den tekniska tjänsten kräva ytterligare en NOx-mätning inom ramen för den ETC-provning som kan utföras i samband med antingen typkodkännandeprovningen eller förfarandena för kontroll av produktionsöverensstämmelse.

5.1.4.1.   Som ett alternativ till kraven i tillägg 4 till bilaga 4 till dessa föreskrifter kan inom ramen för ETC-provning prov av NOx-utsläpp tas från de outspädda avgaserna, varvid de tekniska föreskrifterna i ISO FDIS 16 183 av den 15 september 2001 skall följas.

5.1.4.2.   Vid kontroll av om en strategi eller anordning skall betraktas som en manipulationsanordning eller en onormal strategi för utsläppskontroll enligt definitionerna i punkterna 2.28 och 2.30 skall en ytterligare marginal av 10 % i förhållande till det tillämpliga NOx-gränsvärdet godtas.

För typgodkännande enligt rad A i tabellerna i punkt 5.2.1 skall utsläppen fastställas i ESC- och ELR-provningar med konventionella dieselmotorer inkl. de som utrustats med elektronisk utrustning för bränsleinsprutning, avgasåterföring och/eller oxidationskatalysatorrening. Dieselmotorer som utrustats med avancerade system för avgasefterbehandling inkl. deNOx-katalysatorer och/eller partikelfällor skall dessutom provas i ETC-provning.

För typgodkännandeprovningar enligt antingen rad B1 eller B2 eller rad C i tabellerna i punkt 5.2.1 skall utsläppen fastställas i ESC-, ELR- och ETC-provningar.

För gasmotorer skall de gasformiga utsläppen fastställas i ETC-provning.

Förfarandena för ESC- och ELR-provningar beskrivs i tillägg 1 till bilaga 4, och förfarandet för ETC-provning i tilläggen 2 och 3 till bilaga 4.

Utsläppen av gas- och partikelformiga föroreningar från den motor som inlämnats för provning skall i tillämpliga fall mätas med den metod som beskrivs i bilaga 4. I tillägg 4 till bilaga 4 beskrivs de rekommenderade systemen för analys av gas- och partikelformiga föroreningar och de rekommenderade partikelprovtagningssystemen. Andra system eller analysatorer får godkännas av den tekniska tjänsten om det framgår att de ger likvärdiga resultat. Inom ett och samma laboratorium definieras likvärdighet som att provningsresultaten faller inom ± 5 % av provningsresultaten från ett av de referenssystem som beskrivs häri. För partikelformiga utsläpp erkänns endast fullflödesutspädningssystemet som referenssystem. För införande av ett nytt system i föreskrifterna skall fastställandet av likvärdighet grundas på beräkning av repeterbarhet och reproducerbarhet genom provningar vid skilda laboratorier enligt beskrivning i ISO 5725.

5.2.1.   Gränsvärden

Den specifika massa av kolmonoxid, totala kolväten, kväveoxider och partiklar som den fastställs vid ESC-provning och av röktäthet som den fastställs vid ELR-provning får inte överstiga värdena i tabell 1.

För dieselmotorer som dessutom provas vid ETC-provning och särskilt för gasmotorer får de specifika massorna av kolmonoxid, icke-metankolväten, metan (i förekommande fall), kväveoxider och partiklar (i förekommande fall) inte överstiga värdena i tabell 2.

Tabell 1

Gränsvärden – ESC- och ELR-provningar

| Rad | Massan av kolmonoxid (CO) g/kWh | Massan av kolväten (HC) g/kWh | Massan av kväveoxider (NOx) g/kWh | Massan av partiklar (PT) g/kWh | Rök
  m–1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A (2000) | 2,1 | 0,66 | 5,0 | 0,10
  0,13 (4) | 0,8 |
| B1 (2005) | 1,5 | 0,46 | 3,5 | 0,02 | 0,5 |
| B2 (2008) | 1,5 | 0,46 | 2,0 | 0,02 | 0,5 |
| C (EEV) | 1,5 | 0,25 | 2,0 | 0,02 | 0,15 |

Rad

Massan av kolmonoxid (CO) g/kWh

Massan av kolväten (HC) g/kWh

Massan av kväveoxider (NOx) g/kWh

Massan av partiklar (PT) g/kWh

Rök

m–1

A (2000)

2,1

0,66

5,0

0,10

0,13 (4)

0,8

B1 (2005)

1,5

0,46

3,5

0,02

0,5

B2 (2008)

1,5

0,46

2,0

0,02

0,5

C (EEV)

1,5

0,25

2,0

0,02

0,15

Tabell 2

Gränsvärden – ETC-provningar (6)

| Rad | Massan av kolmonoxid (CO) g/kWh | Massan av icke-metankolväten (NMHC) g/kWh | Massan av metan(CH4) (7) g/kWh | Massan av kväveoxider (NOx) g/kWh | Massan av partiklar (PT) (8) g/kWh |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A (2000) | 5,45 | 0,78 | 1,6 | 5,0 | 0,16
  0,21 (5) |
| B1 (2005) | 4,0 | 0,55 | 1,1 | 3,5 | 0,03 |
| B2 (2008) | 4,0 | 0,55 | 1,1 | 2,0 | 0,03 |
| C (EEV) | 3,0 | 0,40 | 0,65 | 2,0 | 0,02 |

Rad

Massan av kolmonoxid (CO) g/kWh

Massan av icke-metankolväten (NMHC) g/kWh

Massan av metan(CH4) (7) g/kWh

Massan av kväveoxider (NOx) g/kWh

Massan av partiklar (PT) (8) g/kWh

A (2000)

5,45

0,78

1,6

5,0

0,16

0,21 (5)

B1 (2005)

4,0

0,55

1,1

3,5

0,03

B2 (2008)

4,0

0,55

1,1

2,0

0,03

C (EEV)

3,0

0,40

0,65

2,0

0,02

5.2.2.   Mätning av kolväten från diesel- och gasdrivna motorer

5.2.2.1.   En tillverkare får välja att i ETC-provning mäta massan av de totala kolvätena i stället för att mäta massan av icke-metankolväten. I detta fall är gränsvärdet för massan av de totala kolvätena detsamma som det som anges i tabell 2 för massan av icke-metankolväten.

5.2.3.   Särskilda krav för dieselmotorer

5.2.3.1.   Den specifika massa av kväveoxiderna som uppmätts i de slumpmässigt valda kontrollpunkterna inom kontrollområdet för ESC-provning får inte med mer än 10 % överstiga de värden som interpolerats från de angränsande provningsstegen (referens: bilaga 4, tillägg 1, punkterna 4.6.2 och 4.6.3).

5.2.3.2.   Röktäthetsvärdet från det slumpmässigt valda provningsvarvtalet i ELR-provning får inte överstiga det högsta av följande två värden: 20 % av det högsta röktäthetsvärdet från de två närliggande provningsvarvtalen eller 5 % av gränsvärdet.

6.   MONTERING I FORDONET

Vid installationen av motorn i fordonet skall följande villkor med avseende på typgodkännandet av motorn uppfyllas.

6.1.1.   Inloppsundertrycket får inte överstiga det som anges för den typgodkända motorn i bilaga 2A.

6.1.2.   Avgasmottrycket får inte överstiga det som anges för den typgodkända motorn i bilaga 2A.

6.1.3.   Den effekt som upptas av de tillbehör som krävs för att driva motorn får inte överstiga den som anges för den typgodkända motorn i bilaga 2A.

7.   MOTORFAMILJ

7.1.   Egenskaper för beskrivning av motorfamiljen

Den motorfamilj som fastställts av motortillverkaren kan definieras med hjälp av grundläggande egenskaper som skall vara gemensamma för motorerna inom familjen. I vissa fall kan egenskaperna påverka varandra ömsesidigt. Denna påverkan skall också beaktas för att säkerställa att endast motorer med liknande avgasutsläppsegenskaper ingår i en motorfamilj.

För att motorer skall kunna betraktas som tillhörande samma motorfamilj skall följande förteckning över grundläggande egenskaper vara gemensam:

7.1.1.   Förbränningscykel:

| — | tvåtakts |
| --- | --- |

—

tvåtakts

| — | fyrtakts |
| --- | --- |

—

fyrtakts

7.1.2.   Kylmedel:

| — | luft |
| --- | --- |

—

luft

| — | vatten |
| --- | --- |

—

vatten

| — | olja |
| --- | --- |

—

olja

7.1.3.   För gasmotorer och motorer med avgasefterbehandling

| — | Antal cylindrar |
| --- | --- |

—

Antal cylindrar

(Andra dieselmotorer med färre cylindrar än huvudmotorn får räknas till samma motorfamilj, förutsatt att bränslesystemet mäter bränsleflödet till varje enskild cylinder).

7.1.4.   Slagvolym per cylinder:

| — | högst 15 % spridning mellan motorerna |
| --- | --- |

—

högst 15 % spridning mellan motorerna

7.1.5.   Inloppssystem:

| — | sugmotor |
| --- | --- |

—

sugmotor

| — | överladdning |
| --- | --- |

—

överladdning

| — | överladdning med laddluftkylare |
| --- | --- |

—

överladdning med laddluftkylare

7.1.6.   Förbränningskammarens typ/utformning:

| — | förkammare |
| --- | --- |

—

förkammare

| — | virvelkammare |
| --- | --- |

—

virvelkammare

| — | öppen kammare |
| --- | --- |

—

öppen kammare

7.1.7.   Ventiler och kanaler – konfiguration, storlek och antal:

| — | cylinderlock |
| --- | --- |

—

cylinderlock

| — | cylindervägg |
| --- | --- |

—

cylindervägg

| — | vevhus |
| --- | --- |

—

vevhus

7.1.8.   Bränsleinsprutningssystem (dieselmotorer):

| — | pumpinsprutare |
| --- | --- |

—

pumpinsprutare

| — | radinsprutare |
| --- | --- |

—

radinsprutare

| — | fördelarpump |
| --- | --- |

—

fördelarpump

| — | ensamt pumpelement |
| --- | --- |

—

ensamt pumpelement

| — | enhetsinsprutare |
| --- | --- |

—

enhetsinsprutare

7.1.9.   Bränslesystem (gasmotorer):

| — | blandarenhet |
| --- | --- |

—

blandarenhet

| — | gasinduktion/insprutning (enkel- eller flerpunkts) |
| --- | --- |

—

gasinduktion/insprutning (enkel- eller flerpunkts)

| — | insprutning i vätskeform (enkel- eller flerpunkts) |
| --- | --- |

—

insprutning i vätskeform (enkel- eller flerpunkts)

7.1.10.   Tändningssystem (gasmotorer)

7.1.11.   Diverse funktioner:

| — | avgasåterföring |
| --- | --- |

—

avgasåterföring

| — | vatteninsprutning/emulsion |
| --- | --- |

—

vatteninsprutning/emulsion

| — | sekundär lufttillförsel |
| --- | --- |

—

sekundär lufttillförsel

| — | laddluftskylningssystem |
| --- | --- |

—

laddluftskylningssystem

7.1.12.   Avgasefterbehandling:

| — | trevägskatalysator |
| --- | --- |

—

trevägskatalysator

| — | oxidationskatalysator |
| --- | --- |

—

oxidationskatalysator

| — | reduktionskatalysator |
| --- | --- |

—

reduktionskatalysator

| — | termisk reaktor |
| --- | --- |

—

termisk reaktor

| — | partikelfälla |
| --- | --- |

—

partikelfälla

7.2.   Val av huvudmotor

7.2.1.   Dieselmotorer

När huvudmotorn i familjen skall väljas används som första urvalskriterium störst bränsletillförsel per takt vid det uppgivna varvtal som anger maximalt vridmoment. Om två eller flera motorer delar detta första kriterium skall huvudmotorn väljas med hjälp av ett andra urvalskriterium som anger störst bränsletillförsel per takt vid nominellt varvtal. I vissa fall kan typgodkännandemyndigheten dra slutsatsen att den högsta utsläppsnivån inom familjen bäst nås genom att en annan motor provas. Typgodkännandemyndigheten får således välja ytterligare en motor för en provning där valet grundas på egenskaper som tyder på att den kan ha högst utsläppsnivå av motorerna i denna familj.

Om motorer i familjen har andra variabla egenskaper som skulle kunna anses påverka avgasutsläppen skall dessa egenskaper också kartläggas och beaktas vid valet av huvudmotorn.

7.2.2.   Gasmotorer

När huvudmotorn i familjen skall väljas används som första urvalskriterium störst slagvolym. Om två eller flera motorer delar detta första kriterium skall huvudmotorn väljas med användande av andra urvalskriterier i följande ordning:

| — | störst bränsletillförsel per takt vid varvtalet för uppgiven nominell effekt, |
| --- | --- |

—

störst bränsletillförsel per takt vid varvtalet för uppgiven nominell effekt,

| — | tidigaste tändningstidpunkt, |
| --- | --- |

—

tidigaste tändningstidpunkt,

| — | lägsta avgasåterföringsvärde EGR, |
| --- | --- |

—

lägsta avgasåterföringsvärde EGR,

| — | ingen luftpump eller pump med lägsta faktiska luftflöde. |
| --- | --- |

—

ingen luftpump eller pump med lägsta faktiska luftflöde.

I vissa fall kan typgodkännandemyndigheten dra slutsatsen att den högsta utsläppsnivån inom familjen bäst nås genom att en andra motor provas. Typgodkännandemyndigheten får således välja ytterligare en motor för en provning där valet grundas på egenskaper som tyder på att den kan ha högst utsläppsnivå av motorerna i denna familj.

8.   PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

Förfarandena för produktionsöverensstämmelsen skall överensstämma med dem som fastställs i tillägg 2 till överenskommelsen (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), och innehålla följande krav:

8.1.   Alla motorer eller fordon som bär ett typgodkännandemärke som föreskrivs enligt dessa föreskrifter skall tillverkas så att de med avseende på den beskrivning som ges i typgodkännandeintyget och dess bilagor överensstämmer med den godkända typen.

8.2.   Som en allmän regel gäller att produktionsöverensstämmelse med avseende på begränsning av utsläpp kontrolleras med utgångspunkt i den beskrivning som ges i meddelandet om typgodkännande och dess bilagor.

Om utsläpp av föroreningar skall mätas och ett typgodkännande av en motor har utökats en eller flera gånger, skall provningarna utföras på den (de) motor(er) som beskrivs i den dokumentation som rör den aktuella utökningen.

Produktionsöverensstämmelse hos den motor som undergått en föroreningsprovning:

Efter det att motorn lämnats till myndigheterna får tillverkaren inte utföra någon ändring av de utvalda motorerna.

8.3.1.1.   Tre motorer tas slumpmässigt ur serien. Motorer som endast undergår provning i ESC- och ELR-provningar eller endast i ETC-provning för typgodkännande enligt rad A i tabellerna i punkt 5.2.1 skall undergå de tillämpliga provningarna för kontroll av produktionsöverensstämmelsen. Med myndighetens samtycke skall alla andra motorer som typgodkänts enligt rad A, B1, B2 eller C i tabellerna i punkt 5.2.1 undergå provning antingen i ESC- och ELR-cykler eller ETC-cykel för kontroll av produktionsöverensstämmelsen. Gränsvärdena anges i punkt 5.2.1 i föreskrifterna.

8.3.1.2.   Provningarna skall utföras enligt tillägg 1 till dessa föreskrifter om den behöriga myndigheten godtar den produktionsstandardavvikelse som uppgivits av tillverkaren.

Provningarna skall utföras enligt tillägg 2 till dessa föreskrifter om den behöriga myndigheten inte godtar den produktionsstandardavvikelse som uppgivits av tillverkaren.

På tillverkarens begäran får provningarna utföras i enlighet med tillägg 3 till dessa föreskrifter.

8.3.1.3.   På grundval av en provning av en slumpmässigt uttagen motor skall produktionsserien anses överensstämma respektive inte överensstämma när värdena för alla föroreningar godkänts respektive värdena för en av föroreningarna underkänts i enlighet med provningskriterierna i respektive tillägg.

När en förorening godkänns får detta beslut inte ändras genom några ytterligare provningar som utförs för andra föroreningar.

Om alla föroreningar inte godkänns och om en förorening inte underkänns skall en provning utföras på en annan motor (se figur 2).

Om inget beslut fattas får tillverkaren när som helst avbryta provningen. I detta fall bokförs resultatet som underkänt.

Provningarna skall utföras på nytillverkade motorer. Gasdrivna motorer skall köras in enligt det förfarande som definieras i punkt 3 i tillägg 2 till bilaga 4.

8.3.2.1.   På tillverkarens begäran kan emellertid provningarna utföras på diesel- eller gasmotorer som blivit inkörda under längre tid än vad som avses i punkt 8.4.2.2, dock högst under 100 timmar. I så fall skall inkörningsförfarandet skötas av tillverkaren som skall förbinda sig att inte vidta några justeringar av dessa motorer.

8.3.2.2.   När tillverkaren begär att få sköta inkörningen i enlighet med punkt 8.4.2.2.1 får den utföras på:

| — | alla motorer som provats |
| --- | --- |

—

alla motorer som provats

eller

| — | den första motor som provats i syfte att beräkna en förändringskoefficient enligt följande:






  — | De förorenande utsläppen skall mätas vid noll och ”x” timmar på den första motor som provats, |
| --- | --- | --- |

—

den första motor som provats i syfte att beräkna en förändringskoefficient enligt följande:

—

De förorenande utsläppen skall mätas vid noll och ”x” timmar på den första motor som provats,

| — | Förändringskoefficienten för utsläppen mellan noll och ”x” timmar skall beräknas för varje förorening enligt följande: |
| --- | --- |

—

Förändringskoefficienten för utsläppen mellan noll och ”x” timmar skall beräknas för varje förorening enligt följande:Formula

Den kan bli mindre än 1.

Följande provningsmotorer skall inte undergå inkörning men deras utsläppsvärden för noll timmars körning skall omräknas med hjälp av förändringskoefficienten.

I detta fall skall de värden som skall antas vara:

| — | värdena vid ”x” timmar för den första motorn, |
| --- | --- |

—

värdena vid ”x” timmar för den första motorn,

| — | värdena vid noll timmar multiplicerade med förändringskoefficienten för de övriga motorerna. |
| --- | --- |

—

värdena vid noll timmar multiplicerade med förändringskoefficienten för de övriga motorerna.

8.3.2.3.   För diesel- och motorgasdrivna (LPG) motorer får samtliga dessa provningar utföras med ett bränsle på marknaden. På tillverkarens begäran kan emellertid de referensbränslen som beskrivs i bilagorna 5 eller 7 användas. Detta medför provningar enligt beskrivningen i punkt 4 i dessa föreskrifter med minst två av referensbränslena för varje gasmotor.

8.3.2.4.   För naturgasdrivna motorer får alla dessa provningar utföras med ett bränsle som finns på marknaden enligt följande:

| i) | För H-märkta motorer ett bränsle på marknaden av H-typ (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,00), |
| --- | --- |

i)

För H-märkta motorer ett bränsle på marknaden av H-typ (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,00),

| ii) | För L-märkta motorer ett bränsle på marknaden av L-typ (1,00 ≤ Sλ ≤ 1,19), |
| --- | --- |

ii)

För L-märkta motorer ett bränsle på marknaden av L-typ (1,00 ≤ Sλ ≤ 1,19),

| iii) | För HL-märkta motorer ett bränsle på marknaden som spänner över λ-skiftfaktorns hela område (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,19). |
| --- | --- |

iii)

För HL-märkta motorer ett bränsle på marknaden som spänner över λ-skiftfaktorns hela område (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,19).

På tillverkarens begäran får emellertid de referensbränslen som beskrivs i bilaga 6 användas. Detta innebär provningar enligt beskrivningen i punkt 4 i dessa föreskrifter.

8.3.2.5.   Om meningsskiljaktigheter uppstår på grund av att gasdrivna motorer inte uppfyller kraven för ett bränsle på marknaden skall provningarna utföras med ett referensbränsle med vilket huvudmotorn provats eller med det ytterligare möjliga bränsle 3 som avses i punkterna 4.1.3.1 och 4.2.1.1 och med vilket huvudmotorn kan ha provats. Därefter skall resultatet omräknas genom en beräkning där den (de) relevanta faktorn(erna) ”r”, ”ra” eller ”rb” i punkterna 4.1.3.2, 4.1.5.1 och 4.2.1.2 skall tillämpas. Om r, ra eller rb är mindre än 1 skall ingen korrigering vidtas. Av uppmätta och beräknade resultat skall det framgå att motorn uppfyller gränsvärdena med alla aktuella bränslen (bränsle 1, 2 och, i förekommande fall, bränsle 3 för naturgasdrivna motorer och bränsle A och B för motorer som drivs med motorgas (LPG)).

8.3.2.6.   Provningar för produktionsöverensstämmelse för en gasdriven motor som konstruerats för drift med en särskild bränslesammansättning skall utföras med det bränsle för vilket motorn kalibrerats.

Image

9.   PÅFÖLJDER VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSTÄMMELSE

9.1.   Det typgodkännande som beviljats för en motor- eller fordonstyp enligt dessa föreskrifter kan återkallas om de krav som uppställs i punkt 8.1 inte uppfylls eller om den(de) motor(er) eller det(de) fordon som valts inte klarar de provningar som föreskrivs i punkt 8.3.

9.2.   Om en avtalsslutande part i 1958 års överensskommelse som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett tidigare utfärdat typgodkännande skall den genast underrätta de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter om detta med användande av ett meddelandeformulär som överensstämmer med förlagan i bilagorna 2A eller 2B till dessa föreskrifter.

10.   ÄNDRING OCH UTÖKNING AV TYPGODKÄNNANDET FÖR DEN GODKÄNDA TYPEN

Varje ändring av den godkända typen skall meddelas den myndighet som beviljat typgodkännandet. Myndigheten kan därefter antingen

10.1.1.   bedöma att de gjorda ändringarna sannolikt inte får någon märkbar negativ effekt och att den ändrade typen i alla händelser fortfarande uppfyller kravet eller

10.1.2.   kräva ytterligare en provningsrapport från den tekniska tjänst som utför provningarna.

10.2.   Bekräftelse på eller avslag på en ansökan om typgodkännande skall med angivande av ändringarna meddelas de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter genom det förfarande som anges i punkt 4.5.

10.3.   Den behöriga myndighet som utfärdar utökning av typgodkännande skall tilldela en sådan utökning ett serienummer och underrätta de övriga avtalsslutande parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter om detta med användande av ett meddelandeformulär som överensstämmer med förlagan i bilagorna 2A eller 2B till dessa föreskrifter.

11.   PRODUKTIONENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE

Om innehavaren av typgodkännandet helt upphör att tillverka den typ som godkänts i enlighet med dessa föreskrifter skall denne underrätta den myndighet som beviljat typgodkännandet om detta. Efter att ha mottagit detta meddelande skall myndigheten underrätta de övriga avtalsslutande parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter om detta med användande av ett meddelandeformulär som överensstämmer med förlagan i bilagorna 2A eller 2B till dessa föreskrifter.

12.   ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

12.1.   Allmänt

12.1.1.   Från och med det datum då ändringsserie 04 träder i kraft får ingen avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja ECE-typgodkännande enligt dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 04.

12.1.2.   Från och med den dag då ändringsserie 04 träder i kraft skall de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter endast bevilja ECE-typgodkännanden om motorn uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 04.

Motorn skall underkastas de relevanta provningarna i punkt 5.2 i dessa föreskrifter och skall i enlighet med punkterna 12.2.1, 12.2.2 och 12.2.3 nedan uppfylla de relevanta utsläppsgränsvärden som anges i punkt 5.2.1 i dessa föreskrifter.

12.2.   Nya typgodkännanden

12.2.1.   Med förbehåll för bestämmelserna i punkt 12.4.1 skall de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter från och med den dag då ändringsserie 04 till dessa föreskrifter träder i kraft bevilja ett ECE-typgodkännande för en motor endast om denna motor uppfyller de relevanta utsläppsgränsvärdena i raderna A, B1, B2 eller C i tabellerna i punkt 5.2.1 i dessa föreskrifter.

12.2.2.   Med förbehåll för bestämmelserna i punkt 12.4.1 skall de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter från och med den 1 oktober 2005 bevilja ett ECE-typgodkännande för en motor endast om denna motor uppfyller de relevanta utsläppsgränsvärdena i raderna B1, B2 eller C i tabellerna i punkt 5.2.1 i dessa föreskrifter.

12.2.3.   Med förbehåll för bestämmelserna i punkt 12.4.1 skall de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter från och med den 1 oktober 2008 bevilja ett ECE-typgodkännande för en motor endast om denna motor uppfyller de relevanta utsläppsgränsvärdena i raderna B2 eller C i tabellerna i punkt 5.2.1 i dessa föreskrifter.

12.3.   Begränsad giltighet för äldre typgodkännanden

12.3.1.   Med undantag för bestämmelserna i punkterna 12.3.2 och 12.3.3 skall från och med den officiella dagen för ikraftträdandet av ändringsserie 04 de typgodkännanden som beviljats enligt dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 03, upphöra att gälla om inte den avtalsslutande part som beviljat typgodkännandet, i enlighet med punkt 12.2.1 ovan, underrättar de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter om att den godkända motortypen uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 04.

12.3.2.   Utökning av typgodkännande

12.3.2.1.   Punkterna 12.3.2.2 och 12.3.2.3 nedan skall endast tillämpas på de nya motorer med kompressionständning och på de nya fordon som drivs med en motor med kompressionständning som typgodkänts enligt kraven i rad A i tabellerna i punkt 5.2.1 i dessa föreskrifter.

12.3.2.2.   Som alternativ till punkterna 5.1.3 och 5.1.4 får tillverkaren för den tekniska tjänsten framlägga resultaten av en NOx-mätning inom ramen för ETC-provning på den motor som överensstämmer med de egenskaper hos huvudmotorn som beskrivs i bilaga 1 samt beakta bestämmelserna i punkterna 5.1.4.1 och 5.1.4.2. Tillverkaren skall också lämna en skriftlig försäkran om att det på motorn inte finns någon manipulationsanordning eller onormal strategi för utsläppskontroll enligt definitionerna i punkt 2 i dessa föreskrifter.

12.3.2.3.   Tillverkaren skall också lämna en skriftlig försäkran om att resultaten av NOX-mätningen och den deklaration för huvudmotorn som avses i punkt 5.1.4 också är tillämpbara på alla motortyper inom den motorfamilj som beskrivs i bilaga 1.

12.3.3.   Gasmotorer

Från och med den 1 oktober 2003 skall de typgodkännanden som beviljats för gasmotorer enligt dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 03, upphöra att gälla om inte den avtalsslutande part som beviljat typgodkännandet, i enlighet med punkt 12.2.1 ovan underrättar de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter om att den godkända motortypen uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 04.

12.3.4.   Från och med den 1 oktober 2006 skall de typgodkännanden som beviljats enligt dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 04, upphöra att gälla om inte den avtalsslutande part som beviljat typgodkännandet, i enlighet med punkt 12.2.2 ovan underrättar de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter om att den godkända motortypen uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 04.

12.3.5.   Från och med den 1 oktober 2009 skall de typgodkännanden som beviljats enligt dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 04, upphöra att gälla om inte den avtalsslutande part som beviljat typgodkännandet, i enlighet med punkt 12.2.3 ovan underrättar de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter om att den godkända motortypen uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 04.

12.4.   Reservdelar för fordon i bruk

12.4.1.   De avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter får fortsätta att bevilja typgodkännanden för de motorer som uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom någon tidigare ändringsserie, eller var som helst i föreskrifterna, ändrade genom ändringsserie 04, förutsatt att motorn är avsedd som reservdel i ett fordon i bruk och på vilket denna tidigare standard var tillämpbar vid tiden för detta fordons ibruktagande.

13.   NAMN- OCH ADRESSUPPGIFTER GÄLLANDE DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR UTFÖRANDET AV TYPGODKÄNNANDEPROVNINGARNA SAMT MYNDIGHETERNA

De avtalsslutande parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter skall meddela Förenta nationernas sekretariat namn- och adressuppgifter gällande de tekniska tjänster som ansvarar för utförandet av typgodkännandeprovningarna samt de myndigheter som beviljar typgodkännande och till vilka de intyg om typgodkännande, utökat typgodkännande, avslag på ansökan om typgodkännande eller återkallat typgodkännande som utfärdas i andra länder, skall sändas.

Tillägg 1

FÖRFARANDE FÖR PROVNING AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE NÄR STANDARDAVVIKELSEN ÄR TILLFREDSSTÄLLANDE

1.   I detta tillägg beskrivs det förfarande som skall användas för kontroll av produktionsöverensstämmelse i fråga om utsläpp av föroreningar när tillverkarens produktionstandardavvikelse är tillfredsställande.

2.   Vid en minsta stickprovsstorlek av tre motorer sätts sannolikheten vid stickprovsförfarandet för att ett parti godkänns i provningen, med 40 % av motorerna bristfälliga, till 0,95 (tillverkarens risk = 5 %), medan sannolikheten att ett parti godkänns, med 65 % av motorerna bristfälliga, sätts till 0,10 (kundens risk = 10 %).

3.   Följande förfarande används för var och en av föroreningarna i punkt 5.2.1 i föreskrifterna (se figur 2):

Låt:

| L | = | den naturliga logaritmen för föroreningens gränsvärde, |
| --- | --- | --- |
| xi | = | den naturliga logaritmen för det uppmätta värdet för stickprovets i:te motor, |
| s | = | en skattning av produktionsstandardavvikelsen (efter bestämning av den naturliga logaritmen av mätningarna), |
| n | = | antalet stickprov. |

L

=

den naturliga logaritmen för föroreningens gränsvärde,

xi

=

den naturliga logaritmen för det uppmätta värdet för stickprovets i:te motor,

s

=

en skattning av produktionsstandardavvikelsen (efter bestämning av den naturliga logaritmen av mätningarna),

n

=

antalet stickprov.

4.   För varje stickprov beräknas summan av standardavvikelserna i förhållande till gränsvärdet med hjälp av följande formel:

Formula

5.   Då gäller följande:

| — | Om det statistiska utfallet av provningen är större än värdet för godkännande vid den i tabell 3 angivna stickprovsstorleken, har godkännande uppnåtts för föroreningen. |
| --- | --- |

—

Om det statistiska utfallet av provningen är större än värdet för godkännande vid den i tabell 3 angivna stickprovsstorleken, har godkännande uppnåtts för föroreningen.

| — | om det statistiska utfallet av provningen är mindre än värdet för underkännande vid den i tabell 3 angivna stickprovsstorleken, konstateras underkännande för föroreningen. |
| --- | --- |

—

om det statistiska utfallet av provningen är mindre än värdet för underkännande vid den i tabell 3 angivna stickprovsstorleken, konstateras underkännande för föroreningen.

| — | I annat fall provas ytterligare en motor enligt punkt 8.3.1 i föreskrifterna och beräkningen görs på stickprovet som ökats med ytterligare en enhet. |
| --- | --- |

—

I annat fall provas ytterligare en motor enligt punkt 8.3.1 i föreskrifterna och beräkningen görs på stickprovet som ökats med ytterligare en enhet.

Tabell 3:

Värden för godkännande och underkännande enligt stickprovsförfarandet i tillägg 1

Minsta stickprovsstorlek: 3

| Totalt antal provade motorer (stickprovsstorlek) | Värden för godkännande An | Värden för underkännande Bn |
| --- | --- | --- |
| 3 | 3,327 | –4,724 |
| 4 | 3,261 | –4,790 |
| 5 | 3,195 | –4,856 |
| 6 | 3,129 | –4,922 |
| 7 | 3,063 | –4,988 |
| 8 | 2,997 | –5,054 |
| 9 | 2,931 | –5,120 |
| 10 | 2,865 | –5,185 |
| 11 | 2,799 | –5,251 |
| 12 | 2,733 | –5,317 |
| 13 | 2,667 | –5,383 |
| 14 | 2,601 | –5,449 |
| 15 | 2,535 | –5,515 |
| 16 | 2,469 | –5,581 |
| 17 | 2,403 | –5,647 |
| 18 | 2,337 | –5,713 |
| 19 | 2,271 | –5,779 |
| 20 | 2,205 | –5,845 |
| 21 | 2,139 | –5,911 |
| 22 | 2,073 | –5,977 |
| 23 | 2,007 | –6,043 |
| 24 | 1,941 | –6,109 |
| 25 | 1,875 | –6,175 |
| 26 | 1,809 | –6,241 |
| 27 | 1,743 | –6,307 |
| 28 | 1,677 | –6,373 |
| 29 | 1,611 | –6,439 |
| 30 | 1,545 | –6,505 |
| 31 | 1,479 | –6,571 |
| 32 | –2,112 | –2,112 |

Totalt antal provade motorer (stickprovsstorlek)

Värden för godkännande An

Värden för underkännande Bn

3

3,327

–4,724

4

3,261

–4,790

5

3,195

–4,856

6

3,129

–4,922

7

3,063

–4,988

8

2,997

–5,054

9

2,931

–5,120

10

2,865

–5,185

11

2,799

–5,251

12

2,733

–5,317

13

2,667

–5,383

14

2,601

–5,449

15

2,535

–5,515

16

2,469

–5,581

17

2,403

–5,647

18

2,337

–5,713

19

2,271

–5,779

20

2,205

–5,845

21

2,139

–5,911

22

2,073

–5,977

23

2,007

–6,043

24

1,941

–6,109

25

1,875

–6,175

26

1,809

–6,241

27

1,743

–6,307

28

1,677

–6,373

29

1,611

–6,439

30

1,545

–6,505

31

1,479

–6,571

32

–2,112

–2,112

Tillägg 2

FÖRFARANDE FÖR PROVNING AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE NÄR STANDARDAVVIKELSEN ÄR OTILLFREDSSTÄLLANDE ELLER SAKNAS

1.   I detta tillägg beskrivs det förfarande som skall tillämpas vid kontroll av produktionsöverensstämmelse för utsläpp av föroreningar när tillverkarens produktionsstandardavvikelse antingen är otillfredsställande eller saknas.

2.   Vid en minsta stickprovsstorlek av tre motorer sätts sannolikheten vid stickprovsförfarandet för att ett parti godkänns i provningen med 40 % av motorerna bristfälliga till 0,95 (tillverkarens risk = 5 %), medan sannolikheten att ett parti godkänns med 65 % av motorerna bristfälliga sätts till 0,10 (kundens risk = 10 %).

3.   De i punkt 5.2.1 i föreskifterna angivna värdena för föroreningar betraktas som logaritmiskt normalfördelade och skall transformeras genom bestämning av deras naturliga logaritmer.

Låt m0 och m ange minsta respektive största stickprovsstorlek (m0 = 3 och m = 32) och låt n ange det aktuella antalet stickprov.

4.   Om de naturliga logaritmerna av de värden som mätts i serien betecknas x1, x2, ..., xi och L är den naturliga logaritmen av gränsvärdet för föroreningen definieras följande

| och | di = xi – L |
| --- | --- |
| |
| |

och

di = xi – L

Formula

Formula

5.   I tabell 4 visas värdena för godkännande (An) och underkännande (Bn) vid det aktuella antalet stickprov. Provningens statistiska utfall blir kvoten Formula vilken skall användas för att avgöra om serien godkänts eller underkänts enligt följande:

För m0 ≤ n ≤ m:

| — | är serien godkänd om |
| --- | --- |

—

är serien godkänd om Formula

| — | är serien underkänd om |
| --- | --- |

—

är serien underkänd om Formula

| — | görs en ytterligare mätning om |
| --- | --- |

—

görs en ytterligare mätning om Formula

6.   Anmärkningar:

Följande rekursiva formler är användbara vid beräkning av de successiva värdena för provningens statistiska utfall:

Formula

Formula

Formula

Tabell 4

Värden för godkännande och underkännande enligt stickprovsförfarandet i tillägg 2

Minsta stickprovsstorlek: 3

| Totalt antal provade motorer (stickprovsstorlek) | Värden för godkännande An | Värden för underkännande Bn |
| --- | --- | --- |
| 3 | –0,80381 | 16,64743 |
| 4 | –0,76339 | 7,68627 |
| 5 | –0,72982 | 4,67136 |
| 6 | –0,69962 | 3,25573 |
| 7 | –0,67129 | 2,45431 |
| 8 | –0,64406 | 1,94369 |
| 9 | –0,61750 | 1,59105 |
| 10 | –0,59135 | 1,33295 |
| 11 | –0,56542 | 1,13566 |
| 12 | –0,53960 | 0,97970 |
| 13 | –0,51379 | 0,85307 |
| 14 | –0,48791 | 0,74801 |
| 15 | –0,46191 | 0,65928 |
| 16 | –0,43573 | 0,58321 |
| 17 | –0,40933 | 0,51718 |
| 18 | –0,38266 | 0,45922 |
| 19 | –0,35570 | 0,40788 |
| 20 | –0,32840 | 0,36203 |
| 21 | –0,30072 | 0,32078 |
| 22 | –0,27263 | 0,28343 |
| 23 | –0,24410 | 0,24943 |
| 24 | –0,21509 | 0,21831 |
| 25 | –0,18557 | 0,18970 |
| 26 | –0,15550 | 0,16328 |
| 27 | –0,12483 | 0,13880 |
| 28 | –0,09354 | 0,11603 |
| 29 | –0,06159 | 0,09480 |
| 30 | –0,02892 | 0,07493 |
| 31 | –0,00449 | 0,05629 |
| 32 | 0,03876 | 0,03876 |

Totalt antal provade motorer (stickprovsstorlek)

Värden för godkännande An

Värden för underkännande Bn

3

–0,80381

16,64743

4

–0,76339

7,68627

5

–0,72982

4,67136

6

–0,69962

3,25573

7

–0,67129

2,45431

8

–0,64406

1,94369

9

–0,61750

1,59105

10

–0,59135

1,33295

11

–0,56542

1,13566

12

–0,53960

0,97970

13

–0,51379

0,85307

14

–0,48791

0,74801

15

–0,46191

0,65928

16

–0,43573

0,58321

17

–0,40933

0,51718

18

–0,38266

0,45922

19

–0,35570

0,40788

20

–0,32840

0,36203

21

–0,30072

0,32078

22

–0,27263

0,28343

23

–0,24410

0,24943

24

–0,21509

0,21831

25

–0,18557

0,18970

26

–0,15550

0,16328

27

–0,12483

0,13880

28

–0,09354

0,11603

29

–0,06159

0,09480

30

–0,02892

0,07493

31

–0,00449

0,05629

32

0,03876

0,03876

Tillägg 3

FÖRFARANDE FÖR PROVNING AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE PÅ TILLVERKARENS BEGÄRAN

1.   I detta tillägg beskrivs det förfarande som skall användas för kontroll på tillverkarens begäran av produktionsöverensstämmelse för utsläpp av föroreningar.

2.   Vid en minsta stickprovsstorlek av tre motorer sätts sannolikheten vid stickprovsförfarandet för att ett parti godkänns i provningen med 30 % av motorerna bristfälliga till 0,90 (tillverkarens risk = 10 %), medan sannolikheten att ett parti godkänns med 65 % av motorerna bristfälliga sätts till 0,10 (kundens risk = 10 %).

3.   Följande förfarande skall användas för var och en av föroreningarna i punkt 5.2.1 i föreskrifterna (se figur 2):

Låt

| L | = | gränsvärdet för föroreningen, |
| --- | --- | --- |
| xi | = | det uppmätta värdet för den i:te motorn i stickprovet, |
| n | = | det aktuella antalet stickprov. |

L

=

gränsvärdet för föroreningen,

xi

=

det uppmätta värdet för den i:te motorn i stickprovet,

n

=

det aktuella antalet stickprov.

4.   Beräkna provningens statistiska utfall för stickprovet med angivande av det antal motorer som inte överensstämmer, dvs. med xi ≥ L:

5.   varvid följande gäller:

| — | om provningens statistiska utfall är mindre än eller lika med värdet för godkännande vid den i tabell 5 angivna stickprovsstorleken har godkännande erhållits för föroreningen, |
| --- | --- |

—

om provningens statistiska utfall är mindre än eller lika med värdet för godkännande vid den i tabell 5 angivna stickprovsstorleken har godkännande erhållits för föroreningen,

| — | om provningens statistiska utfall är större än eller lika med värdet för godkännande vid den i tabell 5 angivna stickprovsstorleken konstateras underkännande för föroreningen, |
| --- | --- |

—

om provningens statistiska utfall är större än eller lika med värdet för godkännande vid den i tabell 5 angivna stickprovsstorleken konstateras underkännande för föroreningen,

| — | i annat fall provas ytterligare en motor enligt punkt 8.3.1 i föreskrifterna och beräkningsförfarandet tillämpas på stickprovet som ökats med ytterligare en enhet. |
| --- | --- |

—

i annat fall provas ytterligare en motor enligt punkt 8.3.1 i föreskrifterna och beräkningsförfarandet tillämpas på stickprovet som ökats med ytterligare en enhet.

I tabell 5 har värdena för godkännande och underkännande beräknats med hjälp av den internationella standarden ISO 8422:1991.

Tabell 5

Värden för godkännande och underkännande enligt stickprovsförfarandet i tillägg 3

Minsta stickprovsstorlek: 3

| Totalt antal provade motorer (stickprovsstorlek) | Värden för godkännande | Värden för underkännande |
| --- | --- | --- |
| 3 | — | 3 |
| 4 | 0 | 4 |
| 5 | 0 | 4 |
| 6 | 1 | 5 |
| 7 | 1 | 5 |
| 8 | 2 | 6 |
| 9 | 2 | 6 |
| 10 | 3 | 7 |
| 11 | 3 | 7 |
| 12 | 4 | 8 |
| 13 | 4 | 8 |
| 14 | 5 | 9 |
| 15 | 5 | 9 |
| 16 | 6 | 10 |
| 17 | 6 | 10 |
| 18 | 7 | 11 |
| 19 | 8 | 9 |

Totalt antal provade motorer (stickprovsstorlek)

Värden för godkännande

Värden för underkännande

3

—

3

4

0

4

5

0

4

6

1

5

7

1

5

8

2

6

9

2

6

10

3

7

11

3

7

12

4

8

13

4

8

14

5

9

15

5

9

16

6

10

17

6

10

18

7

11

19

8

9

BILAGA 1

GRUNDLÄGGANDE EGENSKAPER HOS (HUVUD)MOTORN OCH UPPGIFTER OM PROVNINGARNAS UTFÖRANDE (9)

1.   MOTORBESKRIVNING

1.1.   Tillverkare:

1.2.   Tillverkarens motorbeteckning:

1.3.   Förbränningscykel: fyrtakt/tvåtakt (10)

Antal cylindrar och deras arrangemang: ...

1.4.1.   Cylinderdiameter: ... mm

1.4.2.   Slaglängd: ... mm

1.4.3.   Tändningsföljd: ...

1.5.   Slagvolym: ... cm3

1.6.   Volymkompressionsförhållande (11): ...

1.7.   Ritning(ar) över förbränningskammare och kolvtopp: ...

1.8.   Minsta tvärsnittsarea hos in- och utloppskanaler: ... cm2

1.9.   Tomgångsvarvtal: ... min–1

1.10.   Maximal nettoeffekt: ... kW vid ... min–1

1.11.   Maximalt tillåtet motorvarvtal: ... min–1

1.12.   Maximalt nettovridmoment: ... Nm vid ... min–1

1.13.   Förbränningssystem: kompressionständning/gnisttändning (10)

1.14.   Bränsle: Diesel/motorgas (LPG)/naturgas typ H/naturgas typ L/naturgas typ HL/etanol (9)

Kylsystem

Vätska

1.15.1.1.   Slag av vätska: ...

1.15.1.2.   Cirkulationspump(ar): ja/nej (10)

1.15.1.3.   Egenskaper eller fabrikat och typ(er) (i förekommande fall): ...

1.15.1.4.   Utväxlingsförhållande(n) (i förekommande fall): ...

Luft

1.15.2.1.   Fläkt: ja/nej (10)

1.15.2.2.   Egenskaper eller fabrikat och typ(er) (i förekommande fall): ...

1.15.2.3.   Utväxlingsförhållande(n) (i förekommande fall): ...

Tillåten temperatur enligt tillverkaren

1.16.1.   Vätskekylning: högsta temperatur vid utloppet: ... K

1.16.2.   Luftkylning: ... Referenspunkt: ...

Högsta temperatur vid referenspunkten: ... K

1.16.3.   Högsta lufttemperatur vid laddluftkylarens utlopp (i förekommande fall) ... K

1.16.4.   Högsta avgastemperatur vid den punkt i avgasröret(en) som ligger intill avgasgrenrörets(ens) eller turboladdarens(arnas)

utloppsfläns(ar): ... K

1.16.5.   Bränsletemperatur: min. ... K, max. ... K

för dieselmotorer vid insprutningspumpens inlopp, för gasdrivna motorer vid tryckregulatorns slutsteg.

1.16.6.   Bränsletryck: min. ... kPa, max. ... kPa

vid tryckregulatorns slutsteg, endast naturgasdrivna motorer.

1.16.7.   Smörjmedelstemperatur: min. ... K, max. ... K

Överladdare: ja/nej (10)

1.17.1.   Fabrikat: ...

1.17.2.   Typ: ...

1.17.3.   Systembeskrivning

(t.ex. maximalt laddtryck, övertrycksventil, i förekommande fall): ...

1.17.4.   Laddluftkylare: ja/nej (10)

1.18.   Insugningssystem

Högsta tillåtna insugningsundertryck vid nominellt varvtal och vid 100 % belastning enligt föreskrifter nr 24 och under driftsförhållanden enligt samma föreskrifter ... kPa

1.19.   Avgassystem

Högsta tillåtna avgasmottryck vid nominellt motorvarvtal och vid 100 % belastning enligt föreskrifter nr 24 och under driftsförhållanden enligt samma föreskrifter ... kPa

Avgassystemets volym: ... dm3

2.   ÅTGÄRDER MOT LUFTFÖRORENINGAR

2.1.   Anordning för återföring av vevhusavgaser (beskrivning och ritningar): ...

...

Ytterligare anordningar mot luftföroreningar (om sådana finns och inte omfattas av någon annan rubrik)

Katalysator: ja/nej (10)

2.2.1.1.   Fabrikat: ...

2.2.1.2.   Typ(er): ...

2.2.1.3.   Antal katalysatorer och katalysatorelement: ...

2.2.1.4.   Katalysatorns(ernas) mått, form och volym: ...

2.2.1.5.   Typ av katalys: ...

2.2.1.6.   Totalt ädelmetallinnehåll: ...

2.2.1.7.   Relativ koncentration: ...

2.2.1.8.   Substrat (struktur och material): ...

2.2.1.9.   Celltäthet: ...

2.2.1.10.   Typ av katalysatorhölje: ...

2.2.1.11.   Katalysatorns(ernas) placering (placering och referensavstånd i avgasledningen): ...

...

Syreavkännare: ja/nej (10)

2.2.2.1.   Fabrikat: ...

2.2.2.2.   Typ: ...

2.2.2.3.   Placering: ...

Luftinsprutning: ja/nej (10)

2.2.3.1.   Typ (pulserande luft, luftpump, osv.): ...

Avgasåterföring (EGR): ja/nej (10)

2.2.4.1.   Egenskaper (flöde, osv.): ...

Partikelfälla: ja/nej (10)

2.2.5.1.   Partikelfällans mått, form och kapacitet: ...

2.2.5.2.   Partikelfällans typ och konstruktion: ...

2.2.5.3.   Placering (referensavstånd i avgasledningen): ...

2.2.5.4.   Regenereringsmetod eller regenereringssystem, beskrivning och/eller ritning: ...

Andra system: ja/nej (10)

2.2.6.1.   Beskrivning och funktionssätt: ...

3.   BRÄNSLESYSTEM

Dieselmotorer

3.1.1.   Matarpump

Tryck (11): ... kPa eller pumpdiagram (10): ...

Insprutningssystem

Pump

3.1.2.1.1.   Fabrikat: ...

3.1.2.1.2.   Typ(er): ...

3.1.2.1.3.   Bränslemängd: ... mm3
   (11) per slag vid motorvarvtal ... min–1 vid full insprutning eller pumpdiagram (10)
   (11): ...

...

Ange den metod som använts: på motor/i pumpprovningsbänk (10)

Om systemet har laddtrycksreglering, uppge bränsleförsörjning och laddtryck som en funktion av motorvarvtalet.

Förinställning av insprutning

3.1.2.1.4.1.   Förinställningskurva (11): ...

3.1.2.1.4.2.   Statisk förinställning (11): ...

Tryckrör

3.1.2.2.1.   Längd: ... mm

3.1.2.2.2.   Innerdiameter: ... mm

Insprutare

3.1.2.3.1.   Fabrikat:

3.1.2.3.2.   Typ(er): ...

3.1.2.3.3.   ”Öppningstryck”: ... kPa (11)

eller egenskapsdiagram (10)
   (11): ...

Regulator

3.1.2.4.1.   Fabrikat: ...

3.1.2.4.2.   Typ(er): ...

3.1.2.4.3.   Varvtal då begränsningen inleds vid full bealstning: ... min–1

3.1.2.4.4.   Högsta varvtal vid obelastad motor: ... min–1

3.1.2.4.5.   Tomgångsvarvtal: ... min–1

Kallstartsystem

3.1.3.1.   Fabrikat: ...

3.1.3.2.   Typ(er): ...

3.1.3.3.   Beskrivning: ...

Extra starthjälp: ...

3.1.3.4.1.   Fabrikat:

3.1.3.4.2.   Typ:

Gasdrivna motorer (12)

3.2.1.   Bränsle: naturgas/motorgas (LPG) (10)

Tryckregulator(er) eller förångare/tryckregulator(er) (11)

3.2.2.1.   Fabrikat: ...

3.2.2.2.   Typ(er): ...

3.2.2.3.   Antal tryckreduceringssteg: ...

3.2.2.4.   Tryck i slutsteget: min ... kPa, max. ... kPa

3.2.2.5.   Antal huvudinställningspunkter: ...

3.2.2.6.   Antal inställningspunkter för tomgång: ...

3.2.2.7.   Typgodkännandenummer enligt föreskrifter nr: ...

Bränslesystem: blandarenhet/gasinsprutning/vätskeinsprutning/direktinsprutning (10)

3.2.3.1.   Reglering av bränsle-/luftförhållandet: ...

3.2.3.2.   Systembeskrivning och/eller diagram och ritningar: ...

3.2.3.3.   Typgodkännandenummer enligt föreskrifter nr. ...

Blandarenhet

3.2.4.1.   Antal: ...

3.2.4.2.   Fabrikat: ...

3.2.4.3.   Typ(er): ...

3.2.4.4.   Placering: ...

3.2.4.5.   Inställningsmöjligheter: ...

3.2.4.6.   Typgodkännandenummer enligt föreskrifter nr ...

Insprutning via inloppsgrenrör

3.2.5.1.   Insprutning: enpunkts/flerpunkts (10)

3.2.5.2.   Insprutning: kontinuerlig/simultan/sekventiell (10)

Insprutningsutrustning

3.2.5.3.1.   Fabrikat: ...

3.2.5.3.2.   Typ(er): ...

3.2.5.3.3.   Inställningsmöjligheter: ...

3.2.5.3.4.   Typgodkännandenummer enligt föreskrifter nr ...

Matarpump (i förekommande fall): ...

3.2.5.4.1.   Fabrikat: ...

3.2.5.4.2.   Typ(er):

3.2.5.4.3.   Typgodkännandenummer enligt föreskrifter nr ...

Insprutare: ...

3.2.5.5.1.   Fabrikat: ...

3.2.5.5.2.   Typ(er): ...

3.2.5.5.3.   Typgodkännandenummer enligt föreskrifter nr ...

Direktinsprutning

Insprutningspump/tryckregulator (10)

3.2.6.1.1.   Fabrikat: ...

3.2.6.1.2.   Typ(er): ...

3.2.6.1.3.   Insprutningstidpunkt: ...

3.2.6.1.4.   Typgodkännandenummer enligt föreskrifter nr ...

Insprutare

3.2.6.2.1.   Fabrikat: ...

3.2.6.2.2.   Typ(er): ...

3.2.6.2.3.   Öppningstryck eller egenskapsdiagram (11): ...

3.2.6.2.4.   Typgodkännandenummer enligt föreskrifter nr ...

Elektronisk styrenhet (ECU)

3.2.7.1.   Fabrikat: ...

3.2.7.2.   Typ(er): ...

3.2.7.3.   Inställningsmöjligheter: ...

Utrustning som är specifik för naturgas

Variant 1 (endast vid typgodkännanden av motorer för flera särskilda bränslesammansättningar)

3.2.8.1.1.   Bränslesammansättning:

| metan (CH4): | basvärde: ... mol-% | min ... mol-% | max ... mol-% |
| --- | --- | --- | --- |
| etan (C2H6): | basvärde: ... mol-% | min ... mol-% | max ... mol-% |
| propan (C3H8): | basvärde: ... mol-% | min ... mol-% | max ... mol-% |
| butan (C4H10): | basvärde: ... mol-% | min ... mol-% | max ... mol-% |
| C5/C5+: | basvärde: ... mol-% | min ... mol-% | max ... mol-% |
| syrgas (O2): | basvärde: ... mol-% | min ... mol-% | max ... mol-% |
| inerta gaser (N2, He osv.): | basvärde: ... mol-% | min ... mol-% | max ... mol-% |

metan (CH4):

basvärde: ... mol-%

min ... mol-%

max ... mol-%

etan (C2H6):

basvärde: ... mol-%

min ... mol-%

max ... mol-%

propan (C3H8):

basvärde: ... mol-%

min ... mol-%

max ... mol-%

butan (C4H10):

basvärde: ... mol-%

min ... mol-%

max ... mol-%

C5/C5+:

basvärde: ... mol-%

min ... mol-%

max ... mol-%

syrgas (O2):

basvärde: ... mol-%

min ... mol-%

max ... mol-%

inerta gaser (N2, He osv.):

basvärde: ... mol-%

min ... mol-%

max ... mol-%

Insprutare

3.2.8.1.2.1.   Fabrikat:

3.2.8.1.2.2.   Typ(er):

3.2.8.1.3.   Övriga (i förekommande fall)

3.2.8.2.   Variant 2 (endast vid typgodkännanden av motorer för flera särskilda bränslesammansättningar)

4.   VENTILTIDER

4.1.   Maximal ventillyftning samt öppnings- och slutningstider i förhållande till dödpunkterna eller motsvarande uppgifter ...

4.2.   Referens- och/eller inställningsområden (10): ...

5.   TÄNDNINGSYSTEM (ENDAST FÖR MOTORER MED GNISTTÄNDNING)

5.1.   Typ av tändningssystem:

Gemensam spole för tändstift/separat spole för varje tändstift/spole på tändstift/annat (specificera) (10)

Tändningsstyrenhet

5.2.1.   Fabrikat: ...

5.2.2.   Typ(er): ...

5.3.   Tändningsförinställningskurva/tändningsförinställningsdiagram (10)
   (11): ...

5.4.   Tändningsinställning (11): ... rader före ÖD (TDC) vid ett varvtal av ... min–1 och ett MAP av ... kPa

Tändstift

5.5.1.   Fabrikat: ...

5.5.2.   Typ(er): ...

5.5.3.   Gnistgap: ... mm

Tändspole(ar)

5.6.1.   Fabrikat: ...

5.6.2.   Typ(er): ...

6.   MOTORDRIVEN UTRUSTNING

Motorn skall inlämnas för provning med de hjälpaggregat som krävs för att driva motorn (t.ex. fläkt, vattenpump, osv.) enligt föreskrifter nr 24 och under driftsförhållanden enligt samma föreskrifter.

6.1.   Hjälpaggregat som skall monteras inför provningen

Om det är omöjligt eller olämpligt att installera hjälpaggregaten på provningsbänken skall den effekt de förbrukar bestämmas och subtraheras från den uppmätta motoreffekten inom hela det driftsområde som används under provningscykeln(erna).

6.2.   Hjälpaggregat som skall avlägsnas inför provningen

Hjälpaggregat som endast behövs för fordonets drift (t.ex. tryckluftskompressor eller luftkonditioneringssystem) skall avlägsnas före provningen. Om hjälpaggregaten inte kan avlägsnas får den effekt de förbrukar bestämmas och adderas till den uppmätta motoreffekten inom hela det driftsområde som används under provningscykeln(erna).

7.   YTTERLIGARE UPPLYSNINGAR OM PROVNINGSFÖRHÅLLANDEN

Använt smörjmedel

7.1.1.   Fabrikat: ...

7.1.2.   Typ: ...

(Ange andelen olja i blandningen om smörjmedel och bränsle är blandade): ...

Motordriven utrustning (i förekommande fall)

Den effekt som förbrukas av hjälpaggregaten behöver endast bestämmas,

| — | om de hjälpaggregat som krävs för motorns drift inte är monterade på motorn,
  och/eller |
| --- | --- |

—

om de hjälpaggregat som krävs för motorns drift inte är monterade på motorn,

och/eller

| — | om de hjälpaggregat som inte krävs för motorns drift är monterade på motorn. |
| --- | --- |

—

om de hjälpaggregat som inte krävs för motorns drift är monterade på motorn.

7.2.1.   Uppräkning och kännetecknande uppgifter: ...

7.2.2.   Effekt som förbrukas vid olika uppgivna motorvarvtal:

| Utrustning | Effekt (kW) som förbrukas vid olika motorvarvtal |
| --- | --- |
| Tomgång | Lågt varvtal | Högt varvtal | Varvtal A (13) | Varvtal B (13) | Varvtal C (13) | Referensvarvtal (14) |
| P(a)
  Hjälpaggregat som krävs för motorns drift
  (effekten skall subtraheras från den uppmätta motoreffekten)
  se punkt 6.1. | | | | | | | |
| P(b)
  Hjälpaggregat som inte krävs för motorns drift
  (effekten skall adderas till den uppmätta motoreffekten)
  se punkt 6.2. | | | | | | | |

Utrustning

Effekt (kW) som förbrukas vid olika motorvarvtal

Tomgång

Lågt varvtal

Högt varvtal

Varvtal A (13)

Varvtal B (13)

Varvtal C (13)

Referensvarvtal (14)

P(a)

Hjälpaggregat som krävs för motorns drift

(effekten skall subtraheras från den uppmätta motoreffekten)

se punkt 6.1.

P(b)

Hjälpaggregat som inte krävs för motorns drift

(effekten skall adderas till den uppmätta motoreffekten)

se punkt 6.2.

8.   MOTORPRESTANDA

8.1.   Motorvarvtal (15)

Lågt varvtal (nlo): ... min–1

Högt varvtal (nhi): ... min–1

för ESC- och ELR-cykler

Tomgång: ... min–1

Varvtal A: ... min–1

Varvtal B: ... min–1

Varvtal C: ... min–1

för ETC-cykel

Referensvarvtal: ... min–1

8.2.   Motoreffekt (uppmätt i enlighet med bestämmelserna i föreskrifter nr 24) i kW

| | Motorvarvtal |
| --- | --- |
| Tom-gång | Varvtal A (13) | Varvtal B (13) | Varvtal C (13) | Referensvarvtal (14) |
| P(m)
  Effekt uppmätt på provningsbänken | | | | | |
| P(a)
  Effekt förbrukad av hjälpaggregat som skall monteras inför provningen (punkt 6.1)






  — | om monterade |

Motorvarvtal

Tom-gång

Varvtal A (13)

Varvtal B (13)

Varvtal C (13)

Referensvarvtal (14)

P(m)

Effekt uppmätt på provningsbänken

P(a)

Effekt förbrukad av hjälpaggregat som skall monteras inför provningen (punkt 6.1)

—

om monterade

| — | om ej monterade |
| --- | --- |

—

om ej monterade

0

0

0

0

0

P(b)

Effekt förbrukad av hjälpaggregat som skall avlägsnas inför provningen (punkt 6.2)

| — | om monterade |
| --- | --- |

—

om monterade

| — | om ej monterade |
| --- | --- |

—

om ej monterade

0

0

0

0

0

P(n)

Nettomotoreffekt

= P(m) – P(a) + P(b)

Dynamometerinställningar (kW)

Dynamometerinställningarna för ESC- och ELR-provningar och för referenscykeln för ETC-provning skall grundas på nettomotoreffekten P(n) i punkt 8.2. Det rekommenderas att motorn installeras på provningsbänken i nettoskick. I detta fall är P(m) och P(n) identiska. Om det är omöjligt eller olämpligt att köra motorn i nettoskick skall dynamometerinställningarna korrigeras till nettoskick med ovanstående formel.

8.3.1.   ESC- och ELR-provningar

Dynamometerinställningarna skall beräknas enligt formeln i punkt 1.2 i tillägg 1 till bilaga 4.

| Belastning i procent | Motorvarvtal |
| --- | --- |
| Tomgång | Varvtal A | Varvtal B | Varvtal C |
| 10 | — | | | |
| 25 | — | | | |
| 50 | — | | | |
| 75 | — | | | |
| 100 | | | | |

Belastning i procent

Motorvarvtal

Tomgång

Varvtal A

Varvtal B

Varvtal C

10

—

25

—

50

—

75

—

100

8.3.2.   ETC-provning

Om motorn inte provas i nettoskick skall den korrektionsformel som enligt punkt 2 i tillägg 2 till bilaga 4 bestämts för omvandling av uppmätt effekt eller uppmätt arbete i provningscykeln till nettoeffekt eller nettoarbete i provningscykeln tillhandahållas av motortillverkaren för hela det driftområde som används under provningscykeln samt godkännas av den tekniska tjänsten.

BILAGA 1

Tillägg 1

EGENSKAPER HOS TILL MOTORN HÖRANDE FORDONSDELAR

1.   Insugningssystemsundertryck vid nominellt varvtal och

vid 100 % belastning: ... kPa

2.   Avgassystemsmottryck vid nominellt motorvarvtal och

vid 100 % belastning: ... kPa

3.   Avgassystemets volym: ... cm3

4.   Effekt som förbrukas av de hjälpaggregat som krävs för motorns drift enligt föreskrifter nr 24 och under driftsförhållanden enligt samma föreskrifter

| Utrustning | Effekt (kW) som förbrukas vid olika motorvarvtal |
| --- | --- |
| Tom-gång | Lågt varvtal | Högt varvtal | Varvtal A (16) | Varvtal B (16) | Varvtal C (16) | Referensvarvtal (17) |
| P(a)
  Hjälpaggregat som krävs för motorns drift
  (effekten skall subtraheras från den uppmätta motoreffekten)
  se punkt 6.1 i bilaga 1. | | | | | | | |

Utrustning

Effekt (kW) som förbrukas vid olika motorvarvtal

Tom-gång

Lågt varvtal

Högt varvtal

Varvtal A (16)

Varvtal B (16)

Varvtal C (16)

Referensvarvtal (17)

P(a)

Hjälpaggregat som krävs för motorns drift

(effekten skall subtraheras från den uppmätta motoreffekten)

se punkt 6.1 i bilaga 1.

BILAGA 1

Tillägg 2

GRUNDLÄGGANDE EGENSKAPER HOS MOTORFAMILJEN

1.   GEMENSAMMA PARAMETRAR

1.1.   Förbränningscykel: ...

1.2.   Kylmedel: ...

1.3.   Antal cylindrar (18): ...

1.4.   Slagvolym per cylinder: ...

1.5.   Luftinloppssystem: ...

1.6.   Förbränningskammarens typ/utformning: ...

1.7.   Ventiler och kanaler – konfiguration, storlek och antal: ...

...

1.8.   Bränsleförsörjningssystem: ...

1.9.   Tändningssystem (gasmotorer): ...

1.10.   Diverse funktioner:

| — | laddluftkylsystem (18): ... |
| --- | --- |

—

laddluftkylsystem (18): ...

| — | avgasåterföring (18): ... |
| --- | --- |

—

avgasåterföring (18): ...

| — | vatteninsprutning/emulsion (18): ... |
| --- | --- |

—

vatteninsprutning/emulsion (18): ...

| — | luftinsprutning (18): ... |
| --- | --- |

—

luftinsprutning (18): ...

1.11.   Avgasefterbehandling (18): ...

Belägg för likvärdigt (eller för huvudmotorn lägsta) förhållande mellan:

systemeffekt och bränsletillförsel per slag enligt diagram nummer: ...

2.   FÖRTECKNING ÖVER MOTORFAMILJER

Dieselmotorfamiljens namn: ...

2.1.1.   Specifikation av motorerna inom denna familj:

| | | | | | Huvudmotor |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Motortyp | | | | | |
| Antal cylindrar | | | | | |
| Nominellt varvtal (min–1) | | | | | |
| Bränslemängd per slag (mm3) | | | | | |
| Nominell nettoeffekt (kW) | | | | | |
| Varvtal vid maximalt vridmoment (min–1) | | | | | |
| Bränslemängd per slag (mm3) | | | | | |
| Maximalt vridmoment (Nm) | | | | | |
| Lågt tomgångsvarvtal (min–1) | | | | | |
| Slagvolym
  (i % av huvudmotorns) | | | | | 100 |

Huvudmotor

Motortyp

Antal cylindrar

Nominellt varvtal (min–1)

Bränslemängd per slag (mm3)

Nominell nettoeffekt (kW)

Varvtal vid maximalt vridmoment (min–1)

Bränslemängd per slag (mm3)

Maximalt vridmoment (Nm)

Lågt tomgångsvarvtal (min–1)

Slagvolym

(i % av huvudmotorns)

100

Gasmotorfamiljens namn: ...

2.2.1   Specifikation av motorerna inom denna familj:

| | | | | | Huvudmotor |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Motortyp | | | | | |
| Antal cylindrar | | | | | |
| Nominellt varvtal (min–1) | | | | | |
| Bränslemängd per slag (mm3) | | | | | |
| Nominell nettoeffekt (kW) | | | | | |
| Varvtal vid maximalt vridmoment (min–1) | | | | | |
| Bränslemängd per slag (mm3) | | | | | |
| Maximalt vridmoment (Nm) | | | | | |
| Lågt tomgångsvarvtal (min–1) | | | | | |
| Slagvolym (i % av huvudmotorns) | | | | | 100 |
| Tändningsinställning | | | | | |
| Avgasåterföringsflöde (EGR) | | | | | |
| Luftpump ja/nej | | | | | |
| Luftpumpens verkliga flöde | | | | | |

Huvudmotor

Motortyp

Antal cylindrar

Nominellt varvtal (min–1)

Bränslemängd per slag (mm3)

Nominell nettoeffekt (kW)

Varvtal vid maximalt vridmoment (min–1)

Bränslemängd per slag (mm3)

Maximalt vridmoment (Nm)

Lågt tomgångsvarvtal (min–1)

Slagvolym (i % av huvudmotorns)

100

Tändningsinställning

Avgasåterföringsflöde (EGR)

Luftpump ja/nej

Luftpumpens verkliga flöde

BILAGA 1

Tillägg 3

GRUNDLÄGGANDE EGENSKAPER HOS MOTORTYPEN INOM FAMILJEN (19)

1.   MOTORBESKRIVNING

1.1.   Tillverkare: ...

1.2.   Tillverkarens motorbeteckning: ...

1.3.   Förbränningscykel: fyrtakt/tvåtakt (20)

Antal cylindrar och deras arrangemang: ...

1.4.1.   Cylinderdiameter: ... mm

1.4.2.   Slaglängd: ... mm

1.4.3.   Tändningsföljd: ...

1.5.   Slagvolym: ... cm3

1.6.   Volymkompressionsförhållande (21): ...

1.7.   Ritning(ar) över förbränningskammare och kolvtopp: ...

...

1.8.   Minsta tvärsnittsarea hos in- och utloppskanaler: ... cm2

1.9.   Tomgångsvarvtal: ... min–1

1.10.   Maximal nettoeffkt: ... kW vid ... min–1

1.11.   Maximalt tillåtet motorvarvtal: ... min–1

1.12.   Maximalt nettovridmoment: ... Nm vid ... min–1

1.13.   Förbränningssystem: kompressionständning/gnisttändning (20)

1.14.   Bränsle: Diesel/motorgas (LPG)/naturgas typ H/naturgas typ L/naturgas typ HL/etanol (19)

Kylsystem

Vätska

1.15.1.1.   Slag av vätska: ...

1.15.1.2.   Cirkulationspump(ar): ja/nej (20)

1.15.1.3.   Egenskaper eller fabrikat och typ(er) (i förekommande fall): ...

...

1.15.1.4.   Utväxlingsförhållande(n) (i förekommande fall): ...

Luft

1.15.2.1.   Fläkt: ja/nej (20)

1.15.2.2.   Egenskaper eller fabrikat och typ(er) (i förekommande fall): ...

...

1.15.2.3.   Utväxlingsförhållande(n) (i förekommande fall): ...

Tillåten temperatur enligt tillverkaren

1.16.1.   Vätskekylning: högsta temperatur vid utloppet: ... K

1.16.2.   Luftkylning: ... Referenspunkt: ...

Högsta temperatur vid referenspunkten: ... K

1.16.3.   Högsta lufttemperatur vid laddluftkylarens utlopp (i förekommande fall) ... K

1.16.4.   Högsta avgastemperatur vid den punkt i avgasröret(en) som ligger intill avgasgrenrörets(ens) eller turboladdarens(arnas) utloppsfläns(ar): ... K

1.16.5.   Bränsletemperatur: min. ... K, max. ... K

för dieselmotorer vid insprutningspumpens inlopp, för gasdrivna motorer vid tryckregulatorns slutsteg.

1.16.6.   Bränsletryck: min. ... kPa, max. ... kPa

vid tryckregulatorns slutsteg, endast naturgasdrivna gasmotorer.

1.16.7.   Smörjmedelstemperatur: min. ... K, max. ... K

Överladdare: ja/nej (20)

1.17.1.   Fabrikat: ...

1.17.2.   Typ: ...

1.17.3.   Systembeskrivning (t.ex. maximalt laddtryck, övertrycksventil, i förekommande fall): ...

1.17.4.   Laddluftkylare: ja/nej (20)

1.18.   Insugningssystem

Högsta tillåtna insugningsundertryck vid nominellt varvtal och vid 100 % belastning enligt föreskrifter nr 24 och under driftsförhållanden enligt samma föreskrifter ... kPa

1.19.   Avgassystem

Högsta tillåtna avgasmottryck vid nominellt motorvarvtal och vid 100 % belastning enligt föreskrifter nr 24 och under driftsförhållanden enligt samma föreskrifter ... kPa

Avgassystemets volym: ... cm3

2.   ÅTGÄRDER MOT LUFTFÖRORENINGAR

2.1.   Anordning för återföring av vevhusavgaser (beskrivning och ritningar): ...

Ytterligare anordningar mot luftföroreningar (om sådana finns och inte omfattas av någon annan rubrik)

Katalysator: ja/nej (20)

2.2.1.1.   Antal katalysatorer och katalysatorelement: ...

2.2.1.2.   Katalysatorns(ernas) mått, form och volym: ...

...

2.2.1.3.   Typ av katalys: ...

2.2.1.4.   Totalt ädelmetallinnehåll: ...

2.2.1.5.   Relativ koncentration: ...

2.2.1.6.   Substrat (struktur och material): ...

2.2.1.7.   Celltäthet: ...

2.2.1.8.   Typ av katalysatorhölje: ...

2.2.1.9.   Katalysatorns(ernas) placering (placering och referensavstånd i avgasledningen): ...

...

Syreavkännare: ja/nej (20)

2.2.2.1.   Typ: ...

Luftinsprutning: ja/nej (20)

2.2.3.1.   Typ (pulserande luft, luftpump, osv.): ...

Avgasåterföring (EGR): ja/nej (20)

2.2.4.1.   Egenskaper (flöde, osv.): ...

Partikelfälla: ja/nej (20)

2.2.5.1.   Partikelfällans mått, form och kapacitet: ...

...

2.2.5.2.   Partikelfällans typ och konstruktion: ...

2.2.5.3.   Placering (referensavstånd i avgasledningen): ...

2.2.5.4.   Regenereringsmetod eller regenereringssystem, beskrivning och/eller ritning: ...

...

Andra system: ja/nej (20)

2.2.6.1.   Beskrivning och funktionssätt: ...

3.   BRÄNSLESYSTEM

Dieselmotorer

3.1.1.   Matarpump

Tryck (21): ... kPa eller pumpdiagram (20): ...

...

Insprutningssystem

Pump

3.1.2.1.1.   Fabrikat: ...

3.1.2.1.2.   Typ(er): ...

3.1.2.1.3.   Bränslemängd: ... mm3
   (21) per slag vid motorvarvtal ... min–1 vid full insprutning eller pumpdiagram (20)
   (21): ...

...

Ange den metod som använts: på motor/i pumpprovningsbänk (20)

Om systemet har laddtrycksreglering uppge bränsleförsörjning och laddtryck som en funktion av motorvarvtalet.

Förinställning av insprutning

3.1.2.1.4.1.   Förinställningskurva (21): ...

3.1.2.1.4.2.   Statisk förinställning (21): ...

Tryckrör

3.1.2.2.1.   Längd: ... mm

3.1.2.2.2.   Innerdiameter: ... mm

Insprutare

3.1.2.3.1.   Fabrikat: ...

3.1.2.3.2.   Typ(er): ...

3.1.2.3.3.   ”Öppningstryck”: ... kPa (21)

eller egenskapsdiagram (20)
   (21): ...

Regulator

3.1.2.4.1.   Fabrikat: ...

3.1.2.4.2.   Typ(er): ...

3.1.2.4.3.   Varvtal då begränsningen inleds vid full belastning: ... min–1

3.1.2.4.4.   Högsta varvtal vid obelastad motor: ... min–1

3.1.2.4.5.   Tomgångsvarvtal: ... min–1

Kallstartsystem

3.1.3.1.   Fabrikat: ...

3.1.3.2.   Typ(er): ...

3.1.3.3.   Beskrivning: ...

Extra starthjälp: ...

3.1.3.4.1.   Fabrikat: ...

3.1.3.4.2.   Typ: ...

Gasdrivna motorer

3.2.1.   Bränsle: naturgas/motorgas (LPG) (20)

Tryckregulator(er) eller förångare/tryckregulator(er) (20)

3.2.2.1.   Fabrikat: ...

3.2.2.2.   Typ(er): ...

3.2.2.3.   Antal tryckreduceringssteg: ...

3.2.2.4.   Tryck i slutsteget: min. ... kPa, max. ... kPa

3.2.2.5.   Antal huvudinställningspunkter: ...

3.2.2.6.   Antal inställningspunkter för tomgång: ...

3.2.2.7.   Typgodkännandenummer: ...

Bränslesystem: blandarenhet/gasinsprutning/vätskeinsprutning/direktinsprutning (20)

3.2.3.1.   Reglering av bränsle-/luftförhållandet: ...

3.2.3.2.   Systembeskrivning och/eller diagram och ritningar: ...

...

3.2.3.3.   Typgodkännandenummer: ...

Blandarenhet

3.2.4.1.   Antal: ...

3.2.4.2.   Fabrikat: ...

3.2.4.3.   Typ(er): ...

3.2.4.4.   Placering: ...

3.2.4.5.   Inställningsmöjligheter: ...

3.2.4.6.   Typgodkännandenummer: ...

Insprutning via inloppsgrenrör

3.2.5.1.   Insprutning: enpunkts/flerpunkts (20)

3.2.5.2.   Insprutning: kontinuerlig/simultan/sekventiell (20)

Insprutningsutrustning

3.2.5.3.1.   Fabrikat: ...

3.2.5.3.2.   Typ(er): ...

3.2.5.3.3.   Inställningsmöjligheter: ...

3.2.5.3.4.   Typgodkännandenummer: ...

Matarpump (i förekommande fall): ...

3.2.5.4.1.   Fabrikat: ...

3.2.5.4.2.   Typ(er): ...

3.2.5.4.3.   Typgodkännandenummer: ...

Insprutare: ...

3.2.5.5.1.   Fabrikat: ...

3.2.5.5.2.   Typ(er): ...

3.2.5.5.3.   Typgodkännandenummer: ...

Direktinsprutning

Insprutningspump/tryckregulator (20)

3.2.6.1.1.   Fabrikat: ...

3.2.6.1.2.   Typ(er): ...

3.2.6.1.3.   Insprutningstidpunkt: ...

3.2.6.1.4.   Typgodkännandenummer: ...

Insprutare

3.2.6.2.1.   Fabrikat: ...

3.2.6.2.2.   Typ(er): ...

3.2.6.2.3.   Öppningstryck eller egenskapsdiagram (21): ...

...

3.2.6.2.4.   Typgodkännandenummer: ...

Elektronisk styrenhet (ECU)

3.2.7.1.   Fabrikat: ...

3.2.7.2.   Typ(er): ...

3.2.7.3.   Inställningsmöjligheter: ...

Utrustning som är specifik för naturgas

Variant 1 (endast vid typgodkännanden av motorer för flera särskilda bränslesammansättningar)

3.2.8.1.1.   Bränslesammansättning:

| metan (CH4): | basvärde: ... mol-% | min. ... mol-% | max. ... mol-% |
| --- | --- | --- | --- |
| etan (C2H6): | basvärde: ... mol-% | min. ... mol-% | max. ... mol-% |
| propan (C3H8): | basvärde: ... mol-% | min. ... mol-% | max. ... mol-% |
| butan (C4H10): | basvärde: ... mol-% | min. ... mol-% | max. ... mol-% |
| C5/C5+: | basvärde: ... mol-% | min. ... mol-% | max. ... mol-% |
| syrgas (O2): | basvärde: ... mol-% | min. ... mol-% | max. ... mol-% |
| inerta gaser (N2, He osv.): | basvärde: ... mol-% | min. ... mol-% | max. ... mol-% |

metan (CH4):

basvärde: ... mol-%

min. ... mol-%

max. ... mol-%

etan (C2H6):

basvärde: ... mol-%

min. ... mol-%

max. ... mol-%

propan (C3H8):

basvärde: ... mol-%

min. ... mol-%

max. ... mol-%

butan (C4H10):

basvärde: ... mol-%

min. ... mol-%

max. ... mol-%

C5/C5+:

basvärde: ... mol-%

min. ... mol-%

max. ... mol-%

syrgas (O2):

basvärde: ... mol-%

min. ... mol-%

max. ... mol-%

inerta gaser (N2, He osv.):

basvärde: ... mol-%

min. ... mol-%

max. ... mol-%

Insprutare

3.2.8.1.2.1.   Fabrikat: ...

3.2.8.1.2.2.   Typ(er): ...

3.2.8.1.3.   Övriga (i förekommande fall)

3.2.8.2.   Variant 2 (endast vid typgodkännanden av motorer för flera särskilda bränslesammansättningar)

4.   VENTILTIDER

4.1.   Maximal ventillyftning samt öppnings- och slutningstider i förhållande till dödpunkterna eller motsvarande uppgifter: ...

...

4.2.   Referens- och/eller inställningsområden (20): ...

...

5.   TÄNDNINGSYSTEM (ENDAST FÖR MOTORER MED GNISTTÄNDNING)

5.1.   Typ av tändningssystem: Gemensam spole för tändstift/separat spole för varje tändstift/spole på tändstift/annat (specificera) (20)

Tändningsstyrenhet

5.2.1.   Fabrikat: ...

5.2.2.   Typ(er): ...

5.3.   Tändningsförinställningskurva/tändningsförinställningsdiagram (20)
   (21): ...

...

5.4.   Tändningsinställning (21): ... grader före ÖD (TDC) vid ett varvtal av ... min–1 och ett MAP av ... kPa

Tändstift

5.5.1.   Fabrikat: ...

5.5.2.   Typ(er): ...

5.5.3.   Gnistgap: ... mm

Tändspole(ar)

5.6.1.   Fabrikat: ...

5.6.2.   Typ(er): ...

BILAGA 2A

Image

Image

BILAGA 2B

Image

Image

BILAGA 3

TYPGODKÄNNANDEMÄRKENAS UTFORMNINGAR

(Se punkt 4.6 i dessa föreskrifter)

TYPGODKÄNNANDE ”I” (rad A).

(Se punkt 4.6.3 i dessa föreskrifter)

Förlaga A

Motorer typgodkända enligt utsläppsgränsvärdena i rad A och drivna med diesel- eller motorgasbränsle (LPG).

Image

Förlaga B

Motorer typgodkända enligt utsläppsgränsvärdena i rad A och drivna med naturgasbränsle. Suffixet efter den nationella symbolen anger den egenskap hos bränslet som bestämts i enlighet med punkt 4.6.3.1 i dessa föreskrifter.

Image

Ovanstående typgodkännandemärken anbringade på en motor/ett fordon visar att denna motor-/fordonstyp typgodkänts i Förenade kungariket (E11) enligt föreskrifter nr 49 och med typgodkännandenummer 042439. Detta typgodkännande anger att typgodkännandet beviljats i enlighet med kraven i föreskrifter nr 49 där ändringsserie 04 ingår och att relevanta gränsvärden i punkt 5.2.1 i dessa föreskrifter uppfyllts.

TYPGODKÄNNANDE ”II” (rad B1).

(Se punkt 4.6.3 i dessa föreskrifter)

Förlaga C

Motorer typgodkända enligt utsläppsgränsvärdena i rad B1och drivna med diesel- eller motorgasbränsle (LPG).

Image

Förlaga D

Motorer typgodkända enligt utsläppsgränsvärdena i rad B1 och drivna med naturgasbränsle. Suffixet efter den nationella symbolen anger den egenskap hos bränslet som bestämts i enlighet med punkt 4.6.3.1 i dessa föreskrifter.

Image

Ovanstående typgodkännandemärke anbringat på en motor/ett fordon visar att denna motor-/fordonstyp typgodkänts i Förenade kungariket (E11) enligt föreskrifter nr 49 och med typgodkännandenummer 042439. Detta typgodkännande anger att typgodkännandet beviljats i enlighet med kraven i föreskrifter nr 49 där ändringsserie 04 ingår och att relevanta gränsvärden i punkt 5.2.1 i dessa föreskrifter uppfyllts.

TYPGODKÄNNANDE ”III” (rad B2).

(Se punkt 4.6.3 i dessa föreskrifter)

Förlaga E

Motorer typgodkända enligt utsläppsgränsvärdena i rad B2 och drivna med diesel- eller motorgasbränsle (LPG).

Image

Förlaga F

Motorer typgodkända enligt utsläppsgränsvärdena i rad B2 och drivna med naturgasbränsle. Suffixet efter den nationella symbolen anger den egenskap hos bränslet som bestämts i enlighet med punkt 4.6.3.1 i dessa föreskrifter.

Image

Ovanstående typgodkännandemärke anbringat på en motor/ett fordon visar att denna motor-/fordonstyp typgodkänts i Förenade kungariket (E11) enligt föreskrifter nr 49 och med typgodkännandenummer 042439. Detta typgodkännande anger att typgodkännandet beviljats i enlighet med kraven i föreskrifter nr 49 där ändringsserie 04 ingår och att relevanta gränsvärden i punkt 5.2.1 i dessa föreskrifter uppfyllts.

Typgodkännande ”IV” (rad C).

(Se punkt 4.6.3 i dessa föreskrifter)

Förlaga G

Motorer typgodkända enligt utsläppsgränsvärdena i rad C och drivna med diesel- eller motorgasbränsle (LPG).

Image

Förlaga H

Motorer typgodkända enligt utsläppsgränsvärdena i rad C och drivna med naturgasbränsle. Suffixet efter den nationella symbolen anger den egenskap hos bränslet som bestämts i enlighet med punkt 4.6.3.1 i dessa föreskrifter.

Image

Ovanstående typgodkännandemärke anbringat på en motor/ett fordon visar att denna motor-/fordonstyp typgodkänts i Förenade kungariket (E11) enligt föreskrifter nr 49 och med typgodkännandenummer 042439. Detta typgodkännande anger att typgodkännandet beviljats i enlighet med kraven i föreskrifter nr 49 där ändringsserie 04 ingår och att relevanta gränsvärden i punkt 5.2.1 i dessa föreskrifter uppfyllts.

MOTOR/FORDON TYPGODKÄND(T) ENLIGT FLERA FÖRESKRIFTER

(Se punkt 4.7 i dessa föreskrifter)

Förlaga I

Image

Ovanstående typgodkännandemärke anbringat på en motor/ett fordon visar att denna motor-/fordonstyp blivit typgodkänd i Förenade kungariket (E11) enligt föreskrifter nr 49 (utsläppsnivå IV) och föreskrifter nr 24 (22). De första två siffrorna i typgodkännandenumren anger att föreskrifter nr 49 vid tidpunkten för respektive typgodkännanden omfattade ändringsserie 04 och föreskrifter nr 24 ändringsserie 03.

BILAGA 4

PROVNINGSFÖRFARANDE

1.   INLEDNING

I denna bilaga beskrivs metoderna för bestämning av utsläpp av gasformiga ämnen, partiklar och rök från de motorer som skall provas. Tre provningscykler beskrivs som skall tillämpas enligt bestämmelserna i föreskrifterna, punkt 5.2:

1.1.1.   ESC-provning som består av en cykel med 13 stationära steg,

1.1.2.   ELR-provning som består av transienta belastningssteg vid olika varvtal, som är integrerade delar av provningsförfarandet och som körs samtidigt,

1.1.3.   ETC-provning som består av transienta steg, uppdelade i sekvenser.

1.2.   Provningen skall genomföras med motorn monterad på en provningsbänk och ansluten till en dynamometer.

1.3.   Mätprincip

De avgasutsläpp från motorn som skall mätas omfattar gasformiga ämnen (kolmonoxid och sammanlagda kolväten, endast för dieselmotorer i ESC-provning; icke-metankolväten, endast för diesel- och gasmotorer i ETC-provning; metan, endast för gasmotorer i ETC-provning samt kväveoxider), partiklar (endast för diesel- och gasmotorer i steg C) och rök (endast för dieselmotorer i ELR-provning). Dessutom används ofta koldioxid som spårgas för att bestämma utspädningsförhållandet mellan del- och fullflödesutspädningssystemen. Enligt god branschpraxis rekommenderas en fortlöpande mätning av koldioxid som ett utmärkt verktyg för att upptäcka mätproblem under provningsförloppet.

1.3.1.   ESC-provning

Under en fastställd serie av driftsförhållanden med varmkörd motor skall mängderna av ovannämnda avgasutsläpp fortlöpande undersökas genom provtagning från den outspädda avgasen. Provningscykeln består av ett antal varvtals- och effektsteg som skall täcka det typiska driftsområdet för dieselmotorer. I varje steg skall koncentrationen av varje gasformig förorening, avgasflöde och avgiven effekt bestämmas och de uppmätta värdena viktas. Partikelprovet skall utspädas med konditionerad omgivningsluft. Ett prov skall tas under hela provningsförfarandet vilket skall uppsamlas på ett lämpligt filter. Antalet gram per kilowattimme (kWh) av varje utsläppt förorening skall beräknas enligt beskrivningen i tillägg 1 till denna bilaga. Dessutom skall NOx mätas vid tre provningspunkter inom det kontrollområde som valts av den tekniska tjänsten (23) och de uppmätta värdena jämföras med de värden som beräknats från de steg i provningscykeln som innehåller de valda provningspunkterna. Genom dubbelkontroll av NOx säkerställs verkningsgraden i motorns kontroll av utsläpp inom det driftsområde som är typiskt för motorn.

1.3.2.   ELR-provning

Under en fastställd belastningsresponsprovning skall röken från en varmkörd motor analyseras med hjälp av en opacimeter. Provningen består av att vid konstant varvtal belasta motorn med belastning mellan 10 % och 100 % vid tre olika motorvarvtal. Dessutom skall ett fjärde belastningssteg som valts av den tekniska tjänsten (23) köras och dess värde jämföras med värdena från de föregående belastningsstegen. Toppvärdet för röktätheten skall bestämmas med hjälp av en medelvärdesalgoritm enligt beskrivning i tillägg 1 till denna bilaga.

1.3.3.   ETC-provning

Under en fastställd transient cykel av driftsförhållanden med en varmkörd motor som nära liknar vägtypsspecifika trafikmönster för motorer i tunga lastvagnar och bussar skall ovannämnda föroreningar undersökas efter utspädning av hela avgasflödet med konditionerad omgivningsluft. Med hjälp av motordynamometerns återkopplingssignaler för motorns vridmoment och varvtal skall effekten integreras med avseende på cykelns tid, vilket resulterar i det arbete som motorn genererat under cykeln. Koncentrationen av NOx och kolväten skall bestämmas under cykeln genom integrering av analysatorsignalen. Koncentrationen av CO, CO2 och icke-metankolväten kan bestämmas genom integrering av analysatorsignalen eller genom provuppsamling i säckar. För partiklar skall ett proportionerligt prov samlas på lämpliga filter. Flödet av utspädd avgas skall bestämmas under cykeln för beräkning av föroreningarnas massutsläppsvärden. Massutsläppsvärdena skall ställas i relation till motorns arbete för att erhålla antalet gram av varje förorening som utsläpps per kilowattimme (kWh) enligt beskrivning i tillägg 2 till denna bilaga.

2.   PROVNINGSFÖRHÅLLANDEN

2.1.   Provningsförhållanden för motorn

2.1.1.   Den absoluta temperaturen (Ta) i motorns inloppsluft uttryckt i kelvin och det torra lufttrycket (ps) uttryckt i kPa skall mätas och parametern F skall bestämmas enligt följande bestämmelser:

| a) | för dieselmotorer:
  Sugmotorer och motorer med mekanisk överladdning:

  Turboladdade motorer med eller utan kylning av inloppsluften: |
| --- | --- |

a)

för dieselmotorer:

Sugmotorer och motorer med mekanisk överladdning:

Turboladdade motorer med eller utan kylning av inloppsluften:

| b) | för gasmotorer: |
| --- | --- |

b)

för gasmotorer:

2.1.2.   Provningens giltighet

För att en provning skall betraktas som giltig skall parametern F vara sådan att:

0,96 ≤ F ≤ 1,06

2.2.   Motorer med laddluftkylning

Laddluftens temperatur skall registreras och skall vid varvtalet för uppgiven maximieffekt och full belastning ligga inom ± 5 K av den maximala laddluftstemperatur som anges i punkt 1.16.3 i tillägg 1 till bilaga 1. Kylmedlets temperatur skall vara minst 293 K (20 °C).

Om ett särskilt provningssystem eller en extern fläkt används skall laddluftens temperatur ligga inom ± 5 K av den maximala laddluftstemperatur som anges i bilaga 1, punkt 1.16.3 vid varvtalet för största uppgivna effekt och full belastning. Den inställning av laddluftkylaren som krävs för att uppfylla ovanstående villkor skall användas under hela provningscykeln.

2.3.   Luftinloppssystem

Ett luftinloppssystem för motorn skall användas som ger en strypning av luftintaget inom ± 100 Pa från det övre gränsvärdet för motorn när den körs vid varvtalet för uppgiven maximieffekt och full belastning.

2.4.   Avgassystem

Ett avgassystem skall användas som ger ett avgasmottryck som ligger inom ±1 000 Pa från det övre gränsvärdet för motorn när den körs vid varvtalet för uppgiven maximieffekt och full belastning samt har en volym som ligger inom ±40 % av vad som angivits av tillverkaren. Ett särskilt provningssystem får användas, förutsatt att det återspeglar motorns verkliga driftsförhållanden. Avgassystemet skall uppfylla de krav för uppsamling av avgas som anges i bilaga 4, tillägg 4, punkt 3.4 och i bilaga 4, tillägg 6, punkt 2.2.1, EP och punkt 2.3.1, EP.

Om motorn är utrustad med en avgasefterbehandlingsanordning skall avgasröret ha samma diameter som används vid drift och sitta minst fyra rördiametrar uppströms från inloppet till den expansionsdel som innehåller efterbehandlingsanordningen. Avståndet från avgasgrenrörets fläns eller turboladdarens utlopp till avgasefterbehandlingsanordningen skall vara samma som i fordonskonfigurationen eller ligga inom det avstånd som angivits av tillverkaren. Avgasmottrycket eller strypningen skall uppfylla samma villkor som ovan och får inställas med en ventil. Efterbehandlingsbehållaren får avlägsnas under övningsprovningar och under motorinställning och ersättas med en motsvarande behållare med ett inaktivt katalysämne.

2.5.   Kylsystem

Ett motorkylsystem med tillräcklig kapacitet att hålla motorn vid de normala driftstemperaturer som föreskrivs av tillverkaren skall användas.

2.6   Smörjolja

Uppgifter om den smörjolja som används vid provningen skall registreras och framläggas tillsammans med provningsresultaten enligt anvisningarna i bilaga 1, punkt 7.1.

2.7.   Bränsle

Bränslet skall vara det referensbränsle som anges i bilagorna 5, 6 eller 7.

Bränsletemperatur och mätpunkt skall anges av tillverkaren och ligga inom de gränser som anges i bilaga 1, punkt 1.16.5. Bränsletemperaturen får inte vara lägre än 306 K (33 °C). Om inget annat anges skall den vara 311 K ± 5 K (38 °C ± 5 °C) vid inloppet till bränsleinmatningen.

För natur- och motorgasdrivna (LPG) motorer skall bränsletemperatur och mätpunkt ligga inom de gränsvärden som anges i bilaga 1, punkt 1.16.5 eller i bilaga 1, tillägg 3, punkt 1.16.5 i de fall där motorn inte är en huvudmotor.

2.8.   Provning av avgasefterbehandlingssystemen

Om motorn är utrustad med ett avgasefterbehandlingssystem skall de utsläpp som mäts under provningscykeln(erna) vara representativa för utsläppen under verkliga driftsförhållanden. Om detta inte kan uppnås med en enda provningscykel (t.ex. för partikelfilter med periodisk regenerering) skall flera provningscykler utföras och medelvärdet av provningsresultaten beräknas och/eller viktning utföras. En överenskommelse om det exakta förfarandet skall träffas mellan motortillverkaren och den tekniska tjänsten och grundas på god branschpraxis.

BILAGA 4

Tillägg 1

ESC- OCH ELR-PROVNINGSCYKLERNA

1.   MOTOR- OCH DYNAMOMETERINSTÄLLNINGAR

1.1.   Bestämning av motorvarvtalen A, B och C

Motorvarvtalen A, B och C skall uppges av tillverkaren i enlighet med följande bestämmelser:

Det höga varvtalet nhi skall bestämmas genom att beräkna 70 % av den uppgivna maximala nettoeffekt P(n) som bestämts i bilaga 1, tillägg 1, punkt 8.2. Det högsta motorvarvtal vid vilket detta effektvärde inträffar på effektkurvan defineras som nhi.

Det låga varvtalet nlo skall bestämmas genom att beräkna 50 % av den uppgivna maximala nettoeffekt P(n) som bestämts i bilaga 1, tillägg 1, punkt 8.2. Det lägsta motorvarvtal vid vilket detta effektvärde inträffar på effektkurvan definieras som nlo.

Motorvarvtalen A, B och C skall beräknas enligt följande:

| Varvtal A | = | nlo + 25 % (nhi – nlo) |
| --- | --- | --- |
| Varvtal B | = | nlo + 50 % (nhi – nlo) |
| Varvtal C | = | nlo + 75 % (nhi – nlo) |

Varvtal A

=

nlo + 25 % (nhi – nlo)

Varvtal B

=

nlo + 50 % (nhi – nlo)

Varvtal C

=

nlo + 75 % (nhi – nlo)

Varvtalen A, B och C kan kontrolleras med endera av följande metoder:

| a) | Ytterligare provningspunkter skall mätas i samband med typgodkännandet av motoreffekten enligt föreskrifter nr 24 för en noggrann bestämning av nhi och nlo. Maximieffekten nhi och nlo skall bestämmas ur effektkurvan och motorvarvtalen A, B och C skall beräknas enligt ovanstående bestämmelser. |
| --- | --- |

a)

Ytterligare provningspunkter skall mätas i samband med typgodkännandet av motoreffekten enligt föreskrifter nr 24 för en noggrann bestämning av nhi och nlo. Maximieffekten nhi och nlo skall bestämmas ur effektkurvan och motorvarvtalen A, B och C skall beräknas enligt ovanstående bestämmelser.

| b) | Motorns vridmomentkurva skall bestämmas längs hela belastningskurvan från högsta varvtal utan belastning till tomgång med hjälp av minst 5 mätpunkter per intervall om 1 000 min–1 samt med mätpunkter inom ± 50 min–1 från varvtalet vid uppgiven maximieffekt. Maximieffekten samt nhi och nlo skall bestämmas ur denna kurva och motorvarvtalen A, B och C skall beräknas enligt ovanstående bestämmelser. |
| --- | --- |

b)

Motorns vridmomentkurva skall bestämmas längs hela belastningskurvan från högsta varvtal utan belastning till tomgång med hjälp av minst 5 mätpunkter per intervall om 1 000 min–1 samt med mätpunkter inom ± 50 min–1 från varvtalet vid uppgiven maximieffekt. Maximieffekten samt nhi och nlo skall bestämmas ur denna kurva och motorvarvtalen A, B och C skall beräknas enligt ovanstående bestämmelser.

Om de uppmätta varvtalen A, B och C ligger inom ± 3 % av de motorvarvtal som uppges av tillverkaren skall de uppgivna motorvarvtalen användas för utsläppsprovningen. Om toleransnivån överskrids för något av motorvarvtalen skall de uppmätta motorvarvtalen användas för utsläppsprovningen.

1.2.   Fastställande av dynamometerinställningar

Vridmomentkurvan vid full belastning skall bestämmas genom experiment för att beräkna vridmomentvärdena för de angivna provningssteg i nettoskick som anges i bilaga 1, tillägg 1, punkt 8.2. Den effekt som i förekommande fall förbrukas av motordriven utrustning skall beaktas. Dynamometerinställningen för varje provningssteg utom tomgång skall beräknas med hjälp av formeln:

Formula

om provad i nettoskick

Formula

om inte provad i nettoskick

där:

| S | = | dynamometerinställning, kW |
| --- | --- | --- |
| P(n) | = | motorns nettoeffekt, kW, enligt bilaga 1, tillägg 1, punkt 8.2, |
| L | = | belastning i procent enligt punkt 2.7.1, |
| P(a) | = | den effekt som förbrukas av de hjälpaggeregat som skall monteras enligt bilaga 1, tillägg 1, punkt 6.1, |
| P(b) | = | den effekt som förbrukas av de hjälpaggregat som skall avlägsnas enligt bilaga 1, tillägg 1, punkt 6.2. |

S

=

dynamometerinställning, kW

P(n)

=

motorns nettoeffekt, kW, enligt bilaga 1, tillägg 1, punkt 8.2,

L

=

belastning i procent enligt punkt 2.7.1,

P(a)

=

den effekt som förbrukas av de hjälpaggeregat som skall monteras enligt bilaga 1, tillägg 1, punkt 6.1,

P(b)

=

den effekt som förbrukas av de hjälpaggregat som skall avlägsnas enligt bilaga 1, tillägg 1, punkt 6.2.

2.   ESC-PROVNING

På tillverkarens begäran kan en övningsprovning köras för konditionering av motorn och avgassystemet före mätcykeln.

2.1.   Förberedelse av provtagningsfiltren

Minst en timme före provningen skall varje filter (filterpar) placeras i en stängd men oförseglad petriskål och placeras i en vägningskammare för stabilisering. Vid slutet av stabiliseringstiden skall varje filter (filterpar) vägas och taravikten registreras. Filtret (filterparet) skall därefter förvaras i en stängd petriskål eller i en förseglad filterhållare tills det behövs för provningen. Om filtret (filterparet) inte används inom åtta timmar efter dess uttagande ur vägningskammaren skall det konditioneras och vägas på nytt före användning.

2.2.   Installering av mätutrustningen

Instrument och provtagningssonder skall installeras enligt krav. När ett fullflödesutspädningssystem används för avgasutspädning skall avgasröret anslutas till systemet.

2.3.   Start av utspädningssystemet och motorn

Utspädningssystemet och motorn skall startas och varmköras tills alla temperaturer och tryck stabiliserats vid högsta effekt enligt tillverkarens rekommendation och god branschpraxis.

2.4.   Start av partikelprovtagningssystemet

Partikelprovtagningssystemet skall startas och köras med förbiledning. Utspädningsluftens partikelbakgrundsnivå kan bestämmas genom att utspädningsluft leds genom partikelfiltren. Om filtrerad utspädningsluft används kan en enda mätning göras före eller efter provningen. Om utspädningsluften inte filtrerats kan mätningar göras i början och slutet av cykeln och medelvärdet beräknas.

2.5.   Inställning av utspädningsfaktorn

Utspädningsluften skall inställas så att den temperatur hos den utspädda avgasen som mäts omedelbart före huvudfiltret inte vid något steg får överstiga 325 K (52 °C). Utspädningsfaktorn (q) får inte vara lägre än 4.

För system som använder mätning av CO2- eller NOx-koncentrationerna för kontroll av utspädningsfaktorn skall utspädningsluftens CO2- eller NOx-halt mätas i början och slutet av varje provning. Mätresultaten av bakgrundskoncentrationen av CO2 eller NOx i utspädningsluften före och efter provningen skall ligga inom 100 ppm respektive 5 ppm av varandra.

2.6.   Kontroll av analysatorerna

Utsläppsanalysatorerna nollpunkt och mätområde skall inställas.

2.7.   Provningscykel

2.7.1.   Följande 13-stegscykel skall följas vid dynamometerprovningen av provningsmotorn:

| Stegnummer | Motorvarvtal | Belastning i % | Viktningsfaktor | Stegets längd |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | tomgång | — | 0,15 | 4 minuter |
| 2 | A | 100 | 0,08 | 2 minuter |
| 3 | B | 50 | 0,10 | 2 minuter |
| 4 | B | 75 | 0,10 | 2 minuter |
| 5 | A | 50 | 0,05 | 2 minuter |
| 6 | A | 75 | 0,05 | 2 minuter |
| 7 | A | 25 | 0,05 | 2 minuter |
| 8 | B | 100 | 0,09 | 2 minuter |
| 9 | B | 25 | 0,10 | 2 minuter |
| 10 | C | 100 | 0,08 | 2 minuter |
| 11 | C | 25 | 0,05 | 2 minuter |
| 12 | C | 75 | 0,05 | 2 minuter |
| 13 | C | 50 | 0,05 | 2 minuter |

Stegnummer

Motorvarvtal

Belastning i %

Viktningsfaktor

Stegets längd

1

tomgång

—

0,15

4 minuter

2

A

100

0,08

2 minuter

3

B

50

0,10

2 minuter

4

B

75

0,10

2 minuter

5

A

50

0,05

2 minuter

6

A

75

0,05

2 minuter

7

A

25

0,05

2 minuter

8

B

100

0,09

2 minuter

9

B

25

0,10

2 minuter

10

C

100

0,08

2 minuter

11

C

25

0,05

2 minuter

12

C

75

0,05

2 minuter

13

C

50

0,05

2 minuter

2.7.2.   Provningssekvens

Provningsekvensen skall inledas. Provningen skall utföras i den stegnummerordning som anges i punkt 2.7.1.

Motorn skall under den föreskrivna tiden köras i varje steg efter det att motorvarvtalet nåtts och ändringarna av belastningen slutförts under de första 20 sekunderna. Det angivna varvtalet skall hållas inom ± 50 min–1 och det angivna vridmomentet skall hållas inom ± 2 % av det maximala vridmomentet vid provningsvarvtalet.

På tillverkarens begäran kan provningssekvensen upprepas ett tillräckligt antal gånger för uppsamling av mer partikelmassa på filtret. Tillverkaren skall tillhandahålla en utförlig beskrivning av utvärderingen av uppgifter och beräkningsmetoderna. De gasformiga utsläppen skall endast bestämmas under den första cykeln.

2.7.3.   Analysatorutslag

Analysatorernas utslag skall registreras på en remsskrivare eller mätas med ett likvärdigt dataregistreringssystem med avgasen passerande genom analysatorerna under hela provningscykeln.

2.7.4.   Partikelprovtagning

Ett filterpar (huvud- och sekundärfilter, se bilaga 4, tillägg 4) skall användas under hela provningsförfarandet. De viktningsfaktorer för varje steg som anges i provningscykelförfarandet skall beaktas genom att ett prov som är proportionellt till avgasmassflödet tas under varje enskilt steg i cykeln. Detta kan åstadkommas genom att provtagningsflödet, provtagningstiden, och/eller utspädningsfaktorn i motsvarande mån anpassas så att villkoret för de effektiva viktningsfaktorerna i punkt 5.6 uppfylls.

Provtagningstiden skall i varje steg vara minst 4 sekunder per 0,01 viktningsfaktor. Provtagning skall utföras så sent som möjligt inom varje steg. Partikelprovtagningen skall vara slutförd tidigast 5 sekunder före slutet av respektive steg.

2.7.5.   Motorförhållanden

Motorns varvtal och belastning, inloppsluftens temperatur och undertryck, avgasens temperatur och mottryck, bränsleflöde och luft- eller avgasflöde, laddningsluftens temperatur, bränsletemperatur och luftfuktighet skall registreras under varje steg, varvid kraven på varvtal och belastning (se punkt 2.7.2) skall uppfyllas under partikelprovtagningstiden, men under alla omständigheter under den sista minuten av varje steg.

Alla ytterligare uppgifter som krävs för beräkningen skall registreras (se punkterna 4 och 5).

2.7.6.   NOx-kontroll inom kontrollområdet

NOx-kontrollen skall inom kontrollområdet utföras omedelbart efter slutförandet av steg 13. Motorn skall konditioneras vid steg 13 under loppet av tre minuter innan mätningarna inleds. Tre mätningar skall göras på olika ställen inom det kontrollområde som valts av den tekniska tjänsten (24). Tiden för varje mätning skall vara 2 minuter.

Mätförfarandet är identiskt med NOx-mätningen i 13-stegscykeln och skall utföras i enlighet med punkterna 2.7.3, 2.7.5 och 4.1 i detta tillägg och bilaga 4, tillägg 4, punkt 3.

Beräkningen skall genomföras i enlighet med punkt 4.

2.7.7.   Efterkontroll av analysatorerna

Efter utsläppsprovningen skall en nollställningsgas och samma spänngas som tidigare användas för efterkontroll. Provningen skall anses som godtagbar om skillnaden mellan resultaten före och efter provningen är mindre än 2 % av spänngasvärdet.

3.   ELR-PROVNING

3.1.   Installering av mätutrustningen

Opacimetern och i förekommande fall provtagningssonderna skall installeras efter ljuddämparen eller eventuellt inmonterad efterbehandlingsanordning enligt de allmänna installeringsförfaranden som anges av instrumenttillverkaren. Dessutom skall kraven i punkt 10 i ISO 11614 iakttas i tillämpliga fall.

Före eventuella kontroller av nollställning och fullskaleutslag skall opacimetern uppvärmas och stabiliseras enligt instrumenttillverkarens rekommendationer. Om opacimetern är utrustad med ett luftblåsningssystem för att hindra igensotning av mätoptiken skall också detta system inkopplas och inställas enligt tillverkarens rekommendationer.

3.2.   Kontroll av opacimetern

Kontroll av nollställning och fullskaleutslag skall göras i avläsningsläget för röktäthet, då röktäthetsskalan har två klart definierbara kalibreringspunkter, nämligen 0 % och 100 % röktäthet. Ljusabsorptionskoefficienten beräknas därefter korrekt med utgångspunkt i den uppmätta röktätheten och den LA som uppges av opacimetertillverkaren, när instrumentet återställs till avläsningsläget k för provning.

När opacimeterns ljusstråle är obruten skall skalan inställas på 0,0 % ± 1,0 % röktäthet. När ljuset hindras från att nå mottagaren skall skalan inställas på 100,0 % ± 1,0 % röktäthet.

3.3.   Provningscykel

3.3.1.   Konditionering av motorn

Varmkörning av motorn och systemet skall ske vid maximal effekt för att stabilisera motorparametrarna enligt tillverkarens rekommendation. Konditioneringsfasen skall också skydda mätningen i fråga mot påverkan av rester i avgassystemet från en tidigare provning.

När motorn stabiliserats skall cykeln inledas inom 20 ± 2 s efter konditioneringsfasen. På tillverkarens begäran kan en övningsprovning köras för ytterligare konditionering före mätcykeln.

3.3.2.   Provningssekvens

Provningen består av en sekvens av tre belastningssteg vid vart och ett av de tre motorvarvtal A (cykel 1), B (cykel 2) och C (cykel 3) som bestämts i enlighet med bilaga 4, punkt 1.1, åtföljd av cykel 4 vid ett varvtal inom kontrollområdet och en belastning av mellan 10 % och 100 % som valts av den tekniska tjänsten (24). Följande sekvens skall följas vid dynamometerns arbete på provningsmotorn enligt figur 3.

Image

| a) | Motorn skall köras med motorvarvtalet A och 10 % belastning under 20 ± 2 s. Det angivna varvtalet skall hållas inom ± 20 min–1 och det angivna vridmomentet skall hållas inom ± 2 % av det maximala vridmomentet vid provningsvarvtalet. |
| --- | --- |

a)

Motorn skall köras med motorvarvtalet A och 10 % belastning under 20 ± 2 s. Det angivna varvtalet skall hållas inom ± 20 min–1 och det angivna vridmomentet skall hållas inom ± 2 % av det maximala vridmomentet vid provningsvarvtalet.

| b) | Vid slutet av föregående fas skall varvtalsregleringsspaken snabbt föras till och kvarhållas i det öppna läget för 10 ± 1 s. Nödvändig dynamometerbelastning skall tillföras för att hålla motorvarvtalet inom ± 150 min–1 under de första 3 s och inom ± 20 min–1 under återstoden av fasen. |
| --- | --- |

b)

Vid slutet av föregående fas skall varvtalsregleringsspaken snabbt föras till och kvarhållas i det öppna läget för 10 ± 1 s. Nödvändig dynamometerbelastning skall tillföras för att hålla motorvarvtalet inom ± 150 min–1 under de första 3 s och inom ± 20 min–1 under återstoden av fasen.

| c) | Den sekvens som beskrivs i a och b skall upprepas två gånger. |
| --- | --- |

c)

Den sekvens som beskrivs i a och b skall upprepas två gånger.

| d) | Efter slutförandet av det tredje belastningssteget skall motorn inställas på motorvarvtal B och 10 % belastning inom 20 ± 2 s. |
| --- | --- |

d)

Efter slutförandet av det tredje belastningssteget skall motorn inställas på motorvarvtal B och 10 % belastning inom 20 ± 2 s.

| e) | Sekvensen a-c skall köras med motorn arbetande på motorvarvtal B. |
| --- | --- |

e)

Sekvensen a-c skall köras med motorn arbetande på motorvarvtal B.

| f) | Efter slutförandet av det tredje belastningssteget skall motorn inställas på motorvarvtal C och 10 % belastning inom 20 ± 2 s. |
| --- | --- |

f)

Efter slutförandet av det tredje belastningssteget skall motorn inställas på motorvarvtal C och 10 % belastning inom 20 ± 2 s.

| g) | Sekvensen a-c skall köras med motorn arbetande på motorvarvtal C. |
| --- | --- |

g)

Sekvensen a-c skall köras med motorn arbetande på motorvarvtal C.

| h) | Efter slutförandet av det tredje belastningssteget skall motorn inställas på det valda motorvarvtalet och på varje belastning över 10 % inom 20 ± 2 s. |
| --- | --- |

h)

Efter slutförandet av det tredje belastningssteget skall motorn inställas på det valda motorvarvtalet och på varje belastning över 10 % inom 20 ± 2 s.

| i) | Sekvensen a-c skall köras med motorn arbetande på det valda motorvarvtalet. |
| --- | --- |

i)

Sekvensen a-c skall köras med motorn arbetande på det valda motorvarvtalet.

3.4.   Validering av cykeln

De genomsnittliga rökvärdenas relativa standardavvikelser vid varje provningsvarvtal (SVA, SVB och SVC, beräknade i enlighet med punkt 6.3.3 i detta tillägg från de tre på varandra följande belastningsstegen vid varje provningsvarvtal) skall vara mindre än 15 % av medelvärdet eller 10 % av det gränsvärde som anges i tabell 1 i föreskrifterna, varvid det högre skall gälla. Om avvikelsen är större skall sekvensen upprepas tills 3 på varandra följande belastningssteg uppfyller valideringsvillkoren.

3.5.   Efterkontroll av opacimetern

Opacimeterns nollpunktsavvikelsevärde efter provningen får inte överstiga ± 5,0 % av det gränsvärde som anges i tabell 1 i föreskriftern.

4.   BERÄKNING AV GASFORMIGA UTSLÄPP

4.1.   Behandling av mätdata

För bedömningen av gasformiga utsläpp skall medelvärdet av registreringarna på mätremsan av de sista 30 sekunderna i varje steg bestämmas och de genomsnittliga koncentrationerna (conc) av kolväten, CO och NOx under varje steg bestämmas ur de genomsnittliga registreringarna på mätremsan och motsvarande kalibreringsdata. Ett annat slags registrering kan användas om det säkerställer en likvärdig dataregistrering.

För NOx-kontrollen inom kontrollområdet gäller ovanstående krav endast NOx.

Avgasflödet GEXHW eller det utspädda avgasflödet GTOTW om det används som alternativ skall bestämmas i enlighet med bilaga 4, tillägg 4, punkt 2.3.

4.2.   Korrigering från torr till våt bas

Den uppmätta koncentrationen skall omvandlas till våt bas enligt följande formler om den inte redan mätts på våt bas.

conc(våt) = KW × conc(torr)

För den outspädda avgasen:

Formula

och

Formula

För den utspädda avgasen: (våt)

Formula

eller (torr)

Formula

| För utspädningsluften: | För inloppsluften:

  (om den skiljer sig från utspädningsluften) |
| --- | --- |
| KW,d = 1 – KW1 | KW,a = 1 – KW2 |
| | |
| | |

För utspädningsluften:

För inloppsluften:

(om den skiljer sig från utspädningsluften)

KW,d = 1 – KW1

KW,a = 1 – KW2

Formula

Formula

Formula

Formula

där:

| Ha, Hd | = | g vatten per kg torr luft |
| --- | --- | --- |
| Rd, Ra | = | utspädnings-/inloppsluftens relativa fuktighet, % |
| pd, pa | = | utspädnings-/inloppsluftens mättningstryck, kPa |
| pB | = | totalt barometertryck, kPa |

Ha, Hd

=

g vatten per kg torr luft

Rd, Ra

=

utspädnings-/inloppsluftens relativa fuktighet, %

pd, pa

=

utspädnings-/inloppsluftens mättningstryck, kPa

pB

=

totalt barometertryck, kPa

4.3.   Fuktighets- och temperaturkorrigering för Nox

Då NOx-utsläppet beror på omgivande luftförhållanden skall NOx-koncentrationen korrigeras för den omgivande luftens temperatur och fuktighet med de faktorer som ges i följande formler:

Formula

med:

| A | = | 0,309 GFUEL/GAIRD – 0,0266 |
| --- | --- | --- |
| B | = | –0,209 GFUEL/GAIRD + 0,00954 |
| Ta | = | luftens temperatur, K |
| Ha | = | inloppsluftens fuktighet, g vatten per kg torr luft där: |
| Ra | = | inloppsluftens relativa fuktighet, % |
| pa | = | inloppsluftens mättningstryck, kPa |
| pB | = | totalt barometertryck, kPa |

A

=

0,309 GFUEL/GAIRD – 0,0266

B

=

–0,209 GFUEL/GAIRD + 0,00954

Ta

=

luftens temperatur, K

Ha

=

inloppsluftens fuktighet, g vatten per kg torr luft där:

Ra

=

inloppsluftens relativa fuktighet, %

pa

=

inloppsluftens mättningstryck, kPa

pB

=

totalt barometertryck, kPa

4.4.   Beräkning av utsläppsmassflöden

Utsläppsmassflödena (g/h) för varje steg skall beräknas enligt följande under antagande att avgasdensiteten är 1,293 kg/m3 vid 273 K (0 °C) och 101,3 kPa:

| 1) | = | NOx mass | = | 0,001587 × NOx conc × KH,D × GEXHW |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2) | = | COmass | = | 0,000966 × COconc × GEXHW |
| 3) | = | HCmass | = | 0,000479 × HCconc × GEXHW |

1)

=

NOx mass

=

0,001587 × NOx conc × KH,D × GEXHW

2)

=

COmass

=

0,000966 × COconc × GEXHW

3)

=

HCmass

=

0,000479 × HCconc × GEXHW

där NOx conc, COconc, HCconc
   (25) är de genomsnittliga koncentrationerna (ppm) i den outspädda avgasen som bestämts i punkt 4.1.

Om, som alternativ, de gasformiga utsläppen bestäms med ett fullflödesutspädningssystem skall följande formler tillämpas:

| 1) | = | NOx mass | = | 0,001587 × NOx conc × KH,D × GTOTW |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2) | = | COmass | = | 0,000966 × COconc × GTOTW |
| 3) | = | HCmass | = | 0,000479 × HCconc × GTOTW |

1)

=

NOx mass

=

0,001587 × NOx conc × KH,D × GTOTW

2)

=

COmass

=

0,000966 × COconc × GTOTW

3)

=

HCmass

=

0,000479 × HCconc × GTOTW

där NOx conc, COconc, HCconc
   (25) är de genomsnittliga bakgrundskorrigerade koncentrationerna (ppm) i varje steg i den utspädda avgasen enligt bestämning i bilaga 4, tillägg 2, punkt 4.3.1.1.

4.5.   Beräkning av de specifika utsläppen

Utsläppen (g/kWh) skall beräknas för alla enskilda beståndsdelar på följande sätt:

Formula

Formula

Formula

De viktningsfaktorer som används i ovanstående beräkning är enligt punkt 2.7.1.

4.6.   Beräkning av kontrollområdesvärdena

För de tre kontrollpunkter som valts enligt punkt 2.7.6 skall NOx-utsläppet mätas och beräknas enligt punkt 4.6.1 samt också bestämmas genom interpolering med de steg i provningscykeln som ligger närmast respektive kontrollpunkt enligt punkt 4.6.2. De uppmätta värdena skall därefter jämföras med de interpolerade värdena enligt punkt 4.6.3.

4.6.1.   Beräkning av det specifika utsläppet

NOx-utsläppet för var och en av kontrollpunkterna (Z) skall beräknas enligt följande:

| NOx mass,Z | = | 0,001587 × NOx conc,Z × KH,D × GEXHW |
| --- | --- | --- |
| NOx,Z | = | NOx mass,Z / P(n)Z |

NOx mass,Z

=

0,001587 × NOx conc,Z × KH,D × GEXHW

NOx,Z

=

NOx mass,Z / P(n)Z

4.6.2.   Bestämning av utsläppsvärdet med hjälp av provningscykeln

NOx-utsläppet för var och en av kontrollpunkterna skall interpoleras med de fyra närmast liggande steg i provningscykeln som omger den valda kontrollpunkten Z såsom visas i figur 4. För dessa steg (R, S, T, U) gäller följande definitioner:

Varvtal(R) = Varvtal(T) = nRT

Varvtal(S) = Varvtal(U) = nSU

Procentuell belastning(R) = Procentuell belastning(S)

Procentuell belastning(T) = Procentuell belastning(U).

NOx-utsläppet i den valda kontrollpunkten Z skall beräknas enligt följande:

| EZ | = | ERS + (ETU – ERS) · (MZ – MRS) / (MTU – MRS) |
| --- | --- | --- |

EZ

=

ERS + (ETU – ERS) · (MZ – MRS) / (MTU – MRS)

och

| ETU | = | ET + (EU – ET) · (nZ – nRT) / (nSU – nRT) |
| --- | --- | --- |
| ERS | = | ER + (ES – ER) · (nZ – nRT) / (nSU – nRT) |
| MTU | = | MT + (MU – MT) · (nZ – nRT) / (nSU – nRT) |
| MRS | = | MR + (MS – MR) · (nZ – nRT) / (nSU – nRT) |

ETU

=

ET + (EU – ET) · (nZ – nRT) / (nSU – nRT)

ERS

=

ER + (ES – ER) · (nZ – nRT) / (nSU – nRT)

MTU

=

MT + (MU – MT) · (nZ – nRT) / (nSU – nRT)

MRS

=

MR + (MS – MR) · (nZ – nRT) / (nSU – nRT)

där

| ER, ES, ET, EU | = | specifikt NOx-utsläpp i de omgivande stegen beräknat i enlighet med punkt 4.6.1. |
| --- | --- | --- |
| MR, MS, MT, MU | = | motorns vridmoment i de omgivande stegen. |

ER, ES, ET, EU

=

specifikt NOx-utsläpp i de omgivande stegen beräknat i enlighet med punkt 4.6.1.

MR, MS, MT, MU

=

motorns vridmoment i de omgivande stegen.

Image

4.6.3.   Jämförelse av NOx-utsläppsvärden

Det uppmätta specifika NOx-utsläppet i kontrollpunkten Z (NOx,Z) jämförs med det interpolerade värdet (EZ) enligt följande:

NOx,diff = 100 × (NOx,z – Ez) / Ez

5.   BERÄKNING AV PARTIKELFORMIGA UTSLÄPP

5.1.   Behandling av mätdata

För utvärdering av partiklar skall de totala provtagningsmassor (MSAM,i) som passerar genom filtren registreras för varje steg.

Filtren skall återföras till vägningskammaren och konditioneras under minst en och högst 80 timmar och därefter vägas. Filtrens bruttovikt skall registreras och taravikten (se punkt 1 i detta tillägg) subtraheras. Partikelmassan Mf är summan av de partikelmassor som uppsamlats på huvud- och sekundärfiltren.

Om bakgrundskorrigering skall tillämpas skall den utspädningsluftmassa (MDIL) som passerar genom filtren samt partikelmassan (Md) registreras. Om mer än en mätning gjorts skall kvoten Md/MDIL beräknas för varje enskild mätning och medelvärdet beräknas.

5.2.   Delflödesutspädningssystem

De slutgiltigt rapporterade provningsresultaten för partikelutsläpp skall bestämmas genom följande steg. Då olika slags regleringar av utspädningsförhållandet kan användas gäller olika beräkningsmetoder för GEDFW. Alla beräkningar skall grundas på medelvärdena för de enskilda stegen under provtagningsperioden.

5.2.1.   Isokinetiska system

GEDFW,i = GEXHW,i × qI

Formula

där r är förhållandet mellan den isokinetiska sondens tvärsnittsarea och avgasrörets tvärsnittsarea:

Formula

5.2.2.   System med mätning av CO2- eller NOx-koncentration

GEDFW,i = GEXHW,i × qi

Formula

där

| concE | = | koncentration på våt bas av spårgasen i den outspädda avgasen |
| --- | --- | --- |
| concD | = | koncentration på våt bas av spårgasen i den utspädda avgasen |
| concA | = | koncentration på våt bas av spårgasen i utspädningsluften |

concE

=

koncentration på våt bas av spårgasen i den outspädda avgasen

concD

=

koncentration på våt bas av spårgasen i den utspädda avgasen

concA

=

koncentration på våt bas av spårgasen i utspädningsluften

Koncentrationer uppmätta på torr bas skall omräknas till våt bas enligt punkt 4.2 i detta tillägg.

5.2.3.   System med mätning av CO2 och kolbalansmetoden (26)

Formula

där

| CO2D | = | CO2-koncentrationen i den utspädda avgasen |
| --- | --- | --- |
| CO2A | = | CO2-koncentrationen i utspädningsluften |

CO2D

=

CO2-koncentrationen i den utspädda avgasen

CO2A

=

CO2-koncentrationen i utspädningsluften

(koncentrationer i volymprocent på våt bas)

Denna ekvation bygger på antagandet om kolbalans (de kolatomer som tillförs motorn utsläpps som CO2) och bestäms genom följande steg:

GEDFW,i = GEXHW,i × qi

Formula

och

5.2.4.   System med flödesmätning

GEDFW,i = GEXHW,i × qi

Formula

5.3.   Fullflödesutspädningssystem

Partikelutsläppets rapporterade provningsresultat skall bestämmas i följande steg. Alla beräkningar skall grundas på medelvärdena för de enskilda stegen under provtagningsperioden.

GEDFW,i = GTOTW,I

5.4.   Beräkning av partikelmassflödet

Partikelmassflödet skall beräknas enligt följande:

Formula

Där

Formula

Formula

i = 1,...n

bestämts under provningscykeln genom summering av medelvärdena för de enskilda stegen under provtagningsperioden.

Partikelmassflödet kan bakgrundskorrigeras enligt följande:

Formula

Om mer än en mätning görs skall (Md/MDIL) ersättas med medelvärdet för (Md/MDIL).

DFi = 13,4 / (concCO2 + (concCO + conc kolväten) × 10–4)) för de enskilda stegen

eller

DFi = 13,4 / concCO2 för de enskilda stegen.

5.5.   Beräkning av det specifika utsläppet

Partikelutsläppet skall beräknas på följande sätt:

Formula

5.6.   Effektiv viktningsfaktor

Den effektiva viktningsfaktorn WFE,i för varje steg skall beräknas på följande sätt:

Formula

De effektiva viktningsfaktorernas värde skall ligga inom ± 0,003 (0,005 för tomgångssteget) av de viktningsfaktorer som förtecknas i punkt 2.7.1.

6.   BERÄKNING AV RÖKTÄTHETSVÄRDEN

6.1.   Besselalgoritmen

Besselalgoritmen skall användas för att beräkna sekundmedelvärdena för de momentana rökutslag som omvandlats i enlighet med punkt 6.3.1. Genom algoritmen simuleras ett lågpassfilter av andra ordningen vars användning kräver upprepade beräkningar för att bestämma koefficienterna. Dessa koefficienter är en funktion av opacimetersystemets svarstid och provtagningsfrekvensen. Punkt 6.1.1 skall därför upprepas närhelst systemets svarstid och/eller provtagningsfrekvens ändras.

6.1.1.   Beräkning av filtrets svarstid och Besselkonstanter

Den erforderliga Besselsvarstiden (tF) är en funktion av opacimetersystemets fysikaliska och elektriska svarstider enligt definition i bilaga 4, tillägg 4, punkt 5.2.4 och skall beräknas med följande ekvation:

Formula

där

| tp | = | fysikalisk svarstid, s |
| --- | --- | --- |
| te | = | elektrisk svarstid, s |

tp

=

fysikalisk svarstid, s

te

=

elektrisk svarstid, s

Beräkningarna för att bedöma filtrets gränsfrekvens (fc) grundas på ett stegvist invärde av 0–1 i ≤ 0,01 s (se bilaga 8). Svarstiden definieras som tiden mellan när Besselutvärdet når 10 % (t10) och när det når 90 % (t90) av denna stegfunktion. Detta skall erhållas genom iterering av fc fram till t90 – t10 ≈ tf. Den första itereringen för fc erhålls genom följande formel:

fc = π / (10 × tF)

Besselkonstanterna E och K skall beräknas genom följande ekvationer:

Formula

K = 2 × E × (D × Ω2 – 1) – 1

där

| D | = | 0,618034 |
| --- | --- | --- |
| Δt | = | 1 / provtagningsfrekvensen |
| Ω | = | 1 / [tan(π × Δt × fc)] |

D

=

0,618034

Δt

=

1 / provtagningsfrekvensen

Ω

=

1 / [tan(π × Δt × fc)]

6.1.2.   Beräkning av Besselalgoritmen

Med användande av värdena för E och K skall Besselsekundmedelvärdet för en respons till ett stegvist invärde Si beräknas enligt följande:

| Yi | = | Yi–1 + E × (Si + 2 × Si–1 + Si–2 – 4 × Yi–2) + K × (Yi–1 – Yi–2) |
| --- | --- | --- |

Yi

=

Yi–1 + E × (Si + 2 × Si–1 + Si–2 – 4 × Yi–2) + K × (Yi–1 – Yi–2)

där

Si–2 = Si–1 = 0

Si = 1

Yi–2 = Yi–1 = 0

Tiderna t10 och t90 skall interpoleras. Skillnaden i tid mellan t90 och t10 definierar responstiden tF för detta värde för fc. Om denna responstid ligger tillräckligt nära den erforderliga responstiden skall iterationen fortsätta tills den verkliga responstiden ligger inom 1 % av den erforderliga responsen enligt följande:

Formula

6.2   Behandling av mätdata

Rökmätvärdena skall uppsamlas med en minsta frekvens av 20 Hz.

6.3   Bestämning av röktäthetsvärden

6.3.1   Omräkning

Då den grundläggande mätenheten i alla opacimetrar är ljustransmittans skall röktäthetsvärdena omvandlas från ljustransmittans (τ) till ljusabsorptionskoefficienten (k) enligt följande:

Formula

och N = 100 – τ

där

| k | = | ljusabsorptionkoefficienten, m–1 |
| --- | --- | --- |
| LA | = | effektiv optisk väglängd, enligt instrumenttillverkarens uppgift, m |
| N | = | röktäthet, % |
| τ | = | ljustransmittans, % |

k

=

ljusabsorptionkoefficienten, m–1

LA

=

effektiv optisk väglängd, enligt instrumenttillverkarens uppgift, m

N

=

röktäthet, %

τ

=

ljustransmittans, %

Omvandlingen skall tillämpas innan någon ytterligare databehandling görs.

6.3.2   Beräkning av Besselviktat rökmedelvärde

Den verkliga gränsfrekvensen fc är den som ger den erforderliga filtersvarstiden tf. När denna frekvens väl bestämts genom itereringen i punkt 6.1.1 skall den verkliga Besselalgoritmens konstanter E och K beräknas. Besselalgoritmen skall därefter tillämpas på det momentana röktäthetsvärdet (k-värde) enligt beskrivning i punkt 6.1.2:

| Yi | = | Yi–1 + E × (Si + 2 × Si–1 + Si–2 – 4 × Yi–2) + K × (Yi–1 – Yi–2) |
| --- | --- | --- |

Yi

=

Yi–1 + E × (Si + 2 × Si–1 + Si–2 – 4 × Yi–2) + K × (Yi–1 – Yi–2)

Besselalgoritmen är rekursiv. Det krävs sålunda några inledande invärden av Si–1 och Si–2 samt inledande utvärden Yi–1 och Yi–2 för att sätta igång algoritmen. Dessa värden kan sättas till 0.

För varje belastningssteg vid de tre varvtalen A, B och C, skall det högsta ensekundsvärdet Ymax väljas bland de enskilda Yi -värdena från varje rökserie.

6.3.3   Slutresultat

De genomsnittliga rökvärdena (SV) från varje cykel (provningsvarvtal) skall beräknas enligt följande:

| För provningsvarvtal A: | = | SVA | = | (Ymax1,A + Ymax2,A + Ymax3,A) / 3 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| För provningsvarvtal B: | = | SVB | = | (Ymax1,B + Y max2,B + Y max3,B) / 3 |
| För provningsvarvtal C: | = | SVC | = | (Y max1,C + Y max2,C + Y max3,C) / 3 |

För provningsvarvtal A:

=

SVA

=

(Ymax1,A + Ymax2,A + Ymax3,A) / 3

För provningsvarvtal B:

=

SVB

=

(Ymax1,B + Y max2,B + Y max3,B) / 3

För provningsvarvtal C:

=

SVC

=

(Y max1,C + Y max2,C + Y max3,C) / 3

där

| Ymax1, Ymax2, Ymax3 | = | det högsta Besselviktade genomsnittliga ensekundsvärdet beräknat för vart och ett av de tre belastningsstegen |
| --- | --- | --- |

Ymax1, Ymax2, Ymax3

=

det högsta Besselviktade genomsnittliga ensekundsvärdet beräknat för vart och ett av de tre belastningsstegen

Det slutliga värdet skall beräknas enligt följande:

| SV | = | (0,43 × SVA) + (0,56 × SVB) + (0,01 × SVC) |
| --- | --- | --- |

SV

=

(0,43 × SVA) + (0,56 × SVB) + (0,01 × SVC)

BILAGA 4

Tillägg 2

ETC-PROVNINGSCYKELN

1.   BESTÄMNINGSFÖRFARANDE FÖR MOTORNS VRIDMOMENTKURVA

1.1.   Bestämning av varvtalsområdet för vridmomentkurvan

För att en ETC-provning skall kunna genereras i provningsbänken behöver motorns vridmomentkurva vara fastställd före provcykeln för att bestämma varvtalet i förhållande till vridmomentkurvan. Lägsta och högsta varvtal för vridmomentkurvan defineras enligt följande:

| Lägsta varvtal för vridmomentkurvan | = | tomgångsvarvtal |
| --- | --- | --- |
| Högsta varvtal för vridmomentkurvan | = | nhi × 1,02 eller det varvtal där vridmomentet vid full belastning sjunker till noll om det senare varvtalet är lägre |

Lägsta varvtal för vridmomentkurvan

=

tomgångsvarvtal

Högsta varvtal för vridmomentkurvan

=

nhi × 1,02 eller det varvtal där vridmomentet vid full belastning sjunker till noll om det senare varvtalet är lägre

1.2.   Förhållanden vid bestämning av motoreffektens vridmomentkurva

Motorn skall varmköras upp till högsta effekt för att stabilisera motorparametrarna enligt tillverkarens rekommendation och god branschpraxis. När motorn stabiliserats skall motorns vridmomentkurva bestämmas enligt följande:

Motorn skall vara obelastad och köras på tomgång.

Motorn skall köras med full belastningsinställning av insprutningspumpen vid lägsta varvtal för vridmomentkurvan.

Motorvarvtalet skall ökas med i genomsnitt 8 ±1 min–1/s från lägsta till högsta varvtal för vridmomentkurvan. Varvtals- och vridmomentvärdena skall registreras med en frekvens av minst en mätpunkt per sekund.

1.3.   Uppritning av vridmomentkurvan

Alla mätpunkter som registrerats enligt punkt 1.2 skall sammanbindas med hjälp av linjär interpolering mellan punkterna. Den vridmomentkurva som blir resultatet är den vridmomentkurva som skall användas för att omräkna provningscykelns normaliserade vridmomentvärden till verkliga vridmomentvärden för provningscykeln enligt beskrivning i punkt 2.

1.4.   Alternativa sätt att bestämma vridmomentkurvan

Om en tillverkare anser att ovanstående förfaranden för bestämning av vridmomentkurvan inte är säkra eller representativa för en given motor får alternativa förfaranden för bestämning av vridmomentkurvan användas. Dessa alternativa förfaranden skall uppfylla syftet med de beskrivna förfarandena för bestämning av vridmomentkurvan, nämligen att bestämma högsta tillgängliga vridmoment vid alla motorvarvtal som uppnås under provcyklerna. Avvikelser av säkerhets- eller representativitetsskäl från de förfaranden för att bestämma vridmomentkurvan som anges i denna punkt skall godkännas av den tekniska tjänsten med en motivering för deras användning. Under inga omständigheter får fallande kontinuerliga svep av motorvarvtalet användas för styrda motorer eller för motorer med turboladdare.

1.5.   Förnyade provningar

Vridmomentkurvan för en motor behöver inte bestämmas före varje enskild provcykel. Vridmomentkurvan för en motor skall bestämmas på nytt före en provcykel om:

| — | det enligt fackmässig bedömning förflutit en orimligt lång tid efter senaste bestämningen av vridmomentkurvan,
  eller |
| --- | --- |

—

det enligt fackmässig bedömning förflutit en orimligt lång tid efter senaste bestämningen av vridmomentkurvan,

eller

| — | fysiska ändringar eller omkalibreringar utförts på motorn som skulle kunna påverka motorns prestanda. |
| --- | --- |

—

fysiska ändringar eller omkalibreringar utförts på motorn som skulle kunna påverka motorns prestanda.

2.   BESTÄMNING AV REFERENSPROVNINGSCYKELN

Den transienta provningscykeln beskrivs i tillägg 3 till denna bilaga. De normaliserade vridmoments- och varvtalsvärdena skall omräknas till verkliga värden enligt följande, varvid referenscykeln erhålls.

2.1.   Verkligt varvtal

Varvtalet skall omräknas till verkliga värden med hjälp av följande ekvation:

Formula

Referensvarvtalet (nref) motsvarar de 100 % varvtalsvärden som anges i motordynamometerdiagrammet i tillägg 3. Det definieras enligt följande (se figur 1 i föreskrifterna):

nref = nlo + 95 % × (nhi – nlo)

där nhi och nlo antingen är angivna i punkt 2 i föreskrifterna eller bestämda enligt bilaga 4, tillägg 1, punkt 1.1.

2.2.   Verkligt vridmoment

Vridmomentet är normaliserat till det högsta vridmomentet vid respektive varvtal. Referenscykelns vridmomentsvärden skall omräknas till verkliga värden med hjälp av den vridmomentskurva som bestäms enligt punkt 1.3 enligt följande:

Formula

för respektive verkligt varvtal enlígt bestämning i punkt 2.1.

De negativa vridmomentsvärdena i motorbromsningspunkterna (m) skall för att bilda referenscykeln till verkliga värden åsättas de omräknade värden som bestämts på ettdera av följande sätt:

| — | negativa 40 % av det positiva vridmoment som är tillängligt vid närmaste varvtalspunkt, |
| --- | --- |

—

negativa 40 % av det positiva vridmoment som är tillängligt vid närmaste varvtalspunkt,

| — | bestämning av vridmomentskurvan för det negativa vridmoment som krävs för att köra motorn från lägsta till högsta vridmomentskurvebestämmande varvtal, |
| --- | --- |

—

bestämning av vridmomentskurvan för det negativa vridmoment som krävs för att köra motorn från lägsta till högsta vridmomentskurvebestämmande varvtal,

| — | bestämning av det negativa vridmoment som krävs för att köra motorn med tomgångs- och referensvarvtal och göra en linjär interpolering mellan dessa två punkter. |
| --- | --- |

—

bestämning av det negativa vridmoment som krävs för att köra motorn med tomgångs- och referensvarvtal och göra en linjär interpolering mellan dessa två punkter.

2.3.   Exempel på förfarandet för omräkning till verkliga värden

Som ett exempel skall följande provningspunkt omräknas till verkligt värde:

| % varvtal | = | 43 |
| --- | --- | --- |
| % vridmoment | = | 82 |

% varvtal

=

43

% vridmoment

=

82

Följande givna värden

| referensvarvtal | = | 2 200 min–1 |
| --- | --- | --- |
| tomgångsvarvtal | = | 600 min–1 |

referensvarvtal

=

2 200 min–1

tomgångsvarvtal

=

600 min–1

ger

| verkligt varvtal | = | |
| --- | --- | --- |
| verkligt vridmoment | = | |

verkligt varvtal

=

Formula

verkligt vridmoment

=

Formula

där högsta vridmoment avläst på vridmomentkurvan vid 1 288 min–1 är 700 Nm.

3.   UTSLÄPPSPROVNING

På tillverkarens begäran kan en övningsprovning köras för konditionering av motorn och avgassystemet före mätcykeln.

Naturgas- och motorgasdrivna (LPG) motorer skall köras in med ETC-provning. Motorn skall köras genom minst två ETC-cykler och tills det CO-utsläpp som uppmätts under en ETC-cykel inte med mer än 10 % överstiger det CO-utsläpp som uppmätts under närmast föregående ETC-cykel.

3.1.   Förberedelse av provtagningsfiltren (i förekommande fall)

Minst en timme före provningen skall varje filter (filterpar) placeras i en stängd men oförseglad petriskål och placeras i en vägningskammare för stabilisering. Vid slutet av stabiliseringstiden skall varje filter (filterpar) vägas och taravikten registreras. Filtret (filterparet) skall därefter förvaras i en stängd petriskål eller i en förseglad filterhållare tills det behövs för provningen. Om filtret (filterparet) inte används inom åtta timmar före uttagandet ur vägningskammaren skall det konditioneras och omvägas före användning.

3.2.   Installering av mätutrustningen

Instrument och provtagningssonder skall installeras enligt vad som krävs. Avgasröret skall anslutas till fullflödesutspädningssystemet.

3.3.   Start av utspädningssystemet och motorn

Utspädningssystemet och motorn skall startas och varmköras tills alla temperaturer och tryck stabiliserats vid högsta effekt enligt tillverkarens rekommendation och god branschpraxis.

3.4.   Start av partikelprovtagningssystemet (i förekommande fall)

Partikelprovtagningssystemet skall startas och köras på förbikoppling. Utspädningsluftens partikelbakgrundsnivå kan bestämmas genom att utspädningsluft leds genom partikelfiltren. Om filtrerad utspädningsluft används kan en enda mätning göras före eller efter provningen. Om utspädningsluften inte filtrerats kan mätningar göras i början och slutet av cykeln och medelvärdet beräknas.

3.5.   Inställning av fullflödesutspädningssystemet

Det totala utspädda avgasflödet skall inställas så att vatten hindras från att kondenseras i systemet och så att en högsta temperatur av 325 K (52 °C) eller lägre erhålls på filterytan (se bilaga 4, tillägg 6, punkt 2.3.1, DT).

3.6.   Kontroll av analysatorerna

Utsläppsanalysatorernas nollpunkt och mätområde skall inställas. Om provsäckar används skall de vara tömda.

3.7.   Start av motorn

Den stabiliserade motorn skall startas enligt tillverkarens rekommenderade förfarande i instruktionsboken, antingen med en startmotor som används i produktionen eller med dynamometern. Som alternativ kan provningen börja direkt efter motorns konditioneringsfas utan att den stängs när den nått tomgångsvarvtalet.

3.8.   Provningscykel

3.8.1.   Provningsekvens

Provningsekvensen skall inledas om motorn nått tomgångsvarvtalet. Provningen skall utföras enligt referenscykeln i punkt 2 i detta tillägg. Börvärdeskommandona för motorvarvtal och vridmoment skall ges med frekvensen 5 Hz eller högre (10 Hz rekommenderas). Återkopplingen för motorvarvtal och vridmoment skall registreras minst en gång per sekund under provningscykeln och signalerna får filtreras elektroniskt.

3.8.2.   Analysatorutslag

Vid starten av motorn eller provningssekvensen, om cykeln startas direkt efter konditioneringen, skall mätutrustningen startas och samtidigt:

| — | starta uppsamling eller analys av utspädningsluften, |
| --- | --- |

—

starta uppsamling eller analys av utspädningsluften,

| — | starta uppsamling eller analys av utspäddd avgas, |
| --- | --- |

—

starta uppsamling eller analys av utspäddd avgas,

| — | starta mätning av mängden utspädd avgas (CVS) och erforderliga temperaturer och tryck, |
| --- | --- |

—

starta mätning av mängden utspädd avgas (CVS) och erforderliga temperaturer och tryck,

| — | starta registrering av återkopplingsuppgifter för dynamometerns varvtal och vridmoment. |
| --- | --- |

—

starta registrering av återkopplingsuppgifter för dynamometerns varvtal och vridmoment.

Kolväten och NOx skall kontinuerligt mätas i utspädningstunneln med en frekvens av 2 Hz. Koncentrationernas medelvärden skall bestämmas genom integrering av analysatorsignalerna under provningscykeln. Systemets svarstid får inte vara längre än 20 s och skall, om så krävs, koordineras med CVS-flödets variationer och provtagningstids-/provningscykelförskjutningarna. CO, CO2, icke-metankolväten och CH4 skall bestämmas genom integrering eller analys av de koncentrationer i provsäcken som uppsamlas under cykeln. Koncentrationerna av gasformiga föroreningar i utspädningsluften skall bestämmas genom integrering eller uppsamling i bakgrundssäcken. Alla övriga värden skall registreras genom minst en mätning per sekund (1 Hz).

3.8.3.   Partikelprovtagning (i förekommande fall)

Vid starten av motorn eller provningssekvensen, om cykeln startas direkt efter konditioneringen skall partikelprovtagningssystemet kopplas från förbikoppling till partikelinsamling.

Om ingen flödeskompensering används skall provtagningspumpen(arna) inställas så att flödet genom partikelprovtagningssonden eller överföringsröret hålls vid ett värde av ± 5 % av det inställda flödet. Om flödeskompensering (dvs. proportionell reglering av provtagningsflödet) används skall det visas att förhållandet mellan flödet i huvudtunneln och partikelprovtagningsflödet inte varierar med mer än ± 5 % av dess inställda värde (utom för de första 10 sekundernas provtagning).

Anmärkning: Vid utspädning i två steg är provtagningsflödet nettoskillnaden mellan flödet genom provtagningsfiltren och den sekundära utspädningsluftens flöde.

Genomsnittstemperaturen och genomsnittstrycket vid inloppet till gasmätaren(arna) eller flödesinstrumentet skall registreras. Om det inställda flödet inte kan hållas under hela cykeln (inom ± 5 %) på grund av hög partikelbeläggning på filtret skall provningen ogiltigförklaras. Provningen skall göras om med ett lägre flöde och/eller ett filter med större diameter.

3.8.4.   Motorstopp

Om motorn någon gång under provningscykeln stannar skall den konditioneras och omstartas och provningen upprepas. Om det under provningscykeln uppstår ett fel någonstans i den erforderliga provningsutrustningen skall provningen ogiltigförklaras.

3.8.5.   Arbetsmoment efter provningen

Vid slutförandet av provningen skall mätningen av den utspädda avgasvolymen, gasflödet till uppsamlingssäckarna och partikelprovtagningspumpen stoppas. I ett integrerande analysatorsystem skall provtagningen fortsätta tills systemets svarstider utlöpt.

Koncentrationerna i uppsamlingssäckarna, om sådana använts, skall analyseras så fort som möjligt och i alla händelser inte senare än 20 minuter efter provningscykelns slut.

Efter utsläppsprovningen skall en nollställningsgas och samma spänngas som tidigare användas för efterkontroll av analysatorerna. Provningen skall betraktas som godtagbar om skillnaden mellan resultaten före och efter provningen är mindre än 2 % av spänngasvärdet.

Endast för dieselmotorer skall partikelfiltren återställas till vägningskammaren senast en timme efter provningens slutförande och konditioneras i en stängd men oförseglad petriskål i minst en timme men högst 80 timmar före vägning.

3.9.   Kontroll av provningskörningen

3.9.1.   Dataförskjutning/kompensering

För att minimera den störande effekten av tidsfördröjningen mellan återkopplingen och referenscykelvärdena får hela signalsekvensen för motorvarvtals- och vridmomentsåterkopplingen förskjutas framåt eller bakåt i tiden i förhållande till referensvarvtals- och vridmomentssekvensen. Om återkopplingssignalerna förskjuts skall både varvtal och vridmoment förskjutas i samma utsträckning och i samma riktning.

3.9.2.   Beräkning av cykelns arbete

Cykelns verkliga arbete Wact (kWh) skall beräknas med hjälp av alla registrerade värdepar av motorns återkopplade varvtal och vridmoment. Detta skall göras efter varje återkopplad kompensering om detta alternativ väljs. Cykelns verkliga arbete Wact används för jämförelse med referenscykelns arbete Wref och för att beräkna de bromsspecifika utsläppen (se punkterna 4.4 och 5.2). Samma metod skall användas för att integrera både referensmotorns och den verkliga motorns effekt. Om värden skall bestämmas mellan angränsande referensvärden eller angränsande uppmätta värden skall linjär interpolering användas.

Vid integrering av referenscykelns och den verkliga cykelns arbete skall alla negativa vridmomentvärden åsättas värdet noll och införas. Om integreringen utförs med en frekvens av mindre än 5 Hz och om vridmomentvärdet under ett givet tidsavsnitt ändras från positivt till negativt eller från negativt till positivt skall den negativa delen beräknas och åsättas värdet noll. Den positiva delen skall införas i det integrerade värdet.

Wact skall ligga mellan –15 % och +5 % av Wref.

3.9.3.   Statistisk validering av provningscykeln

Linjära regressioner av återkopplingsvärdena i förhållande till referensvärdena skall utföras för varvtal, vridmoment och effekt. Detta skall göras efter det att någon återkopplingskompensation inträffat om detta alternativ väljs. Minsta kvadratmetoden skall användas med den bäst anpassade ekvationen på formeln:

y = mx + b

där

| y | = | återkopplingsvärde (verkligt) för varvtal (min–1), vridmoment (Nm) eller effekt (kW) |
| --- | --- | --- |
| m | = | regressionslinjens lutning |
| x | = | referensvärde för varvtal (min–1), vridmoment (Nm) eller effekt (kW) |
| b | = | regressionslinjens skärningspunkt med y-axeln |

y

=

återkopplingsvärde (verkligt) för varvtal (min–1), vridmoment (Nm) eller effekt (kW)

m

=

regressionslinjens lutning

x

=

referensvärde för varvtal (min–1), vridmoment (Nm) eller effekt (kW)

b

=

regressionslinjens skärningspunkt med y-axeln

Skattningens standardfel för y i förhållande till x och determinationskoefficienten (r2) skall beräknas för varje regressionslinje.

Det rekommenderas att denna analys utförs vid 1 Hz. Alla negativa referensvridmomentsvärden och tillhörande återkopplingsvärden skall strykas vid beräkningen av statistiken för cykelvridmomentet och effektvalideringen. För att en provning skall betraktas som giltig skall kriterierna i tabell 6 vara uppfyllda.

Tabell 6

Regressionslinjetoleranser

| | Varvtal | Vridmoment | Effekt |
| --- | --- | --- | --- |
| Standardfel för skattningen av Y i förhållande till X | max 100 min–1 | max 13 % (15 %) av effekten vid bestämningen av motorns maximala vridmoment | max 8 % (15 %) av effekten vid bestämningen av motorns maximala effekt |
| Regressionslinjens lutning, m | 0,95-1,03 | 0,83-1,03 | 0,89-1,03
  (0,83-1,03) |
| Determinationskoefficient, r2 | min 0,9700
  (min 0,9500) | min 0,8800
  (min 0,7500) | min 0,9100
  (min 0,7500) |
| Regressionslinjens skärningspunkt med y-axeln, b | ± 50 min–1 | ± 20 Nm eller ± 2 % (± 20 Nm eller ± 3 %) av maximalt vridmoment, om det senare värdet är högre | ± 4 kW eller ± 2 % (± 4 kW eller ± 3 %) av maximal effekt om det senare värdet är högre |

Varvtal

Vridmoment

Effekt

Standardfel för skattningen av Y i förhållande till X

max 100 min–1

max 13 % (15 %) av effekten vid bestämningen av motorns maximala vridmoment

max 8 % (15 %) av effekten vid bestämningen av motorns maximala effekt

Regressionslinjens lutning, m

0,95-1,03

0,83-1,03

0,89-1,03

(0,83-1,03)

Determinationskoefficient, r2

min 0,9700

(min 0,9500)

min 0,8800

(min 0,7500)

min 0,9100

(min 0,7500)

Regressionslinjens skärningspunkt med y-axeln, b

± 50 min–1

± 20 Nm eller ± 2 % (± 20 Nm eller ± 3 %) av maximalt vridmoment, om det senare värdet är högre

± 4 kW eller ± 2 % (± 4 kW eller ± 3 %) av maximal effekt om det senare värdet är högre

De siffror som visas inom parentes får användas för typgodkännandeprovning av gasmotorer fram till den 1 oktober 2005.

Tabell 7

Tillåten strykning av punkter från regressionanalysen

| Villkor | Punkter som skall strykas |
| --- | --- |
| Full belastning och vridmomentsåterkoppling ≠ vridmomentsreferens | Vridmoment och/eller effekt |
| Ingen belastning, ingen tomgångspunkt och vridmomentsåterkoppling > vridmomentsreferens | Vridmoment och/eller effekt |
| Ingen belastning/stängt spjäll, tomgångspunkt och varvtal > referenstomgångsvarvtal | Varvtal och/eller effekt |

Villkor

Punkter som skall strykas

Full belastning och vridmomentsåterkoppling ≠ vridmomentsreferens

Vridmoment och/eller effekt

Ingen belastning, ingen tomgångspunkt och vridmomentsåterkoppling > vridmomentsreferens

Vridmoment och/eller effekt

Ingen belastning/stängt spjäll, tomgångspunkt och varvtal > referenstomgångsvarvtal

Varvtal och/eller effekt

4.   BERÄKNING AV GASFORMIGA UTSLÄPP

4.1.   Bestämning av det utspädda avgasflödet

Det totala utspädda avgasflödet under cykeln (kg/provning) skall beräknas ur mätvärdena under cykeln och motsvarande kalibreringsdata för flödesmätanordningen (V0 för den kolvpump (PDP) eller KV för det venturirör för kritiskt flöde (CFV), som bestämts i bilaga 4, tillägg 5, punkt 2). Följande formler skall tillämpas om temperaturen i den utspädda avgasen hålls konstant under cykeln med hjälp av en värmeväxlare (± 6 K för en PDP-CVS, ± 11 K för en CFV-CVS, se bilaga 4, tillägg 6, punkt 2.3).

För PDP-CVS-systemet

| MTOTW | = | 1,293 × V0 × NP × (pB – p1) × 273 / (101,3 × T) |
| --- | --- | --- |

MTOTW

=

1,293 × V0 × NP × (pB – p1) × 273 / (101,3 × T)

där:

| MTOTW | = | den utspäddda avgasens massa på våt bas under cykeln, kg |
| --- | --- | --- |
| V0 | = | volymen av den gas som pumpas per varv under provningsförhållanden, m3/rev |
| NP | = | totala pumpvarv per provning |
| pB | = | atmosfäriskt tryck i provningsrummet, kPa |
| p1 | = | undertryck under det atmosfäriska trycket vid pumpinloppet, kPa |
| T | = | den utspädda avgasens medeltemperatur vid pumpinloppet under cykeln, K |

MTOTW

=

den utspäddda avgasens massa på våt bas under cykeln, kg

V0

=

volymen av den gas som pumpas per varv under provningsförhållanden, m3/rev

NP

=

totala pumpvarv per provning

pB

=

atmosfäriskt tryck i provningsrummet, kPa

p1

=

undertryck under det atmosfäriska trycket vid pumpinloppet, kPa

T

=

den utspädda avgasens medeltemperatur vid pumpinloppet under cykeln, K

För CFV-CVS-systemet

MTOTW = 1,293 × t × Kv × pA / T 0,5

där

| MTOTW | = | den utspädda avgasens massa på våt bas under cykeln, kg |
| --- | --- | --- |
| t | = | cykelns varaktighet, s |
| KV | = | kalibreringskoefficient för venturiröret för kritiskt flöde under standardförhållanden, |
| pA | = | absolut tryck vid venturirörets inlopp, kPa |
| T | = | absolut temperatur vid venturirörets inlopp, K |

MTOTW

=

den utspädda avgasens massa på våt bas under cykeln, kg

t

=

cykelns varaktighet, s

KV

=

kalibreringskoefficient för venturiröret för kritiskt flöde under standardförhållanden,

pA

=

absolut tryck vid venturirörets inlopp, kPa

T

=

absolut temperatur vid venturirörets inlopp, K

Om ett system med flödeskompensering används (dvs. utan värmeväxlare) skall de momentana massutsläppen beräknas och integreras under cykeln. I detta fall skall den utspädda avgasens momentana massa beräknas enligt följande.

För PDP-CVS-systemet:

MTOTW,i = 1,293 × V0 × NP,i × (pB – p1) × 273 / (101,3 ≅ T)

där:

| MTOTW,i | = | den utspädda avgasens momentana massa på våt bas, kg |
| --- | --- | --- |
| NP,i | = | totala pumpvarv per tidsintervall |

MTOTW,i

=

den utspädda avgasens momentana massa på våt bas, kg

NP,i

=

totala pumpvarv per tidsintervall

För CFV-CVS-systemet:

| MTOTW,i | = | 1,293 × Δti × KV × pA / T 0,5 |
| --- | --- | --- |

MTOTW,i

=

1,293 × Δti × KV × pA / T 0,5

där

| MTOTW,i | = | den utspädda avgasens momentana massa på våt bas, kg |
| --- | --- | --- |
| Δt | = | tidsintervall, s |

MTOTW,i

=

den utspädda avgasens momentana massa på våt bas, kg

Δt

=

tidsintervall, s

Om den totala provtagningsmassan av partikel- (MSAM) och gasformiga föroreningar överstiger 0,5 % av det totala CVS-flödet (MTOTW) skall CVS-flödet korrigeras för MSAM eller skall partikelprovtagningsflödet återföras till CVS före flödesmätanordningen (PDP eller CFV).

4.2.   NOx-korrigering för luftfuktighet

Då NOx-utsläppet beror på omgivande luftförhållanden skall NOx-koncentrationen korrigeras för omgivande luftfuktighet med de faktorer som anges i följande formler.

| a) | dieselmotorer: |
| --- | --- |

a)

dieselmotorer:

| b) | för gasmotorer: |
| --- | --- |

b)

för gasmotorer:

där:

| Ha | = | inloppsluftens fuktighet, gram vatten per kg torr luft, |
| --- | --- | --- |

Ha

=

inloppsluftens fuktighet, gram vatten per kg torr luft,

där:

Formula

| Ra | = | inloppsluftens relativa fuktighet, % |
| --- | --- | --- |
| pa | = | inloppsluftens mättnadstryck, kPa |
| pB | = | totalt barometertryck, kPa |

Ra

=

inloppsluftens relativa fuktighet, %

pa

=

inloppsluftens mättnadstryck, kPa

pB

=

totalt barometertryck, kPa

4.3.   Beräkning av utsläppsmassflödet

4.3.1.   System med konstant massflöde

För system med värmeväxlare skall massan av föroreningar (g/provning) bestämmas ur följande ekvationer:

| 1) | NOx mass | = | 0,001587 · NOx
  conc · KH,D · MTOTW | (dieselmotorer) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2) | NOx
  mass | = | 0,001587 · NOx
  conc · KH,G · MTOTW | (gasmotorer) |
| 3) | COmass | = | 0,000966 · COconc · MTOTW | |
| 4) | HCmass | = | 0,000479 · HCconc · MTOTW′ | (dieselmotorer) |
| 5) | HCmass | = | 0,000502 · HCconc · MTOTW′ | (motorgasdrivna (LPG) motorer) |
| 6) | HCmass | = | 0,000552 · HCconc · MTOTW′ | (naturgasdrivna motorer) |
| 7) | NMHCmass | = | 0,000479 · NMHCconc · MTOTW′ | (dieselmotorer) |
| 8) | NMHCmass | = | 0,000502 · NMHCconc · MTOTW′ | (motorgasdrivna (LPG) motorer) |
| 9) | NMHCmass | = | 0,000516 · NMHCconc · MTOTW′ | (naturgasdrivna motorer) |
| 10) | CH4
  mass | = | 0,000552 · CH4
  conc · MTOTW | (naturgasdrivna motorer) |

1)

NOx mass

=

0,001587 · NOx
  conc · KH,D · MTOTW

(dieselmotorer)

2)

NOx
  mass

=

0,001587 · NOx
  conc · KH,G · MTOTW

(gasmotorer)

3)

COmass

=

0,000966 · COconc · MTOTW

4)

HCmass

=

0,000479 · HCconc · MTOTW′

(dieselmotorer)

5)

HCmass

=

0,000502 · HCconc · MTOTW′

(motorgasdrivna (LPG) motorer)

6)

HCmass

=

0,000552 · HCconc · MTOTW′

(naturgasdrivna motorer)

7)

NMHCmass

=

0,000479 · NMHCconc · MTOTW′

(dieselmotorer)

8)

NMHCmass

=

0,000502 · NMHCconc · MTOTW′

(motorgasdrivna (LPG) motorer)

9)

NMHCmass

=

0,000516 · NMHCconc · MTOTW′

(naturgasdrivna motorer)

10)

CH4
  mass

=

0,000552 · CH4
  conc · MTOTW

(naturgasdrivna motorer)

där:

NOx conc, CO conc, HC conc (27), NMHC conc, CH4 conc = medelvärde av bakgrundskorrigerade koncentrationer under cykeln med integrering (obligatoriskt för NOx och kolväten) eller mätning efter uppsamling i säck, ppm

| MTOTW | = | total massa av utspädd avgas under cykeln enligt bestämning i punkt 4.1, kg |
| --- | --- | --- |
| KH,D | = | korrigeringsfaktor för luftfuktighet för dieselmotorer enligt bestämning i punkt 4.2, baserad på medelvärdet för inströmmande luftfuktighet under cykeln |
| KH,G | = | korrigeringsfaktor för luftfuktighet för gasmotorer enligt bestämning i punkt 4.2, baserad på medelvärdet för inströmmande luftfuktighet under cykeln |

MTOTW

=

total massa av utspädd avgas under cykeln enligt bestämning i punkt 4.1, kg

KH,D

=

korrigeringsfaktor för luftfuktighet för dieselmotorer enligt bestämning i punkt 4.2, baserad på medelvärdet för inströmmande luftfuktighet under cykeln

KH,G

=

korrigeringsfaktor för luftfuktighet för gasmotorer enligt bestämning i punkt 4.2, baserad på medelvärdet för inströmmande luftfuktighet under cykeln

Koncentrationer som uppmätts på torr bas skall omvandlas till våt bas i enlighet med bilaga 4, tillägg 1, punkt 4.2.

Bestämningen av NMHCconc och CH4 conc beror på den metod som använts (se bilaga 4, tillägg 4, punkt 3.3.4). Båda koncentrationerna skall bestämmas enligt följande, varvid CH4 subtraheras från kolväte för bestämningen av NMHCconc:

| a) | Gaskromatografisk metod
  NMHCconc = HCconc – CH4 conc

  CH4 conc = enligt mätning |
| --- | --- |

a)

Gaskromatografisk metod

NMHCconc = HCconc – CH4 conc

CH4 conc = enligt mätning

| b) | Icke-metanavskiljarmetod |
| --- | --- |

b)

Icke-metanavskiljarmetod

där

| HC (med avskiljare) | = | kolvätekoncentration med provtagningsgasen passerande genom icke-metanavskiljare |
| --- | --- | --- |
| HC (utan avskiljare) | = | kolvätekoncentration med provtagningsgasen passerande utanför icke-metanavskiljare |
| CEM | = | verkningsgrad för metan enligt bestämning i bilaga 4, tillägg 5, punkt 1.8.4.1. |
| CEE | = | verkningsgrad för etan enligt bestämning i bilaga 4, tillägg 5, punkt 1.8.4.2. |

HC (med avskiljare)

=

kolvätekoncentration med provtagningsgasen passerande genom icke-metanavskiljare

HC (utan avskiljare)

=

kolvätekoncentration med provtagningsgasen passerande utanför icke-metanavskiljare

CEM

=

verkningsgrad för metan enligt bestämning i bilaga 4, tillägg 5, punkt 1.8.4.1.

CEE

=

verkningsgrad för etan enligt bestämning i bilaga 4, tillägg 5, punkt 1.8.4.2.

4.3.1.1.   Bestämning av de bakgrundskorrigerade koncentrationerna

För att erhålla föroreningarnas nettokoncentrationer skall den genomsnittliga bakgrundskoncentrationen av gasformiga föroreningar i utspädningsluften subtraheras från de uppmätta koncentrationerna. Bakgrundskoncentrationernas medelvärden kan bestämmas med hjälp av uppsamlingssäckmetoden eller med kontinuerlig mätning och integrering. Följande formel skall användas.

conc = conce – concd · (1 – (1/DF))

där:

| conc | = | koncentrationen av respektive förorening i den utspädda avgasen, korrigerad med den mängd av respektive förorening som finns i utspädningsluften, ppm |
| --- | --- | --- |
| conce | = | koncentrationen av respektive förorening, uppmätt i den utspädda avgasen, ppm |
| concd | = | koncentrationen av respektive förorening, uppmätt i utspädningsluften, ppm |
| DF | = | utspädningsfaktor |

conc

=

koncentrationen av respektive förorening i den utspädda avgasen, korrigerad med den mängd av respektive förorening som finns i utspädningsluften, ppm

conce

=

koncentrationen av respektive förorening, uppmätt i den utspädda avgasen, ppm

concd

=

koncentrationen av respektive förorening, uppmätt i utspädningsluften, ppm

DF

=

utspädningsfaktor

Utspädningsfaktorn skall beräknas enligt följande:

Formula

där:

| CO2,conce | = | koncentrationen av CO2 i den utspädda avgasen, volymprocent |
| --- | --- | --- |
| HCconce | = | koncentrationen av kolväten i den utspädda avgasen, ppm C1 |
| COconce | = | koncentrationen av CO i den utspädda avgasen, ppm |
| FS | = | stökiometrisk faktor |

CO2,conce

=

koncentrationen av CO2 i den utspädda avgasen, volymprocent

HCconce

=

koncentrationen av kolväten i den utspädda avgasen, ppm C1

COconce

=

koncentrationen av CO i den utspädda avgasen, ppm

FS

=

stökiometrisk faktor

Koncentrationer uppmätta på torr bas skall omvandlas till våt bas i enlighet med bilaga 4, tillägg 1, punkt 4.2.

Den stökiometriska faktorn skall beräknas enligt följande:

Formula

där:

| x, y | = | bränslesammansättningen CxHy |
| --- | --- | --- |

x, y

=

bränslesammansättningen CxHy

Som alternativ får, om bränslesammansättningen inte är känd, följande stökiometriska faktorer användas:

| FS (diesel) | = | 13,4 |
| --- | --- | --- |
| FS (motorgas (LPG)) | = | 11,6 |
| FS (naturgas) | = | 9,5 |

FS (diesel)

=

13,4

FS (motorgas (LPG))

=

11,6

FS (naturgas)

=

9,5

4.3.2.   System med flödesmätning

För system utan värmeväxlare skall massan av föroreningar (g/provning) bestämmas genom beräkning av de momentana massutsläppen och integrering av de momentana värdena under cykeln. Bakgrundskorrigeringen skall också tillämpas direkt på det momentana koncentrationsvärdet. Följande formler skall tillämpas:

| (1) | = | NOx mass | = | (dieselmotorer) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2) | = | NOx mass | = | (gasmotorer) |
| 3) | = | COmass | = | |
| 4) | = | HCmass | = | (dieselmotorer) |
| 5) | = | HCmass | = | (motorgasdrivna (LPG) motorer) |
| 6) | = | HCmass | = | (naturgasdrivna motorer) |
| 7) | = | NMHCmass | = | (dieselmotorer) |
| 8) | = | NMHCmass | = | (motorgasdrivna (LPG) motorer) |
| 9) | = | NMHCmass | = | (naturgasdrivna motorer) |
| 10) | = | CH4 mass | = | (naturgasdrivna motorer) |

(1)

=

NOx mass

=

Formula (dieselmotorer)

2)

=

NOx mass

=

Formula (gasmotorer)

3)

=

COmass

=

Formula

4)

=

HCmass

=

Formula (dieselmotorer)

5)

=

HCmass

=

Formula (motorgasdrivna (LPG) motorer)

6)

=

HCmass

=

Formula (naturgasdrivna motorer)

7)

=

NMHCmass

=

Formula (dieselmotorer)

8)

=

NMHCmass

=

Formula (motorgasdrivna (LPG) motorer)

9)

=

NMHCmass

=

Formula (naturgasdrivna motorer)

10)

=

CH4 mass

=

Formula (naturgasdrivna motorer)

där

| conce | = | koncentrationen av respektive förorening, uppmätt i den utspädda avgasen, ppm |
| --- | --- | --- |
| concd | = | koncentrationen av respektive förorening, uppmätt i utspädningsluften, ppm |
| MTOTW,i | = | momentan massa av den utspädda avgasen (se punkt 4.1), kg |
| MTOTW | = | total massa av den utspädda avgasen under cykeln (se punkt 4.1), kg |
| KH,D | = | korrigeringsfaktor för luftfuktighet för dieselmotorer enligt bestämning i punkt 4.2, baserad på medelvärdet för inströmmande luftfuktighet under cykeln |
| KH,G | = | korrigeringsfaktor för luftfuktighet för gasmotorer enligt bestämning i punkt 4.2, baserad på medelvärdet för inströmmande luftfuktighet under cykeln |
| DF | = | utspädningsfaktor enligt bestämning i punkt 4.3.1.1. |

conce

=

koncentrationen av respektive förorening, uppmätt i den utspädda avgasen, ppm

concd

=

koncentrationen av respektive förorening, uppmätt i utspädningsluften, ppm

MTOTW,i

=

momentan massa av den utspädda avgasen (se punkt 4.1), kg

MTOTW

=

total massa av den utspädda avgasen under cykeln (se punkt 4.1), kg

KH,D

=

korrigeringsfaktor för luftfuktighet för dieselmotorer enligt bestämning i punkt 4.2, baserad på medelvärdet för inströmmande luftfuktighet under cykeln

KH,G

=

korrigeringsfaktor för luftfuktighet för gasmotorer enligt bestämning i punkt 4.2, baserad på medelvärdet för inströmmande luftfuktighet under cykeln

DF

=

utspädningsfaktor enligt bestämning i punkt 4.3.1.1.

4.4.   Beräkning av specifika utsläpp

Utsläppen (g/kWh) skall beräknas för de enskilda ämnen som krävs i punkterna 5.2.1 och 5.2.2 för respektive motorkonstruktion på följande sätt:

| | = | NOxmass / Wact | (diesel- och gasmotorer) |
| --- | --- | --- | --- |
| | = | COmass / Wact | (diesel- och gasmotorer) |
| | = | HCmass / Wact | (diesel- och gasmotorer) |
| | = | NMHCmass / Wact | (diesel- och gasmotorer) |
| | = | CH4mass / Wact | (naturgasdrivna motorer) |

Formula

=

NOxmass / Wact

(diesel- och gasmotorer)

Formula

=

COmass / Wact

(diesel- och gasmotorer)

Formula

=

HCmass / Wact

(diesel- och gasmotorer)

Formula

=

NMHCmass / Wact

(diesel- och gasmotorer)

Formula

=

CH4mass / Wact

(naturgasdrivna motorer)

där

| Wact | = | det verkliga arbetet under cykeln enligt bestämning i punkt 3.9.2, kWh. |
| --- | --- | --- |

Wact

=

det verkliga arbetet under cykeln enligt bestämning i punkt 3.9.2, kWh.

5.   BERÄKNING AV PARTIKELFORMIGA UTSLÄPP (I FÖREKOMMANDE FALL)

5.1.   Beräkning av massflödet

Partikelmassan (g/provning) skall beräknas enligt följande:

Formula

där

| Mf | = | partikelmassa som uppsamlats under cykeln, mg |
| --- | --- | --- |
| MTOTW | = | total massa av utspädd avgas under cykeln enligt bestämning i punkt 4.1, kg |
| MSAM | = | massa av utspädd avgas tagen från utspädningstunneln för uppsamling av partiklar, kg |

Mf

=

partikelmassa som uppsamlats under cykeln, mg

MTOTW

=

total massa av utspädd avgas under cykeln enligt bestämning i punkt 4.1, kg

MSAM

=

massa av utspädd avgas tagen från utspädningstunneln för uppsamling av partiklar, kg

och

| Mf | = | Mf,p + Mf,b, om de vägts var för sig, mg |
| --- | --- | --- |
| Mf,p | = | partikelmassa uppsamlad på huvudfiltret, mg |
| Mf,b | = | partikelmassa uppsamlad på sekundärfiltret, mg |

Mf

=

Mf,p + Mf,b, om de vägts var för sig, mg

Mf,p

=

partikelmassa uppsamlad på huvudfiltret, mg

Mf,b

=

partikelmassa uppsamlad på sekundärfiltret, mg

Om ett dubbelt utspädningssystem används skall massan av den sekundära utspädningsluften subtraheras från den totala massan av den dubbelt utspädda avgas som uppsamlats genom partikelfiltren.

MSAM = MTOT – MSEC

där

| MTOT | = | massan av den dubbelt utspädda avgas som passerar genom partikelfiltret, kg |
| --- | --- | --- |
| MSEC | = | massan av den sekundära utspädningsluften, kg |

MTOT

=

massan av den dubbelt utspädda avgas som passerar genom partikelfiltret, kg

MSEC

=

massan av den sekundära utspädningsluften, kg

Om partikelbakgrundsnivån i utspädningsluften bestäms i enlighet med punkt 3.4 får partikelmassan bakgrundskorrigeras. I detta fall skall partikelmassan (g/provning) beräknas enligt följande:

Formula

där

| Mf, MSAM, MTOTW | = | se ovan |
| --- | --- | --- |
| MDIL | = | massan av primär utspädningsluft som passerat en uppsamlingsanordning för bakgrundspartiklar, kg |
| Md | = | massan av uppsamlade bakgrundspartiklar från den primära utspädningsluften, mg |
| DF | = | utspädningsfaktor enligt bestämning i punkt 4.3.1.1. |

Mf, MSAM, MTOTW

=

se ovan

MDIL

=

massan av primär utspädningsluft som passerat en uppsamlingsanordning för bakgrundspartiklar, kg

Md

=

massan av uppsamlade bakgrundspartiklar från den primära utspädningsluften, mg

DF

=

utspädningsfaktor enligt bestämning i punkt 4.3.1.1.

5.2.   Beräkning av det specifika utsläppstal

Partikelutsläppet (g/kWh) skall beräknas på följande sätt:

Formula

där

Wact = det verkliga arbetet under cykeln enligt bestämning i punkt 3.9.2, kWh.

BILAGA 4

Tillägg 3

MOTORDYNAMOMETERTABELL FÖR ETC-PROVNING

| Tid | Normalt varvtal | Normalt vridmoment |
| --- | --- | --- |
| s | % | % |
| 1 | 0 | 0 |
| 2 | 0 | 0 |
| 3 | 0 | 0 |
| 4 | 0 | 0 |
| 5 | 0 | 0 |
| 6 | 0 | 0 |
| 7 | 0 | 0 |
| 8 | 0 | 0 |
| 9 | 0 | 0 |
| 10 | 0 | 0 |
| 11 | 0 | 0 |
| 12 | 0 | 0 |
| 13 | 0 | 0 |
| 14 | 0 | 0 |
| 15 | 0 | 0 |
| 16 | 0,1 | 1,5 |
| 17 | 23,1 | 21,5 |
| 18 | 12,6 | 28,5 |
| 19 | 21,8 | 71 |
| 20 | 19,7 | 76,8 |
| 21 | 54,6 | 80,9 |
| 22 | 71,3 | 4,9 |
| 23 | 55,9 | 18,1 |
| 24 | 72 | 85,4 |
| 25 | 86,7 | 61,8 |
| 26 | 51,7 | 0 |
| 27 | 53,4 | 48,9 |
| 28 | 34,2 | 87,6 |
| 29 | 45,5 | 92,7 |
| 30 | 54,6 | 99,5 |
| 31 | 64,5 | 96,8 |
| 32 | 71,7 | 85,4 |
| 33 | 79,4 | 54,8 |
| 34 | 89,7 | 99,4 |
| 35 | 57,4 | 0 |
| 36 | 59,7 | 30,6 |
| 37 | 90,1 | ”m” |
| 38 | 82,9 | ”m” |
| 39 | 51,3 | ”m” |
| 40 | 28,5 | ”m” |
| 41 | 29,3 | ”m” |
| 42 | 26,7 | ”m” |
| 43 | 20,4 | ”m” |
| 44 | 14,1 | 0 |
| 45 | 6,5 | 0 |
| 46 | 0 | 0 |
| 47 | 0 | 0 |
| 48 | 0 | 0 |
| 49 | 0 | 0 |
| 50 | 0 | 0 |
| 51 | 0 | 0 |
| 52 | 0 | 0 |
| 53 | 0 | 0 |
| 54 | 0 | 0 |
| 55 | 0 | 0 |
| 56 | 0 | 0 |
| 57 | 0 | 0 |
| 58 | 0 | 0 |
| 59 | 0 | 0 |
| 60 | 0 | 0 |
| 61 | 0 | 0 |
| 62 | 25,5 | 11,1 |
| 63 | 28,5 | 20,9 |
| 64 | 32 | 73,9 |
| 65 | 4 | 82,3 |
| 66 | 34,5 | 80,4 |
| 67 | 64,1 | 86 |
| 68 | 58 | 0 |
| 69 | 50,3 | 83,4 |
| 70 | 66,4 | 99,1 |
| 71 | 81,4 | 99,6 |
| 72 | 88,7 | 73,4 |
| 73 | 52,5 | 0 |
| 74 | 46,4 | 58,5 |
| 75 | 48,6 | 90,9 |
| 76 | 55,2 | 99,4 |
| 77 | 62,3 | 99 |
| 78 | 68,4 | 91,5 |
| 79 | 74,5 | 73,7 |
| 80 | 38 | 0 |
| 81 | 41,8 | 89,6 |
| 82 | 47,1 | 99,2 |
| 83 | 52,5 | 99,8 |
| 84 | 56,9 | 80,8 |
| 85 | 58,3 | 11,8 |
| 86 | 56,2 | ”m” |
| 87 | 52 | ”m” |
| 88 | 43,3 | ”m” |
| 89 | 36,1 | ”m” |
| 90 | 27,6 | ”m” |
| 91 | 21,1 | ”m” |
| 92 | 8 | 0 |
| 93 | 0 | 0 |
| 94 | 0 | 0 |
| 95 | 0 | 0 |
| 96 | 0 | 0 |
| 97 | 0 | 0 |
| 98 | 0 | 0 |
| 99 | 0 | 0 |
| 100 | 0 | 0 |
| 101 | 0 | 0 |
| 102 | 0 | 0 |
| 103 | 0 | 0 |
| 104 | 0 | 0 |
| 105 | 0 | 0 |
| 106 | 0 | 0 |
| 107 | 0 | 0 |
| 108 | 11,6 | 14,8 |
| 109 | 0 | 0 |
| 110 | 27,2 | 74,8 |
| 111 | 17 | 76,9 |
| 112 | 36 | 78 |
| 113 | 59,7 | 86 |
| 114 | 80,8 | 17,9 |
| 115 | 49,7 | 0 |
| 116 | 65,6 | 86 |
| 117 | 78,6 | 72,2 |
| 118 | 64,9 | ”m” |
| 119 | 44,3 | ”m” |
| 120 | 51,4 | 83,4 |
| 121 | 58,1 | 97 |
| 122 | 69,3 | 99,3 |
| 123 | 72 | 20,8 |
| 124 | 72,1 | ”m” |
| 125 | 65,3 | ”m” |
| 126 | 64 | ”m” |
| 127 | 59,7 | ”m” |
| 128 | 52,8 | ”m” |
| 129 | 45,9 | ”m” |
| 130 | 38,7 | ”m” |
| 131 | 32,4 | ”m” |
| 132 | 27 | ”m” |
| 133 | 21,7 | ”m” |
| 134 | 19,1 | 0,4 |
| 135 | 34,7 | 14 |
| 136 | 16,4 | 48,6 |
| 137 | 0 | 11,2 |
| 138 | 1,2 | 2,1 |
| 139 | 30,1 | 19,3 |
| 140 | 30 | 73,9 |
| 141 | 54,4 | 74,4 |
| 142 | 77,2 | 55,6 |
| 143 | 58,1 | 0 |
| 144 | 45 | 82,1 |
| 145 | 68,7 | 98,1 |
| 146 | 85,7 | 67,2 |
| 147 | 60,2 | 0 |
| 148 | 59,4 | 98 |
| 149 | 72,7 | 99,6 |
| 150 | 79,9 | 45 |
| 151 | 44,3 | 0 |
| 152 | 41,5 | 84,4 |
| 153 | 56,2 | 98,2 |
| 154 | 65,7 | 99,1 |
| 155 | 74,4 | 84,7 |
| 156 | 54,4 | 0 |
| 157 | 47,9 | 89,7 |
| 158 | 54,5 | 99,5 |
| 159 | 62,7 | 96,8 |
| 160 | 62,3 | 0 |
| 161 | 46,2 | 54,2 |
| 162 | 44,3 | 83,2 |
| 163 | 48,2 | 13,3 |
| 164 | 51 | ”m” |
| 165 | 50 | ”m” |
| 166 | 49,2 | ”m” |
| 167 | 49,3 | ”m” |
| 168 | 49,9 | ”m” |
| 169 | 51,6 | ”m” |
| 170 | 49,7 | ”m” |
| 171 | 48,5 | ”m” |
| 172 | 50,3 | 72,5 |
| 173 | 51,1 | 84,5 |
| 174 | 54,6 | 64,8 |
| 175 | 56,6 | 76,5 |
| 176 | 58 | ”m” |
| 177 | 53,6 | ”m” |
| 178 | 40,8 | ”m” |
| 179 | 32,9 | ”m” |
| 180 | 26,3 | ”m” |
| 181 | 20,9 | ”m” |
| 182 | 10 | 0 |
| 183 | 0 | 0 |
| 184 | 0 | 0 |
| 185 | 0 | 0 |
| 186 | 0 | 0 |
| 187 | 0 | 0 |
| 188 | 0 | 0 |
| 189 | 0 | 0 |
| 190 | 0 | 0 |
| 191 | 0 | 0 |
| 192 | 0 | 0 |
| 193 | 0 | 0 |
| 194 | 0 | 0 |
| 195 | 0 | 0 |
| 196 | 0 | 0 |
| 197 | 0 | 0 |
| 198 | 0 | 0 |
| 199 | 0 | 0 |
| 200 | 0 | 0 |
| 201 | 0 | 0 |
| 202 | 0 | 0 |
| 203 | 0 | 0 |
| 204 | 0 | 0 |
| 205 | 0 | 0 |
| 206 | 0 | 0 |
| 207 | 0 | 0 |
| 208 | 0 | 0 |
| 209 | 0 | 0 |
| 210 | 0 | 0 |
| 211 | 0 | 0 |
| 212 | 0 | 0 |
| 213 | 0 | 0 |
| 214 | 0 | 0 |
| 215 | 0 | 0 |
| 216 | 0 | 0 |
| 217 | 0 | 0 |
| 218 | 0 | 0 |
| 219 | 0 | 0 |
| 220 | 0 | 0 |
| 221 | 0 | 0 |
| 222 | 0 | 0 |
| 223 | 0 | 0 |
| 224 | 0 | 0 |
| 225 | 21,2 | 62,7 |
| 226 | 30,8 | 75,1 |
| 227 | 5,9 | 82,7 |
| 228 | 34,6 | 80,3 |
| 229 | 59,9 | 87 |
| 230 | 84,3 | 86,2 |
| 231 | 68,7 | ”m” |
| 232 | 43,6 | ”m” |
| 233 | 41,5 | 85,4 |
| 234 | 49,9 | 94,3 |
| 235 | 60,8 | 99 |
| 236 | 70,2 | 99,4 |
| 237 | 81,1 | 92,4 |
| 238 | 49,2 | 0 |
| 239 | 56 | 86,2 |
| 240 | 56,2 | 99,3 |
| 241 | 61,7 | 99 |
| 242 | 69,2 | 99,3 |
| 243 | 74,1 | 99,8 |
| 244 | 72,4 | 8,4 |
| 245 | 71,3 | 0 |
| 246 | 71,2 | 9,1 |
| 247 | 67,1 | ”m” |
| 248 | 65,5 | ”m” |
| 249 | 64,4 | ”m” |
| 250 | 62,9 | 25,6 |
| 251 | 62,2 | 35,6 |
| 252 | 62,9 | 24,4 |
| 253 | 58,8 | ”m” |
| 254 | 56,9 | ”m” |
| 255 | 54,5 | ”m” |
| 256 | 51,7 | 17 |
| 257 | 56,2 | 78,7 |
| 258 | 59,5 | 94,7 |
| 259 | 65,5 | 99,1 |
| 260 | 71,2 | 99,5 |
| 261 | 76,6 | 99,9 |
| 262 | 79 | 0 |
| 263 | 52,9 | 97,5 |
| 264 | 53,1 | 99,7 |
| 265 | 59 | 99,1 |
| 266 | 62,2 | 99 |
| 267 | 65 | 99,1 |
| 268 | 69 | 83,1 |
| 269 | 69,9 | 28,4 |
| 270 | 70,6 | 12,5 |
| 271 | 68,9 | 8,4 |
| 272 | 69,8 | 9,1 |
| 273 | 69,6 | 7 |
| 274 | 65,7 | ”m” |
| 275 | 67,1 | ”m” |
| 276 | 66,7 | ”m” |
| 277 | 65,6 | ”m” |
| 278 | 64,5 | ”m” |
| 279 | 62,9 | ”m” |
| 280 | 59,3 | ”m” |
| 281 | 54,1 | ”m” |
| 282 | 51,3 | ”m” |
| 283 | 47,9 | ”m” |
| 284 | 43,6 | ”m” |
| 285 | 39,4 | ”m” |
| 286 | 34,7 | ”m” |
| 287 | 29,8 | ”m” |
| 288 | 20,9 | 73,4 |
| 289 | 36,9 | ”m” |
| 290 | 35,5 | ”m” |
| 291 | 20,9 | ”m” |
| 292 | 49,7 | 11,9 |
| 293 | 42,5 | ”m” |
| 294 | 32 | ”m” |
| 295 | 23,6 | ”m” |
| 296 | 19,1 | 0 |
| 297 | 15,7 | 73,5 |
| 298 | 25,1 | 76,8 |
| 299 | 34,5 | 81,4 |
| 300 | 44,1 | 87,4 |
| 301 | 52,8 | 98,6 |
| 302 | 63,6 | 99 |
| 303 | 73,6 | 99,7 |
| 304 | 62,2 | ”m” |
| 305 | 29,2 | ”m” |
| 306 | 46,4 | 22 |
| 307 | 47,3 | 13,8 |
| 308 | 47,2 | 12,5 |
| 309 | 47,9 | 11,5 |
| 310 | 47,8 | 35,5 |
| 311 | 49,2 | 83,3 |
| 312 | 52,7 | 96,4 |
| 313 | 57,4 | 99,2 |
| 314 | 61,8 | 99 |
| 315 | 66,4 | 60,9 |
| 316 | 65,8 | ”m” |
| 317 | 59 | ”m” |
| 318 | 50,7 | ”m” |
| 319 | 41,8 | ”m” |
| 320 | 34,7 | ”m” |
| 321 | 28,7 | ”m” |
| 322 | 25,2 | ”m” |
| 323 | 43 | 24,8 |
| 324 | 38,7 | 0 |
| 325 | 48,1 | 31,9 |
| 326 | 40,3 | 61 |
| 327 | 42,4 | 52,1 |
| 328 | 46,4 | 47,7 |
| 329 | 46,9 | 30,7 |
| 330 | 46,1 | 23,1 |
| 331 | 45,7 | 23,2 |
| 332 | 45,5 | 31,9 |
| 333 | 46,4 | 73,6 |
| 334 | 51,3 | 60,7 |
| 335 | 51,3 | 51,1 |
| 336 | 53,2 | 46,8 |
| 337 | 53,9 | 50 |
| 338 | 53,4 | 52,1 |
| 339 | 53,8 | 45,7 |
| 340 | 50,6 | 22,1 |
| 341 | 47,8 | 26 |
| 342 | 41,6 | 17,8 |
| 343 | 38,7 | 29,8 |
| 344 | 35,9 | 71,6 |
| 345 | 34,6 | 47,3 |
| 346 | 34,8 | 80,3 |
| 347 | 35,9 | 87,2 |
| 348 | 38,8 | 90,8 |
| 349 | 41,5 | 94,7 |
| 350 | 47,1 | 99,2 |
| 351 | 53,1 | 99,7 |
| 352 | 46,4 | 0 |
| 353 | 42,5 | 0,7 |
| 354 | 43,6 | 58,6 |
| 355 | 47,1 | 87,5 |
| 356 | 54,1 | 99,5 |
| 357 | 62,9 | 99 |
| 358 | 72,6 | 99,6 |
| 359 | 82,4 | 99,5 |
| 360 | 88 | 99,4 |
| 361 | 46,4 | 0 |
| 362 | 53,4 | 95,2 |
| 363 | 58,4 | 99,2 |
| 364 | 61,5 | 99 |
| 365 | 64,8 | 99 |
| 366 | 68,1 | 99,2 |
| 367 | 73,4 | 99,7 |
| 368 | 73,3 | 29,8 |
| 369 | 73,5 | 14,6 |
| 370 | 68,3 | 0 |
| 371 | 45,4 | 49,9 |
| 372 | 47,2 | 75,7 |
| 373 | 44,5 | 9 |
| 374 | 47,8 | 10,3 |
| 375 | 46,8 | 15,9 |
| 376 | 46,9 | 12,7 |
| 377 | 46,8 | 8,9 |
| 378 | 46,1 | 6,2 |
| 379 | 46,1 | ”m” |
| 380 | 45,5 | ”m” |
| 381 | 44,7 | ”m” |
| 382 | 43,8 | ”m” |
| 383 | 41 | ”m” |
| 384 | 41,1 | 6,4 |
| 385 | 38 | 6,3 |
| 386 | 35,9 | 0,3 |
| 387 | 33,5 | 0 |
| 388 | 53,1 | 48,9 |
| 389 | 48,3 | ”m” |
| 390 | 49,9 | ”m” |
| 391 | 48 | ”m” |
| 392 | 45,3 | ”m” |
| 393 | 41,6 | 3,1 |
| 394 | 44,3 | 79 |
| 395 | 44,3 | 89,5 |
| 396 | 43,4 | 98,8 |
| 397 | 44,3 | 98,9 |
| 398 | 43 | 98,8 |
| 399 | 42,2 | 98,8 |
| 400 | 42,7 | 98,8 |
| 401 | 45 | 99 |
| 402 | 43,6 | 98,9 |
| 403 | 42,2 | 98,8 |
| 404 | 44,8 | 99 |
| 405 | 43,4 | 98,8 |
| 406 | 45 | 99 |
| 407 | 42,2 | 54,3 |
| 408 | 61,2 | 31,9 |
| 409 | 56,3 | 72,3 |
| 410 | 59,7 | 99,1 |
| 411 | 62,3 | 99 |
| 412 | 67,9 | 99,2 |
| 413 | 69,5 | 99,3 |
| 414 | 73,1 | 99,7 |
| 415 | 77,7 | 99,8 |
| 416 | 79,7 | 99,7 |
| 417 | 82,5 | 99,5 |
| 418 | 85,3 | 99,4 |
| 419 | 86,6 | 99,4 |
| 420 | 89,4 | 99,4 |
| 421 | 62,2 | 0 |
| 422 | 52,7 | 96,4 |
| 423 | 50,2 | 99,8 |
| 424 | 49,3 | 99,6 |
| 425 | 52,2 | 99,8 |
| 426 | 51,3 | 100 |
| 427 | 51,3 | 100 |
| 428 | 51,1 | 100 |
| 429 | 51,1 | 100 |
| 430 | 51,8 | 99,9 |
| 431 | 51,3 | 100 |
| 432 | 51,1 | 100 |
| 433 | 51,3 | 100 |
| 434 | 52,3 | 99,8 |
| 435 | 52,9 | 99,7 |
| 436 | 53,8 | 99,6 |
| 437 | 51,7 | 99,9 |
| 438 | 53,5 | 99,6 |
| 439 | 52 | 99,8 |
| 440 | 51,7 | 99,9 |
| 441 | 53,2 | 99,7 |
| 442 | 54,2 | 99,5 |
| 443 | 55,2 | 99,4 |
| 444 | 53,8 | 99,6 |
| 445 | 53,1 | 99,7 |
| 446 | 55 | 99,4 |
| 447 | 57 | 99,2 |
| 448 | 61,5 | 99 |
| 449 | 59,4 | 5,7 |
| 450 | 59 | 0 |
| 451 | 57,3 | 59,8 |
| 452 | 64,1 | 99 |
| 453 | 70,9 | 90,5 |
| 454 | 58 | 0 |
| 455 | 41,5 | 59,8 |
| 456 | 44,1 | 92,6 |
| 457 | 46,8 | 99,2 |
| 458 | 47,2 | 99,3 |
| 459 | 51 | 100 |
| 460 | 53,2 | 99,7 |
| 461 | 53,1 | 99,7 |
| 462 | 55,9 | 53,1 |
| 463 | 53,9 | 13,9 |
| 464 | 52,5 | ”m” |
| 465 | 51,7 | ”m” |
| 466 | 51,5 | 52,2 |
| 467 | 52,8 | 80 |
| 468 | 54,9 | 95 |
| 469 | 57,3 | 99,2 |
| 470 | 60,7 | 99,1 |
| 471 | 62,4 | ”m” |
| 472 | 60,1 | ”m” |
| 473 | 53,2 | ”m” |
| 474 | 44 | ”m” |
| 475 | 35,2 | ”m” |
| 476 | 30,5 | ”m” |
| 477 | 26,5 | ”m” |
| 478 | 22,5 | ”m” |
| 479 | 20,4 | ”m” |
| 480 | 19,1 | ”m” |
| 481 | 19,1 | ”m” |
| 482 | 13,4 | ”m” |
| 483 | 6,7 | ”m” |
| 484 | 3,2 | ”m” |
| 485 | 14,3 | 63,8 |
| 486 | 34,1 | 0 |
| 487 | 23,9 | 75,7 |
| 488 | 31,7 | 79,2 |
| 489 | 32,1 | 19,4 |
| 490 | 35,9 | 5,8 |
| 491 | 36,6 | 0,8 |
| 492 | 38,7 | ”m” |
| 493 | 38,4 | ”m” |
| 494 | 39,4 | ”m” |
| 495 | 39,7 | ”m” |
| 496 | 40,5 | ”m” |
| 497 | 40,8 | ”m” |
| 498 | 39,7 | ”m” |
| 499 | 39,2 | ”m” |
| 500 | 38,7 | ”m” |
| 501 | 32,7 | ”m” |
| 502 | 30,1 | ”m” |
| 503 | 21,9 | ”m” |
| 504 | 12,8 | 0 |
| 505 | 0 | 0 |
| 506 | 0 | 0 |
| 507 | 0 | 0 |
| 508 | 0 | 0 |
| 509 | 0 | 0 |
| 510 | 0 | 0 |
| 511 | 0 | 0 |
| 512 | 0 | 0 |
| 513 | 0 | 0 |
| 514 | 30,5 | 25,6 |
| 515 | 19,7 | 56,9 |
| 516 | 16,3 | 45,1 |
| 517 | 27,2 | 4,6 |
| 518 | 21,7 | 1,3 |
| 519 | 29,7 | 28,6 |
| 520 | 36,6 | 73,7 |
| 521 | 61,3 | 59,5 |
| 522 | 40,8 | 0 |
| 523 | 36,6 | 27,8 |
| 524 | 39,4 | 80,4 |
| 525 | 51,3 | 88,9 |
| 526 | 58,5 | 11,1 |
| 527 | 60,7 | ”m” |
| 528 | 54,5 | ”m” |
| 529 | 51,3 | ”m” |
| 530 | 45,5 | ”m” |
| 531 | 40,8 | ”m” |
| 532 | 38,9 | ”m” |
| 533 | 36,6 | ”m” |
| 534 | 36,1 | 72,7 |
| 535 | 44,8 | 78,9 |
| 536 | 51,6 | 91,1 |
| 537 | 59,1 | 99,1 |
| 538 | 66 | 99,1 |
| 539 | 75,1 | 99,9 |
| 540 | 81 | 8 |
| 541 | 39,1 | 0 |
| 542 | 53,8 | 89,7 |
| 543 | 59,7 | 99,1 |
| 544 | 64,8 | 99 |
| 545 | 70,6 | 96,1 |
| 546 | 72,6 | 19,6 |
| 547 | 72 | 6,3 |
| 548 | 68,9 | 0,1 |
| 549 | 67,7 | ”m” |
| 550 | 66,8 | ”m” |
| 551 | 64,3 | 16,9 |
| 552 | 64,9 | 7 |
| 553 | 63,6 | 12,5 |
| 554 | 63 | 7,7 |
| 555 | 64,4 | 38,2 |
| 556 | 63 | 11,8 |
| 557 | 63,6 | 0 |
| 558 | 63,3 | 5 |
| 559 | 60,1 | 9,1 |
| 560 | 61 | 8,4 |
| 561 | 59,7 | 0,9 |
| 562 | 58,7 | ”m” |
| 563 | 56 | ”m” |
| 564 | 53,9 | ”m” |
| 565 | 52,1 | ”m” |
| 566 | 49,9 | ”m” |
| 567 | 46,4 | ”m” |
| 568 | 43,6 | ”m” |
| 569 | 40,8 | ”m” |
| 570 | 37,5 | ”m” |
| 571 | 27,8 | ”m” |
| 572 | 17,1 | 0,6 |
| 573 | 12,2 | 0,9 |
| 574 | 11,5 | 1,1 |
| 575 | 8,7 | 0,5 |
| 576 | 8 | 0,9 |
| 577 | 5,3 | 0,2 |
| 578 | 4 | 0 |
| 579 | 3,9 | 0 |
| 580 | 0 | 0 |
| 581 | 0 | 0 |
| 582 | 0 | 0 |
| 583 | 0 | 0 |
| 584 | 0 | 0 |
| 585 | 0 | 0 |
| 586 | 0 | 0 |
| 587 | 8,7 | 22,8 |
| 588 | 16,2 | 49,4 |
| 589 | 23,6 | 56 |
| 590 | 21,1 | 56,1 |
| 591 | 23,6 | 56 |
| 592 | 46,2 | 68,8 |
| 593 | 68,4 | 61,2 |
| 594 | 58,7 | ”m” |
| 595 | 31,6 | ”m” |
| 596 | 19,9 | 8,8 |
| 597 | 32,9 | 70,2 |
| 598 | 43 | 79 |
| 599 | 57,4 | 98,9 |
| 600 | 72,1 | 73,8 |
| 601 | 53 | 0 |
| 602 | 48,1 | 86 |
| 603 | 56,2 | 99 |
| 604 | 65,4 | 98,9 |
| 605 | 72,9 | 99,7 |
| 606 | 67,5 | ”m” |
| 607 | 39 | ”m” |
| 608 | 41,9 | 38,1 |
| 609 | 44,1 | 80,4 |
| 610 | 46,8 | 99,4 |
| 611 | 48,7 | 99,9 |
| 612 | 50,5 | 99,7 |
| 613 | 52,5 | 90,3 |
| 614 | 51 | 1,8 |
| 615 | 50 | ”m” |
| 616 | 49,1 | ”m” |
| 617 | 47 | ”m” |
| 618 | 43,1 | ”m” |
| 619 | 39,2 | ”m” |
| 620 | 40,6 | 0,5 |
| 621 | 41,8 | 53,4 |
| 622 | 44,4 | 65,1 |
| 623 | 48,1 | 67,8 |
| 624 | 53,8 | 99,2 |
| 625 | 58,6 | 98,9 |
| 626 | 63,6 | 98,8 |
| 627 | 68,5 | 99,2 |
| 628 | 72,2 | 89,4 |
| 629 | 77,1 | 0 |
| 630 | 57,8 | 79,1 |
| 631 | 60,3 | 98,8 |
| 632 | 61,9 | 98,8 |
| 633 | 63,8 | 98,8 |
| 634 | 64,7 | 98,9 |
| 635 | 65,4 | 46,5 |
| 636 | 65,7 | 44,5 |
| 637 | 65,6 | 3,5 |
| 638 | 49,1 | 0 |
| 639 | 50,4 | 73,1 |
| 640 | 50,5 | ”m” |
| 641 | 51 | ”m” |
| 642 | 49,4 | ”m” |
| 643 | 49,2 | ”m” |
| 644 | 48,6 | ”m” |
| 645 | 47,5 | ”m” |
| 646 | 46,5 | ”m” |
| 647 | 46 | 11,3 |
| 648 | 45,6 | 42,8 |
| 649 | 47,1 | 83 |
| 650 | 46,2 | 99,3 |
| 651 | 47,9 | 99,7 |
| 652 | 49,5 | 99,9 |
| 653 | 50,6 | 99,7 |
| 654 | 51 | 99,6 |
| 655 | 53 | 99,3 |
| 656 | 54,9 | 99,1 |
| 657 | 55,7 | 99 |
| 658 | 56 | 99 |
| 659 | 56,1 | 9,3 |
| 660 | 55,6 | ”m” |
| 661 | 55,4 | ”m” |
| 662 | 54,9 | 51,3 |
| 663 | 54,9 | 59,8 |
| 664 | 54 | 39,3 |
| 665 | 53,8 | ”m” |
| 666 | 52 | ”m” |
| 667 | 50,4 | ”m” |
| 668 | 50,6 | 0 |
| 669 | 49,3 | 41,7 |
| 670 | 50 | 73,2 |
| 671 | 50,4 | 99,7 |
| 672 | 51,9 | 99,5 |
| 673 | 53,6 | 99,3 |
| 674 | 54,6 | 99,1 |
| 675 | 56 | 99 |
| 676 | 55,8 | 99 |
| 677 | 58,4 | 98,9 |
| 678 | 59,9 | 98,8 |
| 679 | 60,9 | 98,8 |
| 680 | 63 | 98,8 |
| 681 | 64,3 | 98,9 |
| 682 | 64,8 | 64 |
| 683 | 65,9 | 46,5 |
| 684 | 66,2 | 28,7 |
| 685 | 65,2 | 1,8 |
| 686 | 65 | 6,8 |
| 687 | 63,6 | 53,6 |
| 688 | 62,4 | 82,5 |
| 689 | 61,8 | 98,8 |
| 690 | 59,8 | 98,8 |
| 691 | 59,2 | 98,8 |
| 692 | 59,7 | 98,8 |
| 693 | 61,2 | 98,8 |
| 694 | 62,2 | 49,4 |
| 695 | 62,8 | 37,2 |
| 696 | 63,5 | 46,3 |
| 697 | 64,7 | 72,3 |
| 698 | 64,7 | 72,3 |
| 699 | 65,4 | 77,4 |
| 700 | 66,1 | 69,3 |
| 701 | 64,3 | ”m” |
| 702 | 64,3 | ”m” |
| 703 | 63 | ”m” |
| 704 | 62,2 | ”m” |
| 705 | 61,6 | ”m” |
| 706 | 62,4 | ”m” |
| 707 | 62,2 | ”m” |
| 708 | 61 | ”m” |
| 709 | 58,7 | ”m” |
| 710 | 55,5 | ”m” |
| 711 | 51,7 | ”m” |
| 712 | 49,2 | ”m” |
| 713 | 48,8 | 40,4 |
| 714 | 47,9 | ”m” |
| 715 | 46,2 | ”m” |
| 716 | 45,6 | 9,8 |
| 717 | 45,6 | 34,5 |
| 718 | 45,5 | 37,1 |
| 719 | 43,8 | ”m” |
| 720 | 41,9 | ”m” |
| 721 | 41,3 | ”m” |
| 722 | 41,4 | ”m” |
| 723 | 41,2 | ”m” |
| 724 | 41,8 | ”m” |
| 725 | 41,8 | ”m” |
| 726 | 43,2 | 17,4 |
| 727 | 45 | 29 |
| 728 | 44,2 | ”m” |
| 729 | 43,9 | ”m” |
| 730 | 38 | 10,7 |
| 731 | 56,8 | ”m” |
| 732 | 57,1 | ”m” |
| 733 | 52 | ”m” |
| 734 | 44,4 | ”m” |
| 735 | 40,2 | ”m” |
| 736 | 39,2 | 16,5 |
| 737 | 38,9 | 73,2 |
| 738 | 39,9 | 89,8 |
| 739 | 42,3 | 98,6 |
| 740 | 43,7 | 98,8 |
| 741 | 45,5 | 99,1 |
| 742 | 45,6 | 99,2 |
| 743 | 48,1 | 99,7 |
| 744 | 49 | 100 |
| 745 | 49,8 | 99,9 |
| 746 | 49,8 | 99,9 |
| 747 | 51,9 | 99,5 |
| 748 | 52,3 | 99,4 |
| 749 | 53,3 | 99,3 |
| 750 | 52,9 | 99,3 |
| 751 | 54,3 | 99,2 |
| 752 | 55,5 | 99,1 |
| 753 | 56,7 | 99 |
| 754 | 61,7 | 98,8 |
| 755 | 64,3 | 47,4 |
| 756 | 64,7 | 1,8 |
| 757 | 66,2 | ”m” |
| 758 | 49,1 | ”m” |
| 759 | 52,1 | 46 |
| 760 | 52,6 | 61 |
| 761 | 52,9 | 0 |
| 762 | 52,3 | 20,4 |
| 763 | 54,2 | 56,7 |
| 764 | 55,4 | 59,8 |
| 765 | 56,1 | 49,2 |
| 766 | 56,8 | 33,7 |
| 767 | 57,2 | 96 |
| 768 | 58,6 | 98,9 |
| 769 | 59,5 | 98,8 |
| 770 | 61,2 | 98,8 |
| 771 | 62,1 | 98,8 |
| 772 | 62,7 | 98,8 |
| 773 | 62,8 | 98,8 |
| 774 | 64 | 98,9 |
| 775 | 63,2 | 46,3 |
| 776 | 62,4 | ”m” |
| 777 | 60,3 | ”m” |
| 778 | 58,7 | ”m” |
| 779 | 57,2 | ”m” |
| 780 | 56,1 | ”m” |
| 781 | 56 | 9,3 |
| 782 | 55,2 | 26,3 |
| 783 | 54,8 | 42,8 |
| 784 | 55,7 | 47,1 |
| 785 | 56,6 | 52,4 |
| 786 | 58 | 50,3 |
| 787 | 58,6 | 20,6 |
| 788 | 58,7 | ”m” |
| 789 | 59,3 | ”m” |
| 790 | 58,6 | ”m” |
| 791 | 60,5 | 9,7 |
| 792 | 59,2 | 9,6 |
| 793 | 59,9 | 9,6 |
| 794 | 59,6 | 9,6 |
| 795 | 59,9 | 6,2 |
| 796 | 59,9 | 9,6 |
| 797 | 60,5 | 13,1 |
| 798 | 60,3 | 20,7 |
| 799 | 59,9 | 31 |
| 800 | 60,5 | 42 |
| 801 | 61,5 | 52,5 |
| 802 | 60,9 | 51,4 |
| 803 | 61,2 | 57,7 |
| 804 | 62,8 | 98,8 |
| 805 | 63,4 | 96,1 |
| 806 | 64,6 | 45,4 |
| 807 | 64,1 | 5 |
| 808 | 63 | 3,2 |
| 809 | 62,7 | 14,9 |
| 810 | 63,5 | 35,8 |
| 811 | 64,1 | 73,3 |
| 812 | 64,3 | 37,4 |
| 813 | 64,1 | 21 |
| 814 | 63,7 | 21 |
| 815 | 62,9 | 18 |
| 816 | 62,4 | 32,7 |
| 817 | 61,7 | 46,2 |
| 818 | 59,8 | 45,1 |
| 819 | 57,4 | 43,9 |
| 820 | 54,8 | 42,8 |
| 821 | 54,3 | 65,2 |
| 822 | 52,9 | 62,1 |
| 823 | 52,4 | 30,6 |
| 824 | 50,4 | ”m” |
| 825 | 48,6 | ”m” |
| 826 | 47,9 | ”m” |
| 827 | 46,8 | ”m” |
| 828 | 46,9 | 9,4 |
| 829 | 49,5 | 41,7 |
| 830 | 50,5 | 37,8 |
| 831 | 52,3 | 20,4 |
| 832 | 54,1 | 30,7 |
| 833 | 56,3 | 41,8 |
| 834 | 58,7 | 26,5 |
| 835 | 57,3 | ”m” |
| 836 | 59 | ”m” |
| 837 | 59,8 | ”m” |
| 838 | 60,3 | ”m” |
| 839 | 61,2 | ”m” |
| 840 | 61,8 | ”m” |
| 841 | 62,5 | ”m” |
| 842 | 62,4 | ”m” |
| 843 | 61,5 | ”m” |
| 844 | 63,7 | ”m” |
| 845 | 61,9 | ”m” |
| 846 | 61,6 | 29,7 |
| 847 | 60,3 | ”m” |
| 848 | 59,2 | ”m” |
| 849 | 57,3 | ”m” |
| 850 | 52,3 | ”m” |
| 851 | 49,3 | ”m” |
| 852 | 47,3 | ”m” |
| 853 | 46,3 | 38,8 |
| 854 | 46,8 | 35,1 |
| 855 | 46,6 | ”m” |
| 856 | 44,3 | ”m” |
| 857 | 43,1 | ”m” |
| 858 | 42,4 | 2,1 |
| 859 | 41,8 | 2,4 |
| 860 | 43,8 | 68,8 |
| 861 | 44,6 | 89,2 |
| 862 | 46 | 99,2 |
| 863 | 46,9 | 99,4 |
| 864 | 47,9 | 99,7 |
| 865 | 50,2 | 99,8 |
| 866 | 51,2 | 99,6 |
| 867 | 52,3 | 99,4 |
| 868 | 53 | 99,3 |
| 869 | 54,2 | 99,2 |
| 870 | 55,5 | 99,1 |
| 871 | 56,7 | 99 |
| 872 | 57,3 | 98,9 |
| 873 | 58 | 98,9 |
| 874 | 60,5 | 31,1 |
| 875 | 60,2 | ”m” |
| 876 | 60,3 | ”m” |
| 877 | 60,5 | 6,3 |
| 878 | 61,4 | 19,3 |
| 879 | 60,3 | 1,2 |
| 880 | 60,5 | 2,9 |
| 881 | 61,2 | 34,1 |
| 882 | 61,6 | 13,2 |
| 883 | 61,5 | 16,4 |
| 884 | 61,2 | 16,4 |
| 885 | 61,3 | ”m” |
| 886 | 63,1 | ”m” |
| 887 | 63,2 | 4,8 |
| 888 | 62,3 | 22,3 |
| 889 | 62 | 38,5 |
| 890 | 61,6 | 29,6 |
| 891 | 61,6 | 26,6 |
| 892 | 61,8 | 28,1 |
| 893 | 62 | 29,6 |
| 894 | 62 | 16,3 |
| 895 | 61,1 | ”m” |
| 896 | 61,2 | ”m” |
| 897 | 60,7 | 19,2 |
| 898 | 60,7 | 32,5 |
| 899 | 60,9 | 17,8 |
| 900 | 60,1 | 19,2 |
| 901 | 59,3 | 38,2 |
| 902 | 59,9 | 45 |
| 903 | 59,4 | 32,4 |
| 904 | 59,2 | 23,5 |
| 905 | 59,5 | 40,8 |
| 906 | 58,3 | ”m” |
| 907 | 58,2 | ”m” |
| 908 | 57,6 | ”m” |
| 909 | 57,1 | ”m” |
| 910 | 57 | 0,6 |
| 911 | 57 | 26,3 |
| 912 | 56,5 | 29,2 |
| 913 | 56,3 | 20,5 |
| 914 | 56,1 | ”m” |
| 915 | 55,2 | ”m” |
| 916 | 54,7 | 17,5 |
| 917 | 55,2 | 29,2 |
| 918 | 55,2 | 29,2 |
| 919 | 55,9 | 16 |
| 920 | 55,9 | 26,3 |
| 921 | 56,1 | 36,5 |
| 922 | 55,8 | 19 |
| 923 | 55,9 | 9,2 |
| 924 | 55,8 | 21,9 |
| 925 | 56,4 | 42,8 |
| 926 | 56,4 | 38 |
| 927 | 56,4 | 11 |
| 928 | 56,4 | 35,1 |
| 929 | 54 | 7,3 |
| 930 | 53,4 | 5,4 |
| 931 | 52,3 | 27,6 |
| 932 | 52,1 | 32 |
| 933 | 52,3 | 33,4 |
| 934 | 52,2 | 34,9 |
| 935 | 52,8 | 60,1 |
| 936 | 53,7 | 69,7 |
| 937 | 54 | 70,7 |
| 938 | 55,1 | 71,7 |
| 939 | 55,2 | 46 |
| 940 | 54,7 | 12,6 |
| 941 | 52,5 | 0 |
| 942 | 51,8 | 24,7 |
| 943 | 51,4 | 43,9 |
| 944 | 50,9 | 71,1 |
| 945 | 51,2 | 76,8 |
| 946 | 50,3 | 87,5 |
| 947 | 50,2 | 99,8 |
| 948 | 50,9 | 100 |
| 949 | 49,9 | 99,7 |
| 950 | 50,9 | 100 |
| 951 | 49,8 | 99,7 |
| 952 | 50,4 | 99,8 |
| 953 | 50,4 | 99,8 |
| 954 | 49,7 | 99,7 |
| 955 | 51 | 100 |
| 956 | 50,3 | 99,8 |
| 957 | 50,2 | 99,8 |
| 958 | 49,9 | 99,7 |
| 959 | 50,9 | 100 |
| 960 | 50 | 99,7 |
| 961 | 50,2 | 99,8 |
| 962 | 50,2 | 99,8 |
| 963 | 49,9 | 99,7 |
| 964 | 50,4 | 99,8 |
| 965 | 50,2 | 99,8 |
| 966 | 50,3 | 99,8 |
| 967 | 49,9 | 99,7 |
| 968 | 51,1 | 100 |
| 969 | 50,6 | 99,9 |
| 970 | 49,9 | 99,7 |
| 971 | 49,6 | 99,6 |
| 972 | 49,4 | 99,6 |
| 973 | 49 | 99,5 |
| 974 | 49,8 | 99,7 |
| 975 | 50,9 | 100 |
| 976 | 50,4 | 99,8 |
| 977 | 49,8 | 99,7 |
| 978 | 49,1 | 99,5 |
| 979 | 50,4 | 99,8 |
| 980 | 49,8 | 99,7 |
| 981 | 49,3 | 99,5 |
| 982 | 49,1 | 99,5 |
| 983 | 49,9 | 99,7 |
| 984 | 49,1 | 99,5 |
| 985 | 50,4 | 99,8 |
| 986 | 50,9 | 100 |
| 987 | 51,4 | 99,9 |
| 988 | 51,5 | 99,9 |
| 989 | 52,2 | 99,7 |
| 990 | 52,8 | 74,1 |
| 991 | 53,3 | 46 |
| 992 | 53,6 | 36,4 |
| 993 | 53,4 | 33,5 |
| 994 | 53,9 | 58,9 |
| 995 | 55,2 | 73,8 |
| 996 | 55,8 | 52,4 |
| 997 | 55,7 | 9,2 |
| 998 | 55,8 | 2,2 |
| 999 | 56,4 | 33,6 |
| 1 000 | 55,4 | ”m” |
| 1 001 | 55,2 | ”m” |
| 1 002 | 55,8 | 26,3 |
| 1 003 | 55,8 | 23,3 |
| 1 004 | 56,4 | 50,2 |
| 1 005 | 57,6 | 68,3 |
| 1 006 | 58,8 | 90,2 |
| 1 007 | 59,9 | 98,9 |
| 1 008 | 62,3 | 98,8 |
| 1 009 | 63,1 | 74,4 |
| 1 010 | 63,7 | 49,4 |
| 1 011 | 63,3 | 9,8 |
| 1 012 | 48 | 0 |
| 1 013 | 47,9 | 73,5 |
| 1 014 | 49,9 | 99,7 |
| 1 015 | 49,9 | 48,8 |
| 1 016 | 49,6 | 2,3 |
| 1 017 | 49,9 | ”m” |
| 1 018 | 49,3 | ”m” |
| 1 019 | 49,7 | 47,5 |
| 1 020 | 49,1 | ”m” |
| 1 021 | 49,4 | ”m” |
| 1 022 | 48,3 | ”m” |
| 1 023 | 49,4 | ”m” |
| 1 024 | 48,5 | ”m” |
| 1 025 | 48,7 | ”m” |
| 1 026 | 48,7 | ”m” |
| 1 027 | 49,1 | ”m” |
| 1 028 | 49 | ”m” |
| 1 029 | 49,8 | ”m” |
| 1 030 | 48,7 | ”m” |
| 1 031 | 48,5 | ”m” |
| 1 032 | 49,3 | 31,3 |
| 1 033 | 49,7 | 45,3 |
| 1 034 | 48,3 | 44,5 |
| 1 035 | 49,8 | 61 |
| 1 036 | 49,4 | 64,3 |
| 1 037 | 49,8 | 64,4 |
| 1 038 | 50,5 | 65,6 |
| 1 039 | 50,3 | 64,5 |
| 1 040 | 51,2 | 82,9 |
| 1 041 | 50,5 | 86 |
| 1 042 | 50,6 | 89 |
| 1 043 | 50,4 | 81,4 |
| 1 044 | 49,9 | 49,9 |
| 1 045 | 49,1 | 20,1 |
| 1 046 | 47,9 | 24 |
| 1 047 | 48,1 | 36,2 |
| 1 048 | 47,5 | 34,5 |
| 1 049 | 46,9 | 30,3 |
| 1 050 | 47,7 | 53,5 |
| 1 051 | 46,9 | 61,6 |
| 1 052 | 46,5 | 73,6 |
| 1 053 | 48 | 84,6 |
| 1 054 | 47,2 | 87,7 |
| 1 055 | 48,7 | 80 |
| 1 056 | 48,7 | 50,4 |
| 1 057 | 47,8 | 38,6 |
| 1 058 | 48,8 | 63,1 |
| 1 059 | 47,4 | 5 |
| 1 060 | 47,3 | 47,4 |
| 1 061 | 47,3 | 49,8 |
| 1 062 | 46,9 | 23,9 |
| 1 063 | 46,7 | 44,6 |
| 1 064 | 46,8 | 65,2 |
| 1 065 | 46,9 | 60,4 |
| 1 066 | 46,7 | 61,5 |
| 1 067 | 45,5 | ”m” |
| 1 068 | 45,5 | ”m” |
| 1 069 | 44,2 | ”m” |
| 1 070 | 43 | ”m” |
| 1 071 | 42,5 | ”m” |
| 1 072 | 41 | ”m” |
| 1 073 | 39,9 | ”m” |
| 1 074 | 39,9 | 38,2 |
| 1 075 | 40,1 | 48,1 |
| 1 076 | 39,9 | 48 |
| 1 077 | 39,4 | 59,3 |
| 1 078 | 43,8 | 19,8 |
| 1 079 | 52,9 | 0 |
| 1 080 | 52,8 | 88,9 |
| 1 081 | 53,4 | 99,5 |
| 1 082 | 54,7 | 99,3 |
| 1 083 | 56,3 | 99,1 |
| 1 084 | 57,5 | 99 |
| 1 085 | 59 | 98,9 |
| 1 086 | 59,8 | 98,9 |
| 1 087 | 60,1 | 98,9 |
| 1 088 | 61,8 | 48,3 |
| 1 089 | 61,8 | 55,6 |
| 1 090 | 61,7 | 59,8 |
| 1 091 | 62 | 55,6 |
| 1 092 | 62,3 | 29,6 |
| 1 093 | 62 | 19,3 |
| 1 094 | 61,3 | 7,9 |
| 1 095 | 61,1 | 19,2 |
| 1 096 | 61,2 | 43 |
| 1 097 | 61,1 | 59,7 |
| 1 098 | 61,1 | 98,8 |
| 1 099 | 61,3 | 98,8 |
| 1 100 | 61,3 | 26,6 |
| 1 101 | 60,4 | ”m” |
| 1 102 | 58,8 | ”m” |
| 1 103 | 57,7 | ”m” |
| 1 104 | 56 | ”m” |
| 1 105 | 54,7 | ”m” |
| 1 106 | 53,3 | ”m” |
| 1 107 | 52,6 | 23,2 |
| 1 108 | 53,4 | 84,2 |
| 1 109 | 53,9 | 99,4 |
| 1 110 | 54,9 | 99,3 |
| 1 111 | 55,8 | 99,2 |
| 1 112 | 57,1 | 99 |
| 1 113 | 56,5 | 99,1 |
| 1 114 | 58,9 | 98,9 |
| 1 115 | 58,7 | 98,9 |
| 1 116 | 59,8 | 98,9 |
| 1 117 | 61 | 98,8 |
| 1 118 | 60,7 | 19,2 |
| 1 119 | 59,4 | ”m” |
| 1 120 | 57,9 | ”m” |
| 1 121 | 57,6 | ”m” |
| 1 122 | 56,3 | ”m” |
| 1 123 | 55 | ”m” |
| 1 124 | 53,7 | ”m” |
| 1 125 | 52,1 | ”m” |
| 1 126 | 51,1 | ”m” |
| 1 127 | 49,7 | 25,8 |
| 1 128 | 49,1 | 46,1 |
| 1 129 | 48,7 | 46,9 |
| 1 130 | 48,2 | 46,7 |
| 1 131 | 48 | 70 |
| 1 132 | 48 | 70 |
| 1 133 | 47,2 | 67,6 |
| 1 134 | 47,3 | 67,6 |
| 1 135 | 46,6 | 74,7 |
| 1 136 | 47,4 | 13 |
| 1 137 | 46,3 | ”m” |
| 1 138 | 45,4 | ”m” |
| 1 139 | 45,5 | 24,8 |
| 1 140 | 44,8 | 73,8 |
| 1 141 | 46,6 | 99 |
| 1 142 | 46,3 | 98,9 |
| 1 143 | 48,5 | 99,4 |
| 1 144 | 49,9 | 99,7 |
| 1 145 | 49,1 | 99,5 |
| 1 146 | 49,1 | 99,5 |
| 1 147 | 51 | 100 |
| 1 148 | 51,5 | 99,9 |
| 1 149 | 50,9 | 100 |
| 1 150 | 51,6 | 99,9 |
| 1 151 | 52,1 | 99,7 |
| 1 152 | 50,9 | 100 |
| 1 153 | 52,2 | 99,7 |
| 1 154 | 51,5 | 98,3 |
| 1 155 | 51,5 | 47,2 |
| 1 156 | 50,8 | 78,4 |
| 1 157 | 50,3 | 83 |
| 1 158 | 50,3 | 31,7 |
| 1 159 | 49,3 | 31,3 |
| 1 160 | 48,8 | 21,5 |
| 1 161 | 47,8 | 59,4 |
| 1 162 | 48,1 | 77,1 |
| 1 163 | 48,4 | 87,6 |
| 1 164 | 49,6 | 87,5 |
| 1 165 | 51 | 81,4 |
| 1 166 | 51,6 | 66,7 |
| 1 167 | 53,3 | 63,2 |
| 1 168 | 55,2 | 62 |
| 1 169 | 55,7 | 43,9 |
| 1 170 | 56,4 | 30,7 |
| 1 171 | 56,8 | 23,4 |
| 1 172 | 57 | ”m” |
| 1 173 | 57,6 | ”m” |
| 1 174 | 56,9 | ”m” |
| 1 175 | 56,4 | 4 |
| 1 176 | 57 | 23,4 |
| 1 177 | 56,4 | 41,7 |
| 1 178 | 57 | 49,2 |
| 1 179 | 57,7 | 56,6 |
| 1 180 | 58,6 | 56,6 |
| 1 181 | 58,9 | 64 |
| 1 182 | 59,4 | 68,2 |
| 1 183 | 58,8 | 71,4 |
| 1 184 | 60,1 | 71,3 |
| 1 185 | 60,6 | 79,1 |
| 1 186 | 60,7 | 83,3 |
| 1 187 | 60,7 | 77,1 |
| 1 188 | 60 | 73,5 |
| 1 189 | 60,2 | 55,5 |
| 1 190 | 59,7 | 54,4 |
| 1 191 | 59,8 | 73,3 |
| 1 192 | 59,8 | 77,9 |
| 1 193 | 59,8 | 73,9 |
| 1 194 | 60 | 76,5 |
| 1 195 | 59,5 | 82,3 |
| 1 196 | 59,9 | 82,8 |
| 1 197 | 59,8 | 65,8 |
| 1 198 | 59 | 48,6 |
| 1 199 | 58,9 | 62,2 |
| 1 200 | 59,1 | 70,4 |
| 1 201 | 58,9 | 62,1 |
| 1 202 | 58,4 | 67,4 |
| 1 203 | 58,7 | 58,9 |
| 1 204 | 58,3 | 57,7 |
| 1 205 | 57,5 | 57,8 |
| 1 206 | 57,2 | 57,6 |
| 1 207 | 57,1 | 42,6 |
| 1 208 | 57 | 70,1 |
| 1 209 | 56,4 | 59,6 |
| 1 210 | 56,7 | 39 |
| 1 211 | 55,9 | 68,1 |
| 1 212 | 56,3 | 79,1 |
| 1 213 | 56,7 | 89,7 |
| 1 214 | 56 | 89,4 |
| 1 215 | 56 | 93,1 |
| 1 216 | 56,4 | 93,1 |
| 1 217 | 56,7 | 94,4 |
| 1 218 | 56,9 | 94,8 |
| 1 219 | 57 | 94,1 |
| 1 220 | 57,7 | 94,3 |
| 1 221 | 57,5 | 93,7 |
| 1 222 | 58,4 | 93,2 |
| 1 223 | 58,7 | 93,2 |
| 1 224 | 58,2 | 93,7 |
| 1 225 | 58,5 | 93,1 |
| 1 226 | 58,8 | 86,2 |
| 1 227 | 59 | 72,9 |
| 1 228 | 58,2 | 59,9 |
| 1 229 | 57,6 | 8,5 |
| 1 230 | 57,1 | 47,6 |
| 1 231 | 57,2 | 74,4 |
| 1 232 | 57 | 79,1 |
| 1 233 | 56,7 | 67,2 |
| 1 234 | 56,8 | 69,1 |
| 1 235 | 56,9 | 71,3 |
| 1 236 | 57 | 77,3 |
| 1 237 | 57,4 | 78,2 |
| 1 238 | 57,3 | 70,6 |
| 1 239 | 57,7 | 64 |
| 1 240 | 57,5 | 55,6 |
| 1 241 | 58,6 | 49,6 |
| 1 242 | 58,2 | 41,1 |
| 1 243 | 58,8 | 40,6 |
| 1 244 | 58,3 | 21,1 |
| 1 245 | 58,7 | 24,9 |
| 1 246 | 59,1 | 24,8 |
| 1 247 | 58,6 | ”m” |
| 1 248 | 58,8 | ”m” |
| 1 249 | 58,8 | ”m” |
| 1 250 | 58,7 | ”m” |
| 1 251 | 59,1 | ”m” |
| 1 252 | 59,1 | ”m” |
| 1 253 | 59,4 | ”m” |
| 1 254 | 60,6 | 2,6 |
| 1 255 | 59,6 | ”m” |
| 1 256 | 60,1 | ”m” |
| 1 257 | 60,6 | ”m” |
| 1 258 | 59,6 | 4,1 |
| 1 259 | 60,7 | 7,1 |
| 1 260 | 60,5 | ”m” |
| 1 261 | 59,7 | ”m” |
| 1 262 | 59,6 | ”m” |
| 1 263 | 59,8 | ”m” |
| 1 264 | 59,6 | 4,9 |
| 1 265 | 60,1 | 5,9 |
| 1 266 | 59,9 | 6,1 |
| 1 267 | 59,7 | ”m” |
| 1 268 | 59,6 | ”m” |
| 1 269 | 59,7 | 22 |
| 1 270 | 59,8 | 10,3 |
| 1 271 | 59,9 | 10 |
| 1 272 | 60,6 | 6,2 |
| 1 273 | 60,5 | 7,3 |
| 1 274 | 60,2 | 14,8 |
| 1 275 | 60,6 | 8,2 |
| 1 276 | 60,6 | 5,5 |
| 1 277 | 61 | 14,3 |
| 1 278 | 61 | 12 |
| 1 279 | 61,3 | 34,2 |
| 1 280 | 61,2 | 17,1 |
| 1 281 | 61,5 | 15,7 |
| 1 282 | 61 | 9,5 |
| 1 283 | 61,1 | 9,2 |
| 1 284 | 60,5 | 4,3 |
| 1 285 | 60,2 | 7,8 |
| 1 286 | 60,2 | 5,9 |
| 1 287 | 60,2 | 5,3 |
| 1 288 | 59,9 | 4,6 |
| 1 289 | 59,4 | 21,5 |
| 1 290 | 59,6 | 15,8 |
| 1 291 | 59,3 | 10,1 |
| 1 292 | 58,9 | 9,4 |
| 1 293 | 58,8 | 9 |
| 1 294 | 58,9 | 35,4 |
| 1 295 | 58,9 | 30,7 |
| 1 296 | 58,9 | 25,9 |
| 1 297 | 58,7 | 22,9 |
| 1 298 | 58,7 | 24,4 |
| 1 299 | 59,3 | 61 |
| 1 300 | 60,1 | 56 |
| 1 301 | 60,5 | 50,6 |
| 1 302 | 59,5 | 16,2 |
| 1 303 | 59,7 | 50 |
| 1 304 | 59,7 | 31,4 |
| 1 305 | 60,1 | 43,1 |
| 1 306 | 60,8 | 38,4 |
| 1 307 | 60,9 | 40,2 |
| 1 308 | 61,3 | 49,7 |
| 1 309 | 61,8 | 45,9 |
| 1 310 | 62 | 45,9 |
| 1 311 | 62,2 | 45,8 |
| 1 312 | 62,6 | 46,8 |
| 1 313 | 62,7 | 44,3 |
| 1 314 | 62,9 | 44,4 |
| 1 315 | 63,1 | 43,7 |
| 1 316 | 63,5 | 46,1 |
| 1 317 | 63,6 | 40,7 |
| 1 318 | 64,3 | 49,5 |
| 1 319 | 63,7 | 27 |
| 1 320 | 63,8 | 15 |
| 1 321 | 63,6 | 18,7 |
| 1 322 | 63,4 | 8,4 |
| 1 323 | 63,2 | 8,7 |
| 1 324 | 63,3 | 21,6 |
| 1 325 | 62,9 | 19,7 |
| 1 326 | 63 | 22,1 |
| 1 327 | 63,1 | 20,3 |
| 1 328 | 61,8 | 19,1 |
| 1 329 | 61,6 | 17,1 |
| 1 330 | 61 | 0 |
| 1 331 | 61,2 | 22 |
| 1 332 | 60,8 | 40,3 |
| 1 333 | 61,1 | 34,3 |
| 1 334 | 60,7 | 16,1 |
| 1 335 | 60,6 | 16,6 |
| 1 336 | 60,5 | 18,5 |
| 1 337 | 60,6 | 29,8 |
| 1 338 | 60,9 | 19,5 |
| 1 339 | 60,9 | 22,3 |
| 1 340 | 61,4 | 35,8 |
| 1 341 | 61,3 | 42,9 |
| 1 342 | 61,5 | 31 |
| 1 343 | 61,3 | 19,2 |
| 1 344 | 61 | 9,3 |
| 1 345 | 60,8 | 44,2 |
| 1 346 | 60,9 | 55,3 |
| 1 347 | 61,2 | 56 |
| 1 348 | 60,9 | 60,1 |
| 1 349 | 60,7 | 59,1 |
| 1 350 | 60,9 | 56,8 |
| 1 351 | 60,7 | 58,1 |
| 1 352 | 59,6 | 78,4 |
| 1 353 | 59,6 | 84,6 |
| 1 354 | 59,4 | 66,6 |
| 1 355 | 59,3 | 75,5 |
| 1 356 | 58,9 | 49,6 |
| 1 357 | 59,1 | 75,8 |
| 1 358 | 59 | 77,6 |
| 1 359 | 59 | 67,8 |
| 1 360 | 59 | 56,7 |
| 1 361 | 58,8 | 54,2 |
| 1 362 | 58,9 | 59,6 |
| 1 363 | 58,9 | 60,8 |
| 1 364 | 59,3 | 56,1 |
| 1 365 | 58,9 | 48,5 |
| 1 366 | 59,3 | 42,9 |
| 1 367 | 59,4 | 41,4 |
| 1 368 | 59,6 | 38,9 |
| 1 369 | 59,4 | 32,9 |
| 1 370 | 59,3 | 30,6 |
| 1 371 | 59,4 | 30 |
| 1 372 | 59,4 | 25,3 |
| 1 373 | 58,8 | 18,6 |
| 1 374 | 59,1 | 18 |
| 1 375 | 58,5 | 10,6 |
| 1 376 | 58,8 | 10,5 |
| 1 377 | 58,5 | 8,2 |
| 1 378 | 58,7 | 13,7 |
| 1 379 | 59,1 | 7,8 |
| 1 380 | 59,1 | 6 |
| 1 381 | 59,1 | 6 |
| 1 382 | 59,4 | 13,1 |
| 1 383 | 59,7 | 22,3 |
| 1 384 | 60,7 | 10,5 |
| 1 385 | 59,8 | 9,8 |
| 1 386 | 60,2 | 8,8 |
| 1 387 | 59,9 | 8,7 |
| 1 388 | 61 | 9,1 |
| 1 389 | 60,6 | 28,2 |
| 1 390 | 60,6 | 22 |
| 1 391 | 59,6 | 23,2 |
| 1 392 | 59,6 | 19 |
| 1 393 | 60,6 | 38,4 |
| 1 394 | 59,8 | 41,6 |
| 1 395 | 60 | 47,3 |
| 1 396 | 60,5 | 55,4 |
| 1 397 | 60,9 | 58,7 |
| 1 398 | 61,3 | 37,9 |
| 1 399 | 61,2 | 38,3 |
| 1 400 | 61,4 | 58,7 |
| 1 401 | 61,3 | 51,3 |
| 1 402 | 61,4 | 71,1 |
| 1 403 | 61,1 | 51 |
| 1 404 | 61,5 | 56,6 |
| 1 405 | 61 | 60,6 |
| 1 406 | 61,1 | 75,4 |
| 1 407 | 61,4 | 69,4 |
| 1 408 | 61,6 | 69,9 |
| 1 409 | 61,7 | 59,6 |
| 1 410 | 61,8 | 54,8 |
| 1 411 | 61,6 | 53,6 |
| 1 412 | 61,3 | 53,5 |
| 1 413 | 61,3 | 52,9 |
| 1 414 | 61,2 | 54,1 |
| 1 415 | 61,3 | 53,2 |
| 1 416 | 61,2 | 52,2 |
| 1 417 | 61,2 | 52,3 |
| 1 418 | 61 | 48 |
| 1 419 | 60,9 | 41,5 |
| 1 420 | 61 | 32,2 |
| 1 421 | 60,7 | 22 |
| 1 422 | 60,7 | 23,3 |
| 1 423 | 60,8 | 38,8 |
| 1 424 | 61 | 40,7 |
| 1 425 | 61 | 30,6 |
| 1 426 | 61,3 | 62,6 |
| 1 427 | 61,7 | 55,9 |
| 1 428 | 62,3 | 43,4 |
| 1 429 | 62,3 | 37,4 |
| 1 430 | 62,3 | 35,7 |
| 1 431 | 62,8 | 34,4 |
| 1 432 | 62,8 | 31,5 |
| 1 433 | 62,9 | 31,7 |
| 1 434 | 62,9 | 29,9 |
| 1 435 | 62,8 | 29,4 |
| 1 436 | 62,7 | 28,7 |
| 1 437 | 61,5 | 14,7 |
| 1 438 | 61,9 | 17,2 |
| 1 439 | 61,5 | 6,1 |
| 1 440 | 61 | 9,9 |
| 1 441 | 60,9 | 4,8 |
| 1 442 | 60,6 | 11,1 |
| 1 443 | 60,3 | 6,9 |
| 1 444 | 60,8 | 7 |
| 1 445 | 60,2 | 9,2 |
| 1 446 | 60,5 | 21,7 |
| 1 447 | 60,2 | 22,4 |
| 1 448 | 60,7 | 31,6 |
| 1 449 | 60,9 | 28,9 |
| 1 450 | 59,6 | 21,7 |
| 1 451 | 60,2 | 18 |
| 1 452 | 59,5 | 16,7 |
| 1 453 | 59,8 | 15,7 |
| 1 454 | 59,6 | 15,7 |
| 1 455 | 59,3 | 15,7 |
| 1 456 | 59 | 7,5 |
| 1 457 | 58,8 | 7,1 |
| 1 458 | 58,7 | 16,5 |
| 1 459 | 59,2 | 50,7 |
| 1 460 | 59,7 | 60,2 |
| 1 461 | 60,4 | 44 |
| 1 462 | 60,2 | 35,3 |
| 1 463 | 60,4 | 17,1 |
| 1 464 | 59,9 | 13,5 |
| 1 465 | 59,9 | 12,8 |
| 1 466 | 59,6 | 14,8 |
| 1 467 | 59,4 | 15,9 |
| 1 468 | 59,4 | 22 |
| 1 469 | 60,4 | 38,4 |
| 1 470 | 59,5 | 38,8 |
| 1 471 | 59,3 | 31,9 |
| 1 472 | 60,9 | 40,8 |
| 1 473 | 60,7 | 39 |
| 1 474 | 60,9 | 30,1 |
| 1 475 | 61 | 29,3 |
| 1 476 | 60,6 | 28,4 |
| 1 477 | 60,9 | 36,3 |
| 1 478 | 60,8 | 30,5 |
| 1 479 | 60,7 | 26,7 |
| 1 480 | 60,1 | 4,7 |
| 1 481 | 59,9 | 0 |
| 1 482 | 60,4 | 36,2 |
| 1 483 | 60,7 | 32,5 |
| 1 484 | 59,9 | 3,1 |
| 1 485 | 59,7 | ”m” |
| 1 486 | 59,5 | ”m” |
| 1 487 | 59,2 | ”m” |
| 1 488 | 58,8 | 0,6 |
| 1 489 | 58,7 | ”m” |
| 1 490 | 58,7 | ”m” |
| 1 491 | 57,9 | ”m” |
| 1 492 | 58,2 | ”m” |
| 1 493 | 57,6 | ”m” |
| 1 494 | 58,3 | 9,5 |
| 1 495 | 57,2 | 6 |
| 1 496 | 57,4 | 27,3 |
| 1 497 | 58,3 | 59,9 |
| 1 498 | 58,3 | 7,3 |
| 1 499 | 58,8 | 21,7 |
| 1 500 | 58,8 | 38,9 |
| 1 501 | 59,4 | 26,2 |
| 1 502 | 59,1 | 25,5 |
| 1 503 | 59,1 | 26 |
| 1 504 | 59 | 39,1 |
| 1 505 | 59,5 | 52,3 |
| 1 506 | 59,4 | 31 |
| 1 507 | 59,4 | 27 |
| 1 508 | 59,4 | 29,8 |
| 1 509 | 59,4 | 23,1 |
| 1 510 | 58,9 | 16 |
| 1 511 | 59 | 31,5 |
| 1 512 | 58,8 | 25,9 |
| 1 513 | 58,9 | 40,2 |
| 1 514 | 58,8 | 28,4 |
| 1 515 | 58,9 | 38,9 |
| 1 516 | 59,1 | 35,3 |
| 1 517 | 58,8 | 30,3 |
| 1 518 | 59 | 19 |
| 1 519 | 58,7 | 3 |
| 1 520 | 57,9 | 0 |
| 1 521 | 58 | 2,4 |
| 1 522 | 57,1 | ”m” |
| 1 523 | 56,7 | ”m” |
| 1 524 | 56,7 | 5,3 |
| 1 525 | 56,6 | 2,1 |
| 1 526 | 56,8 | ”m” |
| 1 527 | 56,3 | ”m” |
| 1 528 | 56,3 | ”m” |
| 1 529 | 56 | ”m” |
| 1 530 | 56,7 | ”m” |
| 1 531 | 56,6 | 3,8 |
| 1 532 | 56,9 | ”m” |
| 1 533 | 56,9 | ”m” |
| 1 534 | 57,4 | ”m” |
| 1 535 | 57,4 | ”m” |
| 1 536 | 58,3 | 13,9 |
| 1 537 | 58,5 | ”m” |
| 1 538 | 59,1 | ”m” |
| 1 539 | 59,4 | ”m” |
| 1 540 | 59,6 | ”m” |
| 1 541 | 59,5 | ”m” |
| 1 542 | 59,6 | 0,5 |
| 1 543 | 59,3 | 9,2 |
| 1 544 | 59,4 | 11,2 |
| 1 545 | 59,1 | 26,8 |
| 1 546 | 59 | 11,7 |
| 1 547 | 58,8 | 6,4 |
| 1 548 | 58,7 | 5 |
| 1 549 | 57,5 | ”m” |
| 1 550 | 57,4 | ”m” |
| 1 551 | 57,1 | 1,1 |
| 1 552 | 57,1 | 0 |
| 1 553 | 57 | 4,5 |
| 1 554 | 57,1 | 3,7 |
| 1 555 | 57,3 | 3,3 |
| 1 556 | 57,3 | 16,8 |
| 1 557 | 58,2 | 29,3 |
| 1 558 | 58,7 | 12,5 |
| 1 559 | 58,3 | 12,2 |
| 1 560 | 58,6 | 12,7 |
| 1 561 | 59 | 13,6 |
| 1 562 | 59,8 | 21,9 |
| 1 563 | 59,3 | 20,9 |
| 1 564 | 59,7 | 19,2 |
| 1 565 | 60,1 | 15,9 |
| 1 566 | 60,7 | 16,7 |
| 1 567 | 60,7 | 18,1 |
| 1 568 | 60,7 | 40,6 |
| 1 569 | 60,7 | 59,7 |
| 1 570 | 61,1 | 66,8 |
| 1 571 | 61,1 | 58,8 |
| 1 572 | 60,8 | 64,7 |
| 1 573 | 60,1 | 63,6 |
| 1 574 | 60,7 | 83,2 |
| 1 575 | 60,4 | 82,2 |
| 1 576 | 60 | 80,5 |
| 1 577 | 59,9 | 78,7 |
| 1 578 | 60,8 | 67,9 |
| 1 579 | 60,4 | 57,7 |
| 1 580 | 60,2 | 60,6 |
| 1 581 | 59,6 | 72,7 |
| 1 582 | 59,9 | 73,6 |
| 1 583 | 59,8 | 74,1 |
| 1 584 | 59,6 | 84,6 |
| 1 585 | 59,4 | 76,1 |
| 1 586 | 60,1 | 76,9 |
| 1 587 | 59,5 | 84,6 |
| 1 588 | 59,8 | 77,5 |
| 1 589 | 60,6 | 67,9 |
| 1 590 | 59,3 | 47,3 |
| 1 591 | 59,3 | 43,1 |
| 1 592 | 59,4 | 38,3 |
| 1 593 | 58,7 | 38,2 |
| 1 594 | 58,8 | 39,2 |
| 1 595 | 59,1 | 67,9 |
| 1 596 | 59,7 | 60,5 |
| 1 597 | 59,5 | 32,9 |
| 1 598 | 59,6 | 20 |
| 1 599 | 59,6 | 34,4 |
| 1 600 | 59,4 | 23,9 |
| 1 601 | 59,6 | 15,7 |
| 1 602 | 59,9 | 41 |
| 1 603 | 60,5 | 26,3 |
| 1 604 | 59,6 | 14 |
| 1 605 | 59,7 | 21,2 |
| 1 606 | 60,9 | 19,6 |
| 1 607 | 60,1 | 34,3 |
| 1 608 | 59,9 | 27 |
| 1 609 | 60,8 | 25,6 |
| 1 610 | 60,6 | 26,3 |
| 1 611 | 60,9 | 26,1 |
| 1 612 | 61,1 | 38 |
| 1 613 | 61,2 | 31,6 |
| 1 614 | 61,4 | 30,6 |
| 1 615 | 61,7 | 29,6 |
| 1 616 | 61,5 | 28,8 |
| 1 617 | 61,7 | 27,8 |
| 1 618 | 62,2 | 20,3 |
| 1 619 | 61,4 | 19,6 |
| 1 620 | 61,8 | 19,7 |
| 1 621 | 61,8 | 18,7 |
| 1 622 | 61,6 | 17,7 |
| 1 623 | 61,7 | 8,7 |
| 1 624 | 61,7 | 1,4 |
| 1 625 | 61,7 | 5,9 |
| 1 626 | 61,2 | 8,1 |
| 1 627 | 61,9 | 45,8 |
| 1 628 | 61,4 | 31,5 |
| 1 629 | 61,7 | 22,3 |
| 1 630 | 62,4 | 21,7 |
| 1 631 | 62,8 | 21,9 |
| 1 632 | 62,2 | 22,2 |
| 1 633 | 62,5 | 31 |
| 1 634 | 62,3 | 31,3 |
| 1 635 | 62,6 | 31,7 |
| 1 636 | 62,3 | 22,8 |
| 1 637 | 62,7 | 12,6 |
| 1 638 | 62,2 | 15,2 |
| 1 639 | 61,9 | 32,6 |
| 1 640 | 62,5 | 23,1 |
| 1 641 | 61,7 | 19,4 |
| 1 642 | 61,7 | 10,8 |
| 1 643 | 61,6 | 10,2 |
| 1 644 | 61,4 | ”m” |
| 1 645 | 60,8 | ”m” |
| 1 646 | 60,7 | ”m” |
| 1 647 | 61 | 12,4 |
| 1 648 | 60,4 | 5,3 |
| 1 649 | 61 | 13,1 |
| 1 650 | 60,7 | 29,6 |
| 1 651 | 60,5 | 28,9 |
| 1 652 | 60,8 | 27,1 |
| 1 653 | 61,2 | 27,3 |
| 1 654 | 60,9 | 20,6 |
| 1 655 | 61,1 | 13,9 |
| 1 656 | 60,7 | 13,4 |
| 1 657 | 61,3 | 26,1 |
| 1 658 | 60,9 | 23,7 |
| 1 659 | 61,4 | 32,1 |
| 1 660 | 61,7 | 33,5 |
| 1 661 | 61,8 | 34,1 |
| 1 662 | 61,7 | 17 |
| 1 663 | 61,7 | 2,5 |
| 1 664 | 61,5 | 5,9 |
| 1 665 | 61,3 | 14,9 |
| 1 666 | 61,5 | 17,2 |
| 1 667 | 61,1 | ”m” |
| 1 668 | 61,4 | ”m” |
| 1 669 | 61,4 | 8,8 |
| 1 670 | 61,3 | 8,8 |
| 1 671 | 61 | 18 |
| 1 672 | 61,5 | 13 |
| 1 673 | 61 | 3,7 |
| 1 674 | 60,9 | 3,1 |
| 1 675 | 60,9 | 4,7 |
| 1 676 | 60,6 | 4,1 |
| 1 677 | 60,6 | 6,7 |
| 1 678 | 60,6 | 12,8 |
| 1 679 | 60,7 | 11,9 |
| 1 680 | 60,6 | 12,4 |
| 1 681 | 60,1 | 12,4 |
| 1 682 | 60,5 | 12 |
| 1 683 | 60,4 | 11,8 |
| 1 684 | 59,9 | 12,4 |
| 1 685 | 59,6 | 12,4 |
| 1 686 | 59,6 | 9,1 |
| 1 687 | 59,9 | 0 |
| 1 688 | 59,9 | 20,4 |
| 1 689 | 59,8 | 4,4 |
| 1 690 | 59,4 | 3,1 |
| 1 691 | 59,5 | 26,3 |
| 1 692 | 59,6 | 20,1 |
| 1 693 | 59,4 | 35 |
| 1 694 | 60,9 | 22,1 |
| 1 695 | 60,5 | 12,2 |
| 1 696 | 60,1 | 11 |
| 1 697 | 60,1 | 8,2 |
| 1 698 | 60,5 | 6,7 |
| 1 699 | 60 | 5,1 |
| 1 700 | 60 | 5,1 |
| 1 701 | 60 | 9 |
| 1 702 | 60,1 | 5,7 |
| 1 703 | 59,9 | 8,5 |
| 1 704 | 59,4 | 6 |
| 1 705 | 59,5 | 5,5 |
| 1 706 | 59,5 | 14,2 |
| 1 707 | 59,5 | 6,2 |
| 1 708 | 59,4 | 10,3 |
| 1 709 | 59,6 | 13,8 |
| 1 710 | 59,5 | 13,9 |
| 1 711 | 60,1 | 18,9 |
| 1 712 | 59,4 | 13,1 |
| 1 713 | 59,8 | 5,4 |
| 1 714 | 59,9 | 2,9 |
| 1 715 | 60,1 | 7,1 |
| 1 716 | 59,6 | 12 |
| 1 717 | 59,6 | 4,9 |
| 1 718 | 59,4 | 22,7 |
| 1 719 | 59,6 | 22 |
| 1 720 | 60,1 | 17,4 |
| 1 721 | 60,2 | 16,6 |
| 1 722 | 59,4 | 28,6 |
| 1 723 | 60,3 | 22,4 |
| 1 724 | 59,9 | 20 |
| 1 725 | 60,2 | 18,6 |
| 1 726 | 60,3 | 11,9 |
| 1 727 | 60,4 | 11,6 |
| 1 728 | 60,6 | 10,6 |
| 1 729 | 60,8 | 16 |
| 1 730 | 60,9 | 17 |
| 1 731 | 60,9 | 16,1 |
| 1 732 | 60,7 | 11,4 |
| 1 733 | 60,9 | 11,3 |
| 1 734 | 61,1 | 11,2 |
| 1 735 | 61,1 | 25,6 |
| 1 736 | 61 | 14,6 |
| 1 737 | 61 | 10,4 |
| 1 738 | 60,6 | ”m” |
| 1 739 | 60,9 | ”m” |
| 1 740 | 60,8 | 4,8 |
| 1 741 | 59,9 | ”m” |
| 1 742 | 59,8 | ”m” |
| 1 743 | 59,1 | ”m” |
| 1 744 | 58,8 | ”m” |
| 1 745 | 58,8 | ”m” |
| 1 746 | 58,2 | ”m” |
| 1 747 | 58,5 | 14,3 |
| 1 748 | 57,5 | 4,4 |
| 1 749 | 57,9 | 0 |
| 1 750 | 57,8 | 20,9 |
| 1 751 | 58,3 | 9,2 |
| 1 752 | 57,8 | 8,2 |
| 1 753 | 57,5 | 15,3 |
| 1 754 | 58,4 | 38 |
| 1 755 | 58,1 | 15,4 |
| 1 756 | 58,8 | 11,8 |
| 1 757 | 58,3 | 8,1 |
| 1 758 | 58,3 | 5,5 |
| 1 759 | 59 | 4,1 |
| 1 760 | 58,2 | 4,9 |
| 1 761 | 57,9 | 10,1 |
| 1 762 | 58,5 | 7,5 |
| 1 763 | 57,4 | 7 |
| 1 764 | 58,2 | 6,7 |
| 1 765 | 58,2 | 6,6 |
| 1 766 | 57,3 | 17,3 |
| 1 767 | 58 | 11,4 |
| 1 768 | 57,5 | 47,4 |
| 1 769 | 57,4 | 28,8 |
| 1 770 | 58,8 | 24,3 |
| 1 771 | 57,7 | 25,5 |
| 1 772 | 58,4 | 35,5 |
| 1 773 | 58,4 | 29,3 |
| 1 774 | 59 | 33,8 |
| 1 775 | 59 | 18,7 |
| 1 776 | 58,8 | 9,8 |
| 1 777 | 58,8 | 23,9 |
| 1 778 | 59,1 | 48,2 |
| 1 779 | 59,4 | 37,2 |
| 1 780 | 59,6 | 29,1 |
| 1 781 | 50 | 25 |
| 1 782 | 40 | 20 |
| 1 783 | 30 | 15 |
| 1 784 | 20 | 10 |
| 1 785 | 10 | 5 |
| 1 786 | 0 | 0 |
| 1 787 | 0 | 0 |
| 1 788 | 0 | 0 |
| 1 789 | 0 | 0 |
| 1 790 | 0 | 0 |
| 1 791 | 0 | 0 |
| 1 792 | 0 | 0 |
| 1 793 | 0 | 0 |
| 1 794 | 0 | 0 |
| 1 795 | 0 | 0 |
| 1 796 | 0 | 0 |
| 1 797 | 0 | 0 |
| 1 798 | 0 | 0 |
| 1 799 | 0 | 0 |
| 1 800 | 0 | 0 |
| ”m” = motoring. |

Tid

Normalt varvtal

Normalt vridmoment

s

%

%

1

0

0

2

0

0

3

0

0

4

0

0

5

0

0

6

0

0

7

0

0

8

0

0

9

0

0

10

0

0

11

0

0

12

0

0

13

0

0

14

0

0

15

0

0

16

0,1

1,5

17

23,1

21,5

18

12,6

28,5

19

21,8

71

20

19,7

76,8

21

54,6

80,9

22

71,3

4,9

23

55,9

18,1

24

72

85,4

25

86,7

61,8

26

51,7

0

27

53,4

48,9

28

34,2

87,6

29

45,5

92,7

30

54,6

99,5

31

64,5

96,8

32

71,7

85,4

33

79,4

54,8

34

89,7

99,4

35

57,4

0

36

59,7

30,6

37

90,1

”m”

38

82,9

”m”

39

51,3

”m”

40

28,5

”m”

41

29,3

”m”

42

26,7

”m”

43

20,4

”m”

44

14,1

0

45

6,5

0

46

0

0

47

0

0

48

0

0

49

0

0

50

0

0

51

0

0

52

0

0

53

0

0

54

0

0

55

0

0

56

0

0

57

0

0

58

0

0

59

0

0

60

0

0

61

0

0

62

25,5

11,1

63

28,5

20,9

64

32

73,9

65

4

82,3

66

34,5

80,4

67

64,1

86

68

58

0

69

50,3

83,4

70

66,4

99,1

71

81,4

99,6

72

88,7

73,4

73

52,5

0

74

46,4

58,5

75

48,6

90,9

76

55,2

99,4

77

62,3

99

78

68,4

91,5

79

74,5

73,7

80

38

0

81

41,8

89,6

82

47,1

99,2

83

52,5

99,8

84

56,9

80,8

85

58,3

11,8

86

56,2

”m”

87

52

”m”

88

43,3

”m”

89

36,1

”m”

90

27,6

”m”

91

21,1

”m”

92

8

0

93

0

0

94

0

0

95

0

0

96

0

0

97

0

0

98

0

0

99

0

0

100

0

0

101

0

0

102

0

0

103

0

0

104

0

0

105

0

0

106

0

0

107

0

0

108

11,6

14,8

109

0

0

110

27,2

74,8

111

17

76,9

112

36

78

113

59,7

86

114

80,8

17,9

115

49,7

0

116

65,6

86

117

78,6

72,2

118

64,9

”m”

119

44,3

”m”

120

51,4

83,4

121

58,1

97

122

69,3

99,3

123

72

20,8

124

72,1

”m”

125

65,3

”m”

126

64

”m”

127

59,7

”m”

128

52,8

”m”

129

45,9

”m”

130

38,7

”m”

131

32,4

”m”

132

27

”m”

133

21,7

”m”

134

19,1

0,4

135

34,7

14

136

16,4

48,6

137

0

11,2

138

1,2

2,1

139

30,1

19,3

140

30

73,9

141

54,4

74,4

142

77,2

55,6

143

58,1

0

144

45

82,1

145

68,7

98,1

146

85,7

67,2

147

60,2

0

148

59,4

98

149

72,7

99,6

150

79,9

45

151

44,3

0

152

41,5

84,4

153

56,2

98,2

154

65,7

99,1

155

74,4

84,7

156

54,4

0

157

47,9

89,7

158

54,5

99,5

159

62,7

96,8

160

62,3

0

161

46,2

54,2

162

44,3

83,2

163

48,2

13,3

164

51

”m”

165

50

”m”

166

49,2

”m”

167

49,3

”m”

168

49,9

”m”

169

51,6

”m”

170

49,7

”m”

171

48,5

”m”

172

50,3

72,5

173

51,1

84,5

174

54,6

64,8

175

56,6

76,5

176

58

”m”

177

53,6

”m”

178

40,8

”m”

179

32,9

”m”

180

26,3

”m”

181

20,9

”m”

182

10

0

183

0

0

184

0

0

185

0

0

186

0

0

187

0

0

188

0

0

189

0

0

190

0

0

191

0

0

192

0

0

193

0

0

194

0

0

195

0

0

196

0

0

197

0

0

198

0

0

199

0

0

200

0

0

201

0

0

202

0

0

203

0

0

204

0

0

205

0

0

206

0

0

207

0

0

208

0

0

209

0

0

210

0

0

211

0

0

212

0

0

213

0

0

214

0

0

215

0

0

216

0

0

217

0

0

218

0

0

219

0

0

220

0

0

221

0

0

222

0

0

223

0

0

224

0

0

225

21,2

62,7

226

30,8

75,1

227

5,9

82,7

228

34,6

80,3

229

59,9

87

230

84,3

86,2

231

68,7

”m”

232

43,6

”m”

233

41,5

85,4

234

49,9

94,3

235

60,8

99

236

70,2

99,4

237

81,1

92,4

238

49,2

0

239

56

86,2

240

56,2

99,3

241

61,7

99

242

69,2

99,3

243

74,1

99,8

244

72,4

8,4

245

71,3

0

246

71,2

9,1

247

67,1

”m”

248

65,5

”m”

249

64,4

”m”

250

62,9

25,6

251

62,2

35,6

252

62,9

24,4

253

58,8

”m”

254

56,9

”m”

255

54,5

”m”

256

51,7

17

257

56,2

78,7

258

59,5

94,7

259

65,5

99,1

260

71,2

99,5

261

76,6

99,9

262

79

0

263

52,9

97,5

264

53,1

99,7

265

59

99,1

266

62,2

99

267

65

99,1

268

69

83,1

269

69,9

28,4

270

70,6

12,5

271

68,9

8,4

272

69,8

9,1

273

69,6

7

274

65,7

”m”

275

67,1

”m”

276

66,7

”m”

277

65,6

”m”

278

64,5

”m”

279

62,9

”m”

280

59,3

”m”

281

54,1

”m”

282

51,3

”m”

283

47,9

”m”

284

43,6

”m”

285

39,4

”m”

286

34,7

”m”

287

29,8

”m”

288

20,9

73,4

289

36,9

”m”

290

35,5

”m”

291

20,9

”m”

292

49,7

11,9

293

42,5

”m”

294

32

”m”

295

23,6

”m”

296

19,1

0

297

15,7

73,5

298

25,1

76,8

299

34,5

81,4

300

44,1

87,4

301

52,8

98,6

302

63,6

99

303

73,6

99,7

304

62,2

”m”

305

29,2

”m”

306

46,4

22

307

47,3

13,8

308

47,2

12,5

309

47,9

11,5

310

47,8

35,5

311

49,2

83,3

312

52,7

96,4

313

57,4

99,2

314

61,8

99

315

66,4

60,9

316

65,8

”m”

317

59

”m”

318

50,7

”m”

319

41,8

”m”

320

34,7

”m”

321

28,7

”m”

322

25,2

”m”

323

43

24,8

324

38,7

0

325

48,1

31,9

326

40,3

61

327

42,4

52,1

328

46,4

47,7

329

46,9

30,7

330

46,1

23,1

331

45,7

23,2

332

45,5

31,9

333

46,4

73,6

334

51,3

60,7

335

51,3

51,1

336

53,2

46,8

337

53,9

50

338

53,4

52,1

339

53,8

45,7

340

50,6

22,1

341

47,8

26

342

41,6

17,8

343

38,7

29,8

344

35,9

71,6

345

34,6

47,3

346

34,8

80,3

347

35,9

87,2

348

38,8

90,8

349

41,5

94,7

350

47,1

99,2

351

53,1

99,7

352

46,4

0

353

42,5

0,7

354

43,6

58,6

355

47,1

87,5

356

54,1

99,5

357

62,9

99

358

72,6

99,6

359

82,4

99,5

360

88

99,4

361

46,4

0

362

53,4

95,2

363

58,4

99,2

364

61,5

99

365

64,8

99

366

68,1

99,2

367

73,4

99,7

368

73,3

29,8

369

73,5

14,6

370

68,3

0

371

45,4

49,9

372

47,2

75,7

373

44,5

9

374

47,8

10,3

375

46,8

15,9

376

46,9

12,7

377

46,8

8,9

378

46,1

6,2

379

46,1

”m”

380

45,5

”m”

381

44,7

”m”

382

43,8

”m”

383

41

”m”

384

41,1

6,4

385

38

6,3

386

35,9

0,3

387

33,5

0

388

53,1

48,9

389

48,3

”m”

390

49,9

”m”

391

48

”m”

392

45,3

”m”

393

41,6

3,1

394

44,3

79

395

44,3

89,5

396

43,4

98,8

397

44,3

98,9

398

43

98,8

399

42,2

98,8

400

42,7

98,8

401

45

99

402

43,6

98,9

403

42,2

98,8

404

44,8

99

405

43,4

98,8

406

45

99

407

42,2

54,3

408

61,2

31,9

409

56,3

72,3

410

59,7

99,1

411

62,3

99

412

67,9

99,2

413

69,5

99,3

414

73,1

99,7

415

77,7

99,8

416

79,7

99,7

417

82,5

99,5

418

85,3

99,4

419

86,6

99,4

420

89,4

99,4

421

62,2

0

422

52,7

96,4

423

50,2

99,8

424

49,3

99,6

425

52,2

99,8

426

51,3

100

427

51,3

100

428

51,1

100

429

51,1

100

430

51,8

99,9

431

51,3

100

432

51,1

100

433

51,3

100

434

52,3

99,8

435

52,9

99,7

436

53,8

99,6

437

51,7

99,9

438

53,5

99,6

439

52

99,8

440

51,7

99,9

441

53,2

99,7

442

54,2

99,5

443

55,2

99,4

444

53,8

99,6

445

53,1

99,7

446

55

99,4

447

57

99,2

448

61,5

99

449

59,4

5,7

450

59

0

451

57,3

59,8

452

64,1

99

453

70,9

90,5

454

58

0

455

41,5

59,8

456

44,1

92,6

457

46,8

99,2

458

47,2

99,3

459

51

100

460

53,2

99,7

461

53,1

99,7

462

55,9

53,1

463

53,9

13,9

464

52,5

”m”

465

51,7

”m”

466

51,5

52,2

467

52,8

80

468

54,9

95

469

57,3

99,2

470

60,7

99,1

471

62,4

”m”

472

60,1

”m”

473

53,2

”m”

474

44

”m”

475

35,2

”m”

476

30,5

”m”

477

26,5

”m”

478

22,5

”m”

479

20,4

”m”

480

19,1

”m”

481

19,1

”m”

482

13,4

”m”

483

6,7

”m”

484

3,2

”m”

485

14,3

63,8

486

34,1

0

487

23,9

75,7

488

31,7

79,2

489

32,1

19,4

490

35,9

5,8

491

36,6

0,8

492

38,7

”m”

493

38,4

”m”

494

39,4

”m”

495

39,7

”m”

496

40,5

”m”

497

40,8

”m”

498

39,7

”m”

499

39,2

”m”

500

38,7

”m”

501

32,7

”m”

502

30,1

”m”

503

21,9

”m”

504

12,8

0

505

0

0

506

0

0

507

0

0

508

0

0

509

0

0

510

0

0

511

0

0

512

0

0

513

0

0

514

30,5

25,6

515

19,7

56,9

516

16,3

45,1

517

27,2

4,6

518

21,7

1,3

519

29,7

28,6

520

36,6

73,7

521

61,3

59,5

522

40,8

0

523

36,6

27,8

524

39,4

80,4

525

51,3

88,9

526

58,5

11,1

527

60,7

”m”

528

54,5

”m”

529

51,3

”m”

530

45,5

”m”

531

40,8

”m”

532

38,9

”m”

533

36,6

”m”

534

36,1

72,7

535

44,8

78,9

536

51,6

91,1

537

59,1

99,1

538

66

99,1

539

75,1

99,9

540

81

8

541

39,1

0

542

53,8

89,7

543

59,7

99,1

544

64,8

99

545

70,6

96,1

546

72,6

19,6

547

72

6,3

548

68,9

0,1

549

67,7

”m”

550

66,8

”m”

551

64,3

16,9

552

64,9

7

553

63,6

12,5

554

63

7,7

555

64,4

38,2

556

63

11,8

557

63,6

0

558

63,3

5

559

60,1

9,1

560

61

8,4

561

59,7

0,9

562

58,7

”m”

563

56

”m”

564

53,9

”m”

565

52,1

”m”

566

49,9

”m”

567

46,4

”m”

568

43,6

”m”

569

40,8

”m”

570

37,5

”m”

571

27,8

”m”

572

17,1

0,6

573

12,2

0,9

574

11,5

1,1

575

8,7

0,5

576

8

0,9

577

5,3

0,2

578

4

0

579

3,9

0

580

0

0

581

0

0

582

0

0

583

0

0

584

0

0

585

0

0

586

0

0

587

8,7

22,8

588

16,2

49,4

589

23,6

56

590

21,1

56,1

591

23,6

56

592

46,2

68,8

593

68,4

61,2

594

58,7

”m”

595

31,6

”m”

596

19,9

8,8

597

32,9

70,2

598

43

79

599

57,4

98,9

600

72,1

73,8

601

53

0

602

48,1

86

603

56,2

99

604

65,4

98,9

605

72,9

99,7

606

67,5

”m”

607

39

”m”

608

41,9

38,1

609

44,1

80,4

610

46,8

99,4

611

48,7

99,9

612

50,5

99,7

613

52,5

90,3

614

51

1,8

615

50

”m”

616

49,1

”m”

617

47

”m”

618

43,1

”m”

619

39,2

”m”

620

40,6

0,5

621

41,8

53,4

622

44,4

65,1

623

48,1

67,8

624

53,8

99,2

625

58,6

98,9

626

63,6

98,8

627

68,5

99,2

628

72,2

89,4

629

77,1

0

630

57,8

79,1

631

60,3

98,8

632

61,9

98,8

633

63,8

98,8

634

64,7

98,9

635

65,4

46,5

636

65,7

44,5

637

65,6

3,5

638

49,1

0

639

50,4

73,1

640

50,5

”m”

641

51

”m”

642

49,4

”m”

643

49,2

”m”

644

48,6

”m”

645

47,5

”m”

646

46,5

”m”

647

46

11,3

648

45,6

42,8

649

47,1

83

650

46,2

99,3

651

47,9

99,7

652

49,5

99,9

653

50,6

99,7

654

51

99,6

655

53

99,3

656

54,9

99,1

657

55,7

99

658

56

99

659

56,1

9,3

660

55,6

”m”

661

55,4

”m”

662

54,9

51,3

663

54,9

59,8

664

54

39,3

665

53,8

”m”

666

52

”m”

667

50,4

”m”

668

50,6

0

669

49,3

41,7

670

50

73,2

671

50,4

99,7

672

51,9

99,5

673

53,6

99,3

674

54,6

99,1

675

56

99

676

55,8

99

677

58,4

98,9

678

59,9

98,8

679

60,9

98,8

680

63

98,8

681

64,3

98,9

682

64,8

64

683

65,9

46,5

684

66,2

28,7

685

65,2

1,8

686

65

6,8

687

63,6

53,6

688

62,4

82,5

689

61,8

98,8

690

59,8

98,8

691

59,2

98,8

692

59,7

98,8

693

61,2

98,8

694

62,2

49,4

695

62,8

37,2

696

63,5

46,3

697

64,7

72,3

698

64,7

72,3

699

65,4

77,4

700

66,1

69,3

701

64,3

”m”

702

64,3

”m”

703

63

”m”

704

62,2

”m”

705

61,6

”m”

706

62,4

”m”

707

62,2

”m”

708

61

”m”

709

58,7

”m”

710

55,5

”m”

711

51,7

”m”

712

49,2

”m”

713

48,8

40,4

714

47,9

”m”

715

46,2

”m”

716

45,6

9,8

717

45,6

34,5

718

45,5

37,1

719

43,8

”m”

720

41,9

”m”

721

41,3

”m”

722

41,4

”m”

723

41,2

”m”

724

41,8

”m”

725

41,8

”m”

726

43,2

17,4

727

45

29

728

44,2

”m”

729

43,9

”m”

730

38

10,7

731

56,8

”m”

732

57,1

”m”

733

52

”m”

734

44,4

”m”

735

40,2

”m”

736

39,2

16,5

737

38,9

73,2

738

39,9

89,8

739

42,3

98,6

740

43,7

98,8

741

45,5

99,1

742

45,6

99,2

743

48,1

99,7

744

49

100

745

49,8

99,9

746

49,8

99,9

747

51,9

99,5

748

52,3

99,4

749

53,3

99,3

750

52,9

99,3

751

54,3

99,2

752

55,5

99,1

753

56,7

99

754

61,7

98,8

755

64,3

47,4

756

64,7

1,8

757

66,2

”m”

758

49,1

”m”

759

52,1

46

760

52,6

61

761

52,9

0

762

52,3

20,4

763

54,2

56,7

764

55,4

59,8

765

56,1

49,2

766

56,8

33,7

767

57,2

96

768

58,6

98,9

769

59,5

98,8

770

61,2

98,8

771

62,1

98,8

772

62,7

98,8

773

62,8

98,8

774

64

98,9

775

63,2

46,3

776

62,4

”m”

777

60,3

”m”

778

58,7

”m”

779

57,2

”m”

780

56,1

”m”

781

56

9,3

782

55,2

26,3

783

54,8

42,8

784

55,7

47,1

785

56,6

52,4

786

58

50,3

787

58,6

20,6

788

58,7

”m”

789

59,3

”m”

790

58,6

”m”

791

60,5

9,7

792

59,2

9,6

793

59,9

9,6

794

59,6

9,6

795

59,9

6,2

796

59,9

9,6

797

60,5

13,1

798

60,3

20,7

799

59,9

31

800

60,5

42

801

61,5

52,5

802

60,9

51,4

803

61,2

57,7

804

62,8

98,8

805

63,4

96,1

806

64,6

45,4

807

64,1

5

808

63

3,2

809

62,7

14,9

810

63,5

35,8

811

64,1

73,3

812

64,3

37,4

813

64,1

21

814

63,7

21

815

62,9

18

816

62,4

32,7

817

61,7

46,2

818

59,8

45,1

819

57,4

43,9

820

54,8

42,8

821

54,3

65,2

822

52,9

62,1

823

52,4

30,6

824

50,4

”m”

825

48,6

”m”

826

47,9

”m”

827

46,8

”m”

828

46,9

9,4

829

49,5

41,7

830

50,5

37,8

831

52,3

20,4

832

54,1

30,7

833

56,3

41,8

834

58,7

26,5

835

57,3

”m”

836

59

”m”

837

59,8

”m”

838

60,3

”m”

839

61,2

”m”

840

61,8

”m”

841

62,5

”m”

842

62,4

”m”

843

61,5

”m”

844

63,7

”m”

845

61,9

”m”

846

61,6

29,7

847

60,3

”m”

848

59,2

”m”

849

57,3

”m”

850

52,3

”m”

851

49,3

”m”

852

47,3

”m”

853

46,3

38,8

854

46,8

35,1

855

46,6

”m”

856

44,3

”m”

857

43,1

”m”

858

42,4

2,1

859

41,8

2,4

860

43,8

68,8

861

44,6

89,2

862

46

99,2

863

46,9

99,4

864

47,9

99,7

865

50,2

99,8

866

51,2

99,6

867

52,3

99,4

868

53

99,3

869

54,2

99,2

870

55,5

99,1

871

56,7

99

872

57,3

98,9

873

58

98,9

874

60,5

31,1

875

60,2

”m”

876

60,3

”m”

877

60,5

6,3

878

61,4

19,3

879

60,3

1,2

880

60,5

2,9

881

61,2

34,1

882

61,6

13,2

883

61,5

16,4

884

61,2

16,4

885

61,3

”m”

886

63,1

”m”

887

63,2

4,8

888

62,3

22,3

889

62

38,5

890

61,6

29,6

891

61,6

26,6

892

61,8

28,1

893

62

29,6

894

62

16,3

895

61,1

”m”

896

61,2

”m”

897

60,7

19,2

898

60,7

32,5

899

60,9

17,8

900

60,1

19,2

901

59,3

38,2

902

59,9

45

903

59,4

32,4

904

59,2

23,5

905

59,5

40,8

906

58,3

”m”

907

58,2

”m”

908

57,6

”m”

909

57,1

”m”

910

57

0,6

911

57

26,3

912

56,5

29,2

913

56,3

20,5

914

56,1

”m”

915

55,2

”m”

916

54,7

17,5

917

55,2

29,2

918

55,2

29,2

919

55,9

16

920

55,9

26,3

921

56,1

36,5

922

55,8

19

923

55,9

9,2

924

55,8

21,9

925

56,4

42,8

926

56,4

38

927

56,4

11

928

56,4

35,1

929

54

7,3

930

53,4

5,4

931

52,3

27,6

932

52,1

32

933

52,3

33,4

934

52,2

34,9

935

52,8

60,1

936

53,7

69,7

937

54

70,7

938

55,1

71,7

939

55,2

46

940

54,7

12,6

941

52,5

0

942

51,8

24,7

943

51,4

43,9

944

50,9

71,1

945

51,2

76,8

946

50,3

87,5

947

50,2

99,8

948

50,9

100

949

49,9

99,7

950

50,9

100

951

49,8

99,7

952

50,4

99,8

953

50,4

99,8

954

49,7

99,7

955

51

100

956

50,3

99,8

957

50,2

99,8

958

49,9

99,7

959

50,9

100

960

50

99,7

961

50,2

99,8

962

50,2

99,8

963

49,9

99,7

964

50,4

99,8

965

50,2

99,8

966

50,3

99,8

967

49,9

99,7

968

51,1

100

969

50,6

99,9

970

49,9

99,7

971

49,6

99,6

972

49,4

99,6

973

49

99,5

974

49,8

99,7

975

50,9

100

976

50,4

99,8

977

49,8

99,7

978

49,1

99,5

979

50,4

99,8

980

49,8

99,7

981

49,3

99,5

982

49,1

99,5

983

49,9

99,7

984

49,1

99,5

985

50,4

99,8

986

50,9

100

987

51,4

99,9

988

51,5

99,9

989

52,2

99,7

990

52,8

74,1

991

53,3

46

992

53,6

36,4

993

53,4

33,5

994

53,9

58,9

995

55,2

73,8

996

55,8

52,4

997

55,7

9,2

998

55,8

2,2

999

56,4

33,6

1 000

55,4

”m”

1 001

55,2

”m”

1 002

55,8

26,3

1 003

55,8

23,3

1 004

56,4

50,2

1 005

57,6

68,3

1 006

58,8

90,2

1 007

59,9

98,9

1 008

62,3

98,8

1 009

63,1

74,4

1 010

63,7

49,4

1 011

63,3

9,8

1 012

48

0

1 013

47,9

73,5

1 014

49,9

99,7

1 015

49,9

48,8

1 016

49,6

2,3

1 017

49,9

”m”

1 018

49,3

”m”

1 019

49,7

47,5

1 020

49,1

”m”

1 021

49,4

”m”

1 022

48,3

”m”

1 023

49,4

”m”

1 024

48,5

”m”

1 025

48,7

”m”

1 026

48,7

”m”

1 027

49,1

”m”

1 028

49

”m”

1 029

49,8

”m”

1 030

48,7

”m”

1 031

48,5

”m”

1 032

49,3

31,3

1 033

49,7

45,3

1 034

48,3

44,5

1 035

49,8

61

1 036

49,4

64,3

1 037

49,8

64,4

1 038

50,5

65,6

1 039

50,3

64,5

1 040

51,2

82,9

1 041

50,5

86

1 042

50,6

89

1 043

50,4

81,4

1 044

49,9

49,9

1 045

49,1

20,1

1 046

47,9

24

1 047

48,1

36,2

1 048

47,5

34,5

1 049

46,9

30,3

1 050

47,7

53,5

1 051

46,9

61,6

1 052

46,5

73,6

1 053

48

84,6

1 054

47,2

87,7

1 055

48,7

80

1 056

48,7

50,4

1 057

47,8

38,6

1 058

48,8

63,1

1 059

47,4

5

1 060

47,3

47,4

1 061

47,3

49,8

1 062

46,9

23,9

1 063

46,7

44,6

1 064

46,8

65,2

1 065

46,9

60,4

1 066

46,7

61,5

1 067

45,5

”m”

1 068

45,5

”m”

1 069

44,2

”m”

1 070

43

”m”

1 071

42,5

”m”

1 072

41

”m”

1 073

39,9

”m”

1 074

39,9

38,2

1 075

40,1

48,1

1 076

39,9

48

1 077

39,4

59,3

1 078

43,8

19,8

1 079

52,9

0

1 080

52,8

88,9

1 081

53,4

99,5

1 082

54,7

99,3

1 083

56,3

99,1

1 084

57,5

99

1 085

59

98,9

1 086

59,8

98,9

1 087

60,1

98,9

1 088

61,8

48,3

1 089

61,8

55,6

1 090

61,7

59,8

1 091

62

55,6

1 092

62,3

29,6

1 093

62

19,3

1 094

61,3

7,9

1 095

61,1

19,2

1 096

61,2

43

1 097

61,1

59,7

1 098

61,1

98,8

1 099

61,3

98,8

1 100

61,3

26,6

1 101

60,4

”m”

1 102

58,8

”m”

1 103

57,7

”m”

1 104

56

”m”

1 105

54,7

”m”

1 106

53,3

”m”

1 107

52,6

23,2

1 108

53,4

84,2

1 109

53,9

99,4

1 110

54,9

99,3

1 111

55,8

99,2

1 112

57,1

99

1 113

56,5

99,1

1 114

58,9

98,9

1 115

58,7

98,9

1 116

59,8

98,9

1 117

61

98,8

1 118

60,7

19,2

1 119

59,4

”m”

1 120

57,9

”m”

1 121

57,6

”m”

1 122

56,3

”m”

1 123

55

”m”

1 124

53,7

”m”

1 125

52,1

”m”

1 126

51,1

”m”

1 127

49,7

25,8

1 128

49,1

46,1

1 129

48,7

46,9

1 130

48,2

46,7

1 131

48

70

1 132

48

70

1 133

47,2

67,6

1 134

47,3

67,6

1 135

46,6

74,7

1 136

47,4

13

1 137

46,3

”m”

1 138

45,4

”m”

1 139

45,5

24,8

1 140

44,8

73,8

1 141

46,6

99

1 142

46,3

98,9

1 143

48,5

99,4

1 144

49,9

99,7

1 145

49,1

99,5

1 146

49,1

99,5

1 147

51

100

1 148

51,5

99,9

1 149

50,9

100

1 150

51,6

99,9

1 151

52,1

99,7

1 152

50,9

100

1 153

52,2

99,7

1 154

51,5

98,3

1 155

51,5

47,2

1 156

50,8

78,4

1 157

50,3

83

1 158

50,3

31,7

1 159

49,3

31,3

1 160

48,8

21,5

1 161

47,8

59,4

1 162

48,1

77,1

1 163

48,4

87,6

1 164

49,6

87,5

1 165

51

81,4

1 166

51,6

66,7

1 167

53,3

63,2

1 168

55,2

62

1 169

55,7

43,9

1 170

56,4

30,7

1 171

56,8

23,4

1 172

57

”m”

1 173

57,6

”m”

1 174

56,9

”m”

1 175

56,4

4

1 176

57

23,4

1 177

56,4

41,7

1 178

57

49,2

1 179

57,7

56,6

1 180

58,6

56,6

1 181

58,9

64

1 182

59,4

68,2

1 183

58,8

71,4

1 184

60,1

71,3

1 185

60,6

79,1

1 186

60,7

83,3

1 187

60,7

77,1

1 188

60

73,5

1 189

60,2

55,5

1 190

59,7

54,4

1 191

59,8

73,3

1 192

59,8

77,9

1 193

59,8

73,9

1 194

60

76,5

1 195

59,5

82,3

1 196

59,9

82,8

1 197

59,8

65,8

1 198

59

48,6

1 199

58,9

62,2

1 200

59,1

70,4

1 201

58,9

62,1

1 202

58,4

67,4

1 203

58,7

58,9

1 204

58,3

57,7

1 205

57,5

57,8

1 206

57,2

57,6

1 207

57,1

42,6

1 208

57

70,1

1 209

56,4

59,6

1 210

56,7

39

1 211

55,9

68,1

1 212

56,3

79,1

1 213

56,7

89,7

1 214

56

89,4

1 215

56

93,1

1 216

56,4

93,1

1 217

56,7

94,4

1 218

56,9

94,8

1 219

57

94,1

1 220

57,7

94,3

1 221

57,5

93,7

1 222

58,4

93,2

1 223

58,7

93,2

1 224

58,2

93,7

1 225

58,5

93,1

1 226

58,8

86,2

1 227

59

72,9

1 228

58,2

59,9

1 229

57,6

8,5

1 230

57,1

47,6

1 231

57,2

74,4

1 232

57

79,1

1 233

56,7

67,2

1 234

56,8

69,1

1 235

56,9

71,3

1 236

57

77,3

1 237

57,4

78,2

1 238

57,3

70,6

1 239

57,7

64

1 240

57,5

55,6

1 241

58,6

49,6

1 242

58,2

41,1

1 243

58,8

40,6

1 244

58,3

21,1

1 245

58,7

24,9

1 246

59,1

24,8

1 247

58,6

”m”

1 248

58,8

”m”

1 249

58,8

”m”

1 250

58,7

”m”

1 251

59,1

”m”

1 252

59,1

”m”

1 253

59,4

”m”

1 254

60,6

2,6

1 255

59,6

”m”

1 256

60,1

”m”

1 257

60,6

”m”

1 258

59,6

4,1

1 259

60,7

7,1

1 260

60,5

”m”

1 261

59,7

”m”

1 262

59,6

”m”

1 263

59,8

”m”

1 264

59,6

4,9

1 265

60,1

5,9

1 266

59,9

6,1

1 267

59,7

”m”

1 268

59,6

”m”

1 269

59,7

22

1 270

59,8

10,3

1 271

59,9

10

1 272

60,6

6,2

1 273

60,5

7,3

1 274

60,2

14,8

1 275

60,6

8,2

1 276

60,6

5,5

1 277

61

14,3

1 278

61

12

1 279

61,3

34,2

1 280

61,2

17,1

1 281

61,5

15,7

1 282

61

9,5

1 283

61,1

9,2

1 284

60,5

4,3

1 285

60,2

7,8

1 286

60,2

5,9

1 287

60,2

5,3

1 288

59,9

4,6

1 289

59,4

21,5

1 290

59,6

15,8

1 291

59,3

10,1

1 292

58,9

9,4

1 293

58,8

9

1 294

58,9

35,4

1 295

58,9

30,7

1 296

58,9

25,9

1 297

58,7

22,9

1 298

58,7

24,4

1 299

59,3

61

1 300

60,1

56

1 301

60,5

50,6

1 302

59,5

16,2

1 303

59,7

50

1 304

59,7

31,4

1 305

60,1

43,1

1 306

60,8

38,4

1 307

60,9

40,2

1 308

61,3

49,7

1 309

61,8

45,9

1 310

62

45,9

1 311

62,2

45,8

1 312

62,6

46,8

1 313

62,7

44,3

1 314

62,9

44,4

1 315

63,1

43,7

1 316

63,5

46,1

1 317

63,6

40,7

1 318

64,3

49,5

1 319

63,7

27

1 320

63,8

15

1 321

63,6

18,7

1 322

63,4

8,4

1 323

63,2

8,7

1 324

63,3

21,6

1 325

62,9

19,7

1 326

63

22,1

1 327

63,1

20,3

1 328

61,8

19,1

1 329

61,6

17,1

1 330

61

0

1 331

61,2

22

1 332

60,8

40,3

1 333

61,1

34,3

1 334

60,7

16,1

1 335

60,6

16,6

1 336

60,5

18,5

1 337

60,6

29,8

1 338

60,9

19,5

1 339

60,9

22,3

1 340

61,4

35,8

1 341

61,3

42,9

1 342

61,5

31

1 343

61,3

19,2

1 344

61

9,3

1 345

60,8

44,2

1 346

60,9

55,3

1 347

61,2

56

1 348

60,9

60,1

1 349

60,7

59,1

1 350

60,9

56,8

1 351

60,7

58,1

1 352

59,6

78,4

1 353

59,6

84,6

1 354

59,4

66,6

1 355

59,3

75,5

1 356

58,9

49,6

1 357

59,1

75,8

1 358

59

77,6

1 359

59

67,8

1 360

59

56,7

1 361

58,8

54,2

1 362

58,9

59,6

1 363

58,9

60,8

1 364

59,3

56,1

1 365

58,9

48,5

1 366

59,3

42,9

1 367

59,4

41,4

1 368

59,6

38,9

1 369

59,4

32,9

1 370

59,3

30,6

1 371

59,4

30

1 372

59,4

25,3

1 373

58,8

18,6

1 374

59,1

18

1 375

58,5

10,6

1 376

58,8

10,5

1 377

58,5

8,2

1 378

58,7

13,7

1 379

59,1

7,8

1 380

59,1

6

1 381

59,1

6

1 382

59,4

13,1

1 383

59,7

22,3

1 384

60,7

10,5

1 385

59,8

9,8

1 386

60,2

8,8

1 387

59,9

8,7

1 388

61

9,1

1 389

60,6

28,2

1 390

60,6

22

1 391

59,6

23,2

1 392

59,6

19

1 393

60,6

38,4

1 394

59,8

41,6

1 395

60

47,3

1 396

60,5

55,4

1 397

60,9

58,7

1 398

61,3

37,9

1 399

61,2

38,3

1 400

61,4

58,7

1 401

61,3

51,3

1 402

61,4

71,1

1 403

61,1

51

1 404

61,5

56,6

1 405

61

60,6

1 406

61,1

75,4

1 407

61,4

69,4

1 408

61,6

69,9

1 409

61,7

59,6

1 410

61,8

54,8

1 411

61,6

53,6

1 412

61,3

53,5

1 413

61,3

52,9

1 414

61,2

54,1

1 415

61,3

53,2

1 416

61,2

52,2

1 417

61,2

52,3

1 418

61

48

1 419

60,9

41,5

1 420

61

32,2

1 421

60,7

22

1 422

60,7

23,3

1 423

60,8

38,8

1 424

61

40,7

1 425

61

30,6

1 426

61,3

62,6

1 427

61,7

55,9

1 428

62,3

43,4

1 429

62,3

37,4

1 430

62,3

35,7

1 431

62,8

34,4

1 432

62,8

31,5

1 433

62,9

31,7

1 434

62,9

29,9

1 435

62,8

29,4

1 436

62,7

28,7

1 437

61,5

14,7

1 438

61,9

17,2

1 439

61,5

6,1

1 440

61

9,9

1 441

60,9

4,8

1 442

60,6

11,1

1 443

60,3

6,9

1 444

60,8

7

1 445

60,2

9,2

1 446

60,5

21,7

1 447

60,2

22,4

1 448

60,7

31,6

1 449

60,9

28,9

1 450

59,6

21,7

1 451

60,2

18

1 452

59,5

16,7

1 453

59,8

15,7

1 454

59,6

15,7

1 455

59,3

15,7

1 456

59

7,5

1 457

58,8

7,1

1 458

58,7

16,5

1 459

59,2

50,7

1 460

59,7

60,2

1 461

60,4

44

1 462

60,2

35,3

1 463

60,4

17,1

1 464

59,9

13,5

1 465

59,9

12,8

1 466

59,6

14,8

1 467

59,4

15,9

1 468

59,4

22

1 469

60,4

38,4

1 470

59,5

38,8

1 471

59,3

31,9

1 472

60,9

40,8

1 473

60,7

39

1 474

60,9

30,1

1 475

61

29,3

1 476

60,6

28,4

1 477

60,9

36,3

1 478

60,8

30,5

1 479

60,7

26,7

1 480

60,1

4,7

1 481

59,9

0

1 482

60,4

36,2

1 483

60,7

32,5

1 484

59,9

3,1

1 485

59,7

”m”

1 486

59,5

”m”

1 487

59,2

”m”

1 488

58,8

0,6

1 489

58,7

”m”

1 490

58,7

”m”

1 491

57,9

”m”

1 492

58,2

”m”

1 493

57,6

”m”

1 494

58,3

9,5

1 495

57,2

6

1 496

57,4

27,3

1 497

58,3

59,9

1 498

58,3

7,3

1 499

58,8

21,7

1 500

58,8

38,9

1 501

59,4

26,2

1 502

59,1

25,5

1 503

59,1

26

1 504

59

39,1

1 505

59,5

52,3

1 506

59,4

31

1 507

59,4

27

1 508

59,4

29,8

1 509

59,4

23,1

1 510

58,9

16

1 511

59

31,5

1 512

58,8

25,9

1 513

58,9

40,2

1 514

58,8

28,4

1 515

58,9

38,9

1 516

59,1

35,3

1 517

58,8

30,3

1 518

59

19

1 519

58,7

3

1 520

57,9

0

1 521

58

2,4

1 522

57,1

”m”

1 523

56,7

”m”

1 524

56,7

5,3

1 525

56,6

2,1

1 526

56,8

”m”

1 527

56,3

”m”

1 528

56,3

”m”

1 529

56

”m”

1 530

56,7

”m”

1 531

56,6

3,8

1 532

56,9

”m”

1 533

56,9

”m”

1 534

57,4

”m”

1 535

57,4

”m”

1 536

58,3

13,9

1 537

58,5

”m”

1 538

59,1

”m”

1 539

59,4

”m”

1 540

59,6

”m”

1 541

59,5

”m”

1 542

59,6

0,5

1 543

59,3

9,2

1 544

59,4

11,2

1 545

59,1

26,8

1 546

59

11,7

1 547

58,8

6,4

1 548

58,7

5

1 549

57,5

”m”

1 550

57,4

”m”

1 551

57,1

1,1

1 552

57,1

0

1 553

57

4,5

1 554

57,1

3,7

1 555

57,3

3,3

1 556

57,3

16,8

1 557

58,2

29,3

1 558

58,7

12,5

1 559

58,3

12,2

1 560

58,6

12,7

1 561

59

13,6

1 562

59,8

21,9

1 563

59,3

20,9

1 564

59,7

19,2

1 565

60,1

15,9

1 566

60,7

16,7

1 567

60,7

18,1

1 568

60,7

40,6

1 569

60,7

59,7

1 570

61,1

66,8

1 571

61,1

58,8

1 572

60,8

64,7

1 573

60,1

63,6

1 574

60,7

83,2

1 575

60,4

82,2

1 576

60

80,5

1 577

59,9

78,7

1 578

60,8

67,9

1 579

60,4

57,7

1 580

60,2

60,6

1 581

59,6

72,7

1 582

59,9

73,6

1 583

59,8

74,1

1 584

59,6

84,6

1 585

59,4

76,1

1 586

60,1

76,9

1 587

59,5

84,6

1 588

59,8

77,5

1 589

60,6

67,9

1 590

59,3

47,3

1 591

59,3

43,1

1 592

59,4

38,3

1 593

58,7

38,2

1 594

58,8

39,2

1 595

59,1

67,9

1 596

59,7

60,5

1 597

59,5

32,9

1 598

59,6

20

1 599

59,6

34,4

1 600

59,4

23,9

1 601

59,6

15,7

1 602

59,9

41

1 603

60,5

26,3

1 604

59,6

14

1 605

59,7

21,2

1 606

60,9

19,6

1 607

60,1

34,3

1 608

59,9

27

1 609

60,8

25,6

1 610

60,6

26,3

1 611

60,9

26,1

1 612

61,1

38

1 613

61,2

31,6

1 614

61,4

30,6

1 615

61,7

29,6

1 616

61,5

28,8

1 617

61,7

27,8

1 618

62,2

20,3

1 619

61,4

19,6

1 620

61,8

19,7

1 621

61,8

18,7

1 622

61,6

17,7

1 623

61,7

8,7

1 624

61,7

1,4

1 625

61,7

5,9

1 626

61,2

8,1

1 627

61,9

45,8

1 628

61,4

31,5

1 629

61,7

22,3

1 630

62,4

21,7

1 631

62,8

21,9

1 632

62,2

22,2

1 633

62,5

31

1 634

62,3

31,3

1 635

62,6

31,7

1 636

62,3

22,8

1 637

62,7

12,6

1 638

62,2

15,2

1 639

61,9

32,6

1 640

62,5

23,1

1 641

61,7

19,4

1 642

61,7

10,8

1 643

61,6

10,2

1 644

61,4

”m”

1 645

60,8

”m”

1 646

60,7

”m”

1 647

61

12,4

1 648

60,4

5,3

1 649

61

13,1

1 650

60,7

29,6

1 651

60,5

28,9

1 652

60,8

27,1

1 653

61,2

27,3

1 654

60,9

20,6

1 655

61,1

13,9

1 656

60,7

13,4

1 657

61,3

26,1

1 658

60,9

23,7

1 659

61,4

32,1

1 660

61,7

33,5

1 661

61,8

34,1

1 662

61,7

17

1 663

61,7

2,5

1 664

61,5

5,9

1 665

61,3

14,9

1 666

61,5

17,2

1 667

61,1

”m”

1 668

61,4

”m”

1 669

61,4

8,8

1 670

61,3

8,8

1 671

61

18

1 672

61,5

13

1 673

61

3,7

1 674

60,9

3,1

1 675

60,9

4,7

1 676

60,6

4,1

1 677

60,6

6,7

1 678

60,6

12,8

1 679

60,7

11,9

1 680

60,6

12,4

1 681

60,1

12,4

1 682

60,5

12

1 683

60,4

11,8

1 684

59,9

12,4

1 685

59,6

12,4

1 686

59,6

9,1

1 687

59,9

0

1 688

59,9

20,4

1 689

59,8

4,4

1 690

59,4

3,1

1 691

59,5

26,3

1 692

59,6

20,1

1 693

59,4

35

1 694

60,9

22,1

1 695

60,5

12,2

1 696

60,1

11

1 697

60,1

8,2

1 698

60,5

6,7

1 699

60

5,1

1 700

60

5,1

1 701

60

9

1 702

60,1

5,7

1 703

59,9

8,5

1 704

59,4

6

1 705

59,5

5,5

1 706

59,5

14,2

1 707

59,5

6,2

1 708

59,4

10,3

1 709

59,6

13,8

1 710

59,5

13,9

1 711

60,1

18,9

1 712

59,4

13,1

1 713

59,8

5,4

1 714

59,9

2,9

1 715

60,1

7,1

1 716

59,6

12

1 717

59,6

4,9

1 718

59,4

22,7

1 719

59,6

22

1 720

60,1

17,4

1 721

60,2

16,6

1 722

59,4

28,6

1 723

60,3

22,4

1 724

59,9

20

1 725

60,2

18,6

1 726

60,3

11,9

1 727

60,4

11,6

1 728

60,6

10,6

1 729

60,8

16

1 730

60,9

17

1 731

60,9

16,1

1 732

60,7

11,4

1 733

60,9

11,3

1 734

61,1

11,2

1 735

61,1

25,6

1 736

61

14,6

1 737

61

10,4

1 738

60,6

”m”

1 739

60,9

”m”

1 740

60,8

4,8

1 741

59,9

”m”

1 742

59,8

”m”

1 743

59,1

”m”

1 744

58,8

”m”

1 745

58,8

”m”

1 746

58,2

”m”

1 747

58,5

14,3

1 748

57,5

4,4

1 749

57,9

0

1 750

57,8

20,9

1 751

58,3

9,2

1 752

57,8

8,2

1 753

57,5

15,3

1 754

58,4

38

1 755

58,1

15,4

1 756

58,8

11,8

1 757

58,3

8,1

1 758

58,3

5,5

1 759

59

4,1

1 760

58,2

4,9

1 761

57,9

10,1

1 762

58,5

7,5

1 763

57,4

7

1 764

58,2

6,7

1 765

58,2

6,6

1 766

57,3

17,3

1 767

58

11,4

1 768

57,5

47,4

1 769

57,4

28,8

1 770

58,8

24,3

1 771

57,7

25,5

1 772

58,4

35,5

1 773

58,4

29,3

1 774

59

33,8

1 775

59

18,7

1 776

58,8

9,8

1 777

58,8

23,9

1 778

59,1

48,2

1 779

59,4

37,2

1 780

59,6

29,1

1 781

50

25

1 782

40

20

1 783

30

15

1 784

20

10

1 785

10

5

1 786

0

0

1 787

0

0

1 788

0

0

1 789

0

0

1 790

0

0

1 791

0

0

1 792

0

0

1 793

0

0

1 794

0

0

1 795

0

0

1 796

0

0

1 797

0

0

1 798

0

0

1 799

0

0

1 800

0

0

”m” = motoring.

En grafisk framställning av ETC-dynamometertabellen visas i figur 5.

Image

BILAGA 4

Tillägg 4

MÄT- OCH PROVTAGNINGSFÖRFARANDEN

1.   INLEDNING

Gasformiga ämnen, partiklar och rök som utsläpps av den motor som lämnas för provning skall mätas med de metoder som beskrivs i tillägg 6 till bilaga 4. I respektive punkter i tillägg 6 till bilaga 4 beskrivs rekommenderade analyssystem för gasformiga utsläpp (punkt 1), rekommenderad partikelutspädning och urvalssystem (punkt 2) samt rekommenderade opacimetrar för rökmätning (punkt 3).

Vid ESC-provning skall de gasformiga ämnena bestämmas i den outspädda avgasen. Alternativt kan de bestämmas i den utspädda avgasen om ett fullflödesutspädningssystem används för partikelbestämning. Partiklar skall bestämmas antingen med ett delflödes- eller ett fullflödesutspädningssystem.

Vid ETC-provning skall endast ett fullflödesutspädningssystem användas för bestämning av de gas- och partikelformiga utsläppen och skall betraktas som referenssystem. Delflödesutspädningssystem kan emellertid godkännas av den tekniska tjänsten om deras likvärdighet enligt punkt 6.2 i föreskrifterna styrks och om en utförlig beskrivning av förfarandena för mätdatabehandling och beräkning inges till den tekniska tjänsten.

2.   DYNAMOMETER- OCH PROVNINGSRUMSUTRUSTNING

Följande utrustning skall användas för provningar av motorutsläpp på motordynamometrar.

2.1.   Motordynamometer

En motordynamometer med lämpliga egenskaper skall användas för att utföra de provningscykler som beskrivs i tilläggen 1 och 2 till denna bilaga. Varvtalsmätningssystemet skall ha en noggrannhet av ± 2 % av avläst värde. Vridmomentsmätningssystemet skall ha en noggrannhet av ± 3 % av avläst värde i intervallet för > 20 % av fullt skalutslag och en noggrannhet av ± 0,6 % av fullt skalutslag i intervallet för ≤ 20 % av fullt skalutslag.

2.2.   Övriga instrument

Mätinstrument för bränsleförbrukning, luftförbrukning, kyl- och smörjmedlens temperatur, avgastryck och undertryck i inloppsgrenröret, avgastemperatur, luftinloppstemperatur, atmosfäriskt tryck, luftfuktighet och bränsletemperatur skall användas efter behov. Dessa instrument skall uppfylla kraven i tabell 8:

Tabell 8

Mätinstrumentens noggrannhet

| Mätinstrument | Noggrannhet |
| --- | --- |
| Bränsleförbrukning | ± 2 % det maximala värdet för motorn |
| Luftförbrukning | ± 2 % av det maximala värdet för motorn |
| Temperaturer ≤ 600 K (327 °C) | ± 2 K absolut |
| Temperaturer ≥ 600 K (327 °C) | ± 1 % avläsning |
| Atmosfäriskt tryck | ± 0,1 kPa absolut |
| Avgastryck | ± 0,2 kPa absolut |
| Inloppsluftens undertryck | ± 0,05 kPa absolut |
| Övriga tryck | ± 0,1 kPa absolut |
| Relativ luftfuktighet | ± 3 % absolut |
| Absolut luftfuktighet | ± 5 % av avläsning |

Mätinstrument

Noggrannhet

Bränsleförbrukning

± 2 % det maximala värdet för motorn

Luftförbrukning

± 2 % av det maximala värdet för motorn

Temperaturer ≤ 600 K (327 °C)

± 2 K absolut

Temperaturer ≥ 600 K (327 °C)

± 1 % avläsning

Atmosfäriskt tryck

± 0,1 kPa absolut

Avgastryck

± 0,2 kPa absolut

Inloppsluftens undertryck

± 0,05 kPa absolut

Övriga tryck

± 0,1 kPa absolut

Relativ luftfuktighet

± 3 % absolut

Absolut luftfuktighet

± 5 % av avläsning

2.3.   Avgasflöde

För beräkning av utsläppen i den outspädda avgasen krävs att avgasflödet är känt (se punkt 4.4 i tillägg 1). För bestämning av avgasflödet får endera av följande metoder användas:

Direkt mätning av avgasflödet med flödesmunstycke eller likvärdigt mätsystem.

Mätning av luftflöde och bränsleflöde med lämpliga mätsystem och beräkning av avgasflödet med följande ekvation:

| GEXHW = GAIRW + GFUEL | (för avgasmassa på våt bas) |
| --- | --- |

GEXHW = GAIRW + GFUEL

(för avgasmassa på våt bas)

Noggrannheten i bestämningen av avgasflödet skall vara ± 2,5 % av avläsningsvärdet eller bättre.

2.4.   Utspätt avgasflöde

För beräkning av utsläppen i den utspädda avgasen med hjälp av ett fullflödesutspädningssystem (obligatoriskt för ETC-provning) är det nödvändigt att känna till det utspädda avgasflödet (se punkt 4.3 i tillägg 2). Det totala massflödet av den utspädda avgasen (GTOTW) eller den totala massan av den utspädda avgasen under cykeln (MTOTW) skall mätas med kolvpump (PDP) eller venturirör för kritiskt flöde (CFV) (bilaga 4, tillägg 6, punkt 2.3.1). Noggrannheten skall vara ± 2 % av avläsningsvärdet eller bättre och skall bestämmas enligt bestämmelserna i bilaga 4, tillägg 5, punkt 2.4.

3.   BESTÄMNING AV DE GASFORMIGA ÄMNENA

3.1.   Allmänna anvisningar för analysatorer

Analysatorerna skall ha ett mätområde som motsvarar den noggrannhet som krävs för att mäta koncentrationerna av ämnena i avgasen (punkt 3.1.1). Det rekommenderas att analysatorerna inställs så att den uppmätta koncentrationen ligger mellan 15 % och 100 % av fullt skalutslag.

Om registreringssystemen (datorer, uppgiftsregistreringsutrustning) kan ge tillräcklig noggrannhet och upplösning under 15 % av fullt skalutslag är också mätningar under 15 % av fullt skalutslag godtagbara. I detta fall skall ytterligare kalibreringar i minst 4 punkter skilda från noll göras som är jämnt fördelade så att kalibreringskurvornas noggrannhet säkerställs enligt bilaga 4, tillägg 5, punkt 1.5.5.2.

Utrustningens elektromagnetiska kompatibilitet skall ligga på en nivå som minimerar ytterligare fel.

3.1.1.   Mätfel

Det totala mätfelet inkl. interferens från andra gaser (se bilaga 4, tillägg 5, punkt 1.9) får inte överstiga ± 5 % av avläsningsvärdet eller ± 3,5 % av fullt skalutslag om detta är mindre. För koncentrationer under 100 ppm får mätfelet inte överstiga ± 4 ppm.

3.1.2.   Repeterbarhet

Repeterbarheten, definierad som 2,5 gånger standardavvikelsen vid 10 upprepade utslag från en given kalibrering eller spänngas, får inte vara större än ± 1 % av koncentrationen vid fullt skalutslag för varje område över 155 ppm (eller ppm C) som används eller ± 2 % av varje område under 155 ppm (eller ppm C) som används.

3.1.3.   Brus

Analysatorns största utslagsvariation för nollställnings- och kalibrerings- eller spänngaser under varje tiosekundersperiod får inte överskrida 2 % av fullt skalutslag för samtliga de mätområden som används.

3.1.4.   Nollpunktsavvikelse

Nollpunktsavvikelsen skall under en entimmesperiod vara mindre än 2 % av fullt skalutslag för det lägsta mätområde som används. Nollpunktsutslaget definieras som det genomsnittliga utslaget, inkl. brus, från en nollställningsgas under ett trettiosekundersintervall.

3.1.5.   Spännavvikelse

Spännavvikelsen skall under en entimmesperiod vara mindre än 2 % av fullt skalutslag för det lägsta mätområde som används. Spänn definieras som skillnaden mellan spännutslag och nollpunktsutslag. Spännutslag definieras som det genomsnittliga utslaget, inkl. brus, från en spänngas under ett trettiosekundersintervall.

3.2.   Gastorkning

Gastorkanordningen, som är valfri, skall ha en minimal inverkan på koncentrationen av de uppmätta gaserna. Kemiska torkare är inte godtagbara som metod för att avlägsna vatten ur stickprovet.

3.3.   Analysatorer

I punkterna 3.3.1-3.3.4 beskrivs de mätprinciper som skall användas. En utförlig beskrivning av mätsystemen ges i bilaga 4, tillägg 6. De gaser som skall mätas skall analyseras med följande instrument. För icke-linjära analysatorer är det tillåtet att använda linearitetskretsar.

3.3.1.   Analys av kolmonoxid (CO)

Kolmonoxidanalysatorn skall vara av icke-dispersiv infrarödabsorptionstyp (NDIR).

3.3.2.   Analys av koldioxid (CO2)

Koldioxidanalysatorn skall vara av icke-dispersiv infrarödabsorptionstyp (NDIR).

3.3.3.   Analys av kolväten (HC)

För diesel- och motorgasdrivna (LPG) motorer skall kolväteanalysatorn vara av uppvärmd flamjoniseringsdetektorstyp med en sådan uppvärmning av detektor, ventiler, rörledningar, osv. att gastemperaturen hålls vid 463 K ±10 K (190 ±10° C). För naturgasdrivna gasmotorer kan kolväteanalysatorn vara av ouppvärmd flamjoniseringsdetektorstyp beroende på vilken metod som används (se bilaga 4, tillägg 6, punkt 1.3).

3.3.4.   Analys av icke-metankolväten (NMHC) (endast naturgasdrivna motorer)

Icke-metankolväten skall bestämmas med endera av följande metoder:

3.3.4.1.   Gaskromatografisk (GC) metod

Icke-metankolväten skall bestämmas genom subtraktion av den metan som analyserats med en gaskromatograf som konditionerats vid 423 K (150° C) från de kolväten som uppmätts enligt punkt 3.3.3.

3.3.4.2.   Icke-metanavskiljarmetod (NMC)

Bestämningen av icke-metanfraktionen skall göras med en uppvärmd icke-metanavskiljare som kopplats i serie med en flamjoniseringsdetektor enligt punkt 3.3.3 varvid metan subtraheras från kolväten.

3.3.5.   Analys av kväveoxider (NOx)

Kväveoxidanalysatorn skall vara av kemiluminiscensdetektor-(CLD) eller uppvärmd kemiluminiscensdetektortyp (HCLD) med en NO2/NO-omvandlare om mätningen görs på torr bas. Om mätningen görs på våt bas skall en uppvärmd kemiluminiscensdetektor med en omvandlare som hålls på en temperatur över 328 K (55 °C) användas, förutsatt att vattendämpningskontrollen (se bilaga 4, tillägg 5, punkt 1.9.2.2) är godtagbar.

3.4.   Provtagning på gasformiga utsläpp

3.4.1.   Outspädd avgas (endast ESC-provning)

Provtagningssonderna för gasformiga utsläpp skall placeras minst 0,5 m eller 3 gånger avgasrörets diameter – beroende på vilket avstånd som är störst – uppströms från avgassystemets utlopp i den mån detta är lämpligt samt tillräckligt nära motorn för att säkerställa en avgastemperatur av minst 343 K (70 °C) vid sonden.

I en flercylindermotor med avgasgrenrör skall sondens inlopp placeras tillräckligt långt nedströms för att säkerställa att stickprovet är representativt för de genomsnittliga avgasutsläppen från samtliga cylindrar. I flercylindermotorer med angränsade grupper av grenrör såsom i en V-motor är det tillåtet ta ett prov separat från varje grupp och beräkna ett genomsnittligt avgasutsläpp. Andra metoder som visat sig överensstämma med ovanstående metoder får användas. Vid beräkning av avgasutsläpp skall det det totala avgasmassflödet användas.

Om motorn är utrustad med ett avgasefterbehandlingssystem skall avgasstickprovet tas nedströms från avgasefterbehandlingssystemet.

3.4.2.   Utspädd avgas (obligatoriskt för ETC-provning, frivilligt för ESC-provning)

Avgasröret mellan motorn och fullflödesutspädningssystemet skall uppfylla kraven i bilaga 4, tillägg 6, punkt 2.3.1, EP.

Provtagningssonden(erna) för de gasformiga utsläppen skall installeras i utspädningstunneln i en punkt där utspädningsluften och avgasen är väl blandade samt i omedelbar närhet av partikelprovtagningssonden.

För ETC-provning kan provtagningen generellt göras på två sätt:

| — | föroreningarna uppsamlas under cykeln i en uppsamlingssäck och mäts efter provningarnas slutförande, |
| --- | --- |

—

föroreningarna uppsamlas under cykeln i en uppsamlingssäck och mäts efter provningarnas slutförande,

| — | föroreningarna uppsamlas fortlöpande och integreras under cykeln; denna metod är obligatorisk för kolväten och NOx. |
| --- | --- |

—

föroreningarna uppsamlas fortlöpande och integreras under cykeln; denna metod är obligatorisk för kolväten och NOx.

4.   BESTÄMNING AV PARTIKLAR

Bestämingen av partiklarna kräver ett utspädningssystem. Utspädning kan ske genom ett delflödesutspädningssystem (endast för ESC-provning) eller ett fullflödesutspädningssystem (obligatoriskt för ETC-provning). Utspädningssystemets flödeskapacitet skall vara så stor att vattenkondens i utspädnings- och provtagningssystemen helt elimineras och den utspädda avgasens temperatur hålls vid eller under 325 K (52° C) omedelbart uppströms från filterhållarna. Det är tillåtet att avfukta utspädningsluften innan den kommer in i utspädningssystemet, vilket är särskilt användbart om utspädningsluftfuktigheten är hög. Utspädningsluftens temperatur skall vara 298 K ± 5 K (25 °C ± 5 °C). Om den omgivande temperaturen ligger under 293 K (20 °C) rekommenderas förvärmning av utspädningsluften utöver det övre temperaturgränsvärdet 303 K (30 °C). Temperaturen i utspädningsluften får emellertid inte överstiga 325 K (52 °C) innan avgasen leds in i utspädningstunneln.

Delflödesutspädningssystemet skall utformas så att avgasströmmen delas i två delar, där den mindre utspäds med luft och därefter används för partikelmätning. Av detta skäl är det väsentligt att utspädningsfaktorn bestäms mycket noggrant. Olika delningsmetoder kan tillämpas, varvid det använda delningssättet i betydande utsträckning avgörs av den provtagningsutrustning och de provtagningförfaranden som skall användas (bilaga 4, tillägg 6, punkt 2.2). Partikelprovtagningssonden skall installeras i omedelbar närhet av provtagningssonden för gasformiga utsläpp och installeringen skall uppfylla bestämmelserna i punkt 3.4.1.

För att bestämma partikelmassan krävs ett partikelprovtagningssystem, ett partikelprovtagningsfilter, en mikrogramvåg och en temperatur- och luftfuktighetskontrollerad vägningskammare.

För partikelprovtagningen skall den enkelfiltermetod tillämpas där ett filterpar (se punkt 4.1.3) används för hela provningscykeln. För ESC-provning skall under provningens uppsamlingsfas betydande uppmärksamhet ägnas provtagningstider och provtagningsflöden.

4.1.   Partikelprovtagningsfilter

4.1.1.   Filterspecifikation

Fluorkolklädda glasfiberfilter eller fluorkolbaserade membranfilter krävs. Alla filtertyper skall ha en uppsamlingskapacitet av minst 95 % för 0,3 μm dioktylftalat vid en gasinströmningshastighet av mellan 35 och 80 cm/s.

4.1.2.   Filterstorlek

Partikelfiltren skall ha en diameter av minst 47 mm (37 mm effektiv diameter). Filter med större diameter kan godtas (punkt 4.1.5).

4.1.3.   Huvud- och sekundärfilter

Den utspädda avgasen skall under provningssekvensen uppsamlas på ett seriekopplat filterpar (ett huvud- och ett sekundärfilter). Sekundärfiltret skall vara placerat högst 100 mm nedströms från huvudfiltret och får inte beröra detta. Filtren kan vägas separat eller parvis med de effektiva sidorna mot varandra.

4.1.4.   Fronthastighet genom filtret

En fronthastighet hos gasen av 35-80 cm/s genom filtret skall uppnås. Tryckskillnaden mellan provningens början och slut får inte öka med mer än 25 kPa.

4.1.5.   Provmassa

Den rekommenderade minsta provmassan skall vara 0,5 mg/1 075 mm2 effektiv area. För de vanligast förekommande filterstorlekarna visas värdena i tabell 9.

Tabell 9

Rekommenderade provmassor

| Filterdiameter (mm) | Rekommenderad effektiv diameterenhet | Rekommenderad minsta provmasseenhet |
| --- | --- | --- |
| 47 | 37 | 0,5 |
| 70 | 60 | 1,3 |
| 90 | 80 | 2,3 |
| 110 | 100 | 3,6 |

Filterdiameter (mm)

Rekommenderad effektiv diameterenhet

Rekommenderad minsta provmasseenhet

47

37

0,5

70

60

1,3

90

80

2,3

110

100

3,6

4.2.   Anvisningar för vägningskammare och analysvåg

4.2.1.   Villkor för vägningskammaren

Temperaturen i den kammare (eller det rum) där partikelfiltren konditioneras och vägs skall hållas inom 295 K ± 3 K (22 °C ± 3 °C) under all konditionering och vägning av filter. Luftfuktigheten skall hållas på en daggpunkt av 282,5 K ± 3 K (9,5 °C ± 3 °C) och den relativa luftfuktigheten på 45 % ± 8 %.

4.2.2.   Referensfiltervägning

Kammaren (eller rummet) skall vara fri (fritt) från alla evenuella föroreningar från omgivningen (såsom damm) som kan sätta sig på partikelfiltren under deras stabilisering. Avvikelser från de anvisningar för vägningsutrymmet som anges i punkt 4.2.1 skall tillåtas om avvikelsernas varaktighet inte överstiger 30 minuter. Vägningsutrymmet skall uppfylla kraven innan personalen kommer in i vägningsutrymmet. Minst två oanvända referensfilter eller referensfilterpar skall vägas inom 4 timmar efter, men helst samtidigt med, vägningarna av provtagningsfiltret (filterparet). De skall vara av samma storlek och material som provtagningsfiltren.

Om referensfiltrens (referensfilterparens) genomsnittsvikt ändras mellan vägningarna av provtagningsfiltren med mer än ± 5 % (respektive ± 7,5 % för filterparen) av den rekommenderade minsta provmassan (punkt 4.1.5) skall samtliga provtagningsfilter kasseras och utsläppsprovningen upprepas.

Om de stabilitetskriterier för vägningsrummet som anges i punkt 4.2.1 inte uppfylls men vägningarna av referensfiltret (referensfilterparet) uppfyller ovanstående kriterier får motortillverkaren välja mellan att godta värdena för provtagningsfiltrens vikter eller ogiltigförklara provningarna varefter vägningsrummets kontrollsystem fastställs och provningen görs om.

4.2.3.   Analysvåg

Den analysvåg som används för att bestämma vikterna hos alla filter skall ha en noggrannhet (standardavvikelse) av 20 μg och en avläsningsnoggrannhet av 10 μg (1 siffra = 10 μg). För filter med en diameter under 70 mm skall noggrannheten och avläsningsnoggrannheten vara 2 μg respektive 1 μg.

4.2.4.   Eliminering av effekter från statisk elektricitet

För att eliminera effekterna av statisk elektricitet skall filtren neutraliseras före vägning t.ex. med hjälp av en poloniumneutraliserare eller en anordning med liknande verkan.

4.3.   Ytterligare anvisningar för partikelmätning

Alla de delar av utspädningssystemet och provtagningssystemet från avgasröret fram till filterhållaren som kommer i kontakt med outspädd och utspädd avgas skall konstrueras för att göra avsättning eller förändring av partiklarna så små som möjligt. Alla delar skall vara tillverkade av elektriskt ledande material som inte reagerar med avgasbeståndsdelar och skall vara jordade för att förhindra elektrostatiska effekter.

5.   BESTÄMNING AV RÖKTÄTHET

I denna punkt ges anvisningar för den obligatoriska och valfria provningsutrustning som skall användas för ELR-provning. Röken skall mätas med en opacimeter med avläsningslägen för röktäthet och ljusabsorptionskoefficient. Avläsningsläget för röktäthet skall endast användas för kalibrering och kontroll av opacimetern. Rökvärdena från provningscykeln skall mätas i avläsningsläget för ljusabsorptionskoefficienten.

5.1.   Allmänna krav

För ELR-provning krävs ett system för rökmätning och databehandling som omfattar tre funktionsenheter. Dessa enheter kan integreras i en enda beståndsdel eller bilda ett system av sinsemellan förbundna beståndsdelar. De tre funktionsenheterna är:

| — | En opacimeter som uppfyller anvisningarna i bilaga 4, tillägg 7, punkt 3. |
| --- | --- |

—

En opacimeter som uppfyller anvisningarna i bilaga 4, tillägg 7, punkt 3.

| — | En databehandlingsenhet som kan utföra de funktioner som beskrivs i bilaga 4, tillägg 1, punkt 6. |
| --- | --- |

—

En databehandlingsenhet som kan utföra de funktioner som beskrivs i bilaga 4, tillägg 1, punkt 6.

| — | En skrivare och/eller ett elektroniskt lagringsmedium för registrering och presentation av de erforderliga rökvärden som anges i bilaga 4, tillägg 1, punkt 6.3. |
| --- | --- |

—

En skrivare och/eller ett elektroniskt lagringsmedium för registrering och presentation av de erforderliga rökvärden som anges i bilaga 4, tillägg 1, punkt 6.3.

5.2.   Särskilda krav

5.2.1.   Linearitet

Lineariteten skall ligga inom ± 2 % röktäthet.

5.2.2.   Nollpunktsavvikelse

Nollpunktavvikelsen under en entimmesperiod får inte överstiga ± 1 % röktäthet.

5.2.3.   Opacimeterns avläsning och mätområde

För avläsning av röktätheten skall mätområdet vara 0-100 % röktäthet och avläsningsnoggrannheten 0,1 % röktäthet. För avläsning av ljusabsorptionskoefficienten skall mätområdet vara 0-30 m–1 ljusabsorptionskoefficient och avläsningsnoggrannheten 0,01 m–1 ljusabsorptionskoefficient.

5.2.4.   Instrumentsvarstid

Opacimeterns fysikaliska svarstid får inte överstiga 0,2 s. Den fysikaliska svarstiden är skillnaden mellan de tidpunkter då utslaget från en snabb svarsmottagare når 10 % och 90 % av fullt utslag då röktätheten hos den uppmätta gasen ändras under mindre än 0,1 s.

Opacimeterns elektriska svarstid får inte överstiga 0,05 s. Den elektriska svarstiden är skillnaden mellan de tidpunkter då opacimeterns utslag når 10 % och 90 % av fullt utslag då ljuskällan bryts eller släcks fullständigt under mindre än 0,01 s.

5.2.5.   Neutrala täthetsfilter

Varje neutralt täthetsfilter som används i samband med opacimeterkalibrering, linearitetsmätningar eller inställning av skalutslag skall vara känt inom 1,0 % röktäthet. Filtrets uppgivna värde skall kontrolleras för noggrannhet minst en gång om året med hjälp av en mätnormal som är spårbar enligt en nationell eller internationell standard.

Neutrala täthetsfilter är precisionsprodukter och kan lätt skadas vid användning. Hanteringen bör vara så begränsad som möjligt och om den är ofrånkomlig bör den ske varsamt så att repning eller nedfläckning av filtret undviks.

BILAGA 4

Tillägg 5

KALIBRERINGSFÖRFARANDE

1.   KALIBRERING AV ANALYSINSTRUMENTEN

1.1.   Inledning

Varje analysator skall kalibreras så ofta som krävs för att uppfylla noggrannhetskraven i dessa föreskrifter. Den kalibreringsmetod som skall användas beskrivs i denna punkt för de analysatorer som anges i bilaga 4, tillägg 4, punkt 3 och i bilaga 4, tillägg 6, punkt 1.

1.2.   Kalibreringsgaser

Lagringsbeständigheten för alla kalibreringsgaser skall respekteras.

Den sista användningsdag som anges av tillverkaren skall registreras.

1.2.1.   Rena gaser

Den renhet som krävs för gaserna definieras genom de föroreningsgränsvärden som anges nedan. Följande gaser skall finnas tillgängliga vid utförandet av provningen:

Renad kvävgas

(förorening ≤ 1 ppm C1, ≤1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO2, ≤ 0,1 ppm NO)

Renad syrgas

(renhet > 99,5 volymprocent 02)

Väte-heliumblandning

(40 ± 2 % väte, resten helium)

(förorening ≤ 1 ppm C1, ≤ 400 ppm CO2)

Renad syntetisk luft

(förorening ≤ 1 ppm C1, ≤ 1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO2, ≤ 0,1 ppm NO)

(syrehalt 18-21 volymprocent)

Renad propan eller CO för verifiering av CVS

1.2.2.   Kalibrerings- och spänngaser

Blandningar av gaser med följande kemiska sammansättning skall finnas tillgängliga:

| C3H8 | och renad syntetisk luft (se punkt 1.2.1) |
| --- | --- |
| CO | och renad kvävgas |
| NOx | och renad kvävgas (mängden NO2 i denna kalibreringsgas får inte överstiga 5 % av NO-halten) |
| CO2 | och renad kvävgas |
| CH4 | och renad syntetisk luft |
| C2H6 | och renad syntetisk luft |

C3H8

och renad syntetisk luft (se punkt 1.2.1)

CO

och renad kvävgas

NOx

och renad kvävgas (mängden NO2 i denna kalibreringsgas får inte överstiga 5 % av NO-halten)

CO2

och renad kvävgas

CH4

och renad syntetisk luft

C2H6

och renad syntetisk luft

Anmärkning: Andra gaskombinationer är tillåtna, förutsatt att gaserna inte reagerar med varandra.

Den verkliga koncentrationen hos en kalibrerings- och spänngas skall ligga inom ± 2 % av det uppgivna värdet. Alla koncentrationer av kalibreringsgas skall anges på volymbas (volymprocent eller volym-ppm).

De gaser som används för kalibrering och spänn kan också erhållas med hjälp av en gasdelare som utspäds med renad N2 eller med renad syntetisk luft. Blandaranordningens noggrannhet skall vara sådan att de utspädda kalibreringsgasernas koncentration kan bestämmas inom ± 2 %.

1.3.   Hantering för analysator- och provtagningssystem

Hanteringen av analysatorerna skall följa start- och driftsinstruktionerna i instrumenttillverkarens anvisningar. De minimikrav som anges i punkterna 1.4-1.9 skall iakttas.

1.4.   Läckageprovning

En läckageprovning av systemet skall utföras. Provtagningssonden skall bortkopplas från avgassystemet och anslutningen igenpluggas. Analysatorpumpen skall vara påslagen. Efter en inledande stabiliseringsperiod skall alla flödesmätare visa noll. Om så inte är fallet skall provtagningsledningarna kontrolleras och felet korrigeras.

Det maximalt tillåtna läckaget på vakuumsidan skall vara 0,5 % av flödet vid drift för den del av systemet som kontrolleras. Analysator- och förbiflöden får användas för skattning av flödena vid drift.

En annan metod är att stegvis ändra koncentrationen vid provtagningsledningens inlopp genom att växla från nollställnings- till spänngas. Om avläsningen efter en lämplig tidsperiod visar en lägre koncentration jämförd med den tillsatta koncentrationen, tyder detta på kalibrerings- eller läckageproblem.

1.5.   Kalibreringsförfarande

1.5.1.   Instrumentuppsättning

Instrumentuppsättningen skall kalibreras och kalibreringskurvorna kontrolleras mot standardgaser. Samma gasflöden skall användas som vid avgasprovtagning.

1.5.2.   Uppvärmningstid

Uppvärmningstiden skall följa tillverkarens rekommendationer. Om uppgift saknas rekommenderas en tid av minst två timmar för uppvärmning av analysatorerna.

1.5.3.   NDIR- (icke-dispersiv infrarödabsorption) och HFID- (uppvärmd flamjoniseringsdetektor) analysatorer

Den icke-dispersiva infrarödabsorptionsanalysatorn skall fininställas efter behov och den uppvärmda flamjoniseringsdetektorns låga skall vara inställd i optimalt läge (punkt 1.8.1).

1.5.4.   Kalibrering

Varje normalt använt driftsområde skall kalibreras.

Med hjälp av renad syntetisk luft (eller kvävgas) skall CO-, CO2-, NOx- och kolväteanalysatorerna nollställas.

Lämpliga kalibreringsgaser skall införas i analysatorerna, värdena registreras och kalibreringskurvan bestämmas enligt punkt 1.5.5.

Nollställningen skall kontrolleras på nytt och kalibreringsförfarandet upprepas om så krävs.

1.5.5.   Bestämning av kalibreringskurvan

1.5.5.1.   Allmänna riktlinjer

Analysatorns kalibreringskurva skall bestämmas med hjälp av minst fem kalibreringspunkter (utom noll) som är så jämnt utspridda som möjligt. Den högsta nominella koncentrationen skall vara lika med eller högre än 90 % av fullt skalutslag.

Kalibreringskurvan skall beräknas med minsta kvadratmetoden. Om den polynomgrad som erhålls är större än 3 skall antalet kalibreringspunkter (inkl. noll) vara minst lika med denna polynomgrad plus 2.

Kalibreringskurvan får inte avvika med mer än ± 2 % från varje kalibreringspunkts nominella värde och inte med mer än ± 1 % av fullt skalutslag vid noll.

Utifrån kalibreringskurvan och kalibreringspunkterna är det möjligt att kontrollera att kalibreringen utförts korrekt. Analysatorns olika karakteristiska parametrar skall anges, i synnerhet:

| — | mätområdet, |
| --- | --- |

—

mätområdet,

| — | känsligheten, |
| --- | --- |

—

känsligheten,

| — | datum för kalibreringens utförande. |
| --- | --- |

—

datum för kalibreringens utförande.

1.5.5.2.   Kalibrering under 15 % av fullt skalutslag

Analysatorns kalibreringskurva skall bestämmas med hjälp av minst 4 ytterligare kalibreringspunkter (utom noll) som är nominellt jämnt utspridda under 15 % av fullt skalutslag.

Kalibreringskurvan beräknas med minsta kvadratmetoden.

Kalibreringskurvan får inte avvika med mer än ± 4 % från varje kalibreringspunkts nominella värde och inte med mer än ± 1 % av fullt skalutslag vid noll.

1.5.5.3.   Alternativa metoder

Om det kan visas att alternativ teknik (t.ex. datoranalys eller elektroniskt styrd mätområdesväxlare) kan ge likvärdig noggrannhet, får dessa alternativ användas.

1.6.   Kontroll av kalibreringen

Varje normalt använt driftsområde skall kontrolleras före varje analys i enlighet med följande förfarande.

Kalibreringen skall kontrolleras med hjälp av en nollställnings- och spänngas vars angivna värde är större än 80 % av mätområdets fulla skalutslag.

Om det avlästa värdet för de två aktuella punkterna inte avviker med mer än ± 4 % av fullt skalutslag från det angivna referensvärdet får inställningsparametrarna justeras. Skulle detta inte vara fallet skall en ny kalibreringskurva bestämmas i enlighet med punkt 1.5.5.

1.7.   Provning av NOx-omvandlarens verkningsgrad

Verkningsgraden hos den omvandlare som används för omvandling av NO2 till NO skall provas enligt punkterna 1.7.1-1.7.8 (figur 6).

Image

1.7.1.   Provningsuppställning

Med hjälp av den provningsuppställning som visas i figur 6 (se också bilaga 4, tillägg 4, punkt 3.3.5) och förfarandet nedan kan omvandlarnas verkningsgrad provas med hjälp av en ozongenerator.

1.7.2.   Kalibrering

Kemiluminiscensdetektorn och den uppvärmda kemiluminiscensdetektorn skall kalibreras inom det vanligaste driftsområdet enligt tillverkarens anvisningar med hjälp av nollställnings- och spänngas (där NO-halten skall uppgå till ca 80 % av driftsområdet och NO2-koncentrationen i gasblandningen till mindre än 5 % av NO-koncentrationen). NOx-analysatorn skall vara i NO-läge så att spänngasen inte passerar genom omvandlaren. Den angivna koncentrationen skall registreras.

1.7.3.   Beräkning

NOx-omvandlarens verkningsgrad beräknas enligt följande:

Formula

där

| a | är NOx-koncentrationen enligt punkt 1.7.6 |
| --- | --- |
| b | är NOx-koncentrationen enligt punkt 1.7.7 |
| c | är NO-koncentrationen enligt punkt 1.7.4 |
| d | är NO-koncentrationen enligt punkt 1.7.5. |

a

är NOx-koncentrationen enligt punkt 1.7.6

b

är NOx-koncentrationen enligt punkt 1.7.7

c

är NO-koncentrationen enligt punkt 1.7.4

d

är NO-koncentrationen enligt punkt 1.7.5.

1.7.4.   Tillförsel av syrgas

Via ett T-rör tillförs syrgas eller nollställningsluft fortlöpande till gasflödet tills den avlästa koncentrationen är ca 20 % mindre än den avlästa kalibreringskoncentration som anges i punkt 1.7.2. (Analysatorn är i NO-läge). Den avlästa koncentrationen c skall registreras. Ozongeneratorn skall hållas avstängd under hela förloppet.

1.7.5.   Aktivering av ozongeneratorn

Ozongeneratorn aktiveras nu så att den alstrar tillräckligt mycket ozon för att sänka NO-koncentrationen till ca 20 % (lägst 10 %) av den kalibreringskoncentration som anges i punkt 1.7.2. Den avlästa koncentrationen d skall registreras (Analysatorn är i NO-läge).

1.7.6.   NOx-läge

NO-analysatorn ställs därefter om till NOx-läge så att gasblandningen (som består av NO, NO2, O2 och N2) nu passerar genom omvandlaren. Den avlästa koncentrationen a skall registreras. (Analysatorn är i NOx -läge).

1.7.7.   Avstängning av ozongeneratorn

Ozongeneratorn är nu avstängd. Den gasblandning som beskrivs i punkt 1.7.6 passerar genom omvandlaren in i detektorn. Den avlästa koncentrationen b skall registreras. (Analysatorn är i NOx-läge).

1.7.8.   NO-läge

Efter omkoppling till NO-läge, med ozongeneratorn avstängd, stängs också tillförseln av syrgas eller syntetisk luft. Analysatorns avlästa NOx-värde får inte avvika med mer än ± 5 % från det värde som uppmätts enligt punkt 1.7.2. (Analysatorn är i NO-läge).

1.7.9.   Provningsintervall

Omvandlarens verkningsgrad skall provas före varje kalibrering av NOx-analysatorn.

1.7.10.   Krav på verkningsgrad

Omvandlarens verkningsgrad får inte vara lägre än 90 % medan en högre verkningsgad av 95 % rekommenderas kraftigt.

Anmärkning: Om ozongeneratorn, när analysatorn är inställd på det vanligaste driftsområdet, inte ge en reduktion från 80 % till 20 % enligt punkt 1.7.5 skall det högsta mätområde som ger reduktionen användas.

1.8.   Inställning av FID (flamjoniseringsdetektor)

1.8.1.   Optimering av detektorns utslag

Flamjoniseringsdetektorn skall inställas enligt instrumenttillverkarens anvisning. En spänngas med propan i luft skall användas för att optimera utslaget inom det vanligaste driftsområdet.

Med bränsle- och luftflöden inställda enligt tillverkarens rekommendationer skall en spänngas med 350 ± 75 ppm C inledas i analysatorn. Utslaget vid ett givet bränsleflöde skall bestämmas ur skillnaden mellan spänngasens utslag och nollställningsgasens. Bränsleflödet skall genom stegvis ökning inställas över och under tillverkarens anvisning. Spänngas- och nollställningsgasutslagen vid dessa bränsleflöden skall registreras. Skillnaden mellan spänngasens utslag och nollställningsgasens skall avsättas i ett diagram och bränsleflödet justeras mot den del av kurvan som motsvarar de högsta värdena.

1.8.2.   Reaktionsfaktorer för kolväten

Analysatorn skall kalibreras med hjälp av propan i luft och renad syntetisk luft enligt punkt 1.5.

Reaktionsfaktorerna skall bestämmas när en analysator tas i bruk och efter längre serviceintervall. Reaktionsfaktorn (Rf) för ett särskilt slags kolväte är förhållandet mellan C1-avläsningen på flamjoniseringsdetektorn och gaskoncentrationen i cylindern uttryckt som ppm C1.

Provningsgasens koncentration skall vara på en nivå som ger ett utslag av ca 80 % av fullt skalutslag. Koncentrationen skall vara känd med en noggrannhet av ± 2 % i förhållande till en gravimetrisk standard uttryckt i volym. Dessutom skall gascylindern konditioneras i förväg under 24 timmar vid en temperatur av 298 K ± 5 K (25 °C ± 5 °C).

De provningsgaser som skall användas och de rekommenderade relativa reaktionsfaktorområdena är följande:

| metan och renad syntetisk luft | 1,00 ≤ Rf ≤ 1,15 (diesel- och motorgasdrivna (LPG) motorer) |
| --- | --- |
| metan och renad syntetisk luft | 1,00 ≤ Rf ≤ 1,07 (naturgasdrivna motorer) |
| propylen och renad syntetisk luft | 0,90 ≤ Rf ≤ 1,1 |
| toluen och renad syntetisk luft | 0,90 ≤ Rf ≤ 1,10 |

metan och renad syntetisk luft

1,00 ≤ Rf ≤ 1,15 (diesel- och motorgasdrivna (LPG) motorer)

metan och renad syntetisk luft

1,00 ≤ Rf ≤ 1,07 (naturgasdrivna motorer)

propylen och renad syntetisk luft

0,90 ≤ Rf ≤ 1,1

toluen och renad syntetisk luft

0,90 ≤ Rf ≤ 1,10

Dessa värden är angivna i förhållande till reaktionsfaktorn (Rf) av 1,00 för propan och renad syntetisk luft.

1.8.3.   Kontroll av syrgasinterferens

Syrgasinterferenskontrollen skall göras när en analysator tas i bruk och efter längre serviceintervall.

Reaktionsfaktorn definieras och skall bestämmas enligt beskrivning i punkt 1.8.2. Den provningsgas som skall användas och det rekommenderade relativa reaktionsfaktorområdet är följande:

| Propan och kvävgas | 0,95 ≤ Rf ≤ 1,05 |
| --- | --- |

Propan och kvävgas

0,95 ≤ Rf ≤ 1,05

Detta värde är angivet i förhållande till reaktionsfaktorn (Rf) av 1,00 för propan och renad syntetisk luft.

Syrgaskoncentrationen i flamjoniseringsdetektorns brännarluft skall ligga inom ± 1 molprocent av syrgaskoncentrationen i den brännarluft som användes vid den senaste syrgasinterferenskontrollen. Om skillnaden är större skall syrgasinterferensen kontrolleras och analysatorn om så krävs justeras.

1.8.4.   Icke-metanavskiljarens verkningsgrad (endast för naturgasdrivna motorer)

Icke-metanavskiljaren används för att avlägsna icke-metankolväten ur provtagningsgasen genom att oxidera alla kolväten utom metan. I idealfallet är avskiljningen av metan 0 % och de övriga kolväten som representeras av etan 100 %. För en noggrann mätning av icke-metankolväten skall de båda verkningsgraderna bestämmas och användas för beräkning av massflödet för utsläpp av icke-metankolväten (se bilaga 4, tillägg 2, punkt 4.3).

1.8.4.1.   Avskiljningsgrad för metan

Metankalibreringsgas skall ledas genom flamjoniseringsdetektorn med eller utan passage genom icke-metanavskiljaren och de båda koncentrationerna registreras. Avskiljningsgraden skall bestämmas enligt följande:

Formula

där:

| concw | = | kolvätekoncentration med CH4 passerande genom icke-metanavskiljaren |
| --- | --- | --- |
| concw/o | = | kolvätekoncentration med CH4 passerande utanför icke-metanavskiljaren |

concw

=

kolvätekoncentration med CH4 passerande genom icke-metanavskiljaren

concw/o

=

kolvätekoncentration med CH4 passerande utanför icke-metanavskiljaren

1.8.4.2.   Verkningsgrad för etan

Etankalibreringsgas skall ledas genom flamjoniseringsdetektorn med och utan passage genom icke-metanavskiljaren och de båda koncentrationerna registreras. Verkningsgraden skall bestämmas enligt följande:

Formula

där:

| concw | = | kolvätekoncentration med C2H6 passerande genom icke-metanavskiljaren |
| --- | --- | --- |
| concw/o | = | kolvätekoncentration med CH4 passerande utanför icke-metanavskiljaren |

concw

=

kolvätekoncentration med C2H6 passerande genom icke-metanavskiljaren

concw/o

=

kolvätekoncentration med CH4 passerande utanför icke-metanavskiljaren

1.9.   Interferenseffekter hos CO-, CO2- och NOx-analysatorer

De gaser som finns i avgasen utöver den som analyseras kan störa mätutslaget på olika sätt. Positiv interferens förekommer i icke-dispersiva infrarödabsorptionsanalysatorinstrument där den störande gasen ger samma effekt som den uppmätta gasen men i lägre grad. Negativ interferens förekommer i icke-dispersiva infrarödabsorptionsanalysatorinstrument genom att den störande gasen vidgar den uppmätta gasens absorptionsband och i kemiluminiscensdetektorinstrument genom att den störande gasen dämpar strålningen. Interferenskontroller enligt punkterna 1.9.1 och 1.9.2 skall utföras innan en analysator tas i bruk för första gången och efter längre serviceintervall.

1.9.1.   Kontroll av interferens hos CO-analysator

Vatten och CO2 kan störa CO-analysatorns funktion. En CO2-spänngas med en koncentration av 80-100 % av fullt skalutslag inom det högsta driftsområde som används under provning skall därför bubblas i vatten vid rumstemperatur och analysatorns utslag registreras. Analysatorutslaget får inte vara mer än 1 % av fullt skalutslag inom områden lika med eller över 300 ppm eller mer än 3 ppm inom områden under 300 ppm.

1.9.2.   Kontroller av dämpning hos NOx-analysator

De två gaser som är av betydelse för kemiluminiscensdetektors- (och uppvärmd kemiluminscensdetektors-) analysatorer är CO2 och vattenånga. Dessa gasers dämpningseffekter står i proportion till deras koncentrationer och kräver därför provningsmetoder som kan bestämma dämpningen vid de största förväntade koncentrationer som förekommer under provningen.

1.9.2.1.   Kontroll av CO2-dämpning

En CO2-spänngas med en koncentration av 80-100 % av fullt skalutslag inom det högsta driftområdet skall ledas genom den icke-dispersiva infrarödabsorptionsanalysatorn där CO2-värdet registreras som A. Den skall därefter utspädas till ca 50 % med NO-spänngas och ledas genom den icke-dispersiva infrarödabsorptionsanalysatorn och den (uppvärmda) kemiluminiscensdetektorn där CO2- och NO-värdena registreras som B respektive C. CO2 skall därefter stängas av och endast NO-spänngas ledas genom den (uppvärmda) kemiluminiscensdetektorn och NO-värdet registreras som D.

Dämpningen, som inte får vara större än 3 % av fullt skalutslag, skall beräknas enligt följande:

Formula

där

| A | är den outspädda CO2-koncentrationen uppmätt med icke-dispersiv infrarödabsorptionsanalysator i % |
| --- | --- |
| B | är den utspädda CO2-koncentrationen uppmätt med icke-dispersiv infrarödabsaorptionsanalysator i % |
| C | är den utspädda NO-koncentrationen uppmätt med (uppvärmd) kemiluminiscensdetektor i ppm |
| D | är den outspädda NO-koncentrationen uppmätt med (uppvärmd) kemiluminiscensdetektor i ppm |

A

är den outspädda CO2-koncentrationen uppmätt med icke-dispersiv infrarödabsorptionsanalysator i %

B

är den utspädda CO2-koncentrationen uppmätt med icke-dispersiv infrarödabsaorptionsanalysator i %

C

är den utspädda NO-koncentrationen uppmätt med (uppvärmd) kemiluminiscensdetektor i ppm

D

är den outspädda NO-koncentrationen uppmätt med (uppvärmd) kemiluminiscensdetektor i ppm

Alternativa metoder för utspädning och bestämning av CO2- och NO-spänngasvärden såsom dynamisk blandning/proportionering kan användas.

1.9.2.2.   Kontroll av vattendämpning

Denna kontroll gäller endast gaskoncentrationsmätningar på våt bas. Vid beräkningen av vattendämpning skall hänsyn tas till att NO-spänngasen späds med vattenånga och till att koncentrationen av vattenånga i blandningen skall höjas till vad som förväntas vid provning.

En NO-spänngas med en koncentration av 80-100 % av fullt skalutslag inom det normala driftområdet skall ledas genom den (uppvärmda) kemiluminiscensdetektorn och NO-värdet registreras som D. NO-spänngasen skall därefter bubblas i vatten vid rumstemperatur och ledas genom den (uppvärmda) kemiluminiscensdetektorn och NO-värdet registreras som C. Analysa orns absoluta drifttryck och vattentemperaturen skall bestämmas och registreras som E respektive F. Det mättnadstryck i blandningen som motsvarar bubbelvattnets temperatur F skall bestämmas och registreras som G. Blandningens vattenångkoncentration (H, i %) skall beräknas enligt följande:

H = 100 × (G / E)

Den förväntade koncentrationen (De) av utspädd NO-spänngas (i vattenånga) skall beräknas enligt följande:

De = D × (1 – H / 100)

För dieselavgas skall den maximala avgasvattenångkoncentration (Hm i %) som förväntas under provningen skattas med antagande av ett förhållande mellan H/C-atomer av 1,8:1 utifrån den outspädda CO2-spänngaskoncentrationen (A uppmätt enligt punkt 1.9.2.1) enligt följande:

Hm = 0,9 × A

Vattendämpningen som inte får vara större än 3 % skall beräknas enligt följande:

% dämpning = 100 × ((De – C) / De) × (Hm / H)

där

| De | är den förväntade koncentrationen av utspädd NO i ppm |
| --- | --- |
| C | är koncentrationen av utspädd NO i ppm |
| Hm | är den maximala koncentrationen av vattenånga i % |
| H | är den verkliga koncentrationen av vattenånga i % |

De

är den förväntade koncentrationen av utspädd NO i ppm

C

är koncentrationen av utspädd NO i ppm

Hm

är den maximala koncentrationen av vattenånga i %

H

är den verkliga koncentrationen av vattenånga i %

Anmärkning: Det är viktigt att NO-spänngasen har en minimal koncentration av NO2 vid denna kontroll då absorptionen av NO2 i vatten inte beaktats vid beräkningarna av dämpningen.

1.10.   Kalibreringsintervall

Analysatorerna skall kalibreras enligt punkt 1.5 minst var tredje månad eller närhelst en repararation eller ändring av systemet görs som kan påverka kalibreringen.

2.   KALIBRERING AV SYSTEMET FÖR KONSTANT VOLYMUPPTAGNING (CVS)

2.1.   Allmänt

Systemet för konstant volymupptagning skall kalibreras med hjälp av en noggrann flödesmätare, som uppfyller nationella eller internationella standarder, och en strypanordning. Flödet genom systemet skall mätas vid olika inställningar av strypningen och systemets styrparametrar skall mätas och ställas i relation till flödet.

Olika slags flödesmätare kan användas, t.ex. kalibrerat venturirör, kalibrerad laminär flödesmätare eller kalibrerad turbinmätare.

2.2.   Kalibrering av kolvpump (PDP)

Alla pumpparametrar skall mätas samtidigt med de parametrar för flödesmätaren som är serieanslutna med pumpen. Det beräknade flödet (i m3/min vid pumpinloppet, vid absolut tryck och temperatur) skall ritas in i ett diagram mot en korrelationsfunktion som är värdet för en särskild kombination av pumpparametrar. Den linjära ekvation som beskriver sambandet mellan pumpflödet och korrelationsfunktionen skall därefter bestämmas. Om ett system för konstantvolymupptagning har en drivanordning med flera hastigheter skall kalibreringen utföras för varje hastighetsområde som används. Temperaturen skall hållas konstant under kalibreringen.

2.2.1.   Behandling av mätdata

Luftflödet (Qs) vid varje strypinställning (minst 6) skall under standardförhållanden beräknas i m3/min utifrån uppgifterna från flödesmätaren med hjälp av den metod som föreskrivs av tillverkaren. Luftflödet skall därefter omvandlas till pumpflöde (V0) i m3/varv vid absolut temperatur och tryck vid pumpinloppet enligt följande:

Formula

där:

| Qs | = | luftflöde vid standardförhållanden (101,3 kPa, 273 K), m3/s |
| --- | --- | --- |
| T | = | temperatur vid pumpinloppet, K |
| pA | = | absolut tryck vid pumpinloppet (pB - p1), kPa |
| n | = | pumpvarvtal, varv/s |

Qs

=

luftflöde vid standardförhållanden (101,3 kPa, 273 K), m3/s

T

=

temperatur vid pumpinloppet, K

pA

=

absolut tryck vid pumpinloppet (pB - p1), kPa

n

=

pumpvarvtal, varv/s

För att kompensera den inverkan som tryckskillnader i pumpen och pumpförluster kan få, skall korrelationsfunktionen (X0) mellan pumpvarvtalet, tryckskillnaden mellan pumpens inlopp och utlopp samt det absoluta trycket vid pumpens utlopp beräknas enligt följande:

Formula

där:

| ΔpP | = | tryckskillnad mellan pumpens inlopp och utlopp, kPa |
| --- | --- | --- |
| pA | = | absolut utloppstryck vid pumpens utlopp, kPa |

ΔpP

=

tryckskillnad mellan pumpens inlopp och utlopp, kPa

pA

=

absolut utloppstryck vid pumpens utlopp, kPa

En linjär anpassning med minsta kvadratmetoden skall göras för att erhålla kalibreringsekvationen enligt följande:

V0 = D0 – m × (X0)

D0 är den skärningspunkt och m den proportionalitetskonstant som beskriver regressionslinjerna.

För ett system för konstant volymupptagning med flera hastigheter skall de kalibreringskurvor som erhållits för de olika pumpflödesområdena vara ungefär parallella och skärningspunktvärdena (D0) skall öka när pumpflödesområdet minskar.

De beräknade värdena av ekvationen skall ligga inom ± 0,5 % av det uppmätta värdet för V0. Värdena av m varierar från en pump till en annan. Partikelinflödet orsakar med tiden att pumpförlusten minskar vilket återspeglas av lägre värden för m. Kalibreringen skall därför utföras när pumpen tas i drift, efter större översyn och om kontrollen av hela systemet (punkt 2.4) tyder på en förändring av pumpförlusten.

2.3.   Kalibrering av venturirör för kritiskt flöde (CFV)

Kalibrering av venturiröret för kritiskt flöde baseras på flödesekvationen för ett venturirör för kritiskt flöde. Gasflödet är en funktion av inloppets tryck och temperatur som visas nedan:

Formula

där:

| Kv | = | kalibreringskoefficient |
| --- | --- | --- |
| pA | = | absolut tryck vid venturirörets inlopp, kPa |
| T | = | temperatur vid venturirörets inlopp, K |

Kv

=

kalibreringskoefficient

pA

=

absolut tryck vid venturirörets inlopp, kPa

T

=

temperatur vid venturirörets inlopp, K

2.3.1.   Behandling av mätdata

Luftflödet (Qs) vid varje strypinställning (minst 8) skall under standardförhållanden beräknas i m3/min utifrån uppgifterna från flödesmätaren med hjälp av den metod som föreskrivs av tillverkaren. Kalibreringskoefficienten skall beräknas utifrån kalibreringsdata för varje inställning enligt följande:

Formula

där:

| Qs | = | luftflöde vid standardförhållanden (101,3 kPa, 273 K), m3/s |
| --- | --- | --- |
| T | = | temperatur vid venturirörets inlopp, K |
| pA | = | absolut tryck vid venturirörets inlopp, kPa |

Qs

=

luftflöde vid standardförhållanden (101,3 kPa, 273 K), m3/s

T

=

temperatur vid venturirörets inlopp, K

pA

=

absolut tryck vid venturirörets inlopp, kPa

För att bestämma det kritiska flödets område skall Kv ritas som en funktion av trycket vid venturirörets inlopp. För det kritiska (kvävda) flödet, kommer Kv att vara relativt konstant. När trycket sjunker (undertrycket ökar) begränsas inte flödet i venturiröret och Kv minskar, vilket tyder på att venturiröret för kritiskt flöde körs utanför det tillåtna området.

För minst åtta punkter inom området för det kritiska flödet skall medelvärde och standardavvikelse för Kv beräknas. Standardavvikelsen får inte överstiga ± 0,3 % av medelvärdet för KV.

2.4.   Kontroll av hela systemet

Den totala noggrannheten för provtagning och analys inom systemet för konstantvolymupptagning skall bestämmas genom att en känd mängd förorenad gas införs i systemet medan det körs på normalt sätt. Föroreningen analyseras och massan beräknas enligt bilaga 4, tillägg 2, punkt 4.3, utom för propan där en faktor av 0,000472 används i stället för 0,000479 för kolväten. Endera av följande två metoder skall användas.

2.4.1.   Mätning med ett strypmunstycke för ett kritiskt flöde

En känd mängd ren gas (kolmonoxid eller propan) skall ledas in i systemet för konstantvolymupptagning genom ett kalibrerat kritiskt strypmunstycke. Om inloppstrycket är tillräckligt högt är flödet som justeras med hjälp av strypmunstycket för kritiskt flöde oberoende av trycket vid strypmunstyckets utlopp (≡ kritiskt flöde). Systemet för konstantvolymupptagning skall köras som vid en normal avgasutsläppsprovning i ca 5-10 minuter. Ett gasprov skall analyseras med den vanliga utrustningen (uppsamlingssäck eller integrering) och gasmassan beräknas. Den massa som så bestämts skall ligga inom ± 3 % av av den insprutade gasens kända massa.

2.4.2.   Gravimetrisk mätning

Vikten av en liten cylinder fylld med kolmonoxid eller propan skall bestämmas med en noggrannhet av ± 0,01 gram. I ca 5-10 minuter skall systemet för konstantvolymupptagning köras som vid en normal avgasutsläppsprovning medan kolmonoxid eller propan insprutas i systemet. Den mängd ren gas som utströmmat skall bestämmas med hjälp av jämförande vägning. Ett gasprov skall analyseras med den vanliga utrustningen (uppsamlingssäck eller integrering) och gasmassan beräknas. Den massa som så bestämts skall ligga inom ± 3 % av den insprutade gasens kända massa.

3.   KALIBRERING AV PARTIKELMÄTNINGSSYSTEMET

3.1.   Inledning

Varje komponent skall kalibreras så ofta som krävs för att uppfylla noggrannhetskraven i dessa föreskrifter. Den kalibreringsmetod som skall användas beskrivs i denna punkt för de komponenter som anges i bilaga 4, tillägg 4, punkt 4 och i bilaga 4, tillägg 6, punkt 2.

3.2.   Flödesmätning

Kalibreringen av gasflödesmätare eller flödesmätutrustning skall kunna spåras till internationella och/eller nationella standarder. Det maximala felet hos det uppmätta värdet skall ligga inom ± 2 % av det avlästa värdet.

Om gasflödet bestäms med differentialflödesmätning skall det maximala felet hos skillnaden vara sådant att noggrannheten hos GEDF ligger inom ± 4 % (se också bilaga 4, tillägg 6, punkt 2.2.1 EGA). Det kan beräknas med hjälp av det kvadratiska medelvärdet av felen hos varje instrument.

3.3.   Kontroll av delflödesförhållandena

Området för avgasens hastighet och tryckvariationerna skall i förekommande fall kontrolleras och justeras enligt kraven i bilaga 4, tillägg 6, punkt 2.2.1, EP.

3.4.   Kalibreringsintervall

Flödesmätningsutrustningen skall kalibreras minst var tredje månad eller närhelst en repararation eller ändring av systemet görs som kan påverka kalibreringen.

4.   KALIBRERING AV RÖKMÄTUTRUSTNINGEN

4.1.   Inledning

Opacimetern skall kalibreras så ofta som krävs för att uppfylla noggrannhetskraven i dessa föreskrifter. Den kalibreringsmetod som skall användas beskrivs i denna punkt för de komponenter som anges i bilaga 4, tillägg 4, punkt 5 och i bilaga 4, tillägg 6, punkt 3.

4.2.   Kalibreringsförfarande

4.2.1.   Uppvärmningstid

Opacimetern skall uppvärmas och stabiliseras enligt tillverkarens rekommendationer. Om opacimetern är utrustad med ett system för genomblåsning med luft för att hindra nedsotning i instrumentoptiken skall detta system också aktiveras och justeras enligt tillverkarens rekommendationer.

4.2.2.   Fastställande av linearitet hos utslagen

Opacimeterns linearitet skall kontrolleras i röktäthetsläge enligt tillverkarens rekommendationer. Tre neutrala täthetsfilter med känd transmittans som skall uppfylla kraven i bilaga 4, tillägg 4, punkt 5.2.5 skall införas i opacimetern och värdet registreras. De neutrala täthetsfiltren skall ha nominlla täthetsvärden av ca 10 %, 20 % och 40 %.

Lineariteten får inte avvika med mer än ± 2 % täthet från det neutrala täthetsfiltrets nominella värde. Varje otillräcklig linearitet som överstiger ovannämnda värde skall korrigeras före provningen.

4.3.   Kalibreringsintervall

Opacimetern skall kalibreras enligt punkt 4.2.2 minst var tredje månad eller närhelst en repararation eller ändring av systemet görs som kan påverka kalibreringen.

BILAGA 4

Tillägg 6

ANALYS- OCH PROVTAGNINGSSYSTEM

1.   BESTÄMNING AV GASFORMIGA UTSLÄPP

1.1.   Inledning

I punkt 1.2 och i figurerna 7 och 8 finns utförliga beskrivningar av de rekommenderade provtagnings- och analyssystemen. Då olika system kan ge likvärdiga resultat krävs inte exakt överensstämmelse med figurerna 7 och 8. Ytterligare komponenter som instrument, ventiler, magnetventiler, pumpar och omkopplare kan användas för att ge ytterligare information och samordna komponentsystemens funktioner. Andra komponenter som inte behövs för att behålla noggrannheten i vissa system får uteslutas om deras uteslutning baseras på god branschpraxis.

Image

1.2.   Beskrivning av analyssystemet

Ett analytiskt system för bestämning av de gasformiga utsläppen i outspädd (figur 7, endast ESC-provning) eller utspädd (figur 8, ETC- och ESC-provning) avgas beskrivs på grundval av användningen av:

en uppvärmd flamjoniseringsdetektorsanalysator för mätning av kolväten,

icke-dispersiva infrarödabsorptionsanalysatorer för mätning av kolmonoxid och koldioxid,

en uppvärmd kemilumninscensdetektor eller likvärdig analysator för mätning av kväveoxider.

Provtagningen för alla komponenter får göras med en provtagningssond eller med två provtagningssonder som placeras nära varandra och som är delade inuti för att leda till de olika analysatorerna. Försiktighet skall iakttas så att ingen kondens av avgaskomponenterna (inkl. vatten och svavelsyra) uppstår någonstans i analyssystemet.

Image

1.2.1.   Komponenter i figurerna 7 och 8

| EP | Avgasrör |
| --- | --- |
| SP1 | Provtagningssond för avgas (endast figur 7) |

EP

Avgasrör

SP1

Provtagningssond för avgas (endast figur 7)

En rak sond av rostfritt stål med flera hål och tillsluten i änden rekommenderas. Innerdiametern får inte vara större än provtagningsledningens innerdiameter. Sondens väggtjocklek får inte vara större än 1 mm. Det skall finnas minst tre hål i tre olika radialplan, dimensionerade så att ungefär samma provtagningsflöde erhålls. Sonden skall täcka minst 80 % av avgasrörets diameter. En eller två provtagningssonder får användas.

| SP2 | Provtagningssond för kolväten i utspädd avgas (endast figur 8) |
| --- | --- |

SP2

Provtagningssond för kolväten i utspädd avgas (endast figur 8)

Sonden skall

| — | definieras som de första 254-762 mm av den uppvärmda provtagningsledningen (HSL1), |
| --- | --- |

—

definieras som de första 254-762 mm av den uppvärmda provtagningsledningen (HSL1),

| — | ha en innerdiameter av minst 5 mm, |
| --- | --- |

—

ha en innerdiameter av minst 5 mm,

| — | monteras i utspädningstunneln (DT) (se punkt 2.3, figur 20) vid en punkt där utspädningsluften och avgasen är väl blandade (dvs. ca 10 tunneldiametrar nedströms från den punkt där avgasen kommer in i utspädningstunneln), |
| --- | --- |

—

monteras i utspädningstunneln (DT) (se punkt 2.3, figur 20) vid en punkt där utspädningsluften och avgasen är väl blandade (dvs. ca 10 tunneldiametrar nedströms från den punkt där avgasen kommer in i utspädningstunneln),

| — | vara tillräckligt långt (radiellt) från övriga sonder och från tunnelväggen för att inte påverkas av bakåtströmmande vatten eller virvlar, |
| --- | --- |

—

vara tillräckligt långt (radiellt) från övriga sonder och från tunnelväggen för att inte påverkas av bakåtströmmande vatten eller virvlar,

| — | uppvärmas för att höja gasflödets temperatur till 463 K ± 10 K (190 °C ±10 °C) vid sondens utlopp. |
| --- | --- |

—

uppvärmas för att höja gasflödets temperatur till 463 K ± 10 K (190 °C ±10 °C) vid sondens utlopp.

| SP3 | Provtagningssond för CO, CO2 och NOx i utspädd avgas (endast figur 8) |
| --- | --- |

SP3

Provtagningssond för CO, CO2 och NOx i utspädd avgas (endast figur 8)

Sonden skall

| — | vara i samma plan som SP2, |
| --- | --- |

—

vara i samma plan som SP2,

| — | vara tillräckligt långt (radiellt) från övriga sonder och från tunnelväggen för att inte påverkas av bakvatten eller virvlar, |
| --- | --- |

—

vara tillräckligt långt (radiellt) från övriga sonder och från tunnelväggen för att inte påverkas av bakvatten eller virvlar,

| — | uppvärmas och isoleras i hela sin längd till en temperatur av minst 328 K (55 °C) för att undvika vattenkondens. |
| --- | --- |

—

uppvärmas och isoleras i hela sin längd till en temperatur av minst 328 K (55 °C) för att undvika vattenkondens.

| HSL1 | Uppvärmd provtagningslinje |
| --- | --- |

HSL1

Uppvärmd provtagningslinje

Genom provtagningsledningen leds ett gasprov från en ensam sond till delningspunkten(erna) och kolväteanalysatorn.

Provtagningsledningen skall

| — | ha en innerdiameter av minst 5 mm och högst 13,5 mm, |
| --- | --- |

—

ha en innerdiameter av minst 5 mm och högst 13,5 mm,

| — | vara tillverkad av rostfritt stål eller polytetrafluoretylen (teflon, PTFE), |
| --- | --- |

—

vara tillverkad av rostfritt stål eller polytetrafluoretylen (teflon, PTFE),

| — | hålla en väggtemperatur av 463 K ± 10 K (190 °C ± 10 °C), uppmätt i varje separat sektion med kontrollerad uppvärmning, om avgastemperaturen vid provtagningssonden är lika med eller under 463 K (190 °C), |
| --- | --- |

—

hålla en väggtemperatur av 463 K ± 10 K (190 °C ± 10 °C), uppmätt i varje separat sektion med kontrollerad uppvärmning, om avgastemperaturen vid provtagningssonden är lika med eller under 463 K (190 °C),

| — | hålla en väggtemperatur över 453 K (180 °C), om avgastemperaturen vid provtagningssonden är över 463 K (190 °C), |
| --- | --- |

—

hålla en väggtemperatur över 453 K (180 °C), om avgastemperaturen vid provtagningssonden är över 463 K (190 °C),

| — | hålla en gastemperatur av 463 K ± 10 K (190 °C ± 10 °C) omedelbart före det uppvärmda filtret (F2) och den uppvärmda flamjoniseringsdetektorn. |
| --- | --- |

—

hålla en gastemperatur av 463 K ± 10 K (190 °C ± 10 °C) omedelbart före det uppvärmda filtret (F2) och den uppvärmda flamjoniseringsdetektorn.

| HSL2 | Uppvärmd provtagningsledning för NOx |
| --- | --- |

HSL2

Uppvärmd provtagningsledning för NOx

Provtagningsledningen skall

| — | hålla en väggtemperatur av 328-473 K (55-200 °C) fram till omvandlaren C när kylbad B används och fram till analysatorn när kylbad B inte används, |
| --- | --- |

—

hålla en väggtemperatur av 328-473 K (55-200 °C) fram till omvandlaren C när kylbad B används och fram till analysatorn när kylbad B inte används,

| — | vara tillverkad av rostfritt stål eller polytetrafluoretylen (teflon, PTFE). |
| --- | --- |

—

vara tillverkad av rostfritt stål eller polytetrafluoretylen (teflon, PTFE).

| SL | Provtagningslinje för CO och CO2 |
| --- | --- |

SL

Provtagningslinje för CO och CO2

Linjen skall vara tillverkad av polytetrafluoretylen (teflon) eller rostfritt stål. Den kan vara uppvärmd eller ouppvärmd.

| BK | Bakgrundssäck (frivilligt, endast figur 8) |
| --- | --- |

BK

Bakgrundssäck (frivilligt, endast figur 8)

För mätningen av bakgrundskoncentrationerna

| BG | Provtagningssäck (frivilligt; figur 8 endast för CO och CO2) |
| --- | --- |

BG

Provtagningssäck (frivilligt; figur 8 endast för CO och CO2)

För mätningen av provtagningskoncentrationerna.

| F1 | Uppvärmt förfilter (frivilligt) |
| --- | --- |

F1

Uppvärmt förfilter (frivilligt)

Temperaturen skall vara samma som för HSL1.

| F2 | Uppvärmt filter |
| --- | --- |

F2

Uppvärmt filter

Filtret skall avlägsna eventuella fasta partiklar från gasprovet framför analysatorn. Temperaturen skall vara samma som för HSL1. Filtret skall bytas vid behov.

| P | Uppvärmd provtagningspunkt |
| --- | --- |

P

Uppvärmd provtagningspunkt

Pumpen skall uppvärmas till temperaturen för HSL1.

| HC | Uppvärmd flamjoniseringsdetektor för bestämning av kolväten. |
| --- | --- |

HC

Uppvärmd flamjoniseringsdetektor för bestämning av kolväten.

Temperaturen skall hållas vid 453-473 K (180-200 °C).

| CO, CO2 | Icke-dispersiva infrarödabsorptionsanalysatorer för bestämning av kolmonoxid och koldioxid (frivilligt för bestämning av utspädningsförhållandet vid partikelmätning). |
| --- | --- |
| NO | Kemiluminiscensdetektor- eller uppvärmd kemiluminiscensdetektoranalysator för bestämning av kväveoxider. |

CO, CO2

Icke-dispersiva infrarödabsorptionsanalysatorer för bestämning av kolmonoxid och koldioxid (frivilligt för bestämning av utspädningsförhållandet vid partikelmätning).

NO

Kemiluminiscensdetektor- eller uppvärmd kemiluminiscensdetektoranalysator för bestämning av kväveoxider.

Om en uppvärmd kemiluminiscensdetektor används, skall den hållas vid en temperatur av 328-473 K (55-200 °C).

| C | Omvandlare |
| --- | --- |

C

Omvandlare

En omvandlare skall användas för katalytisk reduktion av NO2 till NO före analysen i kemiluminiscensdetektorn eller den uppvärmda kemilumininscensdetektorn.

| B | Kylbad (frivilligt) |
| --- | --- |

B

Kylbad (frivilligt)

För nedkylning och kondensering av vatten från avgasprovet. Badet skall med is eller kylning hållas vid en temperatur av 273-277 K (0-4 °C). Det är frivilligt om analysatorn inte störs av interferens från vattenånga enligt bilaga 4, tillägg 5, punkterna 1.9.1 och 1.9.2. Om vatten avlägsnas genom kondensering, skall gasprovets temperatur eller daggpunkt övervakas antingen inuti vattenavskiljaren eller nedströms. Gasprovets temperatur eller daggpunkt får inte överstiga 280 K (7 °C). Kemiska torkare är inte tillåtna för att avlägsna vatten från provet.

| T1, T2, T3 | Temperaturmätare |
| --- | --- |

T1, T2, T3

Temperaturmätare

För övervakning av gasflödets temperatur.

| T4 | Temperaturmätare |
| --- | --- |

T4

Temperaturmätare

För övervakning av temperaturen i NO2-NO-omvandlaren.

| T5 | Temperaturmätare |
| --- | --- |

T5

Temperaturmätare

För övervakning av temperaturen i kylbadet.

| G1, G2, G3 | Tryckmätare |
| --- | --- |

G1, G2, G3

Tryckmätare

För mätning av trycket i provtagningsledningarna.

| R1, R2 | Tryckregulator |
| --- | --- |

R1, R2

Tryckregulator

För reglering av luftens respektive bränslets tryck för den uppvärmda flamjoniseringsdetektorn.

| R3, R4, R5 | Tryckregulator |
| --- | --- |

R3, R4, R5

Tryckregulator

För reglering av trycket i provtagningsledningarna och flödet till analysatorerna.

| FL1, FL2, FL3 | Flödesmätare |
| --- | --- |

FL1, FL2, FL3

Flödesmätare

För övervakning av provets förbiledningsflöde.

| FL4-FL6 | Flödesmätare (frivilligt) |
| --- | --- |

FL4-FL6

Flödesmätare (frivilligt)

För övervakning av flödet genom analysatorerna.

| V1-V5 | Väljarventil |
| --- | --- |

V1-V5

Väljarventil

Lämpligt ventilsystem för val av prov-, spänn- eller nollställningsgasflöde till analysatorerna.

| V6, V7 | Magnetventil |
| --- | --- |

V6, V7

Magnetventil

För förbiledning (by-pass) runt NO2- och NO-omvandlaren.

| V8 | Nålventil |
| --- | --- |

V8

Nålventil

För balansering av flödet genom NO2- och NO-omvandlaren C och förbiledningen.

| V9, V10 | Nålventil |
| --- | --- |

V9, V10

Nålventil

För reglering av flödena till analysatorerna.

| V11, V12 | Vippventil (frivilligt) |
| --- | --- |

V11, V12

Vippventil (frivilligt)

För avtappning av kondensatet från kylbadet B.

1.3.   Analys av icke-metankolväten (endast naturgasdrivna motorer)

1.3.1.   Gaskromatografisk metod (GC, Figur 9)

Vid användandet av den gaskromatografiska metoden insprutas en liten, uppmätt volym av ett prov in i en analyskolonn som genomströmmas av en inert bärargas. I kolonnen separeras olika komponenter efter deras kokpunkter så att de eluerar ur kolonnen vid olika tidpunkter. De passerar därefter genom en detektor som avger en elektrisk signal som beror på deras koncentration. Då det inte är en kontinuerlig analysteknik kan den endast användas i förening med den metod för provuppsamling i säckar som beskrivs i bilaga 4, tillägg 4, punkt 3.4.2.

För icke-metankolväten skall en automatisk gaskromatograf med en flamjoniseringsdetektor användas. Avgasen skall uppsamlas i en provuppsamlingssäck varav en del skall tas och insprutas i gaskromatografen. Provet delas i två delar (CH4/luft/CO och icke-metankolväten/CO2/H2O) i Porapakkolonnen. I kolonnen för molekylmassefraktionering separeras CH4 från luft och CO innan den leds till flamjoniseringsdetektorn där dess koncentration mäts. En fullständig cykel från insprutning av ett prov till insprutningen av nästa kan utföras under 30 s. För att fastställa icke-metankolväten skall CH4-koncentrationen subtraheras från den totala kolvätekoncentrationen (se bilaga 4, tillägg 2, punkt 4.3.1).

I figur 9 visas en typisk gaskromatograf monterad för rutinbestämning av CH4. Andra gaskromatografiska metoder som baseras på god branschpraxis kan också användas.

Image

Komponenter i figur 9

| PC | Porapakkolonn |
| --- | --- |

PC

Porapakkolonn

Porapak N, 180/300 μm (maskvidd 50/80), längd 610 mm × 2,16 mm innerdiameter skall användas och konditioneras i minst 12 timmar vid 423 K (150 °C) med bärargas innan den tas i bruk första gången.

| MSC | Kolonn för molekylviktsfraktionering |
| --- | --- |

MSC

Kolonn för molekylviktsfraktionering

Typ 13X, 250/350 μm (maskvidd 45/60), längd 1 220 mm × 2,16 mm innerdiameter skall användas och konditioneras i minst 12 timmar vid 423 K (150 °C) med bärargas innan den tas i bruk första gången.

| OV | Ugn |
| --- | --- |

OV

Ugn

För att hålla kolonner och ventiler vid stabil temperatur vid analys och konditionera kolonnerna vid 423 K (150 °C).

| SLP | Provslinga |
| --- | --- |

SLP

Provslinga

Ett rör av rostfritt stål med tillräcklig längd för att kunna rymma en volym av ca 1 cm3.

| P | Pump |
| --- | --- |

P

Pump

För frammatning av provet till gaskromatografen.

| D | Torkare |
| --- | --- |

D

Torkare

En torkare med molekylsil skall användas för att avlägsna vatten och andra föroreningar som kan finnas i bärargasen.

| HC | Flamjoniseringsdetektor (FID) för att mäta metankoncentrationen. |
| --- | --- |
| V1 | Provinsprutningsventil |

HC

Flamjoniseringsdetektor (FID) för att mäta metankoncentrationen.

V1

Provinsprutningsventil

För insprutning av det prov som tagits från provtagningssäcken via provtagningslinjen (SL) i figur 8. Den skall ha låg dödvolym, vara gastät och kunna uppvärmas till 423 K (150 °C).

| V3 | Väljarventil |
| --- | --- |

V3

Väljarventil

För val av spänngas, prov eller inget flöde.

| V2, V4, V5, V6, V7, V8 | Nålventil |
| --- | --- |

V2, V4, V5, V6, V7, V8

Nålventil

För inställning av flödena i systemet.

| R1, R2, R3 | Tryckregulator |
| --- | --- |

R1, R2, R3

Tryckregulator

För reglering av flödena av bränsle (= bärargas), prov respektive luft.

| FC | Flödesregulator av kapillärtyp |
| --- | --- |

FC

Flödesregulator av kapillärtyp

För reglering av luftflödet till flamjoniseringsdetektorn

| G1, G2, G3 | Tryckmätare |
| --- | --- |

G1, G2, G3

Tryckmätare

För reglering av flödena av bränsle (= bärargas), prov respektive luft.

| F1, F2, F3, F4, F5 | Filter |
| --- | --- |

F1, F2, F3, F4, F5

Filter

Filter av sintermetall för att hindra smutspartiklar från att komma in i pumpen eller instrumentet.

| FL1 | Flödesmätare |
| --- | --- |

FL1

Flödesmätare

För mätning av provets förbiledningsflöde (by-pass).

1.3.2.   Metod för icke-metanavskiljare (NMC, Figur 10)

I avskiljaren oxideras alla kolväten utom CH4 till CO2 och H2O, varför endast CH4 detekteras av flamjoniseringsdetektorn när provet leds genom icke-metanavskiljaren. Om provtagningssäckar används skall ett flödesdelarsystem installeras vid provtagningslinjen (se punkt 1.2, figur 8) med vilket flödet kan ledas antingen genom eller förbi avskiljaren enligt den övre delen av figur 10. Vid mätning av icke-metankolväten skall båda värdena (HC och CH4) avläsas på flamjoniseringsdetektorn och registreras. Om integreringsmetoden används skall en icke-metanavskiljare installeras i HSL1 i serie med en andra flamjoniseringsdetektor och parallellt med den ordinarie flamjoniseringsdetektorn (se punkt 1.2, figur 8) enligt den nedre delen av figur 10. Vid mätning av icke-metankolväten skall värdena på de båda flamjoniseringsdetektorerna (HC och CH4) avläsas och registreras.

Vid de H2O-värden som är representativa för avgasströmförhållandena skall avskiljarens egenskaper med avseende på dess katalytiska effekt på CH4 and C2H6 bestämmas vid eller över 600 K (327 °C) innan provningen inleds. Avgasströmprovets daggpunkt och O2-nivå skall vara kända. Flamjoniseringsdetektorns relativa svar på CH4 skall registreras (se bilaga 4, tillägg 5, punkt 1.8.2).

Image

Komponenter i figur 10

| NMC | Icke-metanavskiljare |
| --- | --- |

NMC

Icke-metanavskiljare

För oxidering av alla kolväten utom metan.

| HC | Uppvärmd flamjoniseringsdetektor |
| --- | --- |

HC

Uppvärmd flamjoniseringsdetektor

För mätning av kolväte- och CH4-koncentrationer. Temperaturen skall hållas vid 453-473 K (180-200 °C).

| V1 | Väljarventil |
| --- | --- |

V1

Väljarventil

För val av prov, nollställnings- och spänngas. V1 är identisk med V2 i figur 8.

| V2, V3 | Magnetventil |
| --- | --- |

V2, V3

Magnetventil

För förbiledning (by-pass) förbi icke-metanavskiljaren

| V4 | Nålventil |
| --- | --- |

V4

Nålventil

För balanserings av flödet genom icke-metanavskiljaren och förbiledningen (by-pass).

| R1 | Tryckregulator |
| --- | --- |

R1

Tryckregulator

För reglering av trycket i provtagningsledningen och flödet till den uppvärmda flamjoniseringsdetektorn. R1 är identisk med R3 i figur 8.

| FL1 | Flödesmätare |
| --- | --- |

FL1

Flödesmätare

För mätning av provets förbiledningsflöde (bypass). FL1 är identisk med FL1 i figur 8.

2.   AVGASUTSPÄDNING OCH BESTÄMNING AV PARTIKLAR

2.1.   Inledning

I punkterna 2.2, 2.3 och 2.4 samt i figurerna 11-22 finns utförliga beskrivningar av de rekommenderade utspädnings- och provtagningsssystemen. Då olika konfigurationer kan ge likvärdiga resultat krävs inte exakt överensstämmelse med dessa figurer. Ytterligare komponenter som instrument, ventiler, magnetventiler, pumpar och omkopplare får användas för att få ytterligare information och samordna komponentsystemens funktioner. Andra komponenter som inte behövs för att bibehålla noggrannheten i vissa system får uteslutas om deras uteslutning baseras på god branschpraxis.

2.2.   Delflödesutspädningsssystem

I figurerna 11-19 beskrivs ett utspädningsssystem som är baserat på utspädning av en del av avgasströmmen. Uppdelningen av avgasströmmen och den därpå följande utspädningsprocessen kan göras med olika slags utspädningssystem. För den efterföljande uppsamlingen av partiklarna leds all utspädd avgas eller endast en del av den utspädda avgasen till partikelprovtagningssystemet (punkt 2.4, figur 21). Den första metoden kallas helprovtagningstyp medan den andra kallas delprovtagningstyp.

Beräkningen av utspädningsfaktorn beror på vilket slags system som används. Följande typer rekommenderas

Isokinetiska system (figurerna 11 och 12)

I dessa system blir flödet till överföringsröret likvärdigt med huvudavgasflödet med avseende på gasens hastighet och/eller tryck, varför det krävs ett ostört och jämnt avgasflöde vid provtagningssonden. Detta uppnås vanligen med hjälp av en resonator och ett rakt inloppsrör uppströms från provtagningspunkten. Delningsfaktorn beräknas därefter utifrån lätt mätbara värden som rördiametrar. Det bör noteras att isokinesi endast används för att uppnå likvärdiga flödesförhållanden och inte för att uppnå likvärdig storleksfördelning. Den senare krävs normalt sett inte, då partiklarna är tillräckligt små för att följa flödesströmmarna.

Flödesreglerande system med koncentrationsmätning (figurerna 13-17)

I dessa system tas ett prov från huvudavgasströmmen genom anpassning av utspädningsluftflödet och det totala flödet av utspädd avgas. Utspädningsfaktorn bestäms ur koncentrationerna av de spårgaser som CO2 eller NOx vilka finns naturligt i motoravgasen. Koncentrationerna i den utspädda avgasen och i utspädningsluften mäts, medan koncentrationen i den outspädda avgasen antingen kan mätas direkt eller bestämmas med hjälp av bränsleflödet och kolbalansekvationen om bränslesammansättningen är känd. Systemen kan styras med hjälp av den beräknade utspädningsfaktorn (figurerna 13 och 14) eller med hjälp av flödet till överföringsröret (figurerna 12, 13 och 14).

Flödesreglerade system med flödesmätning (figurerna 18, 19)

I dessa system tas ett prov från huvudavgasströmmen genom inställning av utspädningsluftflödet och det totala flödet av utspädd avgas. Utspädningsfaktorn bestäms ur skillnaden mellan de två flödena. Noggrann kalibrering av flödesmätarna i förhållande till varandra krävs då de två flödenas relativa storlek kan leda till väsentliga fel vid högre utspädningsfaktorer (15 och högre). Flödesregleringen görs mycket enkel genom hålla flödet av utspädd avgas konstant och vid behov variera utspädningsluftflödet.

När delflödesutspädningssystem används skall uppmärksamhet ägnas åt att undvika de potentiella problemen med partikelförlust i överföringsröret för att säkerställa att ett representativt prov tas från motoravgasen och åt bestämningen av delningsfaktorn. I de beskrivna systemen fästs uppmärksamhet vid dessa kritiska områden.

Image

Outspädd avgas leds från avgasröret (EP) till utspädningstunneln (DT) genom överföringsröret (TT) via den isokinetiska provtagningssonden (ISP). Avgasens differentialtryck mellan avgasröret och inloppet till sonden mäts med tryckgivaren (DPT). Denna signal överförs till den flödesregulator (FC1) som styr sugfläkten (SB), så att den håller ett differentialtryck av noll vid sondens spets. Under dessa förhållanden är avgashastigheterna i EP och ISP identiska och flödet genom ISP och TT är en konstant andel (delning) av avgasflödet. Delningsfaktorn bestäms ur tvärsnittsareorna för EP och ISP. Utspädningsluftflödet mäts med flödesmätanordningen (FM1). Utspädningsfaktorn beräknas ur utspädningsluftflödet och delningsfaktorn.

Image

Outspädd avgas leds från avgasröret (EP) till utspädningstunneln (DT) genom överföringsröret (TT) via den isokinetiska provtagningssonden (ISP). Avgasens differentialtryck mellan avgasröret och inloppet till sonden mäts med tryckgivaren (DPT). Denna signal överförs till den flödesregulator (FC1) som styr sugfläkten (PB), så att den håller ett differentialtryck av noll vid sondens spets. Detta sker genom att en liten del av den utspädningsluft, vars flöde uppmätts med flödesmätanordningen (FM1), leds in i TT med hjälp av ett tryckluftsmunstycke. Under dessa förhållanden blir avgashastigheterna i EP och ISP identiska och flödet genom ISP och TT blir en konstant andel (delning) av avgasflödet. Delningsfaktorn bestäms utifrån tvärsnittsareorna för EP och ISP. Utspädningsluftflödet sugs genom DT med hjälp av sugfläkten (SB) och flödet mäts med FM1 vid inloppet till DT. Utspädningsfaktorn beräknas ur utspädningsluftflödet och delningsfaktorn.

Image

Outspädd avgas leds från avgasröret (EP) till utspädningstunneln (DT) genom provtagningssonden (SP) och överföringsröret (TT). Koncentrationerna av en spårgas (CO2 eller NOx) mäts med avgasanalysatorn(erna) (EGA) i den outspädda och den utspädda avgasen samt i utspädningsluften. Dessa signaler överförs till den flödesregulator (FC2) som styr antingen tryckfläkten (PB) eller sugfläkten (SB) så att den håller den önskade avgasdelning- och utspädningsfaktorn i DT. Utspädningsfaktorn beräknas ur spårgaskoncentrationerna i den outspädda avgasen, den utspädda avgasen och utspädningsluften.

Image

Outspädd avgas leds från avgasröret (EP) till utspädningstunneln (DT) genom provtagningssonden (SP) och överföringsröret (TT). CO2-koncentrationerna mäts i den utspädda avgasen samt i utspädningsluften med avgasanalysatorn(erna) (EGA). Signalerna för CO2 och bränsleflödet GFUEL överförs antingen till flödesregulatorn (FC2) eller till flödesregulatorn (FC3) i partikelprovtagningssystemet (se figur 21). FC2 styr tryckfläkten (PB), medan FC3 styr provtagningspumpen (P) (se figur 21) varigenom flödena in i och ut ur systemet anpassas så att avgasdelnings- och utspädningsfaktorn vidmakthålls i DT. Utspädningsfaktorn beräknas ur CO2-koncentrationerna och GFUEL med hjälp av antagandet om kolbalans.

Image

Outspädd avgas leds från avgasröret (EP) till utspädningstunneln (DT) genom provtagningssonden (SP) och överföringsröret (TT) på grund av det undertryck som åstadkoms av venturiröret för kritiskt flöde (VN) i DT. Gasflödet genom TT beror på rörelsemängdsutjämningen i venturirörszonen och påverkas därför av gasens absoluta temperatur vid utloppet ur TT. Avgasdelningen vid ett givet tunnelflöde är följaktligen inte konstant och utspädningsfaktorn blir vid låg belastning något lägre än vid hög beslastning. Spårgaskoncentrationerna (CO2 eller NOx) mäts i den outspädda avgasen, den utspädda avgasen och utspädningsluften med avgasanalysatorn(erna) (EGA) och utspädningsfaktorn beräknas ur de sålunda uppmätta värdena.

Image

Outspädd avgas leds från avgasröret (EP) till utspädningstunneln (DT) genom provtagningssonden (SP) och överföringsröret (TT) med en flödesdelare som innehåller en uppsättning munstycken eller venturirör. Den första (FD1) är placerad i (EP) den andra (FD2) i (TT). Ytterligare två tryckreglerventiler (PCV1 och PCV2) krävs för att hålla avgasdelningen konstant genom att reglera mottrycket i (EP) och trycket i (DT). PCV1 är placerad nedströms från SP i EP, medan PCV2 är placerad mellan tryckfläkten (PB) och DT. Spårgaskoncentrationerna (CO2 eller NOx) mäts i den outspädda avgasen, den utspädda avgasen och utspädningsluften med avgasanalysatorn(erna) (EGA). De behövs för att kontrollera avgasdelning och kan användas för att justera PCV1 och PCV2 för exakt reglering av delningen. Utspädningsfaktorn beräknas ur spårgaskoncentrationerna.

Image

Outspädd avgas leds från avgasröret (EP) till utspädningstunneln (DT) genom överföringsröret (TT) med hjälp av flödesdelaren (FD3) som består av ett antal rör med samma dimensioner (samma diameter, längd och böjningsradie) som installerats i EP. Avgasen leds genom ett av dessa rör till DT och avgasen genom de övriga rören leds genom dämpningskammaren (DC). Avgasdelningen bestäms sålunda av det totala antalet rör. För en konstant reglering av delningen krävs ett differentialtryck av noll mellan DC och utloppet från TT som mäts med differentialtryckgivaren (DPT). Ett differentialtryck av noll uppnås genom insprutning av frisk luft i DT vid utloppet ur TT. Spårgaskoncentrationerna (CO2 eller NOx) mäts i den outspädda avgasen, den utspädda avgasen och utspädningsluften med avgasanalysatorn(erna) (EGA). De behövs för att kontrollera avgasdelningen och kan användas för att kontrollera insprutningsluftflödet för en exakt reglering av delningen. Utspädningsfaktorn beräknas ur spårgaskoncentrationerna.

Image

Outspädd avgas leds från avgasröret (EP) till utspädningstunneln (DT) genom provtagningssonden (SP) och överföringsröret (TT). Det totala flödet genom tunneln inställs med partikelprovtagningssystemets flödesregulator (FC3) och provtagningspumpen (P) (se figur 18). Utspädningsluftflödet regleras med flödeskontrollen (FC2) som kan använda GEXHW, GAIRW, eller GFUEL som styrsignaler för önskad avgasdelning. Provtagningsflödet in i DT är skillnaden mellan det totala flödet och utspädningsluftflödet. Utspädningsluftflödet mäts med flödesmätanordningen (FM1) och det totala flödet med flödesmätanordningen (FM3) i partikelprovtagningssystemet (se figur 21). Utspädningsfaktorn beräknas ur dessa båda flöden.

Image

Outspädd avgas leds från avgasröret (EP) till utspädningstunneln (DT) genom provtagningssonden (SP) och överföringsröret (TT). Avgasdelningen och flödet in i DT regleras med flödesregulatorn (FC2) som justerar tryckfläktens (PB) och sugfläktens (SB) flöden (eller hastigheter). Detta blir möjligt då det prov som tas med partikelprovtagningssystemet leds tillbaka in i DT. GEXHW, GAIRW eller GFUEL kan användas som styrsignaler för FC2. Utspädningsluftflödet mäts med flödesmätanordningen (FM1) och det totala flödet med flödesmätanordningen (FM2). Utspädningsfaktorn beräknas ur dessa båda flöden.

2.2.1.   Komponenter i Figurerna 11-19

| EP | Avgasrör |
| --- | --- |

EP

Avgasrör

Avgasröret får vara isolerat. För att minska den termiska trögheten i avgasröret rekommenderas ett förhållande mellan tjocklek och diameter av högst 0,015. Användningen av böjliga sektioner skall begränsas till ett förhållande mellan längd och diameter av högst 12. Krökar skall minimeras för att minska tröghetsavsättning. Om systemet innnehåller provningsbäddljuddämpare får denna också vara isolerad.

I ett isokinetiskt system skall avgasröret vara fritt från böjar, krökar och plötsliga diametervariationer inom ett avstånd av minst 6 gånger rördiametern uppströms och 3 gånger rördiametern nedströms från sondens spets. Gashastigheten skall i provtagningsområdet vara högre än 10 m/s utom vid tomgång. Avgasens tryckvariationer får inte överstiga ± 500 Pa i genomsnitt. Alla åtgärder för att minska tryckvariationerna på annat sätt än genom att använda ett underredsavgassystem (inkl. ljuddämpare och efterbehandlingsanordningar) får inte ändra motorns prestanda eller orsaka partikelavsättning.

I system utan isokinetisk sond rekommenderas ett rakt rör med en längd av 6 gånger rördiametern uppströms och 3 gånger rördiametern nedströms från sondens spets.

| SP | Provtagningssond (figurerna 10, 14, 15, 16, 18 och 19) |
| --- | --- |

SP

Provtagningssond (figurerna 10, 14, 15, 16, 18 och 19)

Innerdiametern skall vara minst 4 mm. Förhållandet mellan avgasrörets och sondens diameter skall vara minst 4. Sonden skall vara ett öppet rör vänt uppströms på avgasrörets mittlinje eller en sond med flera hål enligt beskrivning under SP1 i punkt 1.2.1, figur 5.

| ISP | Isokinetisk provtagningssond (figurerna 11 och 12) |
| --- | --- |

ISP

Isokinetisk provtagningssond (figurerna 11 och 12)

Den isokinetiska provtagningssonden skall installeras vänd uppströms på avgasrörets mittlinje och där flödesvillkoren i punkt EP är uppfyllda och konstruerad för att ge ett proportionellt prov av den outspädda avgasen. Innerdiametern skall vara minst 12 mm.

Ett styrsystem krävs för isokinetisk avgasdelning som håller ett differentialtryck av noll mellan EP and ISP. Under dessa förhållanden är avgashastigheterna i EP och ISP identiska och massflödet genom ISP är en konstant andel av avgasflödet. ISP skall kopplas till en differentialtryckgivare DPT. Regleringen för att få ett differentialtryck av noll mellan EP och ISP åstadkoms med flödesregulatorn FC1.

| FD1, FD2 | Flödesdelare (figur 16) |
| --- | --- |

FD1, FD2

Flödesdelare (figur 16)

En uppsättning venturirör eller munstycken installeras i avgasröret EP respektive i överföringsröret TT för att erhålla ett proportionellt prov av den outspädda avgasen. Ett styrsystem bestående av två tryckreglerventiler PCV1 och PCV2 krävs för proportionell delning genom reglering av trycken i EP och DT.

| FD3 | Flödesdelare (figur 17) |
| --- | --- |

FD3

Flödesdelare (figur 17)

En uppsättning rör (flerrörsenhet) installeras i avgasröret EP för att ge ett proportionellt prov av den outspädda avgasen. Genom ett av rören leds avgas till utspädningstunneln DT medan avgas genom de övriga rören leds ut till en dämpningskammare DC. Rören skall ha samma dimensioner (samma diameter, längd, böjningsradie) så att avgasdelningen avgörs av det totala antalet rör. Ett styrsystem krävs för den proportionella delningen genom att hålla ett differentialtryck av noll mellan flerrörsenhetens utlopp i DC och utloppet ur TT. Under dessa förhållanden är avgashastigheterna i EP och FD3 proportionella mot varandra och flödet i TT utgör en konstant andel av avgasflödet. De båda punkterna skall kopplas till en differentialtryckgivare DPT. Regleringen för att få ett differentialtryck av noll mellan EP och ISP åstadkoms med flödesregulatorn FC.

| EGA | Avgasanalysator (figurerna 13, 14, 15, 16 och 17) |
| --- | --- |

EGA

Avgasanalysator (figurerna 13, 14, 15, 16 och 17)

CO2- eller NOx-analysatorer kan användas (för kolbalansmetoden endast CO2-analysator). Analysatorerna skall vara kalibrerade på samma sätt som analysatorerna för mätning av de gasformiga utsläppen. En eller flera analysatorer kan användas för att bestämma koncentrationsskillnaderna. Mätsystemens noggrannhet skall vara sådan att noggrannheten hos GEDFW,i ligger inom ± 4 %.

| TT | Överföringsrör (figurerna 11-19) |
| --- | --- |

TT

Överföringsrör (figurerna 11-19)

Överföringsröret skall vara:

| — | Så kort som möjligt och högst 5 m långt. |
| --- | --- |

—

Så kort som möjligt och högst 5 m långt.

| — | Lika med eller större än sonddiametern, dock högst 25 mm. |
| --- | --- |

—

Lika med eller större än sonddiametern, dock högst 25 mm.

| — | Försett med utlopp på utspädningstunnelns mittlinje och som riktats nedströms. |
| --- | --- |

—

Försett med utlopp på utspädningstunnelns mittlinje och som riktats nedströms.

Om röret är 1 meter långt eller kortare skall det isoleras med material med en maximal värmeledningsförmåga av 0,05 W/m* K och med en radiell isoleringstjocklek motsvarande sondens diameter. Om röret är längre än 1 meter skall det vara isolerat och uppvärmt till en lägsta väggtemperatur av 523 K (250 °C).

| DPT | Differentialtryckgivare (figurerna 11, 12 och 17) |
| --- | --- |

DPT

Differentialtryckgivare (figurerna 11, 12 och 17)

Differentialtryckgivaren skall ha ett arbetsområde av ± 500 Pa eller lägre.

| FC1 | Flödesregulator (figurerna 11, 12 och 17) |
| --- | --- |

FC1

Flödesregulator (figurerna 11, 12 och 17)

I isokinetiska system (figurerna 11 och 12) krävs en flödesregulator för att hålla ett differentialtryck av noll mellan EP och ISP. Inställningen kan göras genom att:

| a) | reglera sugfläktens (SB) hastighet eller flöde och hålla tryckfläktens (PB) hastighet och flöde konstant under varje provsteg (figur 11)
  eller |
| --- | --- |

a)

reglera sugfläktens (SB) hastighet eller flöde och hålla tryckfläktens (PB) hastighet och flöde konstant under varje provsteg (figur 11)

eller

| b) | justera sugfläkten (SB) till ett konstant massflöde hos den utspädda avgasen och reglera tryckfläktens (PB) flöde och därmed avgsprovflödet i ett område vid överföringsrörets (TT) ände (figur 12). |
| --- | --- |

b)

justera sugfläkten (SB) till ett konstant massflöde hos den utspädda avgasen och reglera tryckfläktens (PB) flöde och därmed avgsprovflödet i ett område vid överföringsrörets (TT) ände (figur 12).

I tryckreglerade system får det kvarstående felet i tryckregleringskretsen inte överstiga ± 3 Pa. Tryckvariationerna i utspädningstunneln får i genomsnitt inte överstiga ± 250 Pa.

I ett flerrörssystem (figur 17) krävs en flödesregulator för proportionell avgasdelning för att hålla ett differentialtryck av noll mellan flerrörsenhetens utlopp och utloppet ur TT. Inställningen görs genom att reglera insprutningsluftens flöde in i utspädningstunneln vid utloppet ur TT.

| PCV1, PCV2 | Tryckreglerventil (figur 16) |
| --- | --- |

PCV1, PCV2

Tryckreglerventil (figur 16)

Två tryckreglerventiler krävs i dubbla venturirörs-/dubbla munstyckssystem för proportionell flödesdelning genom reglering av mottrycket i EP och trycket i DT. Ventilerna skall vara placerade nedströms från SP i EP samt mellan PB och DT.

| DC | Dämpningskammare (figur 17) |
| --- | --- |

DC

Dämpningskammare (figur 17)

En dämpningskammare skall installeras vid flerrörsenhetens utlopp för att minimera tryckvariationerna i avgasröret EP.

| VN | Venturirör (figur 15) |
| --- | --- |

VN

Venturirör (figur 15)

Ett venturirör installeras i utspädningstunneln DT för att åstadkomma ett undertryck i området kring utloppet ur TT. Gasflödet genom TT bestäms av rörelsemängdsutjämningen i venturirörszonen och är i princip proportionellt mot tryckfläktens PB flöde vilket leder till en konstant utspädningsfaktor. Då rörelsemängdsutjämningen påverkas av temperaturen vid utloppet ur TT och tryckskillnaden mellan EP och DT är den verkliga utspädningsfaktorn något lägre vid låg belastning än vid hög belastning.

| FC2 | Flödesregulator (figurerna 13, 14, 18 och 19; frivillig) |
| --- | --- |

FC2

Flödesregulator (figurerna 13, 14, 18 och 19; frivillig)

En flödesregulator får användas för att reglera tryckfläktens PB och/eller sugfläktens SB flöde. Den får anslutas till avgas-, inloppslufts- eller bränsleflödessignalerna och/eller till CO2- eller NOx- differentialsignalerna.

Om luften tillförs under tryck (figur 18) regleras luftflödet direkt av FC2.

| FM1 | Flödesmätanordning (figurerna 11, 12, 18 och 19) |
| --- | --- |

FM1

Flödesmätanordning (figurerna 11, 12, 18 och 19)

Gasmätare eller annat flödesmätinstrument för mätning av utspädningsluftflödet. Användningen av FM1 är frivillig om tryckfläkten PB kalibrerats för mätning av flödet.

| FM2 | Flödesmätanordning (figur 19) |
| --- | --- |

FM2

Flödesmätanordning (figur 19)

Gasmätare eller annat flödesmätinstrument för mätning av det utspädda avgasflödet. Användningen av FM1 är frivillig om sugfläkten SB kalibrerats för mätning av flödet.

| PB | Tryckfläkt (figurerna 11, 12, 13, 14, 15, 16 och 19) |
| --- | --- |

PB

Tryckfläkt (figurerna 11, 12, 13, 14, 15, 16 och 19)

För reglering av utspädningsluftflödet kan tryckfläkten anslutas till flödesregulatorerna FC1 eller FC2. Tryckfläkten behövs inte när en spjällventil används. Tryckfläkten kan användas för mätning av utspädningsluftflödet om den kalibrerats.

| SB | Sugfläkt (figurerna 11, 12, 13, 16, 17 och 19) |
| --- | --- |

SB

Sugfläkt (figurerna 11, 12, 13, 16, 17 och 19)

Endast för delprovtagningssystem. Sugfläkten kan användas för mätning av det utspädda avgasflödet om den kalibrerats.

| DAF | Utspädningsluftfilter (figurerna 11-19) |
| --- | --- |

DAF

Utspädningsluftfilter (figurerna 11-19)

Det rekommenderas att utspädningsluften filtreras och tvättas med träkol för att avlägsna bakgrundskolväten. På motortillverkarens begäran skall prov tas på utspädningsluften enligt god branschpraxis för att fastställa bakgrundspartikelnivåerna vilka därefter kan subtraheras från de värden som uppmätts i den utspädda avgasen.

| DT | Utspädningstunnel (figurerna 11-19) |
| --- | --- |

DT

Utspädningstunnel (figurerna 11-19)

Utspädningstunneln

| — | skall vara tillräckligt lång för tillåta en fullständig blandning av avgasen och utspädningsluften under turbulenta flödesförhållanden, |
| --- | --- |

—

skall vara tillräckligt lång för tillåta en fullständig blandning av avgasen och utspädningsluften under turbulenta flödesförhållanden,

| — | skall vara tillverkad av rostfritt stål med:






  — | ett förhållande mellan tjocklek och diameter av högst 0,025 för utspädningstunnlar vars innerdiameter överstiger 75 mm, |
| --- | --- | --- |

—

skall vara tillverkad av rostfritt stål med:

—

ett förhållande mellan tjocklek och diameter av högst 0,025 för utspädningstunnlar vars innerdiameter överstiger 75 mm,

| — | en nominell tjocklek av minst 1,5 mm för utspädningstunnlar vars innerdiameter är lika med eller mindre än 75 mm, |
| --- | --- |

—

en nominell tjocklek av minst 1,5 mm för utspädningstunnlar vars innerdiameter är lika med eller mindre än 75 mm,

| — | skall ha en diameter av minst 75 mm för delflödesprovtagningstypen, |
| --- | --- |

—

skall ha en diameter av minst 75 mm för delflödesprovtagningstypen,

| — | rekommenderas ha en diameter av minst 25 mm för fullflödesprovtagningstypen, |
| --- | --- |

—

rekommenderas ha en diameter av minst 25 mm för fullflödesprovtagningstypen,

| — | får uppvärmas till en väggtemperatur av högst 325 K (52 °C) genom direkt uppvärmning eller genom förvärmning av utspädningsluften, förutsatt att lufttemperaturen inte överstiger 325 K (52 °C) innan avgasen leds in i utspädningstunneln, |
| --- | --- |

—

får uppvärmas till en väggtemperatur av högst 325 K (52 °C) genom direkt uppvärmning eller genom förvärmning av utspädningsluften, förutsatt att lufttemperaturen inte överstiger 325 K (52 °C) innan avgasen leds in i utspädningstunneln,

| — | får vara isolerad. |
| --- | --- |

—

får vara isolerad.

Motoravgasen skall vara fullständigt uppblandad med utspädningsluft. För delprovtagningssystem skall blandningens kvalitet efter ibruktagandet kontrolleras med hjälp av en CO2-profil av tunneln med motorn i gång (minst fyra jämnt fördelade mätpunkter). Om så krävs får ett blandningsmunstycke användas.

Anmärkning: Om den omgivande temperaturen i närheten av utspädningstunneln (DT) är lägre än 293 K (20 °C) skall försiktighetsåtgärder vidtas för att hindra partikelförluster på utspädningstunnelns kalla väggar. Uppvärmning och/eller isolering av tunneln inom ovan angivna gränser rekommenderas därför.

Vid höga motorbelastningar får tunneln kylas med icke-aggressiva medel såsom en cirkulationsfläkt, så länge temperaturen i kylmediet inte är lägre än 293 K (20 °C).

| HE | Värmeväxlare (figurerna 16 och 17) |
| --- | --- |

HE

Värmeväxlare (figurerna 16 och 17)

Värmeväxlaren skall ha tillräcklig kapacitet för att hålla temperaturen vid sugfläktens (SB) inlopp inom ± 11K av den genomsnittliga drifttemperatur som hålls under provningen.

2.3.   Fullflödesutspädningssystem

I figur 20 beskrivs ett utspädningssystem som bygger på utspädning av hela avgasen enligt principen om provtagning vid konstant volym (CVS). Avgas- och utspädningsluftblandningens totala volym skall mätas. Ett kolvpumps- eller system för venturirör för kritiskt flöde kan användas.

För påföljande uppsamling av partiklar leds ett prov av den utspädda avgasen till partikelprovtagningssystemet (punkt 2.4, figurerna 21 och 22). Om detta görs direkt kallas det utspädning i ett steg. Om provet utspäds än en gång i den sekundära utspädningstunneln kallas det utspädning i två steg. Detta är lämpligt om temperaturkravet för filterytan inte kan uppfyllas med utspädning i ett steg. Även om det delvis är ett utspädningssystem beskrivs utspädningssystemet med utspädning i två steg som en variant av ett partikelprovtagningssystem i punkt 2.4, figur 22, då dess flesta delmoment är gemensamma för ett typiskt partikelprovtagningssystem.

Image

Den totala mängden outspädd avgas blandas i utspädningstunneln (DT) med utspädningsluften. Det utspädda avgasflödet mäts antingen med en kolvpump (PDP) eller med ett venturirör för kritiskt flöde (CFV). En värmeväxlare (HE) eller elektronisk flödeskompensering (EFC) får användas för proportionell partikelprovtagning och flödesbestämning. Då bestämningen av partikelmassan baseras på det totala utspädda avgasflödet behöver inte utspädningsfaktorn beräknas.

2.3.1.   Komponenter i figur 20

| EP | Avgasrör |
| --- | --- |

EP

Avgasrör

Avgasrörets längd från motoravgasgrenrörets utlopp, turboladdarens utlopp eller efterbehandlingsanordningen till utspädningstunneln får inte överstiga 10 m. Om avgasrörets längd nedströms från motoravgasgrenröret, turboladdarens utlopp eller efterbehandlingsanordningen överstiger 4 m, skall alla rördelar som är längre än 4 m isoleras med undantag för en rökmätare som är inbyggd i rörsystemet om en sådan används. Isoleringens radiella tjocklek skall vara minst 25 mm. Isoleringsmaterialets värmeledningsförmåga får inte överstiga 0,1 W/mK uppmätt vid 673 K. För att minska avgasrörets termiska tröghet rekommenderas ett förhållande mellan tjocklek och diameter av högst 0,015. Användandet av böjliga sektioner skall begränsas till ett förhållande mellan längd och diameter av högst 12.

| PDP | Kolvpump |
| --- | --- |

PDP

Kolvpump

Med kolvpumpen mäts det totala utspädda avgasflödet ur antalet pumpvarv och pumpens slagvolym. Avgassystemets mottryck får inte sänkas på konstgjord väg av kolvpumpen eller utspädningsluftens inloppssystem. Vid ett givet motorvarvtal och en given belastning skall det statiska avgasmottrycket uppmätt med kolvpumpssystemet i drift hållas inom ± 1,5 kPa av det statiska tryck som uppmäts utan anslutning till kolvpumpen. Om flödeskompensering inte används skall gasblandningstemperaturen omedelbart framför kolvpumpen ligga inom ± 6 K av den genomsnittliga drifttemperatur som iakttas under provningen. Flödeskompensering får endast användas om temperaturen vid kolvpumpens inlopp inte överstiger 323 K (50 °C).

| CFV | Venturirör för kritiskt flöde |
| --- | --- |

CFV

Venturirör för kritiskt flöde

Med venturiröret för kritiskt flöde mäts det totala utspädda avgasflödet genom att flödet hålls under ett visst gränsvärde (kritiskt flöde). Vid ett givet motorvarvtal och given belastning skall det statiska avgasmottrycket uppmätt med venturirörssystemet i drift hållas inom ± 1,5 kPa av det statiska tryck som uppmäts utan anslutning till venturiröret. Om flödeskompensering inte används skall gasblandningstemperaturen omedelbart framför venturiröret ligga inom ± 11 K av den genomsnittliga drifttemperatur som iakttas under provningen.

| HE | Värmeväxlare (frivillig, om elektronisk flödeskompensering används) |
| --- | --- |

HE

Värmeväxlare (frivillig, om elektronisk flödeskompensering används)

Värmeväxlaren skall ha tillräcklig kapacitet för att hålla temperaturen inom de gränsvärden som krävs ovan.

| EFC | Elektronisk flödeskompensering (frivillig, om värmeväxlare används) |
| --- | --- |

EFC

Elektronisk flödeskompensering (frivillig, om värmeväxlare används)

Om temperaturen vid inloppet till antingen kolvpumpen eller venturiröret inte hålls inom de gränsvärden som anges ovan krävs ett flödeskompenseringssystem för kontinuerlig mätning av flödet och reglering av den proportionella provtagningen i partikelsystemet. I detta syfte används de kontinuerligt uppmätta flödessignalerna för att korrigera provtagningsflödet genom partikelfiltren i partikelprovtagningssystemet (se punkt 2.4, figurerna 21 och 22).

| DT | Utspädningstunnel |
| --- | --- |

DT

Utspädningstunnel

Utspädningstunneln

| — | skall ha en så liten diameter att den åstadkommer ett turbulent flöde (Reynoldstal större än 4 000) och vara så lång att den åstadkommer en fullständig blandning av avgasen och utspädningsluften; ett blandningsmunstycke får användas, |
| --- | --- |

—

skall ha en så liten diameter att den åstadkommer ett turbulent flöde (Reynoldstal större än 4 000) och vara så lång att den åstadkommer en fullständig blandning av avgasen och utspädningsluften; ett blandningsmunstycke får användas,

| — | skall ha en diameter av minst 460 mm för ett utspädningssystem i ett steg, |
| --- | --- |

—

skall ha en diameter av minst 460 mm för ett utspädningssystem i ett steg,

| — | skall ha en diameter av minst 210 mm för ett utspädningssystem i två steg, |
| --- | --- |

—

skall ha en diameter av minst 210 mm för ett utspädningssystem i två steg,

| — | får vara isolerad. |
| --- | --- |

—

får vara isolerad.

Motoravgasen skall ledas nedströms vid den punkt där den införs i utspädningstunneln och blandas ordentligt.

När utspädning i ett steg tillämpas, överförs ett prov från utspädningstunneln till partikelprovtagningssystemet (punkt 2.4, figur 21). Kolvpumpens eller det kritiska venturirörets flödeskapacitet skall vara tillräcklig för att hålla den utspädda avgasen vid en temperatur av högst 325 K (52 °C) omedelbart framför huvudpartikelfiltret.

När utspädning i två steg tillämpas, överförs ett prov från utspädningstunneln till den sekundära utspädningstunneln där det utspäds ytterligare och därefter leds genom provtagningsfiltren (punkt 2.4, figur 22). Kolvpumpens eller det kritiska venturirörets flödeskapacitet skall vara tillräcklig för att hålla den utspädda avgasströmmen i utspädningstunneln vid en temperatur av högst 464 K (191 °C) i provtagningsområdet. Det sekundära utspädningssystemet skall tillföra tillräckligt med sekundär utspädningsluft för att hålla den i två steg utspädda avgasströmmen vid en temperatur av högst 325 K (52 °C) omedelbart framför huvudpartikelfiltret.

| DAF | Utspädningsluftfilter |
| --- | --- |

DAF

Utspädningsluftfilter

Det rekommenderas att utspädningsluften filtreras och tvättas med träkol för att avlägsna bakgrundskolväten. På motortillverkarens begäran skall prov tas på utspädningsluften enligt god branschpraxis för fastställa de partikelbakgrundsnivåer som därefter kan subtraheras från de värden som uppmätts i den urspädda avgasen.

| PSP | Partikelprovtagningssond |
| --- | --- |

PSP

Partikelprovtagningssond

Sonden utgör första delen av partikelöverföringsröret (PTT) och:

| — | skall installeras vänd uppströms i en punkt där utspädningsluften och avgasen är väl blandade, dvs. på utspädningstunnelns mittlinje ca 10 tunneldiametrar nedströms från den punkt där avgasen kommer in i utspädningstunneln, |
| --- | --- |

—

skall installeras vänd uppströms i en punkt där utspädningsluften och avgasen är väl blandade, dvs. på utspädningstunnelns mittlinje ca 10 tunneldiametrar nedströms från den punkt där avgasen kommer in i utspädningstunneln,

| — | skall ha en innerdiameter av minst 12 mm, |
| --- | --- |

—

skall ha en innerdiameter av minst 12 mm,

| — | får, innan avgasen leds in i utspädningstunneln, uppvärmas till en väggtemperatur av högst 325 K (52 °C) genom direkt uppvärmning eller genom förvärmning av utspädningsluften, förutsatt att lufttemperaturen inte överstiger 325 K (52 °C), |
| --- | --- |

—

får, innan avgasen leds in i utspädningstunneln, uppvärmas till en väggtemperatur av högst 325 K (52 °C) genom direkt uppvärmning eller genom förvärmning av utspädningsluften, förutsatt att lufttemperaturen inte överstiger 325 K (52 °C),

| — | får vara isolerad. |
| --- | --- |

—

får vara isolerad.

2.4.   Partikelprovtagningssystemet

Partikelprovtagningssystemet krävs för uppsamling av partiklarna på partikelfiltret. Vid den helprovtagning efter delflödesutspädning, som består av att hela det utspädda avgasprovet leds genom filtren, bildar utspädnings- (punkt 2.2, figurerna 14 och 18) och provtagningssystem vanligtvis en integrerad enhet. Vid den delprovtagning efter delflödesutspädning eller fullflödesutspädning, som består av att endast en del av den utspädda avgasen leds genom filtren, bildar utspädnings- (punkt 2.2, figurerna 11, 12, 13, 15, 16, 17 och 19; punkt 2.3, figur 20) och provtagningssystemen vanligtvis separata enheter.

I dessa föreskrifter betraktas systemet med utspädning i två steg (figur 22) i ett fullflödesutspädningssystem som en särskild variant av ett typiskt partikelprovtagningssystem såsom framgår av figur 21. Systemet med utspädning i två steg innehåller samtliga väsentliga delar i partikelprovtagningssystemet såsom filterhållare och provtagningspump samt dessutom några utspädningstillbehör såsom utrustning för tillförsel av utspädningsluft och en sekundär utspädningstunnel.

För att undvika någon påverkan på reglerkretsarna rekommenderas att provtagningspumpen körs under hela provningsförfarandet. För metoden med ett enda filtera skall ett förbiledningssystem användas för att vid önskade tidpunkter leda provet genom provtagningsfiltren. Brus i reglerkretsarna från omkopplingsförfarandet skall minimeras.

Image

Ett prov av den utspädda avgasen tas från utspädningstunneln (DT) i ett delflödes- eller fullflödesutspädningssystem genom partikelprovtagningssonden (PSP) och partikelöverföringsröret (PTT) med hjälp av provtagningspumpen (P). Provet leds genom den (de) filterhållare (FH) som innehåller partikelprovtagningsfiltren. Provtagningsflödet regleras med flödesregulatorn (FC3). Om elektronisk flödeskompensering (EFC) (se figur 20) används, används det utspädda avgasflödet som styrsignal för FC3.

Image

Ett prov av den utspädda avgasen leds från utspädningstunneln (DT) i ett fullflödesutspädningssystem genom partikelprovtagningssonden (PSP) och partikelöverföringsröret (PTT) till den sekundära utspädningstunneln (SDT) där det än en gång utspäds. Provet leds därefter genom den (de) filterhållare (FH) som innehåller partikelprovtagningsfiltren. Utspädningsluftflödet är vanligtvis konstant medan provtagningsflödet regleras av flödesregulatorn (FC3). Om elektronisk flödeskompensering (EFC) (se figur 20) används, används det utspädda totala avgasflödet som styrsignal för FC3.

2.4.1.   Komponenter i figurerna 21 och 22

| PTT | Partikelöverföringsrör (figurerna 21och 22) |
| --- | --- |

PTT

Partikelöverföringsrör (figurerna 21och 22)

Partikelöverföringsröret får inte vara längre än 1 020 mm och längden skall vara så kort som möjligt. I förekommande fall (dvs. för delprovtagningsystem efter delflödesutspädning och för fullflödesutspädningsystem) skall provtagningssondernas längd (SP, ISP respektive PSP, se punkterna 2.2 och 2.3) ingå.

Måtten gäller

| — | från sondens spets (SP, ISP respektive PSP) till filterhållaren när det gäller delprovtagningstypen efter delflödesutspädning och systemet med fullflödesutspädning i ett steg, |
| --- | --- |

—

från sondens spets (SP, ISP respektive PSP) till filterhållaren när det gäller delprovtagningstypen efter delflödesutspädning och systemet med fullflödesutspädning i ett steg,

| — | från utspädningstunnelns ände till filterhållaren när det gäller helprovtagningstypen efter delflödesutspädning, |
| --- | --- |

—

från utspädningstunnelns ände till filterhållaren när det gäller helprovtagningstypen efter delflödesutspädning,

| — | från sondens spets (PSP) till den sekundära utspädningstunneln när det gäller fullflödesutspädningssystemet i två steg. |
| --- | --- |

—

från sondens spets (PSP) till den sekundära utspädningstunneln när det gäller fullflödesutspädningssystemet i två steg.

Överföringsröret

| — | får, innan avgasen leds in i utspädningstunneln, uppvärmas till en väggtemperatur av högst 325 K (52 °C) genom direkt uppvärmning eller genom förvärmning av utspädningsluften, förutsatt att lufttemperaturen inte överstiger 325 K (52 °C), |
| --- | --- |

—

får, innan avgasen leds in i utspädningstunneln, uppvärmas till en väggtemperatur av högst 325 K (52 °C) genom direkt uppvärmning eller genom förvärmning av utspädningsluften, förutsatt att lufttemperaturen inte överstiger 325 K (52 °C),

| — | får vara isolerat. |
| --- | --- |

—

får vara isolerat.

| SDT | Sekundär utspädningstunnel (figur 22) |
| --- | --- |

SDT

Sekundär utspädningstunnel (figur 22)

Den sekundära utspädningstunneln skall ha en diameter av minst 75 mm och vara tillräckligt lång så att uppehållstiden för det två gånger utspädda provet blir minst 0,25 sekunder. Huvudfilterhållaren (FH) skall vara placerad högst 300 mm från den sekundära utspädningstunnelns (SDT) utlopp.

Den sekundära utspädningstunneln

| — | får, innan avgasen leds in i utspädningstunneln, uppvärmas till en väggtemperatur av högst 325 K (52 °C) genom direkt uppvärmning eller genom förvärmning av utspädningsluften, förutsatt att lufttemperaturen inte överstiger 325 K (52 °C), |
| --- | --- |

—

får, innan avgasen leds in i utspädningstunneln, uppvärmas till en väggtemperatur av högst 325 K (52 °C) genom direkt uppvärmning eller genom förvärmning av utspädningsluften, förutsatt att lufttemperaturen inte överstiger 325 K (52 °C),

| — | får vara isolerad. |
| --- | --- |

—

får vara isolerad.

| FH | Filterhållare (figurerna 21och 22) |
| --- | --- |

FH

Filterhållare (figurerna 21och 22)

För huvud- och sekundärfilter får ett gemensamt eller separata filterhus användas. Kraven i bilaga 4, tillägg 4, punkt 4.1.3 skall vara uppfyllda.

Filterhållaren(arna):

| — | får, innan avgasen leds in i utspädningstunneln, uppvärmas till en väggtemperatur av högst 325 K (52 °C) genom direkt uppvärmning eller genom förvärmning av utspädningsluften, förutsatt att lufttemperaturen inte överstiger 325 K (52 °C), |
| --- | --- |

—

får, innan avgasen leds in i utspädningstunneln, uppvärmas till en väggtemperatur av högst 325 K (52 °C) genom direkt uppvärmning eller genom förvärmning av utspädningsluften, förutsatt att lufttemperaturen inte överstiger 325 K (52 °C),

| — | får vara isolerad(e). |
| --- | --- |

—

får vara isolerad(e).

| P | Provtagningspump (figurerna 21 och 22) |
| --- | --- |

P

Provtagningspump (figurerna 21 och 22)

Om flödeskorrigering med hjälp av FC3 inte används, skall partikelprovtagningspumpen vara placerad på tillräckligt avstånd från tunneln så att inloppsgastemperaturen hålls konstant (± 3 K).

| DP | Utspädningsluftpump (figur 22) |
| --- | --- |

DP

Utspädningsluftpump (figur 22)

Utspädningsluftpumpen skall vara placerad så att den sekundära utspädningsluften tillförs vid en temperatur av 298 K ± 5 K (25 °C ± 5 °C), om utspädningsluften inte är förvärmd.

| FC3 | Flödesregulator (figurerna 21 och 22) |
| --- | --- |

FC3

Flödesregulator (figurerna 21 och 22)

Om inga andra medel är tillgängliga skall en flödesregulator användas för att kompensera partikelprovflödet för temperatur- och mottrycksvariationer i provets väg. Flödesregulatorn krävs om elektronisk flödeskompensering (EFC) (se figur 20) används.

| FM3 | Flödesmätanordning (figurerna 21 och 22) |
| --- | --- |

FM3

Flödesmätanordning (figurerna 21 och 22)

Om flödeskorrigering med hjälp av FC3 inte används, skall gasmätaren eller flödesinstrumentet för partikelprovtagningsflödet vara placerade på tillräckligt avstånd från provtagningspumpen (P) så att inloppsgastemperaturen hålls konstant (± 3 K).

| FM4 | Flödesmätanordning (figur 22) |
| --- | --- |

FM4

Flödesmätanordning (figur 22)

Gasmätaren eller flödesinstrumentet för utspädningsluftflödet skall vara placerade så att inloppsgastemperaturen hålls vid 298 K ± 5 K (25 °C ± 5 °C).

| BV | Kulventil (frivillig) |
| --- | --- |

BV

Kulventil (frivillig)

Kulventilens innerdiameter får inte vara mindre än partikelöverföringsrörets (PTT) och den skall ha en omkopplingstid av högst 0,5 sekunder.

Anmärkning: Om den omgivande temperaturen i närheten av PSP, PTT, SDT och FH är lägre än 293 K (20 °C) skall försiktighetsåtgärder vidtas för att undvika partikelförluster på den kalla väggen i dessa delar. Uppvärmning och/eller isolering av dessa delar inom de gränsvärden som anges i respektive beskrivningar rekommenderas därför. Det rekommenderas också att filterytetemperaturen under provtagningen inte får understiga 293 K (20 °C).

Vid höga motorbelastningar får ovannämnda delar kylas med en icke-aggressiv metod, såsom en cirkulationsfläkt, så länge kylmedlets temperatur understiger 293 K (20 °C).

3.   BESTÄMNING AV RÖKTÄTHET

3.1.   Inledning

Punkterna 3.2 och 3.3 samt figurerna 23 och 24 innehåller utförliga beskrivningar av de rekommenderade opacimetersystemen. Då olika konfigurationer kan ge likvärdiga resultat krävs inte exakt överensstämmelse med figurerna 23 och 24. Ytterligare komponenter såsom instrument, ventiler, magnetventiler, pumpar och omkopplare får användas för att få ytterligare information and samordna komponentsystemens funktioner. Andra komponenter som inte behövs för att behålla noggrannheten i vissa system får uteslutas om deras uteslutning baseras på god branschpraxis.

Mätprincipen består i att ljus leds genom en bestämd längd av den rök som skall mätas och i att den andel av det infallande ljuset som når en mottagare används för att avgöra mediets ljusdämpande egenskaper. Rökmätningen bestäms av apparatens utformning och kan göras i avgasröret (fullflödesopacimeter monterad i avgasröret), vid slutet av avgasröret (fullflödesopacimeter monterad vid slutet av avgasröret) eller genom provtagning från avgasröret (delflödesopacimeter). För bestämning av ljusabsorptionskoefficienten med ledning av röktäthetssignalen skall uppgifter om instrumentets optiska vaglängd tillhandahållas av instrumenttillverkaren.

3.2.   Fullflödesopacimeter

Två generella typer av fullflödesopacimetrar får användas (figur 23). Med opacimetern monterad inne i avgasröret mäts röktätheten hos det fulla avgasflödet i avgasröret. Med denna opacimetertyp är den effektiva optiska väglängden beroende av opacimeterns konstruktion.

Med opacimetern monterad vid slutet av avgasröret mäts röktätheten hos det fulla avgasflödet när det lämnar avgasröret. Med denna opacimetertyp är den effektiva optiska väglängden beroende av avgasrörets utformning och avståndet mellan slutet på avgasröret och opacimetern.

Image

3.2.1.   Komponenter i figur 23

| EP | Avgasrör |
| --- | --- |

EP

Avgasrör

Med opacimetern monterad inne i avgasröret får det inte bli någon ändring på avgasrörets diameter inom ett område motsvarande tre avgasrörsdiametrar före eller efter mätområdet. Om mätområdets diameter är större än avgasrörets rekommenderas ett avgasrör som successivt avsmalnar framför mätområdet.

Med opacimetern monterad vid slutet av avgasröret skall avgasrörets avslutande 0,6 m ha cirkulärt tvärsnitt och vara fritt från böjar och krökar. Avgasrörets ände skall vara rakt avskuret. Opacimetern skall monteras centralt i förhållande till avgasflödet inom 25 ± 5 mm från avgasrörets ände.

| OPL | Optisk väglängd |
| --- | --- |

OPL

Optisk väglängd

Längden på den rökskymda optiska väglängden mellan opacimeterns ljuskälla och mottagaren, om så krävs korrigerad för avvvikelser som beror på densitetsgradienter och kanteffekter. Den optiska väglängden skall uppges av instrumenttillverkaren med omnämnande av eventuella åtgärder mot igensotning (t.ex. rengöring med luftgenomblåsning). Om uppgift om den optiska väglängden inte är tillgänglig skall den bestämmas i enlighet med ISO IDS 11614, punkt 11.6.5. För korrekt bestämning av den optiska väglängden krävs en minsta avgashastighet av 20 m/s.

| LS | Ljuskälla |
| --- | --- |

LS

Ljuskälla

Ljuskällan skall vara en glödlampa med färgtemperatur inom området 2 800-3 250 K eller en grön ljusdiod (LED) med en spektraltopp mellan 550 och 570 nm. Ljuskällan skall skyddas mot igensotning med metoder som inte påverkar den optiska väglängden utöver tillverkarens specifikationer.

| LD | Ljusdetektor |
| --- | --- |

LD

Ljusdetektor

Detektorn skall utgöras av en fotocell eller en fotodiod (om så krävs med ett filter). Om ljuskällan är en glödlampa skall mottagaren ha en topp i spektralkänsligheten som liknar det mänskliga ögats ljuskänslighetskurva (maximisvar) inom området 550-570 nm och därefter gå ned till lägre än 4 % av denna maximisvar inom området under 430 nm och över 680 nm. Ljusdetektorn skall skyddas mot igensotning med metoder som inte påverkar den optiska väglängden utöver tillverkarens specifikationer.

| CL | Kollimatorlins |
| --- | --- |

CL

Kollimatorlins

Ljuskällan skall inställas till ett strålknippe med en diameter av högst 30 mm. Strålarna i strålknippet skall vara parallella med en tolerans av 3° från den optiska axeln.

| T1 | Temperaturmätare (frivillig) |
| --- | --- |

T1

Temperaturmätare (frivillig)

Avgastemperaturen får övervakas under provningen.

3.3.   Delflödesopacimeter

Med delflödesopacimetern (figur 24) tas ett representativt avgasprov från avgasröret och leds genom en överföringsledning till mätkammaren. Med denna opacimetertyp är den effektiva optiska väglängden beroende av opacimeterns konstruktion. De svarstider som avses i följande punkt gäller opacimeterns minimiflöde enligt instrumenttillverkarens specifikationer.

Image

3.3.1.   Komponenter i figur 24

| EP | Avgasrör |
| --- | --- |

EP

Avgasrör

Avgasröret skall vara ett rakt rör med en längd av minst sex rördiameter uppströms och tre rördiameter nedströms från sondens spets.

| SP | Provtagningssond |
| --- | --- |

SP

Provtagningssond

Provtagningssonden skall utgöras av ett öppet rör vänt uppströms mot eller runt avgasrörets mittlinje. Det fria avståndet till avgasrörets vägg skall vara minst 5 mm. Sonddiametern skall säkerställa en representativ provtagning och ett tillräckligt flöde genom opacimetern.

| TT | Överföringsrör |
| --- | --- |

TT

Överföringsrör

Överföringsröret

| — | skall vara så kort som möjligt och säkerställa en avgastemperatur av 373 ± 30 K (100 °C ± 30 °C) vid inloppet till mätkammaren, |
| --- | --- |

—

skall vara så kort som möjligt och säkerställa en avgastemperatur av 373 ± 30 K (100 °C ± 30 °C) vid inloppet till mätkammaren,

| — | skall ha en väggtemperatur som ligger så högt över avgasens daggpunkt att kondensering förhindras. |
| --- | --- |

—

skall ha en väggtemperatur som ligger så högt över avgasens daggpunkt att kondensering förhindras.

| — | skall över hela sin längd ha en diameter som är lika med provtagningssondens, |
| --- | --- |

—

skall över hela sin längd ha en diameter som är lika med provtagningssondens,

| — | skall ha en svarstid av mindre än 0,05 s vid minimiflöde genom instrumentet enligt bestämningen i bilaga 4, tillägg 4, punkt 5.2.4, |
| --- | --- |

—

skall ha en svarstid av mindre än 0,05 s vid minimiflöde genom instrumentet enligt bestämningen i bilaga 4, tillägg 4, punkt 5.2.4,

| — | skall inte i någon större utsträckning påverka röktäthetens toppvärde. |
| --- | --- |

—

skall inte i någon större utsträckning påverka röktäthetens toppvärde.

| FM | Flödesmätanordning |
| --- | --- |

FM

Flödesmätanordning

Flödesinstrument för övervakning av korrekt flöde in i mätkammaren. Minimi- och maximiflöden skall anges av instrumenttillverkaren och de skall vara sådana kravet på överföringsrörets svarstid och den optiska väglängden är uppfyllda. Flödesmätanordningen får placeras nära provtagningspumpen om en sådan används.

| MC | Mätkammare |
| --- | --- |

MC

Mätkammare

Mätkammaren skall ha en icke-reflekterande invändig yta eller motsvarande optisk miljö. Direkt inverkan av ströstrålar på detektorn på grund av inre reflektion av diffusionseffekter skall minskas till ett minimum.

Gastrycket i mätkammaren får inte avvika från atmosfärstrycket med mer än 0,75 kPa. Om detta på grund av konstruktionen inte är möjligt skall opacimeterns avlästa värde omvandlas till atmosfärstryck.

Väggtemperaturen i mätkammaren skall inställas till mellan 343 K (70 °C) och 373 K (100 °C) med en tolerans av ± 5 K och skall i alla händelser ligga så högt över avgasens daggpunkt att kondensering förhindras. Mätkammaren skall vara utrustad med lämpliga anordningar för temperaturmätning.

| OPL | Optisk väglängd |
| --- | --- |

OPL

Optisk väglängd

Optisk väglängd utgörs av längden av den sträcka som döljs av rök mellan opacimeterns ljuskälla och mottagaren, om så krävs korrigerad för avvikelser beroende på densitetsgradienter och kanteffekter. Uppgift om optisk väglängd skall lämnas av instrumenttillverkaren med uppgift om eventuella åtgärder mot igensotning (t.ex. genomblåsning med luft). Om uppgift om den optiska väglängden inte föreligger skall den bestämmas i enlighet med ISO IDS 11614, punkt 11.6.5.

| LS | Ljuskälla |
| --- | --- |

LS

Ljuskälla

Ljuskällan skall utgöras av en glödlampa med en färgtemperatur inom området 2 800-3 250 K eller en grön lysdiod (LED) med en spektraltopp mellan 550 och 570 nm. Ljuskällan skall skyddas mot igensotning med metoder som inte påverkar den optiska väglängden mer än vad som föreskrivs i tillverkarens anvisningar.

| LD | Ljusdetektor |
| --- | --- |

LD

Ljusdetektor

Detektorn skall utgöras av en fotocell eller en fotodiod (om så krävs med filter). Om en glödlampa används som ljuskälla skall mottagaren ha en spektralsvarstopp som liknar det mänskliga ögats ljuskänslighetskurva (maximisvar) inom området 550-570 nm och som därefter sjunker till lägre än 4 % av detta maximisvar inom områdena under 430 nm och över 680 nm. Ljusdetektorn skall skyddas mot igensotning med metoder som inte påverkar den optiska väglängden mer än vad som föreskrivs i tillverkarens anvisningar.

| CL | Kollimatorlins |
| --- | --- |

CL

Kollimatorlins

Ljusflödet skall avskärmas till ett strålknippe med en största diameter av 30 mm. Strålknippets strålar skall hållas parallella inom en tolerans av 3° från den optiska axeln.

| T1 | Temperaturmätare |
| --- | --- |

T1

Temperaturmätare

För övervakning av avgastemperaturen vid inloppet till mätkammaren.

| P | Provtagningspump (frivillig) |
| --- | --- |

P

Provtagningspump (frivillig)

En provtagningspump placerad nedströms från mätkammaren får användas för att överföra provtagningsgasen genom mätkammaren.

BILAGA 5

DE TEKNISKA EGENSKAPER HOS REFERENSBRÄNSLE FÖR MOTORER MED KOMPRESSIONSTÄNDNING SOM FÖRESKRIVS FÖR TYPGODKÄNNANDEPROVNINGAR OCH FÖR KONTROLL AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

1.   DIESELBRÄNSLE (28)

| Parameter | Enhet | Gränsvärden (28) | Provningsmetod (29) | Offentliggörande |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Minimum | Maximum |
| Cetantal (30) | | 52 | 54 | ISO 5165 | 1998 (31) |
| Densitet vid 15 °C | kg/m3 | 833 | 837 | ISO 3675 | 1995 |
| Destillering: | | | | | |
| — 50 %-punkt | °C | 245 | | ISO 3405 | 1998 |
| — 95 %-punkt | °C | 345 | 350 | ISO 3405 | 1998 |
| — slutkokpunkt | °C | — | 370 | ISO 3405 | 1998 |
| Flampunkt | °C | 55 | — | EN 27719 | 1993 |
| Filtrerbarhet i kyla | °C | — | –5 | EN 116 | 1981 |
| Viskositet vid 40 °C | mm2/s | 2,5 | 3,5 | EN-ISO 3104 | 1996 |
| Polycykliska aromatiska kolväten | % m/m | 3,0 | 6,0 | IP 391(*) | 1995 |
| Svavelhalt (32) | mg/kg | — | 300 | pr. EN-ISO/DIS 14596 | 1998 (31) |
| Kopparkorrosion | | — | 1 | EN-ISO 2160 | 1995 |
| Koksrester enligt Conradson (10 % DR) | % m/m | — | 0,2 | EN-ISO 10370 | |
| Askhalt | % m/m | — | 0,01 | EN-ISO 6245 | 1995 |
| Vattenhalt | % m/m | — | 0,05 | EN-ISO 12937 | 1995 |
| Neutralisationstal (stark syra) | mg OH/g | — | 0,02 | ASTM D 974-95 | 1998 (31) |
| Oxidationsstabilitet (33) | mg/ml | — | 0,025 | EN-ISO 12205 | 1996 |

Parameter

Enhet

Gränsvärden (28)

Provningsmetod (29)

Offentliggörande

Minimum

Maximum

Cetantal (30)

52

54

ISO 5165

1998 (31)

Densitet vid 15 °C

kg/m3

833

837

ISO 3675

1995

Destillering:

— 50 %-punkt

°C

245

ISO 3405

1998

— 95 %-punkt

°C

345

350

ISO 3405

1998

— slutkokpunkt

°C

—

370

ISO 3405

1998

Flampunkt

°C

55

—

EN 27719

1993

Filtrerbarhet i kyla

°C

—

–5

EN 116

1981

Viskositet vid 40 °C

mm2/s

2,5

3,5

EN-ISO 3104

1996

Polycykliska aromatiska kolväten

% m/m

3,0

6,0

IP 391(*)

1995

Svavelhalt (32)

mg/kg

—

300

pr. EN-ISO/DIS 14596

1998 (31)

Kopparkorrosion

—

1

EN-ISO 2160

1995

Koksrester enligt Conradson (10 % DR)

% m/m

—

0,2

EN-ISO 10370

Askhalt

% m/m

—

0,01

EN-ISO 6245

1995

Vattenhalt

% m/m

—

0,05

EN-ISO 12937

1995

Neutralisationstal (stark syra)

mg OH/g

—

0,02

ASTM D 974-95

1998 (31)

Oxidationsstabilitet (33)

mg/ml

—

0,025

EN-ISO 12205

1996

2.   ETANOL FÖR DIESELMOTORER (34)

| Parameter | Enhet | Gränsvärden (35) | Provningsmetod (36) |
| --- | --- | --- | --- |
| Minimum | Maximum |
| Alkohol, massa | % m/m | 92,4 | — | ASTM D 5501 |
| Andra alkoholer än etanol som ingår i den totala mängden alkohol, massa | % m/m | — | 2 | ASTM D 5501 |
| Densitet vid 15 °C | kg/m3 | 795 | 815 | ASTM D 4052 |
| Askhalt | % m/m | | 0,001 | ISO 6245 |
| Flampunkt | °C | 10 | | ISO 2719 |
| Surhetsgrad, räknat som ättiksyra | % m/m | — | 0,0025 | ISO 1388-2 |
| Neutraliseringstal (stark syra) | KOH mg/l | — | 1 | |
| Färg | Enligt skala | — | 10 | ASTM D 1209 |
| Torrhalt vid 100 °C | mg/kg | | 15 | ISO 759 |
| Vattenhalt | % m/m | | 6.5 | ISO 760 |
| Aldehydhalt, räknat som ättiksyra | % m/m | | 0,0025 | ISO 1388-4 |
| Svavelhalt | mg/kg | — | 10 | ASTM D 5453 |
| Esterhalt, räknat som etylacetat | % m/m | — | 0,1 | ASTM D 1617 |

Parameter

Enhet

Gränsvärden (35)

Provningsmetod (36)

Minimum

Maximum

Alkohol, massa

% m/m

92,4

—

ASTM D 5501

Andra alkoholer än etanol som ingår i den totala mängden alkohol, massa

% m/m

—

2

ASTM D 5501

Densitet vid 15 °C

kg/m3

795

815

ASTM D 4052

Askhalt

% m/m

0,001

ISO 6245

Flampunkt

°C

10

ISO 2719

Surhetsgrad, räknat som ättiksyra

% m/m

—

0,0025

ISO 1388-2

Neutraliseringstal (stark syra)

KOH mg/l

—

1

Färg

Enligt skala

—

10

ASTM D 1209

Torrhalt vid 100 °C

mg/kg

15

ISO 759

Vattenhalt

% m/m

6.5

ISO 760

Aldehydhalt, räknat som ättiksyra

% m/m

0,0025

ISO 1388-4

Svavelhalt

mg/kg

—

10

ASTM D 5453

Esterhalt, räknat som etylacetat

% m/m

—

0,1

ASTM D 1617

BILAGA 6

DE TEKNISKA EGENSKAPER HOS NATURGASREFERENSBRÄNSLE SOM FÖRESKRIVS FÖR TYPGODKÄNNANDEPROVNINGAR OCH FÖR KONTROLL AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

Typ: NATURGAS (NG)

Bränslena på den europeiska marknaden är tillgängliga inom två områden:

| — | H, vars gränsvärden sätts av referensbränslena GR och G23, |
| --- | --- |

—

H, vars gränsvärden sätts av referensbränslena GR och G23,

| — | L, vars gränsvärden sätts av referensbränslena G23 och G25. |
| --- | --- |

—

L, vars gränsvärden sätts av referensbränslena G23 och G25.

Egenskaperna hos referensbränslena GR, G23 och G25 sammanfattas nedan:

Referensbränsle GR

| Egenskaper | Enheter | Basvärde | Gränsvärden | Provningsmetod |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Min. | Max. |
| Sammansättning: | | | | | |
| Metan | mol-% | 87 | 84 | 89 | |
| Etan | mol-% | 13 | 11 | 15 | |
| Balans (37) | mol-% | — | — | 1 | ISO 6974 |
| Svavelhalt | mg/m3
   (38) | — | — | 10 | ISO 6326-5 |

Egenskaper

Enheter

Basvärde

Gränsvärden

Provningsmetod

Min.

Max.

Sammansättning:

Metan

mol-%

87

84

89

Etan

mol-%

13

11

15

Balans (37)

mol-%

—

—

1

ISO 6974

Svavelhalt

mg/m3
   (38)

—

—

10

ISO 6326-5

Referensbränsle G23

| Egenskaper | Enheter | Basvärde | Gränsvärden | Provningsmetod |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Min. | Max. |
| Sammansättning: | | | | | |
| Metan | mol-% | 92,5 | 91,5 | 93,5 | |
| Balans (39) | mol-% | — | — | 1 | ISO 6974 |
| N2 | mol-% | 7,5 | 6,5 | 8,5 | |
| Svavelhalt | mg/m3
   (40) | — | — | 10 | ISO 6326-5 |

Egenskaper

Enheter

Basvärde

Gränsvärden

Provningsmetod

Min.

Max.

Sammansättning:

Metan

mol-%

92,5

91,5

93,5

Balans (39)

mol-%

—

—

1

ISO 6974

N2

mol-%

7,5

6,5

8,5

Svavelhalt

mg/m3
   (40)

—

—

10

ISO 6326-5

Referensbränsle G25

| Egenskaper | Enheter | Basvärde | Gränsvärden | Provningsmetod |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Min. | Max. |
| Sammansättning: | | | | | |
| Metan | mol-% | 86 | 84 | 88 | |
| Balans (41) | mol-% | — | — | 1 | ISO 6974 |
| N2 | mol-% | 14 | 12 | 16 | |
| Svavelhalt | mg/m3
   (42) | — | — | 10 | ISO 6326-5 |

Egenskaper

Enheter

Basvärde

Gränsvärden

Provningsmetod

Min.

Max.

Sammansättning:

Metan

mol-%

86

84

88

Balans (41)

mol-%

—

—

1

ISO 6974

N2

mol-%

14

12

16

Svavelhalt

mg/m3
   (42)

—

—

10

ISO 6326-5

BILAGA 7

TYP: MOTORGAS (LPG)

| Parameter | Enhet | Gränsvärde | Bränsle A | Gränsvärde | Bränsle B | Provningsmetod |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Minimum | Maximum | Minimum | Maximum |
| Oktantal | | 92,5 (43) | | 92,5 | | EN 589 Bilaga B |
| Sammansättning: | | | | | | |
| C3-halt | volymprocent | 48 | 52 | 83 | 87 | |
| C4-halt | volymprocent | 48 | 52 | 13 | 17 | ISO 7941 |
| Olefiner | volymprocent | | 12 | | 14 | |
| Industningsrest | mg/kg | | 50 | | 50 | NFM 41015 |
| Total svavelhalt | massa ppm (43) | | 50 | | 50 | EN 24260 |
| Vätesulfid | — | | Ingen | | Ingen | ISO 8819 |
| Kopparbandskorrosion | klassificering | | klass 1 | | klass 1 | ISO 6251 (44) |
| Vatten vid 0 °C | | | fritt från vatten | | fritt från vatten | okulärbesiktning |

Parameter

Enhet

Gränsvärde

Bränsle A

Gränsvärde

Bränsle B

Provningsmetod

Minimum

Maximum

Minimum

Maximum

Oktantal

92,5 (43)

92,5

EN 589 Bilaga B

Sammansättning:

C3-halt

volymprocent

48

52

83

87

C4-halt

volymprocent

48

52

13

17

ISO 7941

Olefiner

volymprocent

12

14

Industningsrest

mg/kg

50

50

NFM 41015

Total svavelhalt

massa ppm (43)

50

50

EN 24260

Vätesulfid

—

Ingen

Ingen

ISO 8819

Kopparbandskorrosion

klassificering

klass 1

klass 1

ISO 6251 (44)

Vatten vid 0 °C

fritt från vatten

fritt från vatten

okulärbesiktning

BILAGA 8

EXEMPEL PÅ BERÄKNINGSFÖRFARANDE

1.   ESC-PROVNING

1.1.   Gasformiga utsläpp

Mätdata för beräkning av resultaten från det enskilda provsteget visas nedan. I detta exempel mäts CO och NOx på torr bas och kolväten på våt bas. Kolvätekoncentrationen anges i propanekvivalent (C3) och skall multipliceras med 3 så att C1-ekvivalenten erhålls. Beräkningsförfarandet är identiskt för övriga provsteg.

| P
  (kW) | Ta

  (K) | Ha

  (g/kg) | GEXH

  (kg) | GAIRW

  (kg) | GFUEL

  (kg) | HC
  (ppm) | CO
  (ppm) | NOx

  (ppm) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 82,9 | 294,8 | 7,81 | 563,38 | 545,29 | 18,09 | 6,3 | 41,2 | 495 |

P

(kW)

Ta

(K)

Ha

(g/kg)

GEXH

(kg)

GAIRW

(kg)

GFUEL

(kg)

HC

(ppm)

CO

(ppm)

NOx

(ppm)

82,9

294,8

7,81

563,38

545,29

18,09

6,3

41,2

495

Beräkning av faktorn KW,r för korrigering från torr till våt bas (bilaga 4, tillägg 1, punkt 4.2):

Formula och Formula

Formula

Beräkning av koncentrationerna på våt bas:

CO = 41,2 × 0,9239 = 38,1 ppm

NOx = 495 × 0,9239 = 457 ppm

Beräkning av faktorn KH,D för korrigering av luftfuktigheten för NOx (bilaga 4, tillägg 1, punkt 4.3):

A = 0,309 × 18,09 / 541,06 – 0,0266 = –0,0163

B = –0,209 × 18,09 / 541,06 + 0,00954 = 0,0026

Formula

Beräkning av utsläppsflödesmassa (bilaga 4, tillägg 1, punkt 4.4):

NOx = 0,001587 × 457 × 0,9625 × 563,38 = 393,27 g/h

CO = 0,000966 × 38,1 × 563,38 = 20,735 g/h

HC = 0,000479 × 6,3 × 3 × 563,38 = 5,100 g/h

Beräkning av de specifika utsläppen (bilaga 4, tillägg 1, punkt 4.5):

Följande beräkningsexempel ges för CO, men beräkningsförfarandet är identiskt för övriga komponenter.

Utsläppsflödemassa från de enskilda provstegen multipliceras med respektive vägningsfaktorer enligt bilaga 4, tillägg 1, punkt 2.7.1 och summeras så att det genomsnittliga utsläppsmassflödet under cykeln erhålls:

| CO | = | (6,7 × 0,15) + (24,6 × 0,08) + (20,5 × 0,10) + (20,7 × 0,10) + (20,6 × 0,05) + (15,0 × 0,05) + (19,7 × 0,05) + (74,5 × 0,09) + (31,5 × 0,10) + (81,9 × 0,08) + (34,8 × 0,05) + (30,8 × 0,05) + (27,3 × 0,05) = 30,91 g/h |
| --- | --- | --- |

CO

=

(6,7 × 0,15) + (24,6 × 0,08) + (20,5 × 0,10) + (20,7 × 0,10) + (20,6 × 0,05) + (15,0 × 0,05) + (19,7 × 0,05) + (74,5 × 0,09) + (31,5 × 0,10) + (81,9 × 0,08) + (34,8 × 0,05) + (30,8 × 0,05) + (27,3 × 0,05) = 30,91 g/h

Motoreffekten för de enskilda provstegen multipliceras med respektive vägningsfaktorer enligt bilaga 4, tillägg 1, punkt 2.7.1 och summeras så att den genomsnittliga effekten för cykeln erhålls:

| P(n) | = | (0,1 × 0,15) + (96,8 × 0,08) + (55,2 × 0,10) + (82,9 × 0,10) + (46,8 × 0,05) + (70,1 × 0,05) + (23,0 × 0,05) + (114,3 × 0,09) + (27,0 × 0,10) + (122,0 × 0,08) + (28,6 × 0,05) + (87,4 × 0,05) + (57,9 × 0,05) = 60,006 kW |
| --- | --- | --- |

P(n)

=

(0,1 × 0,15) + (96,8 × 0,08) + (55,2 × 0,10) + (82,9 × 0,10) + (46,8 × 0,05) + (70,1 × 0,05) + (23,0 × 0,05) + (114,3 × 0,09) + (27,0 × 0,10) + (122,0 × 0,08) + (28,6 × 0,05) + (87,4 × 0,05) + (57,9 × 0,05) = 60,006 kW

Formula

Beräkning av det specifika NOx–utsläppet i en slumpmässigt vald punkt (bilaga 4, tillägg 1, punkt 4.6.1):

Med antagande av att följande värden bestämts i den slumpmässigt valda punkten erhålls:

| nZ | = 1 600 min–1 | |
| --- | --- | --- |
| MZ | = 495 Nm | |
| NOx mass,Z | = 487,9 g/h | (beräknat enligt föregående formler) |
| P(n)Z | = 83 kW | |
| NOx,Z | = 487,9 / 83 | = 5,878 g/kWh |

nZ

= 1 600 min–1

MZ

= 495 Nm

NOx mass,Z

= 487,9 g/h

(beräknat enligt föregående formler)

P(n)Z

= 83 kW

NOx,Z

= 487,9 / 83

= 5,878 g/kWh

Bestämning av utsläppsvärdet från provningscykeln (bilaga 4, tillägg 1, punkt 4.6.2):

Med antagande av följande värden för de fyra provsteg i ESC som ligger närmast den valda punkten erhålls:

| nRT | nSU | ER | ES | ET | EU | MR | MS | MT | MU |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 368 | 1 785 | 5,943 | 5,565 | 5,889 | 4,973 | 515 | 460 | 681 | 610 |

nRT

nSU

ER

ES

ET

EU

MR

MS

MT

MU

1 368

1 785

5,943

5,565

5,889

4,973

515

460

681

610

ETU = 5,889 + (4,973 – 5,889) × (1 600 – 1 368) / (1 785 – 1 368) = 5,377 g/kWh

ERS = 5,943 + (5,565 – 5,943) × (1 600 – 1 368) / (1 785 – 1 368) = 5,732 g/kWh

MTU = 681 + (601 – 681) × (1 600 – 1 368) / (1 785 – 1 368) = 641,3 Nm

MRS = 515 + (460 – 515) × (1 600 – 1 368) / (1 785 – 1 368) = 484,3 Nm

EZ = 5,732 + (5,377 – 5,732) × (495 – 484,3) / (641,3 – 484,3) = 5,708 g/kWh

Jämförelse av värdena för NOx–utsläppet (bilaga 4, tillägg 1, punkt 4.6.3):

NOx diff = 100 × (5,878 – 5,708) / 5,708 = 2,98 %

1.2.   Partikelformiga utsläpp

Partikelmätning bygger på principen om att provtagning av partiklarna sker under hela cykeln men att provmassa och massflöde (MSAM och GEDF) bestäms under de enskilda provstegen. Beräkningen av GEDF beror på vilket system som används. I följande exempel används ett CO2-mätnings- och kolbalansmetodsystem och ett flödesmätningsystem. Vid användande av ett fullflödesutspädningssystem mäts GEDF direkt av CVS-utrustningen.

Beräkning av GEDF (bilaga 4, tillägg 1, punkterna 5.2.3 och 5.2.4.):

Antag följande mätdata från provsteg 4. Beräkningsförfarandet är identiskt för övriga provsteg.

| GEXH

  (kg/h) | GFUEL

  (kg/h) | GDILW

  (kg/h) | GTOTW

  (kg/h) | CO2D

  (%) | CO2A

  (%) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 334,02 | 10,76 | 5,4435 | 6,0 | 0,657 | 0,040 |

GEXH

(kg/h)

GFUEL

(kg/h)

GDILW

(kg/h)

GTOTW

(kg/h)

CO2D

(%)

CO2A

(%)

334,02

10,76

5,4435

6,0

0,657

0,040

| a) | kolbalansmetoden |
| --- | --- |

a)

kolbalansmetoden

| b) | flödesmätningsmetoden |
| --- | --- |

b)

flödesmätningsmetoden

GEDFW = 334,02 × 10,78 = 3 600,7 kg/h

Beräkning av massflödet (bilaga 4, tillägg 1, punkt 5.4):

GEDFW-flödena för de enskilda provstegen multipliceras med respektive vägningsfaktorer enligt bilaga 4, tillägg 1, punkt 2.7.1 och summeras så medelvärdet för GEDF under cykeln erhålls. Det totala provet MSAM summeras från de enskilda provstegens provmassor.

| | = | (3 567 × 0,15) + (3 592 × 0,08) + (3 611 × 0,10) + (3 600 × 0,10) + (3 618 × 0,05) + (3 600 × 0,05) + (3 640 × 0,05) + (3 614 × 0,09) + (3 620 × 0,10) + (3 601 × 0,08) + (3 639 × 0,05) + (3 582 × 0,05) + (3 635 × 0,05) = 3 604,6 kg/h |
| --- | --- | --- |
| MSAM | = | 0,226 + 0,122 + 0,151 + 0,152 + 0,076 + 0,076 + 0,076 + 0,136 + 0,151 + 0,121 + 0,076 + 0,076 + 0,075 = 1,515 kg |

Formula

=

(3 567 × 0,15) + (3 592 × 0,08) + (3 611 × 0,10) + (3 600 × 0,10) + (3 618 × 0,05) + (3 600 × 0,05) + (3 640 × 0,05) + (3 614 × 0,09) + (3 620 × 0,10) + (3 601 × 0,08) + (3 639 × 0,05) + (3 582 × 0,05) + (3 635 × 0,05) = 3 604,6 kg/h

MSAM

=

0,226 + 0,122 + 0,151 + 0,152 + 0,076 + 0,076 + 0,076 + 0,136 + 0,151 + 0,121 + 0,076 + 0,076 + 0,075 = 1,515 kg

Med antagande av att partikelmassan på filtren är 2,5 mg erhålls

Formula

Bakgrundskorrigering (frivillig)

Antag en bakgrundsmätning med följande värden. Beräkningen av utspädningsfaktorn DF är identisk med punkt 3.1 i denna bilaga och visas inte här.

Md = 0,1 mg; MDIL = 1,5 kg

Summan av DF = [(1–1 / 119,15) × 0,15] + [(1–1 / 8,89) × 0,08] + [(1–1 / 14,75) × 0,10] + [(1–1 / 10,10) × 0,10] + [(1–1 / 18,02) × 0,05] + [(1–1 / 12,33) × 0,05] + [(1–1 / 32,18) × 0,05] + [(1–1 / 6,94) × 0,09] + [(1–1 / 25,19) × 0,10] + [(1–1 / 6,12) × 0,08] + [(1–1 / 20,87) × 0,05] + [(1–1 / 8,77) × 0,05] + [(1–1 / 12,59) × 0,05] = 0,923

Formula

Beräkning av det specifika utsläppet (bilaga 4, tillägg 1, punkt 5.5):

| P(n) | = | (0,1 × 0,15) + (96,8 × 0,08) + (55,2 × 0,10) + (82,9 × 0,10) + (46,8 × 0,05) + (70,1 × 0,05) + (23,0 × 0,05) + (114,3 × 0,09) + (27,0 × 0,10) + (122,0 × 0,08) + (28,6 × 0,05) + (87,4 × 0,05) + (57,9 × 0,05) = 60,006 kW |
| --- | --- | --- |

P(n)

=

(0,1 × 0,15) + (96,8 × 0,08) + (55,2 × 0,10) + (82,9 × 0,10) + (46,8 × 0,05) + (70,1 × 0,05) + (23,0 × 0,05) + (114,3 × 0,09) + (27,0 × 0,10) + (122,0 × 0,08) + (28,6 × 0,05) + (87,4 × 0,05) + (57,9 × 0,05) = 60,006 kW

Formula = 0,099 g/kWh, vid bakgrundskorrigering

Formula = 0,095 g/kWh

Beräkning av den specifika viktningsfaktorn (bilaga 4, tillägg 1, punkt 5.6):

Med antagande av de värden som beräknats för provsteg 4 ovan erhålls

Formula

Detta värde ligger inom det erforderliga värdet av 0,10 ± 0,003.

2.   ELR-PROVNING

Då Besselfiltrering är ett helt nytt förfarande för medelvärdesberäkning i europeisk avgaslagstiftning ges nedan en förklaring av Besselfiltret, ett exempel på konstruktionen av en Besselalgoritm och ett exempel på beräkning av det slutliga röktäthetsvärdet. Besselalgoritmens konstanter beror endast på opacimeterns konstruktion och på datainsamlingssystemets registreringsfrekvens. Det rekommenderas att opacimetertillverkaren tillhandahåller de slutliga Besselfilterkonstanterna för olika registreringsfrekvenser och att kunden använder dessa konstanter för Besselalgoritmens konstruktion och för beräkning av röktäthetsvärdena.

2.1.   Allmänna synpunkter på Besselfiltret

På grund av högfrekvensdistortioner uppvisar den obehandlade röktäthetssignalen vanligtvis en stark spridning. För att avlägsna dessa högfrekvensdistortioner krävs ett Besselfilter för ELR-provning. Besselfiltret är i sig självt ett rekursivt lågpassfilter av andra ordningen som säkerställer den snabbaste signalstigningen utan översvängning.

Med antagande av en kvast av outspädd avgas i avgasröret visar varje opacimeter i realtid en fördröjd och olikartat uppmätt röktäthet. Fördröjningen och den uppmätta röktäthetens storlek beror i första hand på uppbyggnaden av opacimeterns mätcell, inkl. ledningarna för avgasproven, och på den tid som opacimeterns elektronik behöver för att behandla signalen. De värden som kännetecknar dessa båda egenskaper kallas fysikalisk och elektrisk svarstid och representeras av ett enskilt filter för varje opacimetertyp.

Syftet med att använda ett Besselfilter är att säkerställa en enhetlig, total egenskap hos filtren i hela opacimetersystemet bestående av:

| — | opacimeterns fysikaliska svarstid (tp) |
| --- | --- |

—

opacimeterns fysikaliska svarstid (tp)

| — | opacimeterns elektriska svarstid (te) |
| --- | --- |

—

opacimeterns elektriska svarstid (te)

| — | det använda Besselfiltrets filtersvarstid (tF) |
| --- | --- |

—

det använda Besselfiltrets filtersvarstid (tF)

Systemets resulterande totala svarstid tAver erhålls genom:

Formula

och måste vara lika för alla slags opacimetrar så att samma röktäthetsvärde erhålls. Ett Besselfilter skall därför utformas så att filtersvarstiden (tF) tillsammans med den enskilda opacimeterns fysikaliska (tp) och elektriska svarstid (te) skall ge den erforderliga totala svarstiden (tAver). Då tp och te är värden som är givna för varje enskild opacimeter och tAver i dessa föreskrifter definieras som 1,0 s kan tF beräknas enligt följande:

Formula

Definitionsmässigt är filtersvarstiden tF stigningstiden för en filtrerad utsignal mellan 10 % och 90 % mot en stegformad insignal. Besselfiltrets gränsfrekvens skall därför itereras så att Besselfiltrets svarstid ryms inom den erforderliga stigningstiden.

Image

I figur (a) visas en stegformad insignal och en Besselfiltrerad utsignal såväl som Besselfiltrets (tF) svarstid.

Konstruktionen av den slutliga Besselfilteralgoritmen är en flerstegsprocess som kräver flera itereringsomgångar. Ett schema över itereringsförfarandet visas nedan.

Image

| Characteristics of opacimeter | = | opacimeterns egenskaper |
| --- | --- | --- |
| Regulation | = | reglering |
| Data aquisition system sample rate | = | datainsamlingssystem provtagningsfrekvens |
| Step | = | steg |
| Required overall Bessel filter response time | = | erforderlig total Besselfiltersvarstid |
| Design of Bessel filter algorithm | = | utformning av Besselfilteralgoritm |
| Application of Bessel filter on step input | = | tillämpning av Besselfilter på steginsignal |
| Calculation of iterated filter response time | = | beräkning av den itererade filtersvarstiden |
| Adjustment of cut-off frequency | = | justering av gränsfrekvensen |
| Deviation between tF and tF,iter | = | avvikelse mellan tF och tF,iter |
| Iteration | = | iterering |
| Check for iteration criteria | = | kontroll av itereringskriterier |
| yes, no | = | ja, nej |
| Final Bessel filter constants and algorithm | = | slutliga Bessselkonstanter och slutlig Besselalgoritm |

Characteristics of opacimeter

=

opacimeterns egenskaper

Regulation

=

reglering

Data aquisition system sample rate

=

datainsamlingssystem provtagningsfrekvens

Step

=

steg

Required overall Bessel filter response time

=

erforderlig total Besselfiltersvarstid

Design of Bessel filter algorithm

=

utformning av Besselfilteralgoritm

Application of Bessel filter on step input

=

tillämpning av Besselfilter på steginsignal

Calculation of iterated filter response time

=

beräkning av den itererade filtersvarstiden

Adjustment of cut-off frequency

=

justering av gränsfrekvensen

Deviation between tF and tF,iter

=

avvikelse mellan tF och tF,iter

Iteration

=

iterering

Check for iteration criteria

=

kontroll av itereringskriterier

yes, no

=

ja, nej

Final Bessel filter constants and algorithm

=

slutliga Bessselkonstanter och slutlig Besselalgoritm

2.2.   Beräkning av Besselalgoritmen

I detta exempel konstrueras en Besselalgoritm i flera steg enligt ovanstående itereringsförfarande som grundar sig på bilaga 4, tillägg 1, punkt 6.1.

För opacimetern och datainsamlingssystemet antas följande egenskaper:

| — | fysikalisk svarstid tp 0,15 s |
| --- | --- |

—

fysikalisk svarstid tp 0,15 s

| — | elektrisk svarstid te 0,05 s |
| --- | --- |

—

elektrisk svarstid te 0,05 s

| — | total svarstid tAver 1,00 s (enligt definition i dessa föreskrifter) |
| --- | --- |

—

total svarstid tAver 1,00 s (enligt definition i dessa föreskrifter)

| — | dataregistreringsfrekvens 150 Hz |
| --- | --- |

—

dataregistreringsfrekvens 150 Hz

Steg 1 Erforderlig Besselfiltersvarstid tF:

Formula

Steg 2 Uppskattning av gränsfrekvens och beräkning av Besselkonstanterna E, K för den första itereringen:

fc = 3,1415 / (10 × 0,987421) = 0,318152 Hz

Δt = 1/150 = 0,006667 s

Ω = 1 / [tan (3,1415 × 0,006667 × 0,318152)] = 150,076644

Formula

K = 2 × 7,07948 × 10–5 × (0,618034 × 150,076644 – 1) – 1 = 0,970783

Härav följer Besselalgoritmen:

Yi = Yi
  –1 + 7,07948 × 10–5 × (Si + 2 × Si
  –1 + Si–2 – 4 × Yi–2) + 0,970783 × (Yi
  –1 – Yi–2)

där Si representerar värdena för den stegformade insignalen (antingen ”0” eller ”1”) och Yi representerar utsignalens filtrerade värden.

Steg 3 Tillämpning av Besselfiltret på den stegformade insignalen:

Besselfiltrets svarstid tF definieras som den filtrerade utsignalens stigningstid mellan 10 % och 90 % mot en stegformad insignal. För att fastställa tidpunkterna 10 % (t10) och 90 % (t90) av utsignalen skall ett Besselfilter påföras en steginsignal med användande av ovanstående värden för fc, E och K.

En stegformad insignals indexnummer, tidpunkt och värden samt de erhållna värdena för den filtrerade utsignalen efter första och andra itereringen visas i tabell B. De värden som närmast omger t10 och t90 är markerade med nummer i fetstil. I tabell B inträffar den första itereringen för det tioprocentiga värdet mellan indexnumren 30 och 31 och för det nittioprocentiga värdet mellan indexnumren 191 och 192. För beräkningen av tF,iter bestäms de exakta t10– och t90–värdena med linjär interpolering mellan de närmast omgivande mätpunkterna enligt följande:

t10 = tlower + Δt × (0,1 – outlower) / (outupper – outlower)

t90 = tlower + Δt × (0,9 – outlower) / (outupper – outlower)

där outupper och outlower är de närmast omgivande värdena på den Besselfiltrerade utsignalen och tlower är tidpunkten för det närmast omgivande tidsvärde som anges i tabell B.

t10 = 0,200000 + 0,006667 × (0,1 – 0,099208) / (0,104794 – 0,099208) = 0,200945 s

t90 = 1,273333 + 0,006667 × (0,9 – 0,899147) / (0,901168 – 0,899147) = 1,276147 s

Steg 4 Filtersvarstid för den första itereringsomgången:

tF,iter = 1,276147 – 0,200945 = 1,075202 s

Steg 5 Avvikelse mellan krävd och erhållen filtersvarstid för den första itereringsomgången:

Δ = (1,075202 – 0,987421) / 0,987421 = 0,081641

Steg 6 Kontroll av itereringsvillkoren:

|Δ| ≤ 0,01 krävs. Då 0,081641 > 0,01 är itereringsvillkoren inte uppfyllda och ytterligare en itereringsomgång skall inledas. För denna itereringsomgång beräknas en ny gränsfrekvens fc ur Δ enligt följande:

fc,new = 0,318152 × (1 + 0,081641) = 0,344126 Hz

Denna nya gränsfrekvens används i den andra itereringsomgången med början på nytt vid steg 2. Itereringen skall upprepas tills itereringsvillkoren uppfyllts. Resultatvärdena från den första och andra itereringen sammanfattas i tabell A.

Tabell A

Värden från första och andra itereringen

| Parameter | Iterering 1 | Iterering 2 |
| --- | --- | --- |
| fc (Hz) | 0,318152 | 0,344126 |
| E (–) | 7,07948 × 10–5 | 8,272777 × 10–5 |
| K (–) | 0,970783 | 0,968410 |
| t10 (s) | 0,200945 | 0,185523 |
| t90 (s) | 1,276147 | 1,179562 |
| tF,iter (s) | 1,075202 | 0,994039 |
| Δ (–) | 0,081641 | 0,006657 |
| fc,new (Hz) | 0,344126 | 0,346417 |

Parameter

Iterering 1

Iterering 2

fc (Hz)

0,318152

0,344126

E (–)

7,07948 × 10–5

8,272777 × 10–5

K (–)

0,970783

0,968410

t10 (s)

0,200945

0,185523

t90 (s)

1,276147

1,179562

tF,iter (s)

1,075202

0,994039

Δ (–)

0,081641

0,006657

fc,new (Hz)

0,344126

0,346417

Steg 7 Slutlig Besselalgoritm:

Så snart itereringsvillkoren uppfyllts beräknas de slutliga Besselfilterkonstanterna och den slutliga Besselalgoritmen enligt steg 2. I detta exempel har itereringsvillkoren uppfyllts efter den andra itereringen (Δ = 0,006657 ≤ 0,01). Slutalgoritmen används därefter för att bestämma de genomsnittliga röktäthetsvärdena (se nästa punkt 2.3).

YI = Yi
  –1 + 8,272777 × 10–5 × (Si + 2 × Si
  –1 + Si–2 – 4 × Yi–2) + 0,968410 × (Yi
  –1 – Yi–2)

Tabell B

Värden för den stegformade insignalen och den Besselfiltrerade utsignalen för den första och andra itereringsomgången

| Indexnummer i
  [–] | Tid
  [s] | Steginsignal
  Si

  [–] | Filtrerad utsignal
  Yi

  [–] |
| --- | --- | --- | --- |
| Iterering 1 | Iterering 2 |
| –2 | –0,013333 | 0 | 0,000000 | 0,000000 |
| –1 | –0,006667 | 0 | 0,000000 | 0,000000 |
| 0 | 0,000000 | 1 | 0,000071 | 0,000083 |
| 1 | 0,006667 | 1 | 0,000352 | 0,000411 |
| 2 | 0,013333 | 1 | 0,000908 | 0,001060 |
| 3 | 0,020000 | 1 | 0,001731 | 0,002019 |
| 4 | 0,026667 | 1 | 0,002813 | 0,003278 |
| 5 | 0,033333 | 1 | 0,004145 | 0,004828 |
| ~ | ~ | ~ | ~ | ~ |
| 24 | 0,160000 | 1 | 0,067877 | 0,077876 |
| 25 | 0,166667 | 1 | 0,072816 | 0,083476 |
| 26 | 0,173333 | 1 | 0,077874 | 0,089205 |
| 27 | 0,180000 | 1 | 0,083047 | 0,095056 |
| 28 | 0,186667 | 1 | 0,088331 | 0,101024 |
| 29 | 0,193333 | 1 | 0,093719 | 0,107102 |
| 30 | 0,200000 | 1 | 0,099208 | 0,113286 |
| 31 | 0,206667 | 1 | 0,104794 | 0,119570 |
| 32 | 0,213333 | 1 | 0,110471 | 0,125949 |
| 33 | 0,220000 | 1 | 0,116236 | 0,132418 |
| 34 | 0,226667 | 1 | 0,122085 | 0,138972 |
| 35 | 0,233333 | 1 | 0,128013 | 0,145605 |
| 36 | 0,240000 | 1 | 0,134016 | 0,152314 |
| 37 | 0,246667 | 1 | 0,140091 | 0,159094 |
| ~ | ~ | ~ | ~ | ~ |
| 175 | 1,166667 | 1 | 0,862416 | 0,895701 |
| 176 | 1,173333 | 1 | 0,864968 | 0,897941 |
| 177 | 1,180000 | 1 | 0,867484 | 0,900145 |
| 178 | 1,186667 | 1 | 0,869964 | 0,902312 |
| 179 | 1,193333 | 1 | 0,872410 | 0,904445 |
| 180 | 1,200000 | 1 | 0,874821 | 0,906542 |
| 181 | 1,206667 | 1 | 0,877197 | 0,908605 |
| 182 | 1,213333 | 1 | 0,879540 | 0,910633 |
| 183 | 1,220000 | 1 | 0,881849 | 0,912628 |
| 184 | 1,226667 | 1 | 0,884125 | 0,914589 |
| 185 | 1,233333 | 1 | 0,886367 | 0,916517 |
| 186 | 1,240000 | 1 | 0,888577 | 0,918412 |
| 187 | 1,246667 | 1 | 0,890755 | 0,920276 |
| 188 | 1,253333 | 1 | 0,892900 | 0,922107 |
| 189 | 1,260000 | 1 | 0,895014 | 0,923907 |
| 190 | 1,266667 | 1 | 0,897096 | 0,925676 |
| 191 | 1,273333 | 1 | 0,899147 | 0,927414 |
| 192 | 1,280000 | 1 | 0,901168 | 0,929121 |
| 193 | 1,286667 | 1 | 0,903158 | 0,930799 |
| 194 | 1,293333 | 1 | 0,905117 | 0,932448 |
| 195 | 1,300000 | 1 | 0,907047 | 0,934067 |
| ~ | ~ | ~ | ~ | ~ |

Indexnummer i

[–]

Tid

[s]

Steginsignal

Si

[–]

Filtrerad utsignal

Yi

[–]

Iterering 1

Iterering 2

–2

–0,013333

0

0,000000

0,000000

–1

–0,006667

0

0,000000

0,000000

0

0,000000

1

0,000071

0,000083

1

0,006667

1

0,000352

0,000411

2

0,013333

1

0,000908

0,001060

3

0,020000

1

0,001731

0,002019

4

0,026667

1

0,002813

0,003278

5

0,033333

1

0,004145

0,004828

~

~

~

~

~

24

0,160000

1

0,067877

0,077876

25

0,166667

1

0,072816

0,083476

26

0,173333

1

0,077874

0,089205

27

0,180000

1

0,083047

0,095056

28

0,186667

1

0,088331

0,101024

29

0,193333

1

0,093719

0,107102

30

0,200000

1

0,099208

0,113286

31

0,206667

1

0,104794

0,119570

32

0,213333

1

0,110471

0,125949

33

0,220000

1

0,116236

0,132418

34

0,226667

1

0,122085

0,138972

35

0,233333

1

0,128013

0,145605

36

0,240000

1

0,134016

0,152314

37

0,246667

1

0,140091

0,159094

~

~

~

~

~

175

1,166667

1

0,862416

0,895701

176

1,173333

1

0,864968

0,897941

177

1,180000

1

0,867484

0,900145

178

1,186667

1

0,869964

0,902312

179

1,193333

1

0,872410

0,904445

180

1,200000

1

0,874821

0,906542

181

1,206667

1

0,877197

0,908605

182

1,213333

1

0,879540

0,910633

183

1,220000

1

0,881849

0,912628

184

1,226667

1

0,884125

0,914589

185

1,233333

1

0,886367

0,916517

186

1,240000

1

0,888577

0,918412

187

1,246667

1

0,890755

0,920276

188

1,253333

1

0,892900

0,922107

189

1,260000

1

0,895014

0,923907

190

1,266667

1

0,897096

0,925676

191

1,273333

1

0,899147

0,927414

192

1,280000

1

0,901168

0,929121

193

1,286667

1

0,903158

0,930799

194

1,293333

1

0,905117

0,932448

195

1,300000

1

0,907047

0,934067

~

~

~

~

~

2.3.   Beräkning av röktäthetsvärden

I schemat nedan visas det allmänna förfarandet för att bestämma det slutliga röktäthetsvärdet.

Image

I figur b visas den uppmätta, obehandlade röktäthetssignalen och de ofiltrerade och filtrerade ljusabsorptionskoefficienterna (k-värde) från det första belastningssteget i en ELR-provning och maximivärdet Ymax1,A (toppvärdet) för det filtrerade k-värdet anges. På motsvarande sätt innehåller tabell C i-indexets numeriska värden, tidpunkten (en registreringsfrekvens av 150 Hz), obehandlade röktäthetsvärden, ofiltrerade k-värden och filtrerade k-värden. Filtreringen utfördes med användning av de konstanter i Besselalgoritmen som utformades i punkt 2.2 i denna bilaga. På grund av den stora datamängden täcker tabellen endast rökens inledande avsnitt och dess toppvärde.

Toppvärdet (i = 272) beräknas med antagande av följande uppgifter från tabell C. Alla enskilda röktäthetsvärden beräknas på samma sätt. För att påbörja algoritmen sätts s–1, s–2, y–1 och y–2 till noll.

Image

Beräkning av k–värdet (bilaga 4, tillägg 1, punkt 6.3.1.):

| LA (m) | 0,430 |
| --- | --- |
| Index i | 272 |
| N (%) | 16,783 |
| S271 (m–1) | 0,427392 |
| S270 (m–1) | 0,427532 |
| Y271 (m–1) | 0,542383 |
| Y270 (m–1) | 0,542337 |

LA (m)

0,430

Index i

272

N (%)

16,783

S271 (m–1)

0,427392

S270 (m–1)

0,427532

Y271 (m–1)

0,542383

Y270 (m–1)

0,542337

Formula

Detta värde motsvarar S272 i följande ekvation.

Beräkning av det genomsnittliga röktäthetsvärdet med hjälp av Besselalgoritmen (bilaga 4, tillägg 1, punkt 6.3.2):

I följande ekvation används Besselkonstanterna från föregående punkt 2.2. Det verkliga ofiltrerade k-värde som beräknats ovan motsvarar S272 (Si). S271 (Si
  –1) och S270 (Si–2) är de två närmast föregående ofiltrerade k-värdena och Y271 (Yi
  –1) och Y270 (Yi–2) är de två närmast föregående filtrerade k-värdena.

| Y272 | = | 0,542383 + 8,272777 × 10–5 × (0,427252 + 2 × 0,427392 + 0,427532 – 4 × 0,542337) + 0,968410 × (0,542383 – 0,542337) = 0,542389 m–1 |
| --- | --- | --- |

Y272

=

0,542383 + 8,272777 × 10–5 × (0,427252 + 2 × 0,427392 + 0,427532 – 4 × 0,542337) + 0,968410 × (0,542383 – 0,542337) = 0,542389 m–1

Detta värde motsvarar Ymax1,A i fljande ekvation.

Beräkning av det slutliga röktäthetsvärdet (bilaga 4, tillägg 1, punkt 6.3.3):

Från varje röktäthetsvärde tas det högsta filtrerade k–värdet för ytterligare beräkningar. Antag följande värden:

| Varvtal | Ymax (m–1) |
| --- | --- |
| Cykel 1 | Cykel 2 | Cykel 3 |
| A | 0,5424 | 0,5435 | 0,5587 |
| B | 0,5596 | 0,5400 | 0,5389 |
| C | 0,4912 | 0,5207 | 0,5177 |

Varvtal

Ymax (m–1)

Cykel 1

Cykel 2

Cykel 3

A

0,5424

0,5435

0,5587

B

0,5596

0,5400

0,5389

C

0,4912

0,5207

0,5177

| SVA | = | (0,5424 + 0,5435 + 0,5587) / 3 | = | 0,5482 m–1 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| SVB | = | (0,5596 + 0,5400 + 0,5389) / 3 | = | 0,5462 m–1 |
| SVC | = | (0,4912 + 0,5207 + 0,5177) / 3 | = | 0,5099 m–1 |
| Röktäthetsvärde (SV) | = | (0,43 × 0,5482) + (0,56 × 0,5462) + (0,01 × 0,5099) | = | 0,5467 m–1 |

SVA

=

(0,5424 + 0,5435 + 0,5587) / 3

=

0,5482 m–1

SVB

=

(0,5596 + 0,5400 + 0,5389) / 3

=

0,5462 m–1

SVC

=

(0,4912 + 0,5207 + 0,5177) / 3

=

0,5099 m–1

Röktäthetsvärde (SV)

=

(0,43 × 0,5482) + (0,56 × 0,5462) + (0,01 × 0,5099)

=

0,5467 m–1

Validering av cykeln (bilaga 4, tillägg 1, punkt 3.4)

Innan röktäthetsvärdet (SV) beräknas skall cykeln valideras genom beräkning av röktäthetens relativa standardavvikelse för varje varvtal från de tre cyklerna.

| Varvtal | Genomsnittligt SV (m–1) | absolut standardavvikelse (m–1) | relativ standardavvikelse (%) |
| --- | --- | --- | --- |
| A | 0,5482 | 0,0091 | 1,7 |
| B | 0,5462 | 0,0116 | 2,1 |
| C | 0,5099 | 0,0162 | 3,2 |

Varvtal

Genomsnittligt SV (m–1)

absolut standardavvikelse (m–1)

relativ standardavvikelse (%)

A

0,5482

0,0091

1,7

B

0,5462

0,0116

2,1

C

0,5099

0,0162

3,2

I detta exempel är valideringskravet på 15 % uppfyllt för varje varvtal.

Tabell C

Värden för röktätheten N samt de ofiltrerade och filtrerade k-värdena vid början av belastningssteget

| Indexnummer i
  [–] | Tidpunkt
  [s] | Röktäthet N
  [%] | Ofiltrerat
  k-värde
  [m–1] | Filtrerat
  k-värde
  [m–1] |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| –2 | 0,000000 | 0,000000 | 0,000000 | 0,000000 |
| –1 | 0,000000 | 0,000000 | 0,000000 | 0,000000 |
| 0 | 0,000000 | 0,000000 | 0,000000 | 0,000000 |
| 1 | 0,006667 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000000 |
| 2 | 0,013333 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000000 |
| 3 | 0,020000 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000000 |
| 4 | 0,026667 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000001 |
| 5 | 0,033333 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000002 |
| 6 | 0,040000 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000002 |
| 7 | 0,046667 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000003 |
| 8 | 0,053333 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000004 |
| 9 | 0,060000 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000005 |
| 10 | 0,066667 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000006 |
| 11 | 0,073333 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000008 |
| 12 | 0,080000 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000009 |
| 13 | 0,086667 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000011 |
| 14 | 0,093333 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000012 |
| 15 | 0,100000 | 0,192000 | 0,004469 | 0,000014 |
| 16 | 0,106667 | 0,212000 | 0,004935 | 0,000018 |
| 17 | 0,113333 | 0,212000 | 0,004935 | 0,000022 |
| 18 | 0,120000 | 0,212000 | 0,004935 | 0,000028 |
| 19 | 0,126667 | 0,343000 | 0,007990 | 0,000036 |
| 20 | 0,133333 | 0,566000 | 0,013200 | 0,000047 |
| 21 | 0,140000 | 0,889000 | 0,020767 | 0,000061 |
| 22 | 0,146667 | 0,929000 | 0,021706 | 0,000082 |
| 23 | 0,153333 | 0,929000 | 0,021706 | 0,000109 |
| 24 | 0,160000 | 1,263000 | 0,029559 | 0,000143 |
| 25 | 0,166667 | 1,455000 | 0,034086 | 0,000185 |
| 26 | 0,173333 | 1,697000 | 0,039804 | 0,000237 |
| 27 | 0,180000 | 2,030000 | 0,047695 | 0,000301 |
| 28 | 0,186667 | 2,081000 | 0,048906 | 0,000378 |
| 29 | 0,193333 | 2,081000 | 0,048906 | 0,000469 |
| 30 | 0,200000 | 2,424000 | 0,057067 | 0,000573 |
| 31 | 0,206667 | 2,475000 | 0,058282 | 0,000693 |
| 32 | 0,213333 | 2,475000 | 0,058282 | 0,000827 |
| 33 | 0,220000 | 2,808000 | 0,066237 | 0,000977 |
| 34 | 0,226667 | 3,010000 | 0,071075 | 0,001144 |
| 35 | 0,233333 | 3,253000 | 0,076909 | 0,001328 |
| 36 | 0,240000 | 3,606000 | 0,085410 | 0,001533 |
| 37 | 0,246667 | 3,960000 | 0,093966 | 0,001758 |
| 38 | 0,253333 | 4,455000 | 0,105983 | 0,002007 |
| 39 | 0,260000 | 4,818000 | 0,114836 | 0,002283 |
| 40 | 0,266667 | 5,020000 | 0,119776 | 0,002587 |
| ~ | ~ | ~ | ~ | ~ |

Indexnummer i

[–]

Tidpunkt

[s]

Röktäthet N

[%]

Ofiltrerat

k-värde

[m–1]

Filtrerat

k-värde

[m–1]

–2

0,000000

0,000000

0,000000

0,000000

–1

0,000000

0,000000

0,000000

0,000000

0

0,000000

0,000000

0,000000

0,000000

1

0,006667

0,020000

0,000465

0,000000

2

0,013333

0,020000

0,000465

0,000000

3

0,020000

0,020000

0,000465

0,000000

4

0,026667

0,020000

0,000465

0,000001

5

0,033333

0,020000

0,000465

0,000002

6

0,040000

0,020000

0,000465

0,000002

7

0,046667

0,020000

0,000465

0,000003

8

0,053333

0,020000

0,000465

0,000004

9

0,060000

0,020000

0,000465

0,000005

10

0,066667

0,020000

0,000465

0,000006

11

0,073333

0,020000

0,000465

0,000008

12

0,080000

0,020000

0,000465

0,000009

13

0,086667

0,020000

0,000465

0,000011

14

0,093333

0,020000

0,000465

0,000012

15

0,100000

0,192000

0,004469

0,000014

16

0,106667

0,212000

0,004935

0,000018

17

0,113333

0,212000

0,004935

0,000022

18

0,120000

0,212000

0,004935

0,000028

19

0,126667

0,343000

0,007990

0,000036

20

0,133333

0,566000

0,013200

0,000047

21

0,140000

0,889000

0,020767

0,000061

22

0,146667

0,929000

0,021706

0,000082

23

0,153333

0,929000

0,021706

0,000109

24

0,160000

1,263000

0,029559

0,000143

25

0,166667

1,455000

0,034086

0,000185

26

0,173333

1,697000

0,039804

0,000237

27

0,180000

2,030000

0,047695

0,000301

28

0,186667

2,081000

0,048906

0,000378

29

0,193333

2,081000

0,048906

0,000469

30

0,200000

2,424000

0,057067

0,000573

31

0,206667

2,475000

0,058282

0,000693

32

0,213333

2,475000

0,058282

0,000827

33

0,220000

2,808000

0,066237

0,000977

34

0,226667

3,010000

0,071075

0,001144

35

0,233333

3,253000

0,076909

0,001328

36

0,240000

3,606000

0,085410

0,001533

37

0,246667

3,960000

0,093966

0,001758

38

0,253333

4,455000

0,105983

0,002007

39

0,260000

4,818000

0,114836

0,002283

40

0,266667

5,020000

0,119776

0,002587

~

~

~

~

~

Tabell C (fortsättning)

Värden för röktätheten N, det ofiltrerade och filtrerade k-värdet runt Ymax1,A

(≡ toppvärde, markerat med numret i fetstil)

| Indexnummer i
  [–] | Tidpunkt
  [s] | Röktäthet N
  [%] | Ofiltrerat
  k-värde
  [m–1] | Filtrerat
  k-värde
  [m–1] |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ~ | ~ | ~ | ~ | ~ |
| 259 | 1,726667 | 17,182000 | 0,438429 | 0,538856 |
| 260 | 1,733333 | 16,949000 | 0,431896 | 0,539423 |
| 261 | 1,740000 | 16,788000 | 0,427392 | 0,539936 |
| 262 | 1,746667 | 16,798000 | 0,427671 | 0,540396 |
| 263 | 1,753333 | 16,788000 | 0,427392 | 0,540805 |
| 264 | 1,760000 | 16,798000 | 0,427671 | 0,541163 |
| 265 | 1,766667 | 16,798000 | 0,427671 | 0,541473 |
| 266 | 1,773333 | 16,788000 | 0,427392 | 0,541735 |
| 267 | 1,780000 | 16,788000 | 0,427392 | 0,541951 |
| 268 | 1,786667 | 16,798000 | 0,427671 | 0,542123 |
| 269 | 1,793333 | 16,798000 | 0,427671 | 0,542251 |
| 270 | 1,800000 | 16,793000 | 0,427532 | 0,542337 |
| 271 | 1,806667 | 16,788000 | 0,427392 | 0,542383 |
| 272 | 1,813333 | 16,783000 | 0,427252 | 0,542389 |
| 273 | 1,820000 | 16,780000 | 0,427168 | 0,542357 |
| 274 | 1,826667 | 16,798000 | 0,427671 | 0,542288 |
| 275 | 1,833333 | 16,778000 | 0,427112 | 0,542183 |
| 276 | 1,840000 | 16,808000 | 0,427951 | 0,542043 |
| 277 | 1,846667 | 16,768000 | 0,426833 | 0,541870 |
| 278 | 1,853333 | 16,010000 | 0,405750 | 0,541662 |
| 279 | 1,860000 | 16,010000 | 0,405750 | 0,541418 |
| 280 | 1,866667 | 16,000000 | 0,405473 | 0,541136 |
| 281 | 1,873333 | 16,010000 | 0,405750 | 0,540819 |
| 282 | 1,880000 | 16,000000 | 0,405473 | 0,540466 |
| 283 | 1,886667 | 16,010000 | 0,405750 | 0,540080 |
| 284 | 1,893333 | 16,394000 | 0,416406 | 0,539663 |
| 285 | 1,900000 | 16,394000 | 0,416406 | 0,539216 |
| 286 | 1,906667 | 16,404000 | 0,416685 | 0,538744 |
| 287 | 1,913333 | 16,394000 | 0,416406 | 0,538245 |
| 288 | 1,920000 | 16,394000 | 0,416406 | 0,537722 |
| 289 | 1,926667 | 16,384000 | 0,416128 | 0,537175 |
| 290 | 1,933333 | 16,010000 | 0,405750 | 0,536604 |
| 291 | 1,940000 | 16,010000 | 0,405750 | 0,536009 |
| 292 | 1,946667 | 16,000000 | 0,405473 | 0,535389 |
| 293 | 1,953333 | 16,010000 | 0,405750 | 0,534745 |
| 294 | 1,960000 | 16,212000 | 0,411349 | 0,534079 |
| 295 | 1,966667 | 16,394000 | 0,416406 | 0,533394 |
| 296 | 1,973333 | 16,394000 | 0,416406 | 0,532691 |
| 297 | 1,980000 | 16,192000 | 0,410794 | 0,531971 |
| 298 | 1,986667 | 16,000000 | 0,405473 | 0,531233 |
| 299 | 1,993333 | 16,000000 | 0,405473 | 0,530477 |
| 300 | 2,000000 | 16,000000 | 0,405473 | 0,529704 |
| ~ | ~ | ~ | ~ | ~ |

Indexnummer i

[–]

Tidpunkt

[s]

Röktäthet N

[%]

Ofiltrerat

k-värde

[m–1]

Filtrerat

k-värde

[m–1]

~

~

~

~

~

259

1,726667

17,182000

0,438429

0,538856

260

1,733333

16,949000

0,431896

0,539423

261

1,740000

16,788000

0,427392

0,539936

262

1,746667

16,798000

0,427671

0,540396

263

1,753333

16,788000

0,427392

0,540805

264

1,760000

16,798000

0,427671

0,541163

265

1,766667

16,798000

0,427671

0,541473

266

1,773333

16,788000

0,427392

0,541735

267

1,780000

16,788000

0,427392

0,541951

268

1,786667

16,798000

0,427671

0,542123

269

1,793333

16,798000

0,427671

0,542251

270

1,800000

16,793000

0,427532

0,542337

271

1,806667

16,788000

0,427392

0,542383

272

1,813333

16,783000

0,427252

0,542389

273

1,820000

16,780000

0,427168

0,542357

274

1,826667

16,798000

0,427671

0,542288

275

1,833333

16,778000

0,427112

0,542183

276

1,840000

16,808000

0,427951

0,542043

277

1,846667

16,768000

0,426833

0,541870

278

1,853333

16,010000

0,405750

0,541662

279

1,860000

16,010000

0,405750

0,541418

280

1,866667

16,000000

0,405473

0,541136

281

1,873333

16,010000

0,405750

0,540819

282

1,880000

16,000000

0,405473

0,540466

283

1,886667

16,010000

0,405750

0,540080

284

1,893333

16,394000

0,416406

0,539663

285

1,900000

16,394000

0,416406

0,539216

286

1,906667

16,404000

0,416685

0,538744

287

1,913333

16,394000

0,416406

0,538245

288

1,920000

16,394000

0,416406

0,537722

289

1,926667

16,384000

0,416128

0,537175

290

1,933333

16,010000

0,405750

0,536604

291

1,940000

16,010000

0,405750

0,536009

292

1,946667

16,000000

0,405473

0,535389

293

1,953333

16,010000

0,405750

0,534745

294

1,960000

16,212000

0,411349

0,534079

295

1,966667

16,394000

0,416406

0,533394

296

1,973333

16,394000

0,416406

0,532691

297

1,980000

16,192000

0,410794

0,531971

298

1,986667

16,000000

0,405473

0,531233

299

1,993333

16,000000

0,405473

0,530477

300

2,000000

16,000000

0,405473

0,529704

~

~

~

~

~

3.   ETC-PROVNING

3.1.   Gasformiga utsläpp (dieselmotor)

Antag följande provningsresultat för ett PDP-CVS-system

| V0 | (m3/varv) | 0,1776 |
| --- | --- | --- |
| Np | (varv) | 23 073 |
| pB | (kPa) | 98,0 |
| p1 | (kPa) | 2,3 |
| T | (K) | 322,5 |
| Ha | (g/kg) | 12,8 |
| NOx conce | (ppm) | 53,7 |
| NOx concd | (ppm) | 0,4 |
| COconce | (ppm) | 38,9 |
| COconcd | (ppm) | 1,0 |
| HCconce | (ppm) utan avskiljare | 9,00 |
| HCconcd | (ppm) utan avskiljare | 3,02 |
| HCconce | (ppm) med avskiljare | 1,20 |
| HCconcd | (ppm) med avskiljare | 0,65 |
| CO2,conce | (%) | 0,723 |
| Wact | (kWh) | 62,72 |

V0

(m3/varv)

0,1776

Np

(varv)

23 073

pB

(kPa)

98,0

p1

(kPa)

2,3

T

(K)

322,5

Ha

(g/kg)

12,8

NOx conce

(ppm)

53,7

NOx concd

(ppm)

0,4

COconce

(ppm)

38,9

COconcd

(ppm)

1,0

HCconce

(ppm) utan avskiljare

9,00

HCconcd

(ppm) utan avskiljare

3,02

HCconce

(ppm) med avskiljare

1,20

HCconcd

(ppm) med avskiljare

0,65

CO2,conce

(%)

0,723

Wact

(kWh)

62,72

Beräkning av det utspädda avgasflödet (bilaga 4, tillägg 2, punkt 4.1.):

| MTOTW | = 1,293 × 0,1776 × 23 073 × (98,0 – 2,3) × 273 / (101,3 × 322,5)
  = 4 237,2 kg |
| --- | --- |

MTOTW

= 1,293 × 0,1776 × 23 073 × (98,0 – 2,3) × 273 / (101,3 × 322,5)

= 4 237,2 kg

Beräkning av korrektionsfaktorn för NOx (bilaga 4, tillägg 2, punkt 4.2):

Formula

Beräkning av icke-metankolvätekoncentrationen (NMHC) enligt icke-metanavskiljarmetoden (bilaga 4, tillägg 2, punkt 4.3.1) med antagande av en verkningsgrad för metan av 0,04 och en verkningsgrad för etan av 0,98:

Formula

Formula

Beräkning av bakgrundskorrigerade koncentrationer (bilaga 4, tillägg 2, punkt 4.3.1.1):

Med antagande av ett dieselbränsle med sammansättningen C1H1,8

Formula

Formula

| NOx conc | = | 53,7 – 0,4 · (1 – (1 / 18,69)) | = | 53,3 ppm |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| COconc | = | 38,9 – 1,0 · (1 – (1 / 18,69)) | = | 37,9 ppm |
| HCconc | = | 9,00 – 3,02 · (1 – (1 / 18,69)) | = | 6,14 ppm |
| NMHCconc | = | 7,91 – 2,39 · (1 – (1 / 18,69)) | = | 5,65 ppm |

NOx conc

=

53,7 – 0,4 · (1 – (1 / 18,69))

=

53,3 ppm

COconc

=

38,9 – 1,0 · (1 – (1 / 18,69))

=

37,9 ppm

HCconc

=

9,00 – 3,02 · (1 – (1 / 18,69))

=

6,14 ppm

NMHCconc

=

7,91 – 2,39 · (1 – (1 / 18,69))

=

5,65 ppm

Beräkning av utsläppsmassflödena (bilaga 4, tillägg 2, punkt 4.3.1):

| NOx mass | = | 0,001587 · 53,3 · 1,039 · 4 237,2 | = | 372,391 g |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| COmass | = | 0,000966 · 37,9 · 4 237,2 | = | 155,129 g |
| HCmass | = | 0,000479 · 6,14 · 4 237,2 | = | 12,462 g |
| NMHCmass | = | 0,000479 · 5,65 · 4 237,2 | = | 11,467 g |

NOx mass

=

0,001587 · 53,3 · 1,039 · 4 237,2

=

372,391 g

COmass

=

0,000966 · 37,9 · 4 237,2

=

155,129 g

HCmass

=

0,000479 · 6,14 · 4 237,2

=

12,462 g

NMHCmass

=

0,000479 · 5,65 · 4 237,2

=

11,467 g

Beräkning av de specifika utsläppen (bilaga 4, tillägg 2, punkt 4.4):

Formula

Formula

Formula

Formula

3.2.   Partikelformiga utsläpp (dieselmotor)

Antag följande provningsresultat för ett PDP-CVS-system med utspädning i två steg

| MTOTW (kg) | 4 237,2 |
| --- | --- |
| Mf,p (mg) | 3,030 |
| Mf,b (mg) | 0,044 |
| MTOT (kg) | 2,159 |
| MSEC (kg) | 0,909 |
| Md (mg) | 0,341 |
| MDIL (kg) | 1,245 |
| DF | 18,69 |
| Wact (kWh) | 62,72 |

MTOTW (kg)

4 237,2

Mf,p (mg)

3,030

Mf,b (mg)

0,044

MTOT (kg)

2,159

MSEC (kg)

0,909

Md (mg)

0,341

MDIL (kg)

1,245

DF

18,69

Wact (kWh)

62,72

Beräkning av partikelutsläppsmassan (bilaga 4, tillägg 2, punkt 5.1):

Mf = 3,030 + 0,044 = 3,074 mg

MSAM = 2,159 – 0,909 = 1,250 kg

Formula

Beräkning av den bakgrundskorrigerade partikelutsläppsmassan (bilaga 4, tillägg 2, punkt 5.1):

Formula

Beräkning av det specifika utsläppet (bilaga 4, tillägg 2, punkt 5.2):

Formula

Formula

Formula

3.3.   Gasformiga utsläpp (naturgasdriven motor)

Antag följande provningsresultat för ett PDP-CVS-system

| MTOTW | (kg) | 4 237,2 |
| --- | --- | --- |
| Ha | (g/kg) | 12,8 |
| NOx conce | (ppm) | 17,2 |
| NOx concd | (ppm) | 0,4 |
| COconce | (ppm) | 44,3 |
| COconcd | (ppm) | 1,0 |
| HCconce | (ppm) utan avskiljare | 27,0 |
| HCconcd | (ppm) utan avskiljare | 2,02 |
| HCconce | (ppm) med avskiljare | 18,0 |
| HCconcd | (ppm) med avskiljare | 0,65 |
| CH4 conce | (ppm) | 18,0 |
| CH4 concd | (ppm) | 1,1 |
| CO2,conce | (%) | 0,723 |
| Wact | (kWh) | 62,72 |

MTOTW

(kg)

4 237,2

Ha

(g/kg)

12,8

NOx conce

(ppm)

17,2

NOx concd

(ppm)

0,4

COconce

(ppm)

44,3

COconcd

(ppm)

1,0

HCconce

(ppm) utan avskiljare

27,0

HCconcd

(ppm) utan avskiljare

2,02

HCconce

(ppm) med avskiljare

18,0

HCconcd

(ppm) med avskiljare

0,65

CH4 conce

(ppm)

18,0

CH4 concd

(ppm)

1,1

CO2,conce

(%)

0,723

Wact

(kWh)

62,72

Beräkning av korrektionsfaktorn för NOx (bilaga 4, tillägg 2, punkt 4.2):

Formula

Beräkning av icke-metankolvätekoncentrationen (NMHC) (bilaga 4, tillägg 2, punkt 4.3.1):

| a) | gaskromatografimetod
  NMHCconce = 27,0 – 18,0 = 9,0 ppm |
| --- | --- |

a)

gaskromatografimetod

NMHCconce = 27,0 – 18,0 = 9,0 ppm

| b) | icke-metanavskiljarmetod |
| --- | --- |

b)

icke-metanavskiljarmetod

Med antagande av en verkningsgrad för metan av 0,04 och en verkningsgrad för etan av 0,98 (se bilaga 4, tillägg 5, punkt 1.8.4)

Formula

Formula

Beräkning av de bakgrundskorrigerade koncentrationerna (bilaga 4, tillägg 2, punkt 4.3.1.1):

Med antagande av ett 100 % metanbränsle med sammansättningen C1H4

Formula

Formula

För icke-metankolväten (NMHC) är bakgrundskoncentrationen med gaskromatografimetoden skillnaden mellan HCconcd och CH4 concd

| NOx conc | = 17,2 – 0,4 · (1 – (1 / 13,01)) = 16,8 ppm | |
| --- | --- | --- |
| COconc | = 44,3 – 1,0 · (1 – (1 / 13,01)) = 43,4 ppm | |
| NMHCconc | = 8,4 – 1,37 · (1 – (1 / 13,01)) = 7,13 ppm | (icke-metanavskiljarmetod) |
| NMHCconc | = 9,0 – 0,92 · (1 – (1 / 13,01)) = 8,15 ppm | (gaskromatografimetod) |
| CH4 conc | = 18,0 – 1,1 · (1 – (1 / 13,01)) = 17,0 ppm | (gaskromatografimetod) |

NOx conc

= 17,2 – 0,4 · (1 – (1 / 13,01)) = 16,8 ppm

COconc

= 44,3 – 1,0 · (1 – (1 / 13,01)) = 43,4 ppm

NMHCconc

= 8,4 – 1,37 · (1 – (1 / 13,01)) = 7,13 ppm

(icke-metanavskiljarmetod)

NMHCconc

= 9,0 – 0,92 · (1 – (1 / 13,01)) = 8,15 ppm

(gaskromatografimetod)

CH4 conc

= 18,0 – 1,1 · (1 – (1 / 13,01)) = 17,0 ppm

(gaskromatografimetod)

Beräkning av massflödesutsläppen (bilaga 4, tillägg 2, punkt 4.3.1):

| NOx mass | = 0,001587 · 16,8 · 1,074 · 4 237,2 = 121,330 g | |
| --- | --- | --- |
| COmass | = 0,000966 · 43,4 · 4 237,2 = 177,642 g | |
| NMHCmass | = 0,000516 · 7,13 · 4 237,2 = 15,589 g | (icke-metanavskiljarmetod) |
| NMHCmass | = 0,000516 · 8,15 · 4 237,2 = 17,819 g | (gaskromatografimetod) |
| CH4 mass | = 0,000552 · 17,0 · 4 237,2 = 39,762 g | (gaskromatografimetod) |

NOx mass

= 0,001587 · 16,8 · 1,074 · 4 237,2 = 121,330 g

COmass

= 0,000966 · 43,4 · 4 237,2 = 177,642 g

NMHCmass

= 0,000516 · 7,13 · 4 237,2 = 15,589 g

(icke-metanavskiljarmetod)

NMHCmass

= 0,000516 · 8,15 · 4 237,2 = 17,819 g

(gaskromatografimetod)

CH4 mass

= 0,000552 · 17,0 · 4 237,2 = 39,762 g

(gaskromatografimetod)

Beräkning av de specifika utsläppen (bilaga 4, tillägg 2, punkt 4.4):

| | = 121,330 / 62,72 | = 1,93 g/kWh | |
| --- | --- | --- | --- |
| | = 177,642 / 62,72 | = 2,83 g/kWh | |
| | = 15,589 / 62,72 | = 0,249 g/kWh | (icke-metanavskiljarmetod) |
| | = 17,819 / 62,72 | = 0,284 g/kWh | (gaskromatografimetod) |
| | = 39,762 / 62,72 | = 0,634 g/kWh | (gaskromatografimetod) |

Formula

= 121,330 / 62,72

= 1,93 g/kWh

Formula

= 177,642 / 62,72

= 2,83 g/kWh

Formula

= 15,589 / 62,72

= 0,249 g/kWh

(icke-metanavskiljarmetod)

Formula

= 17,819 / 62,72

= 0,284 g/kWh

(gaskromatografimetod)

Formula

= 39,762 / 62,72

= 0,634 g/kWh

(gaskromatografimetod)

4.   λ-SKIFTFAKTORN (Sλ)

4.1.   Beräkning av λ-skiftfaktorn (Sλ) (45)

Formula

där:

| Sλ | = | λ-skiftfaktorn |
| --- | --- | --- |
| inert % | = | volymprocent inerta gaser i bränslet (dvs. N2, CO2, He osv.), |
| O2* | = | volymprocent ursprungligt syre i bränslet, |
| n och m | = | betecknar genomsnittligt CnHm för kolvätena i bränslet, dvs. |

Sλ

=

λ-skiftfaktorn

inert %

=

volymprocent inerta gaser i bränslet (dvs. N2, CO2, He osv.),

O2*

=

volymprocent ursprungligt syre i bränslet,

n och m

=

betecknar genomsnittligt CnHm för kolvätena i bränslet, dvs.

Formula

Formula

där:

| CH4 | = | volymprocent metan i bränslet, |
| --- | --- | --- |
| C2 | = | volymprocent av alla C2-kolväten (C2H6, C2H4 osv.) i bränslet, |
| C3 | = | volymprocent av alla C3-kolväten (C3H8, C3H6 osv.) i bränslet, |
| C4 | = | volymprocent av alla C4-kolväten (C4H10, C4H8 osv.) i bränslet, |
| C5 | = | volymprocent av alla C5-kolväten (C5H12, C5H10 osv.) i bränslet, |
| diluent | = | volymprocent utspädningsgaser i bränslet (O2*, N2, CO2, He osv.). |

CH4

=

volymprocent metan i bränslet,

C2

=

volymprocent av alla C2-kolväten (C2H6, C2H4 osv.) i bränslet,

C3

=

volymprocent av alla C3-kolväten (C3H8, C3H6 osv.) i bränslet,

C4

=

volymprocent av alla C4-kolväten (C4H10, C4H8 osv.) i bränslet,

C5

=

volymprocent av alla C5-kolväten (C5H12, C5H10 osv.) i bränslet,

diluent

=

volymprocent utspädningsgaser i bränslet (O2*, N2, CO2, He osv.).

4.2.   Exempel på beräkning av λ-skiftfaktorn Sλ:

Exempel 1: G25: CH4 = 86 %, N2 = 14 % (volymprocent)

Formula

Formula

Formula

Exempel 2: GR: CH4 = 87 %, C2H6 = 13 % (volymprocent)

Formula

Formula

Formula

Exempel 3: USA: CH4 = 89 %, C2H6 = 4,5 %, C3H8 = 2,3 %, C6H14 = 0,2 %, O2 = 0,6 %, N2 = 4 %

Formula

Formula

Formula

Formula

BILAGA 9

SÄRSKILDA TEKNISKA KRAV FÖR ETANOLDRIVNA DIESELMOTORER

För etanoldrivna dieselmotorer skall följande specifika ändringar av berörda punkter, ekvationer och faktorer tillämpas på de provningsförfaranden som definieras i bilaga 4 till dessa föreskrifter.

I bilaga 4, tillägg 1

4.2.   Korrigering från torr bas till våt bas

Formula

4.3.   Luftfuktighets- och temperaturkorrigering för NOX

Formula

där

| A | = | 0,181 GFUEL / GAIRD – 0,0266 |
| --- | --- | --- |
| B | = | –0,123 GFUEL / GAIRD + 0,00954 |
| Ta | = | luftens temperatur, K |
| Ha | = | inloppsluftens fuktighet, g vatten per kg torr luft |

A

=

0,181 GFUEL / GAIRD – 0,0266

B

=

–0,123 GFUEL / GAIRD + 0,00954

Ta

=

luftens temperatur, K

Ha

=

inloppsluftens fuktighet, g vatten per kg torr luft

4.4.   Beräkning av flödesutsläppsmassan

Flödesutsläppens massa (g/h) skall för varje steg beräknas enligt följande under antagandet att avgasdensiteten är 1 272kg/m3 vid 273 K (O °C) och 101,3 kPa:

| 1) | = | NOx mass | = | 0,001613 · NOx conc · KH,D · GEXHW |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2) | = | COmass | = | 0,000982 · COconc · GEXHW |
| 3) | = | HCmass | = | 0,000809 · HCconc · KH,D · GEXHW |

1)

=

NOx mass

=

0,001613 · NOx conc · KH,D · GEXHW

2)

=

COmass

=

0,000982 · COconc · GEXHW

3)

=

HCmass

=

0,000809 · HCconc · KH,D · GEXHW

där NOx conc, COconc, HCconc
   (46) är de genomsnittliga koncentrationerna (ppm) i den outspädda avgasen enligt bestämning i punkt 4.1.

Om de gasformiga utsläppen, som alternativ, bestäms med ett fullflödesutspädningssystem skall följande formler tillämpas:

| 1) | = | NOx mass | = | 0,001587 · NOx conc · KH,D · GTOTW |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2) | = | COmass | = | 0,000966 · COconc · GTOTW |
| 3) | = | HCmass | = | 0,000795 · HCconc· GTOTW |

1)

=

NOx mass

=

0,001587 · NOx conc · KH,D · GTOTW

2)

=

COmass

=

0,000966 · COconc · GTOTW

3)

=

HCmass

=

0,000795 · HCconc· GTOTW

där NOx conc, COconc, HCconc
   (46) är de genomsnittliga koncentrationer (ppm) som för varje steg bakgrundskorrigerats i den utspädda avgasen enligt bestämning i bilaga 4, tillägg 2, punkt 4.3.1.1.

I bilaga 4, tillägg 2

Punkterna 3.1, 3.4, 3.8.3 och 5 i tillägg 2 gäller inte endast dieselmotorer. De gäller också etanoldrivna dieselmotorer.

4.2.   Provningsvillkoren skall arrangeras så att den lufttemperatur och den fuktighet som uppmäts vid motorns luftintag hålls på standardförhållanden under provningskörningen. Standarden skall vara 6 ± 0,5 g vatten/kg torr luft inom ett temperaturintervall av 298 ± 3 K. Inom dessa gränser skall ingen ytterligare NOX-korrigering göras. Provningen är ogiltig om dessa villkor inte är uppfyllda.

4.3.   Beräkning av utsläppsmassflödet

4.3.1.   System med konstant massflöde

För system med värmeväxlare skall föroreningarnas massa (g/provning) bestämmas ur följande ekvationer:

| 1) | = | NOXmass | = | 0,001587 · NOX conc · KH,D · MTOTW (etanoldrivna motorer) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2) | = | COmass | = | 0,000966 · CO conc MTOTW (etanoldrivna motorer) |
| 3) | = | HCmass | = | 0,000794 · HC conc · MTOTW' (etanoldrivna motorer) |

1)

=

NOXmass

=

0,001587 · NOX conc · KH,D · MTOTW (etanoldrivna motorer)

2)

=

COmass

=

0,000966 · CO conc MTOTW (etanoldrivna motorer)

3)

=

HCmass

=

0,000794 · HC conc · MTOTW' (etanoldrivna motorer)

där

NOx conc, CO conc, HC conc
   (46), NMHC conc = är de genomsnittliga koncentrationer (ppm) som under cykeln bakgrundskorrigerats genom integrering (obligatorisk för NOx och kolväten) eller uppsamling i säck, ppm.

MTOTW = total massa av utspädd avgas under cykeln enligt bestämning i punkt 4.1, kg.

4.3.1.1.   Bestämning av bakgrundskorrigerade koncentrationer

Den genomsnittliga bakgrundskoncentrationen av gasformiga föroreningar i utspädningsluften skall subtraheras från de uppmätta koncentrationerna så att föroreningarnas nettokoncentrationer erhålls. Bakgrundskoncentrationernas medelvärden kan bestämmas med säckuppsamlingsmetoden eller genom fortlöpande mätning med integrering. Följande formel skall användas.

conc = conce – concd × (1 – (1 / DF))

där

| conc | = | koncentration av respektive förorening i den utspädda avgasen, korrigerad med den mängd av respektive förorening som finns i utspädningsluften, ppm |
| --- | --- | --- |
| conce | = | koncentration av respektive förorening, uppmätt i den utspädda avgasen, ppm |
| concd | = | koncentration av respektive förorening, uppmätt i utspädningsluften, ppm |
| DF | = | utspädningsfaktor |

conc

=

koncentration av respektive förorening i den utspädda avgasen, korrigerad med den mängd av respektive förorening som finns i utspädningsluften, ppm

conce

=

koncentration av respektive förorening, uppmätt i den utspädda avgasen, ppm

concd

=

koncentration av respektive förorening, uppmätt i utspädningsluften, ppm

DF

=

utspädningsfaktor

Utspädningsfaktorn skall beräknas enligt följande:

Formula

där

| CO2,conce | = | koncentration av CO2 i den utspädda avgasen, volymprocent |
| --- | --- | --- |
| HCconce | = | koncentration av kolväten i den utspädda avgasen, ppm C1 |
| COconce | = | koncentration av CO i den utspädda avgasen, ppm |
| FS | = | stökiometrisk faktor |

CO2,conce

=

koncentration av CO2 i den utspädda avgasen, volymprocent

HCconce

=

koncentration av kolväten i den utspädda avgasen, ppm C1

COconce

=

koncentration av CO i den utspädda avgasen, ppm

FS

=

stökiometrisk faktor

Koncentrationer uppmätta på torr bas skall omvandlas till våt bas i enlighet med bilaga 4, tillägg 1, punkt 4.2.

Den stökiometriska faktorn skall för den generella bränslesammansättningen CHαOßNY beräknas enligt följande:

Formula

Om bränslesammansättningen inte är känd får som alternativ följande stökiometriska faktorer användas:

FS (etanol) = 12,3

4.3.2.   System med flödeskompensering

För system utan värmeväxlare skall föroreningarnas massa (g/provning) bestämmas genom beräkning av den momentana utsläppsmassan och integrering av de momentana värdena under cykeln. Bakgrundskorrigeringen skall också tillämpas direkt på det momentana koncentrationsvärdet. Följande formler skall tillämpas:

| 1) | = | NOx mass | = | |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2) | = | COmass | = | |
| 3) | = | HCmass | = | |

1)

=

NOx mass

=

Formula

2)

=

COmass

=

Formula

3)

=

HCmass

=

Formula

där

| conce | = | koncentration av respektive förorening, uppmätt i den utspädda avgasen, ppm |
| --- | --- | --- |
| concd | = | koncentration av respektive förorening, uppmätt i utspädningsluften, ppm |
| MTOTW,I | = | momentant värde på den utspädda avgasens massa (se punkt 4.1), kg |
| MTOTW | = | den utspädda avgasens totala massa under cykeln (se punkt 4.1), kg |
| DF | = | utspädningsfaktor enligt bestämning i punkt 4.3.1.1. |

conce

=

koncentration av respektive förorening, uppmätt i den utspädda avgasen, ppm

concd

=

koncentration av respektive förorening, uppmätt i utspädningsluften, ppm

MTOTW,I

=

momentant värde på den utspädda avgasens massa (se punkt 4.1), kg

MTOTW

=

den utspädda avgasens totala massa under cykeln (se punkt 4.1), kg

DF

=

utspädningsfaktor enligt bestämning i punkt 4.3.1.1.

4.4.   Beräkning av specifika utsläpp

Utsläppen (g/kWh) skall beräknas för alla enskilda komponenter på följande sätt:

Formula

Formula

Formula

där:

Wact = det verkliga arbetet under cykeln enligt bestämning i punkt 3.9.2, kWh

---

(1)  Överensstämmelse med bilaga 7 till den konsoliderade resolutionen om konstruktion av fordon (R.E.3), (TRANS/WP.29/78/Rev.1/ändring 2).

1

(2)  De motorer som används i motordrivna fordon av kategori N1, N2 och M2 typgodkänns inte enligt dessa föreskrifter, förutsatt att sådana fordon typgodkänns enligt föreskrifter nr 83.

2

1

2

2

(3)  1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 5 för Sverige, 6 för Belgien, 7 för Ungern, 8 för Tjeckien, 9 för Spanien, 10 för Serbien och Montenegro, 11 för Förenade kungariket, 12 för Österrike, 13 för Luxemburg, 14 för Schweiz, 15 (vakant), 16 för Norge, 17 för Finland, 18 för Danmark, 19 för Rumänien, 20 för Polen, 21 för Portugal, 22 för Ryska federationen, 23 för Grekland, 24 för Irland, 25 för Kroatien, 26 för Slovenien, 27 för Slovakien, 28 för Vitryssland, 29 för Estland, 30 (vakant), 31 för Bosnien och Hercegovina, 32 för Lettland, 33 (vakant), 34 för Bulgarien, 35 (vakant), 36 för Litauen, 37 för Turkiet, 38 (vakant), 39 för Azerbajdzjan, 40 för f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, 41 (vakant), 42 för Europeiska gemenskapen (typgodkännanden beviljas av dess medlemsstater med användande av deras respektive ECE-symbol), 43 för Japan, 44 (vakant), 45 för Australien, 46 för Ukraina, 47 för Sydafrika, 48 för Nya Zeeland, 49 för Cypern, 50 för Malta och 51 för Sydkorea. Följande nummer skall tilldelas övriga länder i den kronologiska ordning i vilken de ratificerar eller ansluter sig till överenskommelsen om antagandet av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon, utrustning och delar som kan monteras och/eller användas på hjulförsedda fordon samt villkoren för ömsesidigt erkännande av de typgodkännanden som beviljats på grundval av dessa föreskrifter, varefter de nummer som på detta sätt tilldelats kommer att meddelas de avtalsslutande parterna av Förenta nationernas generalsekreterare.

3

(4)  För motorer med en slagvolym som understiger 0,75 dm3 per cylinder och ett varvtal som överstiger 3 000 min–1 vid nominell effekt.

4

3

–1

(5)  För motorer med en slagvolym som understiger 0,75 dm3 per cylinder och ett varvtal som överstiger 3 000 min–1 vid nominell effekt.

5

3

–1

(6)  Villkoren för godkännandekontroll av ETC-provningar (se bilaga 4, tillägg 2, punkt 3.9) vid mätning av utsläpp från gasdrivna motorer i jämförelse med de gränsvärden som är tillämpbara i rad A skall undersökas på nytt och om så krävs ändras i enlighet med förfarandet i den konsoliderade resolutionen R.E.3.

6

(7)  Endast för naturgasmotorer.

7

(8)  Inte tillämpbart för gasdrivna motorer i etapp A och etapperna B1 och B2.

8

(9)  När det gäller icke-konventionella motorer och system skall tillverkaren lämna uppgifter som motsvarar dem som anges här.

9

(10)  Stryk det inte tillämpliga.

10

(11)  Ange tolerans.

11

(12)  När det gäller system som utformats på ett annat sätt skall motsvarande uppgifter lämnas (avseende punkt 3.2).

12

(13)  ESC-provning.

13

(14)  Endast ETC-provning.

14

(15)  Ange toleransen, som skall ligga inom ± 3 % av de värden som uppgivits av tillverkaren.

15

(16)  ESC-provning.

16

(17)  Endast ETC-provning.

17

(18)  Om inte tillämpligt, ange ”N/A”.

18

(19)  Skall inges för varje motor i familjen.

19

(20)  Stryk det inte tillämpliga.

20

(21)  Ange tolerans.

21

(22)  Det andra föreskriftsnumret ges endast som ett exempel.

22

(23)  Provningspunkterna skall väljas med vedertagna statistiska stickprovsmetoder.

23

(24)  Provningspunkterna skall väljas med användande av vedertagna statistiska stickprovsmetoder.

24

(25)  Baserade på C1 ekvivalent.

25

(26)  Värdet är endast giltigt för det referensbränsle som anges i föreskrifterna.

26

(27)  Baserad på C1-ekvivalent

27

(28)  Om den termiska verkningsgraden hos en motor eller ett fordon behöver beräknas kan bränslets värmevärde beräknas ur:

28

Specifik energi (värmevärde) (netto) i MJ/kg = (46,423 – 8,792d2 + 3,170d) (1 – (x + y + s)) + 9,420s – 2,499x

2

där:

| d | = | densitet vid 15 °C |
| --- | --- | --- |
| x | = | massandel av vatten (procenttalet dividerat med 100) |
| y | = | massandel av aska (procenttalet dividerat med 100) |
| s | = | massandel av svavel (procenttalet dividerat med 100). |

d

=

densitet vid 15 °C

x

=

massandel av vatten (procenttalet dividerat med 100)

y

=

massandel av aska (procenttalet dividerat med 100)

s

=

massandel av svavel (procenttalet dividerat med 100).

(29)  De värden som anges i anvisningarna är ”verkliga värden”. Vid fastställande av deras gränsvärden har villkoren i ISO 4259, Petroleum products - Determination and application of precision data in relation to methods of test, tillämpats, vid fastställande av ett minimivärde har en minsta skillnad av 2R över noll beaktats och vid fastställande av ett maximi- och minimivärde är den minska skillnaden 4R (R - reproducerbarhet). Oaktat denna åtgärd, som krävs av statistiska skäl, skall bränsletillverkaren icke desto mindre eftersträva ett nollvärde om det föreskrivna maximivärdet är 2R och ett medelvärde i det fall maximi- och minimigränsvärden anges. Om ett klargörande krävs om huruvida ett bränsle uppfyller kraven i anvisningarna bör villkoren i ISO 4259 tillämpas.

29

Petroleum products - Determination and application of precision data in relation to methods of test

(30)  Cetantalets intervall är inte förenligt med kravet på ett minsta intervall av 4R. Vid ett tvistemål mellan bränsleleverantör och bränsleanvändare kan emellertid villkoren i ISO 4259 användas för att lösa sådana tvistemål, förutsatt att ett tillräckligt antal upprepade mätningar i stället för enstaka bestämningar görs för att uppnå erforderlig noggrannhet.

30

(31)  Månaden för offentliggörande skall anges vid lämpligt tillfälle.

31

(32)  Den faktiska svavelhalten i det bränsle som används för provningen skall rapporteras. Dessutom skall svavelhalten i det referensbränsle som används för att typgodkänna ett fordon eller en motor med avseende på de gränsvärden som fastställs i rad B i tabellen i punkt 5.2.1 i dessa föreskrifter uppgå till en högsta svavelhalt av 50 ppm.

32

(33)  Även om oxidationsstabiliteten kontrolleras är lagringsbeständigheten sannolikt begränsad. Leverantören bör rådfrågas om lagringsvillkor och lagringsbeständighet.

33

(34)  Cetanförbättringsmedel får enligt motortillverkarens anvisningar tillsättas etanolbränslet. Högsta tillåtna mängd är 10 % m/m.

34

(35)  De värden som anges i anvisningarna är ”verkliga värden”. Vid fastställande av deras gränsvärden har villkoren i ISO 4259, Petroleum products - Determination and application of precision data in relation to methods of test, tillämpats, vid fastställande av ett minimivärde har en minsta skillnad av 2R över noll beaktats och vid fastställande av ett maximi- och minimivärde är den minska skillnaden 4R (R - reproducerbarhet). Oaktat denna åtgärd, som krävs av statistiska skäl, skall bränsletillverkaren icke desto mindre eftersträva ett nollvärde om det föreskrivna maximivärdet är 2R och ett medelvärde i det fall maximi- och minimigränsvärden anges. Om ett klargörande krävs om huruvida ett bränsle uppfyller kraven i anvisningarna bör villkoren i ISO 4259 tillämpas.

35

Petroleum products - Determination and application of precision data in relation to methods of test

(36)  Likvärdiga ISO-metoder skall antas när de utfärdats för alla de egenskaper som förtecknats ovan.

36

(37)  Inerta gaser + C2+.

37

2+

(38)  Värde som skall bestämmas vid standardförhållandena (293,2 K (20 °C) och 101,3 kPa).

38

(39)  Inerta gaser (andra än N2) + C2/C2+.

39

2

2

2+

(40)  Värde som skall fastställas vid standardförhållandena (293,2 K (20 °C) och 101,3 kPa).

40

(41)  Inerta gaser (andra än N2) + C2/C2+.

41

2

2

2+

(42)  Värde som skall fastställas vid standardförhållandena (293,2 K (20 °C) och 101,3 kPa).

42

(43)  Värde som skall bestämmas vid standardförhållandena (293,2 K (20 °C) och 101,3 kPa).

43

(44)  Om provet innehåller korrosionsinhibitorer eller andra kemiska ämnen som minskar provets korrosivitet mot kopparbandet kan inte förekomsten av korrosiva material bestämmas med denna metod. Det är därför förbjudet att tillsätta sådana komponenter i det enda syftet att påverka provningsmetoden.

44

(45)  Stökiometriska förhållanden mellan luft/bränsle i motorbränslen: SAE J1829, juni 1987.

45

John B. Heywood, Internal Combustion Engine Fundamentals, McGraw-Hill, 1988, kapitel 3.4. ”Combustion stoichiometry”, (sidorna 68-72).

(46)  Baserat på C1-ekvivalent.

46

---

| 9.3.2007 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 70/171 |
| --- | --- | --- | --- |

9.3.2007

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 70/171

---

Rättelse till föreskrifter nr 83 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om typgodkännande av fordon med avseende på utsläpp av föroreningar enligt kraven för motorbränslen

(
  Europeiska unionens officiella tidning L 375 av den 27 december 2006
  )

Föreskrifter nr 83 skall vara som följer:

Föreskrifter nr 83 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om typgodkännande av fordon med avseende på utsläpp av föroreningar enligt kraven för motorbränslen

Revision 3

Införlivande av all giltig text fram till och med:

Införlivande av all giltig text fram till och med ändringsserie 05 — Dag för ikraftträdande: 29 mars 2001

Tillägg 1 till ändringsserie 05 — Dag för ikraftträdande: 12 september 2001

Tillägg 2 till ändringsserie 05 — Dag för ikraftträdande: 21 februari 2002

Rättelse 1 till ändringsserie 05 som avses i Depositary Notification C.N.111.2002.TREATIES-1 av den 8 februari 2002

Rättelse 2 till ändringsserie 05 som avses i Depositary Notification C.N.883.2003.TREATIES-1 av den 2 september 2003

Tillägg 3 till ändringsserie 05 - Dag för ikraftträdande: 27 februari 2004

Tillägg 4 till ändringsserie 05 — Dag för ikraftträdande: 12 augusti 2004

Rättelse 3 till ändringsserie 05 som avses i Depositary Notification C.N.1038.2004.TREATIES-1 av den 4 oktober 2004

Tillägg 5 till ändringsserie 05 — Dag för ikraftträdande: 4 april 2005

1.   TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Dessa föreskrifter gäller (1)

1.1.1.   Avgasutsläpp vid normal och låg omgivningstemperatur, avdunstningsutsläpp, vevhusgasutsläpp samt hållbarhet hos anordningar i avgassystemet för kontroll av föroreningar och omborddiagnossystem i motorfordon med gnisttändningsmotor och minst fyra hjul.

1.1.2.   Avgasutsläpp, hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar samt omborddiagnossystem i fordon av kategorierna M1 och N1 med kompressionständningsmotor, minst fyra hjul och en största vikt av 3 500 kg.

1.1.3.   Avgasutsläpp vid normal och låg omgivningstemperatur, avdunstningsutsläpp, vevhusgasutsläpp, hållbarhet hos avgassystemets anordningar för kontroll av föroreningar samt omborddiagnossystem i elektriska hybridfordon med gnisttändningsmotor och minst fyra hjul.

1.1.4.   Avgasutsläpp, hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar samt omborddiagnossystem i elektriska hybridfordon av kategorierna M1 och N1 med kompressionständningsmotor, minst fyra hjul och en största vikt av 3 500 kg.

1.1.5.   De gäller inte:

| — | fordon med en största vikt av mindre än 400 kg och fordon med en största teknisk hastighet av mindre än 50 km/h; |
| --- | --- |

—

fordon med en största vikt av mindre än 400 kg och fordon med en största teknisk hastighet av mindre än 50 km/h;

| — | fordon vars olastade vikt inte är större än 400 kg om de är avsedda för befordran av passagerare eller 550 kg om de är avsedda för godstransport och vars största motoreffekt inte överstiger 15 kW. |
| --- | --- |

—

fordon vars olastade vikt inte är större än 400 kg om de är avsedda för befordran av passagerare eller 550 kg om de är avsedda för godstransport och vars största motoreffekt inte överstiger 15 kW.

1.1.6.   På tillverkarens begäran kan typgodkännande enligt dessa föreskrifter utökas från de fordon av kategorierna M1 eller N1 med kompressionständningsmotor som redan typgodkänts till fordon av kategorierna M2 och N2, vars referensvikt inte överstiger 2 840 kg och som uppfyller villkoren i punkt 7 (utökning av typgodkännande).

1.1.7.   Sådana fordon av kategori N1 med kompressions- eller gnisttändningsmotor som drivs med natur- eller motorgas (LPG) omfattas inte av dessa föreskrifter, förutsatt att de typgodkänts enligt föreskrifter nr 49, ändrade genom den senaste ändringsserien.

1.2.   Dessa föreskrifter gäller inte sådana fordon med gnisttändningsmotor som drivs med den natur- eller motorgas (LPG) som används för drift av motorfordon av kategorierna M1, med en största vikt överstigande 3 500 kg, M2, M3, N2 och N3 på vilka föreskrifter nr 49 är tillämpliga.

2.   DEFINITIONER

I dessa föreskrifter avses med:

fordonstyp: kategori av motordrivna fordon som inte skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som:

2.1.1.   likvärdig tröghet bestämd i förhållande till den referensmassa som föreskrivs i bilaga 4, punkt 5.1 och

2.1.2.   motor- och fordonsegenskaper enligt definition i bilaga 1.

referensvikt: fordonets olastade vikt ökad med ett fast tillägg av 100 kg för provning enligt bilagorna 4 och 8.

2.2.1.   olastad vikt: fordonets vikt i körklart skick utan förare, passagerare eller last men med bränsletanken full till 90 % och, i förekommande fall, med sedvanlig uppsättning av verktyg och reservhjul ombord.

2.3.   största vikt: största tekniskt tillåtna vikt som angivits av fordonstillverkaren (denna vikt får vara större än den största vikt som godkänts av nationella myndigheter).

2.4.   gasformiga utsläpp: avgasutsläpp av kolmonoxid, kväveoxider, uttryckta i kvävedioxidekvivalenter (NO2) och kolväten med antagande av ett förhållande av:

| — | C1H1,85 för bensin, |
| --- | --- |

—

C1H1,85 för bensin,

| — | C1H1,86 för dieselbränsle, |
| --- | --- |

—

C1H1,86 för dieselbränsle,

| — | C1H2,525 för motorgas (LPG), |
| --- | --- |

—

C1H2,525 för motorgas (LPG),

| — | C1H4 för naturgas. |
| --- | --- |

—

C1H4 för naturgas.

2.5.   partikelformiga föroreningar: avgasämnen som avlägsnas ur utspädd avgas vid en högsta temperatur av 325 K (52 °C) med hjälp av de filter som beskrivs i bilaga 4;

2.6.   avgasutsläpp:

| — | för gnisttändningsmotorer, utsläpp av gasformiga föroreningar, |
| --- | --- |

—

för gnisttändningsmotorer, utsläpp av gasformiga föroreningar,

| — | för kompressionständningsmotorer, utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar. |
| --- | --- |

—

för kompressionständningsmotorer, utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar.

avdunstningsutsläpp: kolväteångor som avgår från ett motorfordons bränslesystem utom de som kommer från avgasutsläpp.

2.7.1.   avdunstningsutsläpp ur tank: kolväteutsläpp som orsakas av temperaturändringar i bränsletanken (med antagande av förhållandet C1H2,33).

2.7.2.   värmeavdunstningsutsläpp: kolväteutsläpp som härrör från ett stillastående fordons bränslesystem efter körtid (med antagande av förhållandet C1H2,20).

2.8.   motorvevhus: utrymmen i eller utanför en motor som är kopplade till oljetråget med inre eller yttre rörledningar genom vilka gaser och ånga kan läcka.

2.9.   kallstartanordning: anordning som tillfälligt gör motorns luft-/bränsleblandning fetare för att underlätta motorns start.

2.10.   starthjälp: anordning som underlättar motorns start utan att göra motorns luft-/bränsleblandning fetare, t.ex. glödstift, ändrad insprutningstid osv.

motorns slagvolym:

2.11.1.   För kolvförbränningsmotorer, nominellt omfattad motorvolym.

2.11.2.   För roterande kolvmotorer (Wankelmotorer), två gånger den nominellt omfattade volymen per kolv i en förbränningskammare.

2.12.   föroreningsbegränsande anordningar: delar av ett fordon som reglerar och/eller begränsar avgas- och avdunstningsutsläpp.

2.13.   omborddiagnos: diagnossystem för utsläppskontroll som kan identifiera ett sannolikt felställe med hjälp av felsökningskoder som lagrats i ett datorminne.

2.14.   provning i drift: provning och utvärdering av överensstämmelse som utförs i enlighet med punkt 8.2.1 i dessa föreskrifter;

2.15.   korrekt underhållet och använt: för ett provningsfordon, att ett sådant fordon uppfyller de villkor för att godkänna ett valt fordon som fastställts i punkt 2 i tillägg 3 till dessa föreskrifter;

manipulationsanordning: varje konstruktionsdel som mäter temperatur, fordonshastighet, motorvarvtal, växel, insugningsundertryck eller någon annan parameter för att aktivera, ändra, fördröja eller avaktivera funktionen hos någon del av utsläppskontrollsystemet, så att utsläppskontrollsystemets effekt minskas under de förhållanden som rimligtvis kan förväntas råda vid fordonets normala funktion och användning. En sådan konstruktionsdel får inte anses som en manipulationsanordning om:

2.16.1.   behovet av anordningen är motiverat som skydd av motorn mot skada eller haveri och för fordonets säkra funktion,

2.16.2.   anordningen inte är verksam utöver vad som krävs för motorns start, eller

2.16.3.   villkoren i huvudsak ingår i förfarandena för provning av typ I eller typ VI.

2.17.   fordonsfamilj: grupp av fordonstyper som identifieras genom ett huvudfordon i bilaga 12.

2.18.   motorns bränslekrav: bränsletyp som normalt används av motorn:

| — | bensin, |
| --- | --- |

—

bensin,

| — | motorgas (LPG) (kondenserad petroleumgas), |
| --- | --- |

—

motorgas (LPG) (kondenserad petroleumgas),

| — | NG (naturgas), |
| --- | --- |

—

NG (naturgas),

| — | antingen bensin eller motorgas (LPG), |
| --- | --- |

—

antingen bensin eller motorgas (LPG),

| — | antingen bensin eller naturgas, |
| --- | --- |

—

antingen bensin eller naturgas,

| — | dieselbränsle. |
| --- | --- |

—

dieselbränsle.

Typgodkännande av ett fordon: typgodkännande av en fordonstyp med avseende på begränsningen av följande villkor (2):

2.19.1.   Begränsning av fordonets avgasutsläpp, avdunstningsutsläpp, vevhusgasutsläpp, hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar, föroreningsutsläpp vid kallstart samt omborddiagnos av fordon som drivs med oblyad bensin eller som kan drivas med oblyad bensin och motor- (LPG) eller naturgas (tillstånd B).

2.19.2.   Begränsning av utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar, hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar samt omborddiagnos av fordon som drivs med dieselbränsle (tillstånd C).

2.19.3.   Begränsning av motorns avgasutsläpp, vevhusgasutsläpp, hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar, utsläpp av föroreningar vid kallstart samt omborddiagnos av fordon som drivs med motor- (LPG) eller naturgas (tillstånd D).

2.20.   Periodiskt regenererande system: föroreningsbegränsande anordning (t.ex. katalytisk omvandlare, partikelfälla) som kräver en periodisk regenereringsprocess efter mindre än 4 000 km vid normal körning. Under de cykler då regenerering sker kan utsläppsstandarderna överskridas. Om en regenerering av en föroreningsbegränsande anordning sker minst en gång per provning av typ I och den redan regenererats minst en gång under fordonets förberedelsecykel skall detta anses som ett kontinuerligt regenereringssystem som inte kräver ett särskilt provningsförfarande. Bilaga 13 gäller inte kontinuerligt regenererande system.

På tillverkarens begäran skall det särskilda provningsförfarandet för periodiskt regenererande system inte tillämpas på en regenererande anordning om tillverkaren efter överenskommelse med den tekniska tjänsten till typgodkännandemyndigheten inger uppgifter som visar att utsläppen under regenereringscyklerna förblir enligt de standarder som anges i punkt 5.3.1.4 för tillämpning på berörd fordonskategori.

Hybridfordon (HV)

2.21.1.   Allmän definition av hybridfordon (HV):

hybridfordon (HV) fordon med minst två olika energiomvandlare och två olika energilagringssystem (i fordonet) för framdrivning av fordonet.

2.21.2.   Definition av elektriska hybridfordon (HEV):

elektriskt hybridfordon (HEV) fordon som för sin mekaniska framdrivning hämtar energi från de båda följande i fordonet placerade källorna för lagrad energi/effekt:

| — | ett förbrukningsbart bränsle, |
| --- | --- |

—

ett förbrukningsbart bränsle,

| — | en lagringsanordning för elektrisk energi/effekt (t.ex. batteri, kondensator, svänghjul/generator). |
| --- | --- |

—

en lagringsanordning för elektrisk energi/effekt (t.ex. batteri, kondensator, svänghjul/generator).

2.22.   fordon som drivs med ett bränsle: fordon som främst är konstruerade för permanent drift med motor- (LPG) eller naturgas men som också kan ha ett system för drift med bensin för nödlägen endast vid start och där bensintanken inte rymmer mer än 15 liter bensin.

2.23.   fordon som drivs med två bränslen: fordon som delvis kan drivas med bensin samt också delvis med antingen motor- (LPG) eller naturgas.

3.   ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE

Ansökan om typgodkännande av en fordonstyp med avseende på avgasutsläpp, vevhusgasutsläpp, avdunstningsutsläpp, hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar samt dess omborddiagnossystem skall inlämnas av fordonstillverkaren eller dennes befullmäktigade ombud.

Skulle ansökan gälla ett omborddiagnossystem skall det åtföljas av de ytterligare upplysningar som krävs i punkt 4.2.11.2.7 i bilaga 1, tillsammans med

en förklaring från tillverkaren med följande:

3.1.1.1.1.   för fordon med gnisttändningsmotor, den procentandel feltändningar av ett totalt antal antändningar som kan leda till utsläpp som överstiger de gränsvärden som anges i punkt 3.3.2 i bilaga 11, om denna procentandel feltändningar funnits från början vid en provning av typ I enligt beskrivning i punkt 5.3.1 i bilaga 4,

3.1.1.1.2.   för fordon med gnisttändningsmotor, den procentandel feltändningar av ett totalt antal antändningar som kan leda till överhettning av avgaskatalysatorn(erna) och därefter orsaka oreparerbara skador,

3.1.1.2.   detaljerade skriftliga upplysningar med en fullständig beskrivning av omborddiagnossystemets funktionella driftsegenskaper, inkl. en förteckning över alla relevanta delar av fordonets utsläppsreglerande system, dvs. de sensorer, manövreringsorgan och komponenter som övervakas med omborddiagnossystemet,

3.1.1.3.   en beskrivning av den felindikator som från omborddiagnossystemet underrättar fordonsföraren om förekomsten av ett fel,

kopior av andra typgodkännanden med uppgifter av betydelse för utökning av typgodkännanden och.

3.1.1.4.   i förekommande fall, de närmare uppgifter om fordonsfamiljen som avses i bilaga 11, tillägg 2.

3.1.2.   För de provningar som beskrivs i punkt 3 i bilaga 11, skall ett fordon som är representativt för den fordonstyp eller fordonsfamilj som är utrustad med det omborddiagnossystem som skall typgodkännas inges till den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandeprovningen. Om den tekniska tjänsten fastslår att det inlämnade fordonet inte är helt representativt för den fordonstyp eller fordonsfamilj som beskrivs i bilaga 11, tillägg 2, skall ett ersättningsfordon och, i förekommande fall, ytterligare ett fordon inlämnas för provning i enlighet med punkt 3 i bilaga 11.

En förlaga till det informationsdokument som berör avgasutsläpp, avdunstningsutsläpp, hållbarhet samt omborddiagnossystem finns i bilaga 1. De uppgifter som omnämns i punkt 4.2.11.2.7.6 i bilaga 1 skall införas i tillägg 1 ”INFORMATION OM OMBORDDIAGNOSSYSTEMET (OBD)” till det typgodkännandemeddelande som anges i bilaga 2.

3.2.1.   Om så krävs skall kopior av andra typgodkännanden med uppgifter av relevans för utökning av typgodkännanden och fastställande av försämringsfaktorer inlämnas.

3.3.   För de provningar som beskrivs i punkt 5 i dessa föreskrifter skall ett fordon som är representativt för den fordonstyp som skall typgodkännas inlämnas till den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandeprovningarna.

4.   TYPGODKÄNNANDE

4.1.   Om den fordonstyp som inlämnats för typgodkännande enligt denna ändring uppfyller kraven i punkt 5 nedan skall godkännande av denna fordonstyp beviljas.

4.2.   Ett typgodkännandenummer skall tilldelas varje godkänd typ.

Dess första två siffror skall ange den ändringsserie enligt vilken typgodkännandet beviljats. Samma avtalsslutande part får inte tilldela en annan fordonstyp samma nummer.

Uppgifter om typgodkännande, utökning av eller avslag på ansökan om typgodkännande för en fordonstyp enligt dessa föreskrifter skall meddelas de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter med hjälp av ett formulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 2 till dessa föreskrifter.

4.3.1.   Om föreliggande text ändras, t.ex. om nya gränsvärden föreskrivs, skall de avtalsslutande parterna underrättas om vilka redan godkända fordonstyper som uppfyller de nya bestämmelserna.

På varje fordon som överenstämmer med en fordonstyp som godkänts enligt dessa föreskrifter skall på ett iögonenfallande och lätt tillgängligt ställe som anges på typgodkännandeintyget ett internationellt typgodkännandemärke anbringas som består av:

4.4.1.   en cirkel som omger bokstaven ”E”, åtföljd av det särskilda landsnumret för det land som beviljat typgodkännandet (3),

4.4.2.   numret på dessa föreskrifter, åtföljt av bokstaven ”R”, ett bindestreck och typgodkännandenumret till höger om den cirkel som beskrivs i punkt 4.4.1.

4.4.3.   Typgodkännandemärket skall emellertid innehålla ytterligare ett tecken efter bokstaven ”R” vars syfte är att skilja mellan de utsläppsgränsvärden för vilka typgodkännandet beviljats. För de typgodkännanden som utfärdats för att ange att de gränsvärden för provning av typ I som beskrivs i detalj i rad A i tabellen i punkt 5.3.1.4.1 i dessa föreskrifter iakttas, skall bokstaven ”R” åtföljas av den romerska siffran ”I”. För de typgodkännanden som utfärdats för att ange att de gränsvärden för provning av typ I som beskrivs i detalj i rad B i tabellen till punkt 5.3.1.4.1 i dessa föreskrifter iakttas, skall bokstaven ”R” åtföljas av den romerska siffran ”II”.

4.5.   Om fordonet, i det land som beviljat typgodkännande enligt dessa föreskrifter, överensstämmer med en fordonstyp som typgodkänts enligt en eller flera andra föreskrifter som bifogats överenskommelsen, behöver den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1 inte upprepas, utan i så fall skall numren på föreskrifterna och typgodkännandet och tilläggssymbolerna i alla de föreskrifter enligt vilka typgodkännande beviljats i det land som beviljat typgodkännande enligt dessa föreskrifter placeras i lodräta kolumner till höger om den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1.

4.6.   Typgodkännandemärket skall vara lättläsligt och outplånligt.

4.7.   Typgodkännandemärket skall placeras vid eller på skylten med uppgifter om fordonet.

4.8.   I bilaga 3 till dessa föreskrifter ges exempel på typgodkännandemärkenas utformning.

5.   ANVISNINGAR OCH PROVNINGAR

Anmärkning: Som alternativ till kraven i denna punkt kan de fordonstillverkare, vars hela årsproduktion är mindre än 10 000 enheter, erhålla typgodkännande på grundval av de motsvarande tekniska krav i California Code of Regulations, Title 13, Paragraphs 1960.1 (f) (2) eller (g) (1) och (g) (2), 1960.1 (p), som är tillämpbara på fordon av årsmodell 1996 och senare, 1968.1, 1976 och 1975, som är tillämpbara på lätta nyttofordon av årsmodell 1995 och senare (California Code of Regulations offentliggörs av Barclays Publishing).

5.1.   Allmänt

5.1.1.   De delar som kan påverka utsläpp av föroreningar skall utformas, konstrueras och monteras så att fordonet vid normal användning och trots de vibrationer för vilka de kan utsättas, kan uppfylla bestämmelserna i dessa föreskrifter.

De tekniska åtgärder som vidtagits av tillverkaren skall vara sådana att de säkerställer att avgas- och avdunstningutsläpp i överensstämmelse med bestämmelserna i dessa föreskrifter effektivt begränsas under fordonets normala livslängd och under normala användningsförhållanden. Detta skall inbegripa säkring av de slangar med fogar och anslutningar som ingår i de utsläppskontrollsystem som skall vara konstruerade på ett sätt som överensstämmer med originalkonstruktionens syfte. För avgasutsläpp anses dessa bestämmelser vara uppfyllda om bestämmelserna i punkterna 5.3.1.4 och 8.2.3.1 iakttas. För avdunstningsutsläpp anses dessa villkor vara uppfyllda om bestämmelserna i punkterna 5.3.1.4 och 8.2.3.1 iakttas.

5.1.2.1.   Användning av manipulationsanordning är förbjuden.

5.1.3.   Påfyllningsöppningar i bensintankar

5.1.3.1.   Med förbehåll för punkt 5.1.3.2 skall bensintankens påfyllningsöppning vara så konstruerad att tanken hindras från att fyllas från en bensinpump vars tillförselmunstycke har en ytterdiameter av 23,6 mm eller mer.

Punkt 5.1.3.1 skall inte tillämpas på ett fordon där båda följande villkor är uppfyllda:

5.1.3.2.1.   fordonet är utformat och konstruerat så att ingen anordning som konstruerats för att reglera utsläppen av gasformiga föroreningar påverkas negativt av blyad bensin och

5.1.3.2.2.   fordonet är iögonenfallande, läsligt och outplånligt märkt med den symbol för oblyad bensin som anges i ISO 2 575:1982, med en placering som är omedelbart synlig för en person som fyller bensintanken. Tilläggsmärken är tillåtna.

Åtgärder skall vidtas för att förebygga alltför stora avdunstningsutsläpp och bränslespill som orsakas av att tanklocket saknas.

Detta kan uppnås på något av följande sätt:

5.1.4.1.   Tanklocket öppnas och stängs automatiskt och kan inte avlägsnas.

5.1.4.2.   Konstruktionsanordningar som hindrar alltför stora avdunstningsutsläpp när tanklock saknas.

5.1.4.3.   Någon annan åtgärd som ger samma effekt. Exempel på detta kan utgöras av bl.a. ett fastgjort eller fastkedjat tanklock eller ett lock där samma nyckel skall användas som fordonets tändning. I så fall skall nyckeln endast kunna avlägsnas från tanklocket när detta är låst.

5.1.5.   Bestämmelser om säkerhet för elektroniska system

5.1.5.1.   Varje fordon med en styrenhet för utsläppskontroll skall innehålla anordningar som förhindrar ändringar som inte är tillåtna av tillverkaren. Tillverkaren skall tillåta ändringar om dessa krävs för diagnos, underhåll, kontroll, återmontering eller reparation av fordonet. Alla omprogrammerbara datorkoder eller driftparametrar skall vara skyddade mot manipulering och hålla en minst lika hög skyddsnivå som den som anges i bestämmelserna i ISO DIS 15031-7 från oktober 1998 (SAE J2 186 från oktober 1996), förutsatt att utbyte av uppgifter om säkerheten utförs med användning av de protokoll och den diagnosanslutning som föreskrivs i punkt 6.5 i bilaga II, tillägg 1. Alla minneschip för kalibrering, som kan avlägsnas, skall sitta i socklar, vara inneslutna i ett förslutet hölje eller skyddas av elektroniska algoritmer och inte kunna ändras utom med speciella verktyg och förfaranden.

5.1.5.2.   Datorkodade motordriftsparametrar skall inte kunna ändras utom med speciella verktyg och förfaranden (t.ex. datorkomponenter som är fastlödda eller sitter i socklar eller i förslutna (eller fastlödda) datorkapslar).

5.1.5.3.   För mekaniska bränsleinsprutningspumpar som monterats i en kompressionständningsmotor skall tillverkarna vidta lämpliga åtgärder för att skydda inställningen för maximal bränsletillförsel från manipulering då fordonet är i drift.

5.1.5.4.   Tillverkarna får hos typgodkännandemyndigheten ansöka om undantag från något av dessa krav för de fordon som sannolikt inte behöver skydd. De kriterier, som typgodkännandemyndigheten skall bedöma när den överväger ett undantag, skall bestå av men behöver inte begränsas till löpande tillgång till prestandachip, fordonets högprestandakapacitet och den fordonets sannolika försäljningsvolym.

5.1.5.5.   De tillverkare som använder programmerbara datakodsystem (t.ex. Electrical Erasable Programmable Read-Only Memory, EEPROM) skall försvåra otillåten omprogrammering. Tillverkarna skall tillämpa förbättrade strategier för att skydda mot manipulering och införa skyddsanordningar som kräver elektronisk tillgång till en dator på annan plats som underhålls av tillverkaren. Myndigheten skall godkänna andra metoder som ger en likvärdig skyddsnivå mot manipulering.

5.1.6.   Det skall vara möjligt att kontrollera fordonet inför en trafiksäkerhetsprovning för att avgöra dess prestanda i förhållande till de uppgifter som insamlats i enlighet med punkt 5.3.7 i dessa föreskrifter. Om denna kontroll kräver ett särskilt förfarande skall detta beskrivas i detalj i servicemanualen (eller motsvarande media). Detta särskilda förfarande skall inte kräva användning av särskild utrustning annan än den som tillhandahålls med fordonet.

5.2.   Provningsförfarande

I tabell 1 visas olika möjligheter för typgodkännande av ett fordon.

5.2.1.   Fordon med gnisttändningsmotor och elektriska hybridfordon med gnisttändningsmotor skall undergå följande provningar:

| — | Typ I (kontroll av genomsnittliga avgasutsläpp efter kallstart), |
| --- | --- |

—

Typ I (kontroll av genomsnittliga avgasutsläpp efter kallstart),

| — | Typ II (kolmonoxidutsläpp vid tomgång), |
| --- | --- |

—

Typ II (kolmonoxidutsläpp vid tomgång),

| — | Typ III (vevhusgasutsläpp), |
| --- | --- |

—

Typ III (vevhusgasutsläpp),

| — | Typ IV (avdunstningsutsläpp), |
| --- | --- |

—

Typ IV (avdunstningsutsläpp),

| — | Typ V (hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar), |
| --- | --- |

—

Typ V (hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar),

| — | Typ VI (kontroll av genomsnittliga avgasutsläpp av kolmonoxid och kolväte efter kallstart vid låg omgivningstemperatur), |
| --- | --- |

—

Typ VI (kontroll av genomsnittliga avgasutsläpp av kolmonoxid och kolväte efter kallstart vid låg omgivningstemperatur),

| — | omborddiagnosprovning. |
| --- | --- |

—

omborddiagnosprovning.

5.2.2.   Fordon med gnisttändningsmotor och elektriska hybridfordon med gnisttändningsmotor som drivs med motor- (LPG) eller naturgas (en eller två bränsletyper) skall undergå följande provningar (enligt tabell 1):

| — | Typ I (kontroll av genomsnittliga avgasutsläpp efter kallstart), |
| --- | --- |

—

Typ I (kontroll av genomsnittliga avgasutsläpp efter kallstart),

| — | Typ II (kolmonoxidutsläpp vid tomgång), |
| --- | --- |

—

Typ II (kolmonoxidutsläpp vid tomgång),

| — | Typ III (vevhusgasutsläpp), |
| --- | --- |

—

Typ III (vevhusgasutsläpp),

| — | Typ IV (avdunstningsutsläpp), i förekommande fall, |
| --- | --- |

—

Typ IV (avdunstningsutsläpp), i förekommande fall,

| — | Typ V (hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar), |
| --- | --- |

—

Typ V (hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar),

| — | Typ VI (kontroll av genomsnittliga kolmonoxid- och kolväteavgasutsläpp efter kallstart vid låg omgivningstemperatur), i förekommandefall, |
| --- | --- |

—

Typ VI (kontroll av genomsnittliga kolmonoxid- och kolväteavgasutsläpp efter kallstart vid låg omgivningstemperatur), i förekommandefall,

| — | omborddiagnosprovning, i förekommande fall. |
| --- | --- |

—

omborddiagnosprovning, i förekommande fall.

5.2.3.   Fordon med kompressionständningsmotor och elektriska hybridfordon med kompressionständningsmotor skall undergå följande provningar:

| — | Typ I (kontroll av genomsnittliga avgasutsläpp efter kallstart), |
| --- | --- |

—

Typ I (kontroll av genomsnittliga avgasutsläpp efter kallstart),

| — | Typ V (hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar) |
| --- | --- |

—

Typ V (hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar)

| — | och, i förekommande fall, omborddiagnosprovning. |
| --- | --- |

—

och, i förekommande fall, omborddiagnosprovning.

Tabell 1

Olika vägar för typgodkännande och utökningar

| Typgodkännandeprovning | Fordon av kategorierna M och N med gnisttändningsmotor | Fordon av kategorierna M1 och N1 med kompressionständningsmotor |
| --- | --- | --- |
| bensindrivet fordon | fordon drivet med två bränsletyper | fordon drivet med en bränsletyp | |
| Typ I | Ja
  (största vikt ≤ 3,5 t) | Ja (provning med båda bränsletyperna)
  (största vikt ≤ 3,5 t) | Ja
  (största vikt ≤ 3,5 t) | Ja
  (största vikt ≤ 3,5 t) |
| Typ II | Ja | Ja
  (provning med båda bränsletyperna) | Ja | — |
| Typ III | Ja | Ja
  (provning endast med bensin) | Ja | — |
| Typ IV | Ja
  (största vikt ≤ 3,5 t) | Ja
  (provning endast med bensin)
  (största vikt ≤ 3,5 t) | — | — |
| Typ V | Ja
  (största vikt ≤ 3,5 t) | Ja
  (provning endast med bensin)
  (största vikt ≤ 3,5 t) | Ja
  (största vikt ≤ 3,5 t) | Ja
  (största vikt ≤ 3,5 t) |
| Typ VI | Ja
  (största vikt ≤ 3,5 t) | Ja
  (största vikt ≤ 3,5 t)
  (provning endast med bensin) | — | — |
| Utökning | Punkt 7 | Punkt 7 | Punkt 7 | Punkt 7
  M2 och N2 med en referensvikt ≤ 2 840 kg |
| Omborddiagnos | Ja, i enlighet med punkterna 11.1.5.1.1 eller 11.1.5.3. | Ja, i enlighet med punkterna 11.1.5.1.2 eller 11.1.5.3. | Ja, i enlighet med punkterna 11.1.5.1.2 eller 11.1.5.3. | Ja, i enlighet med punkterna 11.1.5.2.1, 11.1.5.2.2, 11.1.5.2.3 eller 11.1.5.3. |

Typgodkännandeprovning

Fordon av kategorierna M och N med gnisttändningsmotor

Fordon av kategorierna M1 och N1 med kompressionständningsmotor

bensindrivet fordon

fordon drivet med två bränsletyper

fordon drivet med en bränsletyp

Typ I

Ja

(största vikt ≤ 3,5 t)

Ja (provning med båda bränsletyperna)

(största vikt ≤ 3,5 t)

Ja

(största vikt ≤ 3,5 t)

Ja

(största vikt ≤ 3,5 t)

Typ II

Ja

Ja

(provning med båda bränsletyperna)

Ja

—

Typ III

Ja

Ja

(provning endast med bensin)

Ja

—

Typ IV

Ja

(största vikt ≤ 3,5 t)

Ja

(provning endast med bensin)

(största vikt ≤ 3,5 t)

—

—

Typ V

Ja

(största vikt ≤ 3,5 t)

Ja

(provning endast med bensin)

(största vikt ≤ 3,5 t)

Ja

(största vikt ≤ 3,5 t)

Ja

(största vikt ≤ 3,5 t)

Typ VI

Ja

(största vikt ≤ 3,5 t)

Ja

(största vikt ≤ 3,5 t)

(provning endast med bensin)

—

—

Utökning

Punkt 7

Punkt 7

Punkt 7

Punkt 7

M2 och N2 med en referensvikt ≤ 2 840 kg

Omborddiagnos

Ja, i enlighet med punkterna 11.1.5.1.1 eller 11.1.5.3.

Ja, i enlighet med punkterna 11.1.5.1.2 eller 11.1.5.3.

Ja, i enlighet med punkterna 11.1.5.1.2 eller 11.1.5.3.

Ja, i enlighet med punkterna 11.1.5.2.1, 11.1.5.2.2, 11.1.5.2.3 eller 11.1.5.3.

5.3.   Beskrivning av provningarna

5.3.1.   Provning av typ I (simulering av de genomsnittliga avgasutsläppen efter en kallstart).

5.3.1.1.   I figur 1 visas vägarna för provning av typ I. Denna provning skall utföras på alla fordon som avses i punkt 1 med en största vikt som inte överstiger 3,5 ton.

Fordonet placeras på en chassidynamometer som utrustats med ett system för belastnings- och svängmassesimulering.

En provning som varar i sammanlagt 19 minuter och 40 sekunder och som består av två delar, 1 och 2, genomförs utan avbrott. En period utan provtagning i högst 20 sekunder får med tillverkarens medgivande inläggas mellan slutet av del 1 och början av del 2 för att underlätta justering av provningsutrustningen.

5.3.1.2.1.1.   Fordon som drivs med motor- (LPG) eller naturgas skall provas i en provning av typ I för variationerna i motor- (LPG) eller naturgasens sammansättning enligt bilaga 12. Fordon som kan drivas med bensin, motor- (LPG) eller naturgas skall provas med båda bränslena, varvid provningar med motor- (LPG) eller naturgas utförs för variationerna i motor- (LPG) eller naturgasens sammansättning enligt bilaga 12.

5.3.1.2.1.2.   Utan hänsyn till kravet i punkt 5.3.1.2.1.1 skall fordon som kan drivas med bensin eller med ett gasformigt bränsle men där bensinsystemet endast monterats för nödlägen eller för start och där bensintanken inte rymmer mer än 15 liter bensin, för provning av typ I anses som fordon som endast kan drivas med ett gasformigt bränsle.

5.3.1.2.2.   Del 1 i provningen utgörs av fyra grundläggande stadskörningscykler. Varje grundläggande stadskörningscykel omfattar femton faser (tomgång, acceleration, konstant hastighet, inbromsning osv.).

5.3.1.2.3.   Del 2 i provningen utgörs av en landsvägskörningscykel. Landsvägskörningscykeln omfattar tretton faser (tomgång, acceleration, konstant hastighet, inbromsning osv.).

5.3.1.2.4.   Under provningen är avgaserna utspädda och ett proportionellt prov uppsamlas i en eller flera säckar. Det provade fordonets avgaser utspäds, uppsamlas och analyseras enligt det förfarande som beskrivs nedan och den utspädda avgasens totala volym mäts. Inte endast utsläpp av kolmonoxid, kolväten och kväveoxid utan också utsläpp av partikelföroreningar från fordon med kompressionständningsmotor registreras.

5.3.1.3.   Provningen utförs med användande av det förfarande som beskrivs i bilaga 4. De metoder som används för att uppsamla och analysera gaserna och för att avlägsna och väga partiklarna skall vara de som föreskrivs.

Med förbehåll för kraven i punkt 5.3.1.5 skall provningen upprepas tre gånger. Resultaten multipliceras med de tillämpliga försämringsfaktorer som anges i punkt 5.3.6 och för de periodiskt regenererande system som definieras i punkt 2.20 skall de också multipliceras med de faktorer Ki som anges i bilaga 13. De resulterande vikterna av gasformiga utsläpp och för fordon med kompressionständningsmotor de partikelvikter som erhålls i varje provning skall vara lägre än de gränsvärden som visas i tabellen nedan:

Gränsvärden

| | Referensmassa
  (RW)
  (kg) | Massan av kolmonoxid
  (CO) | Massan av kolväten
  (HC) | Massan av kväveoxider (NOx) | Kombinerad massa av kolväten och kväveoxider
  (HC + NOx) | Massan av partiklar (4)

  (PM) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| L1

  (g/km) | L2

  (g/km) | L3

  (g/km) | L2 + L3

  (g/km) | L4

  (g/km) |
| Kategori | Klass | | Bensin | Dieselbränsle | Bensin | Dieselbränsle | Bensin | Dieselbränsle | Bensin | Dieselbränsle | Dieselbränsle |
| A(2000) | M (5) | — | Alla | 2,3 | 0,64 | 0,20 | — | 0,15 | 0,50 | — | 0,56 | 0,05 |
| N1
   (6) | I | RW ≤ 1 305 | 2,3 | 0,64 | 0,20 | — | 0,15 | 0,50 | — | 0,56 | 0,05 |
| II | 1 305 < RW ≤ 1 760 | 4,17 | 0,80 | 0,25 | — | 0,18 | 0,65 | — | 0,72 | 0,07 |
| III | 1 760 < RW | 5,22 | 0,95 | 0,29 | — | 0,21 | 0,78 | — | 0,86 | 0,10 |
| B(2005) | M (5) | — | Alla | 1,0 | 0,50 | 0,10 | — | 0,08 | 0,25 | — | 0,30 | 0,025 |
| N1
   (6) | I | RW ≤ 1 305 | 1,0 | 0,50 | 0,10 | — | 0,08 | 0,25 | — | 0,30 | 0,025 |
| II | 1 305 < RW ≤ 1 760 | 1,81 | 0,63 | 0,13 | — | 0,10 | 0,33 | — | 0,39 | 0,04 |
| III | 1 760 < RW | 2,27 | 0,74 | 0,16 | — | 0,11 | 0,39 | — | 0,46 | 0,06 |

Referensmassa

(RW)

(kg)

Massan av kolmonoxid

(CO)

Massan av kolväten

(HC)

Massan av kväveoxider (NOx)

Kombinerad massa av kolväten och kväveoxider

(HC + NOx)

Massan av partiklar (4)

(PM)

L1

(g/km)

L2

(g/km)

L3

(g/km)

L2 + L3

(g/km)

L4

(g/km)

Kategori

Klass

Bensin

Dieselbränsle

Bensin

Dieselbränsle

Bensin

Dieselbränsle

Bensin

Dieselbränsle

Dieselbränsle

A(2000)

M (5)

—

Alla

2,3

0,64

0,20

—

0,15

0,50

—

0,56

0,05

N1
   (6)

I

RW ≤ 1 305

2,3

0,64

0,20

—

0,15

0,50

—

0,56

0,05

II

1 305 < RW ≤ 1 760

4,17

0,80

0,25

—

0,18

0,65

—

0,72

0,07

III

1 760 < RW

5,22

0,95

0,29

—

0,21

0,78

—

0,86

0,10

B(2005)

M (5)

—

Alla

1,0

0,50

0,10

—

0,08

0,25

—

0,30

0,025

N1
   (6)

I

RW ≤ 1 305

1,0

0,50

0,10

—

0,08

0,25

—

0,30

0,025

II

1 305 < RW ≤ 1 760

1,81

0,63

0,13

—

0,10

0,33

—

0,39

0,04

III

1 760 < RW

2,27

0,74

0,16

—

0,11

0,39

—

0,46

0,06

5.3.1.4.1.   Utan hänsyn till kraven i punkt 5.3.1.4 får för varje förorening eller kombination av föroreningar en av de tre erhållna resulterande massorna överskrida det föreskrivna gränsvärdet med högst 10 %, förutsatt att de tre resultatens aritmetiska medelvärde ligger under det föreskrivna gränsvärdet. Om de föreskrivna gränsvärdena överskrids för mer än en förorening saknar det betydelse om detta inträffar i samma provning eller i olika provningar.

5.3.1.4.2.   När provningarna utförs med gasformiga bränslen skall den resulterande massan av de gasformiga utsläppen vara lägre än gränsvärdena för bensindrivna fordon i ovanstående tabell.

Det antal provningar som föreskrivs i punkt 5.3.1.4 minskas på de villkor som definieras här nedan, där V1 är resultatet av den första provningen och V2 resultatet av den andra provningen för varje förorening eller för det kombinerade utsläppet av två föroreningar med förbehåll för begränsning.

5.3.1.5.1.   Endast en provning utförs om det resultat som erhållits för varje förorening eller för det kombinerade utsläppet av två föroreningar med förbehåll för begränsning är mindre än eller lika med 0,70 L (dvs. V1 ≤ 0,70 L).

5.3.1.5.2.   Om kravet i punkt 5.3.1.5.1 inte är uppfyllt utförs endast två provningar om för varje förorening eller för det kombinerade utsläppet av två föroreningar med förbehåll för begränsning följande krav är uppfyllda:

V1 ≤ 0,85 L och V1 + V2 ≤ 1,70 L och V2 ≤ L

5.3.2.   Provning av typ II (provning av kolmonoxidutsläpp vid tomgång)

Denna provning utförs på alla fordon som drivs med gnisttändningsmotor och har en största vikt som överstiger 3,5 ton.

5.3.2.1.1.   Fordon som kan drivas med bensin, motor- (LPG) eller naturgas skall i en provning av typ II provas med båda bränslena.

Figur 1

Flödesschema för typgodkännande för typ I

(se punkt 5.3.1.)

Image

5.3.2.1.2.   Utan hänsyn till kravet i punkt 5.3.2.1.1 skall fordon, som kan drivas med bensin eller med ett gasformigt bränsle men där bensinsystemet endast monterats för nödlägen eller för start och där bensintanken inte rymmer mer än 15 liter bensin, med avseende på provning av typ II betraktas som fordon som endast kan drivas med ett gasformigt bränsle.

5.3.2.2.   Vid provning i enlighet med bilaga 5 skall den volym kolmonoxid i avgaserna som utsläpps med motorn på tomgång inte överstiga 3,5 % vid den inställning som anges av tillverkaren och inte överstiga 4,5 % inom det justeringsområde som anges i samma bilaga.

5.3.3.   Provning av typ III (kontroll av vevhusgasutsläpp)

Denna provning skall utföras på alla fordon som avses i punkt 1 utom på sådana med kompressionständningsmotor.

5.3.3.1.1.   Fordon som kan drivas antingen med bensin, motor- (LPG) eller naturgas skall i provningen av typ III endast provas med bensin.

5.3.3.1.2.   Utan hänsyn till kravet i punkt 5.3.3.1.1 skall fordon, som kan drivas antingen med bensin eller med ett gasformigt bränsle men där bensinsystemet endast monterats för nödlägen eller för start och där bensintanken inte rymmer mer än 15 liter bensin, med avseende på provning av typ III betraktas som fordon som endast kan drivas med ett gasformigt bränsle.

5.3.3.2.   När motorns vevhusventilationssystem provas i enlighet med bilaga 6 skall det inte medföra utsläpp i atmosfären av någon av vevhusgaserna.

5.3.4.   Provning av typ IV (bestämning av avdunstningsutsläpp)

Denna provning skall utföras på alla fordon som avses i punkt 1 utom på fordon med kompressionständningsmotor, fordon som drivs med motor- (LPG) eller naturgas och fordon med en största vikt större än 3 500 kg.

5.3.4.1.1.   Fordon som kan drivas med bensin, motor- (LPG) eller naturgas skall i provning av typ IV endast provas med bensin.

5.3.4.2.   Vid provning i enlighet med bilaga 7 skall avdunstningsutsläppen vara mindre än 2 g/provning.

5.3.5.   Provning av typ VI (kontroll av genomsnittliga utsläpp av kolmonoxid och kolväten efter en kallstart vid låg omgivningstemperatur).

Denna provning skall utföras på alla fordon av klass I i kategori M1 och N1 med en gnisttändningsmotor, utom på fordon avsedda att befordra mer än sex passagerare och på fordon vars största vikt överstiger 2 500 kg.

5.3.5.1.1.   Fordonet placeras på en chassidynamometer som utrustats med ett system för belastnings- och svängmassesimulering.

5.3.5.1.2.   Provningen utgörs av fyra grundläggande cykler i stadstrafik enligt del 1 av provningen av typ I. Provningen enligt del 1 beskrivs i bilaga 4, tillägg 1 och illustreras i figurerna 1/1, 1/2 och 1/3 i tillägget. Den provning med låg omgivningstemperatur som varar sammanlagt 780 sekunder skall utföras utan avbrott och inledas då motorn vevas igång.

5.3.5.1.3.   Provning med låg omgivningstemperatur skall utföras vid en omgivande provningstemperatur av 266 K (–7 °C). Innan provningen utförs skall provningsfordonen konditioneras på ett enhetligt sätt för att säkerställa att provningsresultaten kan reproduceras. Konditionering och andra provningsförfaranden utförs enligt beskrivningen i bilaga 8.

5.3.5.1.4.   Under provningen är avgaserna utspädda och ett proportionellt prov uppsamlas. Det provade fordonets avgaser utspäds, uppsamlas och analyseras enligt det förfarande som beskrivs i bilaga 8 och den utspädda avgasens totala volym mäts. De utspädda avgaserna analyseras med avseende på kolmonoxid och kolväten.

Med förbehåll för kraven i punkterna 5.3.5.2.2 och 5.3.5.3 skall provningen utföras tre gånger. Den resulterande massan av utsläpp av kolmonoxid och kolväten skall vara lägre än de gränsvärden som visas i tabellen nedan:

| Provningstemperatur | Kolmonoxid L1

  (g/km) | Kolväten L2

  (g/km) |
| --- | --- | --- |
| 266 K (–7 °C) | 15 | 1,8 |

Provningstemperatur

Kolmonoxid L1

(g/km)

Kolväten L2

(g/km)

266 K (–7 °C)

15

1,8

5.3.5.2.1.   Utan hänsyn till kraven i punkt 5.3.5.2 får för varje förorening inte mer ett av de tre erhållna resultaten överstiga det föreskrivna gränsvärdet med mer än 10 %, förutsatt att de tre resultatens aritmetiska medelvärde ligger under det föreskrivna gränsvärdet. Om de föreskrivna gränsvärdena överskrids för mer än en förorening saknar det betydelse om detta inträffar i samma provning eller i olika provningar.

5.3.5.2.2.   Det antal provningar som föreskrivs i punkt 5.3.5.2 kan på tillverkarens begäran ökas till tio om det aritmetiska medelvärdet av de tre första resultaten är lägre än 110 % av gränsvärdet. I detta fall är kravet efter provningen endast att det aritmetiska medelvärdet av alla tio resultaten skall vara mindre än gränsvärdet.

Det antal provningar som föreskrivs i punkt 5.3.5.2 får enligt punkterna 5.3.5.3.1 och 5.3.5.3.2 minskas.

5.3.5.3.1.   Endast en provning utförs om det resultat som erhållits för varje förorening i den första provningen är mindre än eller lika med 0,70 L.

5.3.5.3.2.   Om kravet i punkt 5.3.5.3.1 inte är uppfyllt utförs endast två provningar om för varje förorening resultatet av den första provningen är mindre än eller lika med 0,85 L och summan av de första båda resultaten är mindre än eller lika med 1,70 L och resultatet av den andra provningen är mindre än eller lika med L.

(V1 ≤ 0,85 L och V1 + V2 ≤ 1,70 L och V2 ≤ L)

5.3.6.   Provning av typ V (hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar)

Denna provning skall utföras på alla fordon som avses i punkt 1 och på vilka den provning som anges i punkt 5.3.1 tillämpas. Provningen är en föråldringsprovning som motsvarar de 80 000 kilometer som i enlighet med det program som beskrivs i bilaga 9 körts på en provkörningsbana, på landsväg eller på en chassidynamometer.

5.3.6.1.1.   Fordon som kan drivas med bensin, motor- (LPG) eller naturgas skall i provning av typ V endast provas med bensin. I detta fall skall den försämringsfaktor som erhålls med oblyad bensin också antas för motor- (LPG) eller naturgas.

5.3.6.2.   Utan hänsyn till kravet kravet i punkt 5.3.6.1 kan en tillverkare välja att ta försämringsfaktorerna ur följande tabell för att använda dem som ett alternativ till provning enligt punkt 5.3.6.1.

| Motorkategori | Försämringsfaktorer |
| --- | --- |
| Förorening | CO | HC | NOx | HC + NOx
   (7) | Partiklar |
| Gnisttändningsmotor | 1,2 | 1,2 | 1,2 | — | — |
| Kompressionständningsmotor | 1,1 | — | 1 | 1 | 1,2 |

Motorkategori

Försämringsfaktorer

Förorening

CO

HC

NOx

HC + NOx
   (7)

Partiklar

Gnisttändningsmotor

1,2

1,2

1,2

—

—

Kompressionständningsmotor

1,1

—

1

1

1,2

På tillverkarens begäran kan den tekniska tjänsten utföra en provning av typ I innan en provning av typ V avslutas genom användning av försämringsfaktorerna i tabellen ovan. Vid avslutandet av en provning av typ V kan den tekniska tjänsten därefter ändra de typgodkännanderesultat som registrerats i bilaga 2 genom att ersätta försämringsfaktorerna i ovanstående tabell med de som mäts i en provning av typ V.

5.3.6.3.   Försämringsfaktorerna bestäms antingen genom tillämpning av förfarandet i punkt 5.3.6.1 eller genom användning av värdena i punkt 5.3.6.2. Faktorerna används för att uppnå överensstämmelse med kraven i punkterna 5.3.1.4 och 8.2.3.1.

5.3.7.   Utsläppsuppgifter som krävs för provning av trafiksäkerhet

5.3.7.1.   Detta krav gäller alla fordon som drivs med gnisttändningsmotor för vilken typgodkännande söks i enlighet med denna ändring.

5.3.7.2.   När den provas i enlighet med bilaga 5 (provning av typ II) vid normal tomgång:

| a) | volymen av kolmonoxidhalten i avgasutsläppen skall registreras, |
| --- | --- |

a)

volymen av kolmonoxidhalten i avgasutsläppen skall registreras,

| b) | motorvarvtalet under provningen skall registreras, inkl. eventuella toleranser. |
| --- | --- |

b)

motorvarvtalet under provningen skall registreras, inkl. eventuella toleranser.

5.3.7.3.   När den provas vid ”högt tomgångsvarvtal” (dvs. > 2 000 min.–1)

| a) | volymen av kolmonoxidhalten i avgasutsläppen skall registreras, |
| --- | --- |

a)

volymen av kolmonoxidhalten i avgasutsläppen skall registreras,

| b) | lambdavärdet (8) skall registreras. |
| --- | --- |

b)

lambdavärdet (8) skall registreras.

| c) | motorvarvtalet under provningen skall registreras, inkl. eventuella toleranser. |
| --- | --- |

c)

motorvarvtalet under provningen skall registreras, inkl. eventuella toleranser.

5.3.7.4.   Motoroljans temperatur skall vid tidpunkten för provningen mätas och registreras.

5.3.7.5.   Tabellen i punkt 17 i bilaga 2 skall ifyllas.

5.3.7.6.   Tillverkaren skall inom 24 månader efter det att den behöriga myndigheten beviljat typgodkännandet bekräfta att noggrannheten i det lambdavärde som vid tidpunkten för typgodkännandet registreras i punkt 5.3.7.3 är representativ för typiska fordon ur produktionsserien. En bedömning skall göras som grundar sig på översikter och undersökningar av fordon ur produktionsserien.

5.3.8.   Provning av omborddiagnossystemet (OBD)

Denna provning skall utföras på alla fordon som avses i punkt 1. Det provningsförfarande som beskrivs i bilaga 11, punkt 3 skall följas.

6.   ÄNDRINGAR AV FORDONSTYPEN

Varje ändring av fordonstypen skall anmälas till den myndighet som typgodkänt fordonstypen. Myndigheten kan därefter antingen:

6.1.1.   bedöma att de gjorda ändringarna sannolikt inte får någon märkbar negativ effekt och att fordonet i alla händelser fortfarande uppfyller kravet, eller

6.1.2.   kräva ytterligare en provningsrapport från den tekniska tjänst som ansvarar för provningarnas utförande.

6.2.   Beviljande av eller avslag på ansökan om typgodkännande skall med angivande av ändringarna genom det förfarande som anges i punkt 4.3 ovan meddelas de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter.

6.3.   Den behöriga myndighet som utfärdar det utökade typgodkännandet skall tilldela utökningen ett serienummer och med hjälp av ett meddelandeformulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 2 till dessa föreskrifter underrätta de övriga parter i 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter om detta.

7.   UTÖKNING AV TYPGODKÄNNANDE

För ändringar av typgodkännandet enligt dessa föreskrifter skall, om tillämpbara, följande särskilda bestämmelser gälla.

7.1.   Avgasutsläppsrelaterade utökningar (Provningar av typ I, typ II och typ VI)

7.1.1.   Fordonstyper med olika referensvikter

7.1.1.1.   Typgodkännande som beviljats för en fordonstyp får endast utökas till fordonstyper med en referensvikt som kräver att de två närmast högre kategorierna av likvärdig svängmassa eller någon lägre kategori av likvärdig svängmassa används.

7.1.1.2.   Om referensvikten för den fordonstyp, för vilken utökning av typgodkännande begärs, kräver att en likvärdig svängmassa används som är lägre än den som används för den redan typgodkända fordonstypen skall, för de fordon av kategori N1 och de fordon av kategori M som avses i not 2 i punkt 5.3.1.4, typgodkännande beviljas om de föroreningsmassor som erhållits från det redan typgodkända fordonet ligger inom de gränsvärden som föreskrivs för det fordon för vilket utökning av typgodkännandet begärs.

7.1.2.   Fordonstyper med olika totala utväxlingsförhållanden

Typgodkännande som beviljats för en fordonstyp får endast på följande villkor utökas till fordonstyper som med avseende på sina utväxlingsförhållanden skiljer sig från den godkända typen:

7.1.2.1.   För varje utväxlingsförhållande, som används vid provningar av typ I och typ VI, krävs bestämning av förhållandet

Formula

där, vid ett motorvarvtal av 1 000 min-–1, V1 är den godkända fordonstypens hastighet och V2 är hastigheten för den fordonstyp för vilken utökning av typgodkännandet begärs.

7.1.2.2.   För varje utväxlingsförhållande där E ≤ 8 % beviljas utökning utan upprepning av provningarna av typ I och typ VI.

7.1.2.3.   För minst ett utväxlingsförhållande där E > 8 % och för varje utväxlingsförhållande där E ± 13 % skall provningar av typerna I och VI upprepas och de får utföras i ett laboratorium som med den tekniska tjänstens godkännande valts av tillverkaren. Provningsrapporten skall sändas till den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandeprovningarna.

7.1.3.   Fordonstyper med olika referensvikter och olika totala utväxlingsförhållanden

Typgodkännande som beviljats för en fordonstyp får utökas till de fordonstyper som skiljer sig från den godkända typen endast med avseende på sin referensvikt och sina totala utväxlingsförhållanden, förutsatt att alla de villkor som föreskrivs i punkterna 7.1.1 och 7.1.2 är uppfyllda.

Anmärkning: När en fordonstyp typgodkänts i enlighet med punkterna 7.1.1-7.1.3 får ett sådant typgodkännande inte utökas till andra fordonstyper.

7.2.   Avdunstningsutsläpp (provning av typ IV)

Typgodkännande som beviljats för en fordonstyp som utrustats med ett kontrollsystem för avdunstningsutsläpp får utökas på följande villkor:

7.2.1.1.   Den grundläggande principen för bränsle-/lufttillförsel (t.ex. enpunktsinsprutning, förgasare) skall vara densamma.

7.2.1.2.   Bränsletankens form och material och materialet i slangarna för flytande bränsle skall vara desamma. Den med avseende på tvärsnitt och ungefärlig slanglängd ogynnsammaste familjen skall provas. Den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandeprovningarna avgör om avvikande ång/vätskeseparatorer skall godtas. Bränsletankens volym skall hållas inom ± 10 %. Inställningen av tankens övertrycksventil skall vara densamma.

7.2.1.3.   Metoden för lagring av bränsleånga skall vara densamma, dvs. separatorns form och volym, lagringsmedium, luftrenare (om sådan används för kontroll av avdunstningsutsläpp) osv.

7.2.1.4.   Förgasarskålens bränslevolym skall hållas inom ±10 milliliter.

7.2.1.5.   Metoden för rening av den lagrade ångan skall vara densamma (t.ex. luftflöde, startpunkt eller reningsvolym under körcykeln).

7.2.1.6.   Metoden för förslutning och avluftning av bränslemätsystemet skall vara densamma.

7.2.2.   Ytterligare anmärkningar:

| i) | skillnader i motorstorlek är tillåtna, |
| --- | --- |

i)

skillnader i motorstorlek är tillåtna,

| ii) | skillnader i motoreffekt är tillåtna, |
| --- | --- |

ii)

skillnader i motoreffekt är tillåtna,

| iii) | automatiska och manuella växellådor, två- och fyrhjulsdrift är tillåtna, |
| --- | --- |

iii)

automatiska och manuella växellådor, två- och fyrhjulsdrift är tillåtna,

| iv) | skillnader i karosseriutformning är tillåtna, |
| --- | --- |

iv)

skillnader i karosseriutformning är tillåtna,

| v) | skillnader i hjul- och däcksstorlek är tillåtna. |
| --- | --- |

v)

skillnader i hjul- och däcksstorlek är tillåtna.

7.3.   Hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar (provning av typ V)

Typgodkännande som beviljats för en fordonstyp får utökas till olika fordonstyper, förutsatt att de kombinerade motor-/föroreningsregleringssystemen är desamma som det redan typgodkända fordonets. De fordonstyper vars nedan beskrivna parametrar är desamma eller förblir inom föreskrivna gränsvärden betraktas därför som hörande till samma kombinerade motor-/föroreningsregleringssystem.

| — | Motorn: |
| --- | --- |

—

Motorn:

| — | antal cylindrar, |
| --- | --- |

—

antal cylindrar,

| — | motorkapacitet (± 15 %), |
| --- | --- |

—

motorkapacitet (± 15 %),

| — | cylinderblockets utformning, |
| --- | --- |

—

cylinderblockets utformning,

| — | antal ventiler, |
| --- | --- |

—

antal ventiler,

| — | bränslesystem, |
| --- | --- |

—

bränslesystem,

| — | typ av kylsystem, |
| --- | --- |

—

typ av kylsystem,

| — | förbränningsprocess, |
| --- | --- |

—

förbränningsprocess,

| — | cylinderdiameter, uppmätt från mittpunkt till mittpunkt. |
| --- | --- |

—

cylinderdiameter, uppmätt från mittpunkt till mittpunkt.

7.3.1.2.   Föroreningskontrollsystemet:

Katalysatorer:

| — | antal katalysatorer, katalysatorelement och delar, |
| --- | --- |

—

antal katalysatorer, katalysatorelement och delar,

| — | katalysatorns dimensioner och form (monolitens volym ± 10 %), |
| --- | --- |

—

katalysatorns dimensioner och form (monolitens volym ± 10 %),

| — | typ av katalysatoraktivitet (oxidering, trevägskatalys, ...), |
| --- | --- |

—

typ av katalysatoraktivitet (oxidering, trevägskatalys, ...),

| — | mängd ädelmetall (samma eller större), |
| --- | --- |

—

mängd ädelmetall (samma eller större),

| — | relativ koncentration av ädelmetall (± 15 %), |
| --- | --- |

—

relativ koncentration av ädelmetall (± 15 %),

| — | grundstomme (struktur och material), |
| --- | --- |

—

grundstomme (struktur och material),

| — | celltäthet, |
| --- | --- |

—

celltäthet,

| — | typ av katalysatorhölje, |
| --- | --- |

—

typ av katalysatorhölje,

| — | placering av katalysator(er) (läge och omfattning i avgassystemet som inte medför en temperaturvariation av mer än 50 K vid katalysatorinloppet). |
| --- | --- |

—

placering av katalysator(er) (läge och omfattning i avgassystemet som inte medför en temperaturvariation av mer än 50 K vid katalysatorinloppet).

Denna temperaturvariation skall kontrolleras under stabiliserade förhållanden vid en hastighet av 120 km/h och med samma belastning som vid en provning av typ I.

Luftinsprutning: med eller utan typ (pulserande luft, luftpumpar, ...).

Avgasåterföring (EGR): med eller utan.

7.3.1.3.   Svängmassekategori: två svängmassekategorier omedelbart över och någon svängmasskategori under.

7.3.1.4.   Hållbarhetsprovningen kan genomföras med användning av ett fordon vars karossutformning, växellåda (automatisk eller manuell) och hjul- eller däcksstorlek avviker från den fordonstyp för vilken typgodkännande söks.

7.4.   Omborddiagnos

7.4.1.   Typgodkännande som beviljats en fordonstyp för omborddiagnossystemet får utökas till olika fordonstyper som med avseende på omborddiagnossystemet tillhör samma fordonsfamilj enligt beskrivning i bilaga 11, tillägg 2. Kontrollsystemet för motorutsläpp skall vara samma som det redan typgodkända fordonets och överensstämma med beskrivningen av omborddiagnossystemet för den motorfamilj som anges i bilaga 11, tillägg 2, bortsett från följande fordonstillbehör:

| — | motortillbehör, |
| --- | --- |

—

motortillbehör,

| — | däck, |
| --- | --- |

—

däck,

| — | motsvarande svängmassa, |
| --- | --- |

—

motsvarande svängmassa,

| — | kylsystem, |
| --- | --- |

—

kylsystem,

| — | totalt utväxlingsförhållande, |
| --- | --- |

—

totalt utväxlingsförhållande,

| — | utväxlingstyp, |
| --- | --- |

—

utväxlingstyp,

| — | karosserityp. |
| --- | --- |

—

karosserityp.

8.   PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

8.1.   Varje fordon som bär ett sådant typgodkännandemärke som föreskrivs enligt dessa föreskrifter skall med avseende på de delar som påverkar motorns utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar, vevhusutsläpp samt avdunstningsutsläpp överensstämma med den godkända fordonstypen. Förfarandena för produktionsöverensstämmelse skall motsvara de som anges i 1958 års avtal, tillägg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), med följande krav:

Som en allmän regel kontrolleras produktionsöverensstämmelse med avseende på begränsning av utsläpp från fordon (provningar av typ I, II, III och IV) på grundval av den beskrivning som ges i meddelandeformuläret och dess bilagor.

Överensstämmelse hos fordon i drift

För de typgodkännanden som beviljats med avseende på utsläpp skall dessa åtgärder också vara lämpade att visa utsläppskontrollanordningarnas funktionsduglighet under fordonens normala livslängd och normala användningsförhållanden (överensstämmelse hos fordon i drift som underhålls och används på ett riktigt sätt). För dessa föreskrifters syfte skall dessa åtgärder kontrolleras under en period av högst fem år eller tills fordonet körts 80 000 km, beroende på vad som inträffar tidigast, och från och med den 1 januari 2005 under en period av högst fem år eller tills fordonet körts 100 000 km, beroende på vad som inträffar tidigast.

Myndighetens kontroll av överensstämmelsen hos fordon i drift utförs på grundval av alla relevanta uppgifter från tillverkaren enligt förfaranden som liknar dem som defineras i tillägg 2 till 1958 års avtal (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2).

I figurerna 4/1 och 4/2 i tillägg 4 illustreras förfarandet för kontroll av överensstämmelse hos fordon i drift.

8.2.1.1.   Parametrar som definierar familjen av fordon i drift

Familjen av fordon i drift kan definieras med grundläggande konstruktionsparametrar som skall vara gemensamma för familjens fordon. De fordonstyper som har minst nedanstående parametrar identiska eller inom angivna toleranser får således betraktas som tillhörande samma familj av fordon i drift:

| — | förbränningsprocess (2-takts-, 4-takts- eller wankelmotor), |
| --- | --- |

—

förbränningsprocess (2-takts-, 4-takts- eller wankelmotor),

| — | antal cylindrar, |
| --- | --- |

—

antal cylindrar,

| — | cylinderblockets utformning (rak, V-formation, tvärställd, boxermotor eller annan). Cylindrarnas lutning eller riktning utgör inget kriterium, |
| --- | --- |

—

cylinderblockets utformning (rak, V-formation, tvärställd, boxermotor eller annan). Cylindrarnas lutning eller riktning utgör inget kriterium,

| — | bränsletillförselmetod (t.ex. indirekt eller direkt insprutning), |
| --- | --- |

—

bränsletillförselmetod (t.ex. indirekt eller direkt insprutning),

| — | typ av kylsystem (luft, vatten eller olja), |
| --- | --- |

—

typ av kylsystem (luft, vatten eller olja),

| — | lufttillförselmetod (sugmotor/turbo eller kompressionsmotor), |
| --- | --- |

—

lufttillförselmetod (sugmotor/turbo eller kompressionsmotor),

| — | bränsle för vilket motorn konstruerats (bensin, dieselbränsle, natur-, motorgas (LPG) osv). Fordon som kan drivas med två bränsletyper får grupperas tillsammans med fordon som är avsedda att drivas med en bränsletyp, förutsatt att de har en bränsletyp gemensam, |
| --- | --- |

—

bränsle för vilket motorn konstruerats (bensin, dieselbränsle, natur-, motorgas (LPG) osv). Fordon som kan drivas med två bränsletyper får grupperas tillsammans med fordon som är avsedda att drivas med en bränsletyp, förutsatt att de har en bränsletyp gemensam,

| — | katalysatortyp (trevägskatalysator eller annan(dra)), |
| --- | --- |

—

katalysatortyp (trevägskatalysator eller annan(dra)),

| — | typ av partikelfälla (med eller utan), |
| --- | --- |

—

typ av partikelfälla (med eller utan),

| — | avgasåterföring (med eller utan), |
| --- | --- |

—

avgasåterföring (med eller utan),

| — | motorcylinderkapacitet för den största motorn i familjen minus 30 %. |
| --- | --- |

—

motorcylinderkapacitet för den största motorn i familjen minus 30 %.

Myndighetens kontroll av överensstämmelsen hos fordon i drift utförs på grundval av alla relevanta uppgifter som tillhandahålls av tillverkaren. Sådan information skall omfatta men är inte begränsad till följande:

8.2.1.2.1.   Tillverkarens namn och adress.

8.2.1.2.2.   Namn, adress, telefon- och faxnummer samt e-postadress avseende tillverkarens befullmäktigade ombud inom de områden som omfattas av tillverkarens information.

8.2.1.2.3.   Modellnamn avseende de fordon som omfattas av tillverkarens information.

8.2.1.2.4.   I förekommande fall förteckning över de fordonstyper som omfattas av tillverkarens information, dvs. familjegruppen av fordon i drift i enlighet med punkt 8.2.1.1.

8.2.1.2.5.   Koder för de fordonsidentifieringsnummer (VIN) som gäller dessa fordonstyper inom familjen av fordon i drift (VIN-prefix).

8.2.1.2.6.   De typgodkännandenummer som gäller dessa fordonstyper inom familjen av fordon i drift, inkl., i förekommande fall, numren för alla utökningar och korrigeringar enligt interna meddelanden/återkallanden (konstruktionsändringar).

8.2.1.2.7.   Detaljerade uppgifter om utökningar och korrigeringar enligt interna meddelanden/återkallanden av typgodkännanden för de fordon som omfattas av tillverkarens information (på myndighetens begäran).

8.2.1.2.8.   Den tidsperiod under vilken tillverkarens information insamlats.

8.2.1.2.9.   Den tillverkningsperiod för fordonet som omfattas av tillverkarens information (t.ex.’fordon som tillverkats under kalenderåret 2001’).

Tillverkarens förfarande för kontroll av överensstämmelse hos fordon i drift, inkl.:

8.2.1.2.10.1.   Metod för lokalisering av fordon.

8.2.1.2.10.2.   Kriterier för urval och uteslutning av fordon.

8.2.1.2.10.3.   Provningstyper och förfaranden som används för programmet.

8.2.1.2.10.4.   Tillverkarens kriterier för att godta/utesluta familjegrupperna av fordon under drift.

8.2.1.2.10.5.   Det (de) geografiska område(n) där tillverkaren insamlat information.

8.2.1.2.10.6.   Den stickprovsstorlek och och den urvalsplan som använts.

Resultaten från tillverkarens förfarande för överensstämmelse hos fordon i drift, inkl.:

8.2.1.2.11.1.   Identifiering av de fordon som ingår i programmet (oavsett om de provats eller inte).

Identifieringen skall omfatta:

| — | modellbeteckning, |
| --- | --- |

—

modellbeteckning,

| — | fordonsidentifieringsnummer (VIN), |
| --- | --- |

—

fordonsidentifieringsnummer (VIN),

| — | fordonsregistreringsnummer, |
| --- | --- |

—

fordonsregistreringsnummer,

| — | tillverkningsdatum, |
| --- | --- |

—

tillverkningsdatum,

| — | användningsområde (om känt), |
| --- | --- |

—

användningsområde (om känt),

| — | monterade däck. |
| --- | --- |

—

monterade däck.

8.2.1.2.11.2.   Skäl att utesluta ett fordon ur stickprovet.

8.2.1.2.11.3.   Tidigare underhåll av varje fordon i stickprovet (inkl. eventuella konstruktionsändringar).

8.2.1.2.11.4.   Tidigare reparationer av varje fordon i stickprovet (om kända).

8.2.1.2.11.5.   Provningsdata, inkl.:

| — | provningsdatum, |
| --- | --- |

—

provningsdatum,

| — | provningsställe, |
| --- | --- |

—

provningsställe,

| — | fordonets vägmätarställning, |
| --- | --- |

—

fordonets vägmätarställning,

| — | specifikationer av provningsbränsle (t.ex. referensbränsle för provning eller bränsle som finns på marknaden), |
| --- | --- |

—

specifikationer av provningsbränsle (t.ex. referensbränsle för provning eller bränsle som finns på marknaden),

| — | provningsvillkor (temperatur, luftfuktighet, dynamometerns tröghetsmassa), |
| --- | --- |

—

provningsvillkor (temperatur, luftfuktighet, dynamometerns tröghetsmassa),

| — | dynamometerinställningar (t.ex. effektinställning), |
| --- | --- |

—

dynamometerinställningar (t.ex. effektinställning),

| — | provningsresultat (från minst tre olika fordon per familj). |
| --- | --- |

—

provningsresultat (från minst tre olika fordon per familj).

8.2.1.2.12.   Uppgifter om indikationer från omborddiagnossystemet (OBD).

8.2.2.   Den information som insamlats av tillverkaren skall vara tillräckligt omfattande för att säkerställa att prestanda för fordon under drift kan bedömas för de normala användningsförhållanden som definieras i punkt 8.2 och på ett sätt som är representativt för tillverkarens geografiska spridning.

Med avseende på dessa föreskrifter skall tillverkaren inte vara skyldig att kontrollera överensstämmelsen hos fordon under drift för en fordonstyp om tillverkaren till typgodkännandemyndighetens tillfredsställelse kan visa att årlig försäljning i hela världen av denna fordonstyp understiger 10 000 exemplar per år.

För fordon som skall säljas inom Europeiska unionen skall tillverkaren inte vara skyldig att kontrollera överensstämmelsen hos fordon under drift för en fordonstyp om tillverkaren till typgodkännandemyndighetens tillfredsställelse kan visa att årlig försäljning inom Europeiska unionen av denna fordonstyp understiger 5 000 exemplar per år.

Om en provning av typ I skall utföras och ett typgodkännande av en fordonstyp har en eller flera utökningar skall provningarna utföras antingen på det fordon som beskrivs i det inledande informationspaketet eller på det fordon som beskrivs i det informationspaket som gäller den berörda utökningen.

Kontroll av överensstämmelse hos ett fordon för en provning av typ I.

Efter myndighetens urval skall tillverkaren inte göra någon ändring på de valda fordonen.

För elektriska hybridfordon (HEV) skall provningarna utföras under de förhållanden som fastställs i bilaga 14:

| — | För externt laddningsbara (OVC) fordon skall mätningarna av föroreningsutsläppen göras med fordonet konditionerat enligt villkor B i provningen av typ I för externt laddningsbara hybridfordon. |
| --- | --- |

—

För externt laddningsbara (OVC) fordon skall mätningarna av föroreningsutsläppen göras med fordonet konditionerat enligt villkor B i provningen av typ I för externt laddningsbara hybridfordon.

| — | För icke-externt laddningsbara (NOVC) fordon skall mätningarna av föroreningsutsläppen göras på samma villkor som i provningen av typ I för icke-externt laddningsbara fordon. |
| --- | --- |

—

För icke-externt laddningsbara (NOVC) fordon skall mätningarna av föroreningsutsläppen göras på samma villkor som i provningen av typ I för icke-externt laddningsbara fordon.

Tre fordon tas slumpvis ur serien och provas enligt beskrivning i punkt 5.3.1. Försämringsfaktorerna används på samma sätt. Gränsvärdena anges i punkt 5.3.1.4.

8.2.3.1.1.1.   För periodiskt regenererande system enligt definition i punkt 2.20 skall resultaten vid tidpunkten för typgodkännadets beviljande multipliceras med de faktorer Ki som erhållits genom det förfarande som anges i bilaga 13.

På tillverkarens begäran kan en provning utföras omedelbart efter det att en regenerering verkställts.

8.2.3.1.2.   Om myndigheten är nöjd med den produktionsstandardavvikelse som anges av tillverkaren i enlighet med punkt 8.2.1 ovan utförs provningarna enligt tillägg 1.

Om myndigheten inte är nöjd med den produktionsstandardavvikelse som anges av tillverkaren i enlighet med punkt 8.2.1 ovan utförs provningarna enligt tillägg 2.

8.2.3.1.3.   Produktionen av en serie bedöms vara överensstämmande eller icke-överensstämmande på grundval av en stickprovsprovning av fordonen när väl ett beslut om godkännande fattats för alla föroreningar eller ett beslut om underkännande fattats för en förorening enligt de provningskriterier som gäller i tillämpligt tillägg.

När ett beslut om godkännande fattats för en förorening skall detta beslut inte ändras genom några ytterligare provningar som utförts för att fatta ett beslut för de övriga föroreningarna.

Om inte något beslut om godkännande fattats för alla föroreningar och inte något beslut fattats för en förorening utförs en provning på ett annat fordon (se figur 2 nedan).

Utan hänsyn till kraven i punkt 3.1.1 i bilaga 4 skall provningarna utföras på fordon som kommer direkt från produktionslinjen.

På tillverkarens begäran får emellertid provningarna utföras på fordon som körts:

| — | högst 3 000 km för fordon med gnisttändningsmotor, |
| --- | --- |

—

högst 3 000 km för fordon med gnisttändningsmotor,

| — | högst 15 000 km för fordon med kompressionständningsmotor. |
| --- | --- |

—

högst 15 000 km för fordon med kompressionständningsmotor.

I båda dessa fall skall inkörningsförfarandet utföras av tillverkaren, som skall förbinda sig att inte göra några ändringar på dessa fordon.

Figur 2

Image

8.2.3.2.2.   Om tillverkaren önskar köra in fordonen, (”x” km, där x ≤ 3 000 km för fordon med gnisttändningsmotor och x ≤ 15 000 km för fordon med kompressionständningsmotor), skall förfarandet vara följande:

| a) | föroreningsutsläppen (typ I) skall mätas vid noll och vid ”x” km på det först provade fordonet, |
| --- | --- |

a)

föroreningsutsläppen (typ I) skall mätas vid noll och vid ”x” km på det först provade fordonet,

| b) | utsläppens förändringskoefficient mellan noll och ”x” km skall beräknas för var och en av föroreningarna:
  Utsläpp ”x” km/utsläpp noll km
  Detta kan vara mindre än 1. |
| --- | --- |

b)

utsläppens förändringskoefficient mellan noll och ”x” km skall beräknas för var och en av föroreningarna:

Utsläpp ”x” km/utsläpp noll km

Detta kan vara mindre än 1.

| c) | de andra fordonen skall inte köras in, men deras utsläpp vid noll km skall multipliceras med förändringskoefficienten. |
| --- | --- |

c)

de andra fordonen skall inte köras in, men deras utsläpp vid noll km skall multipliceras med förändringskoefficienten.

I detta fall skall de värden som skall väljas vara:

| i) | värdena vid’x’ km för det första fordonet, |
| --- | --- |

i)

värdena vid’x’ km för det första fordonet,

| ii) | värdena vid noll kilometer multiplicerade med förändringskoefficienten för de övriga fordonen. |
| --- | --- |

ii)

värdena vid noll kilometer multiplicerade med förändringskoefficienten för de övriga fordonen.

8.2.3.2.3.   Alla dessa provningar får utföras med ett bränsle som finns på marknaden. På tillverkarens begäran får emellertid de referensbränslen som beskrivs i bilaga 10 användas.

| i) | Om en provning av typ III skall utföras skall den utföras på alla de fordon som utvalts för provningen av typ I. Villkoren i punkt 5.3.3.2 skall vara uppfyllda. För elektriska hybridfordon skall provningarna utföras på de villkor som bestäms i bilaga 14, punkt 5. |
| --- | --- |

i)

Om en provning av typ III skall utföras skall den utföras på alla de fordon som utvalts för provningen av typ I. Villkoren i punkt 5.3.3.2 skall vara uppfyllda. För elektriska hybridfordon skall provningarna utföras på de villkor som bestäms i bilaga 14, punkt 5.

| ii) | Om en provning av typ IV skall utföras skall den utföras i enlighet med punkt 7 i bilaga 7. |
| --- | --- |

ii)

Om en provning av typ IV skall utföras skall den utföras i enlighet med punkt 7 i bilaga 7.

8.2.4.   När genomsnittet av avdunstningsutsläppen för alla fordon av godkänd typ ur produktionen provats i enlighet med bilaga 7 skall det vara lägre än gränsvärdet i punkt 5.3.4.2.

8.2.5.   För rutinmässig provning av slutprodukten får typgodkännnandeinnehavaren visa om överensstämmelse föreligger genom att göra stickprov på fordon som uppfyller kraven i punkt 7 i bilaga 7.

8.2.6.   Omborddiagnos (OBD)

Om en kontroll av omborddiagnossystemets prestanda skall göras skall den utföras i enlighet med följande:

8.2.6.1.   När typgodkännandemyndigheten bedömer att produktionskvaliteten förefaller otillfredsställande tas ett fordon slumpmässigt ur serien och underkastas de provningar som beskrivs i bilaga 11, tillägg 1.

För elektriska hybridfordon skall provningarna utföras under de förhållanden som fastställts i bilaga 14, punkt 9.

8.2.6.2.   Produktionen bedöms som överensstämmande om detta fordon uppfyller de krav för provningar som beskrivs i bilaga 11, tillägg 1.

8.2.6.3.   Om det fordon som tagits ur serien inte uppfyller kraven i punkt 8.2.6.1 skall ett ytterligare stickprov av fyra fordon slumpmässigt tas ur serien och underkastas de provningar som beskrivs i bilaga 11, tillägg 1. Provningarna får utföras på fordon som körts högst 15 000 km.

8.2.6.4.   Produktionen bedöms som överensstämmande om minst tre fordon uppfyller de krav för provningar som beskrivs i bilaga 11, tillägg 1.

På grundval av den kontroll som avses i punkt 8.2.1 skall myndigheten antingen:

| — | besluta att överensstämmelsen hos en fordonstyp under drift eller hos en fordonsfamilj under drift är tillfredsställande och inte vidta någon ytterligare åtgärd, |
| --- | --- |

—

besluta att överensstämmelsen hos en fordonstyp under drift eller hos en fordonsfamilj under drift är tillfredsställande och inte vidta någon ytterligare åtgärd,

| — | besluta att de uppgifter som lämnats av tillverkaren är otillräckliga för att fatta ett beslut och kräva ytterligare information eller provningsuppgifter från tillverkaren,
  eller |
| --- | --- |

—

besluta att de uppgifter som lämnats av tillverkaren är otillräckliga för att fatta ett beslut och kräva ytterligare information eller provningsuppgifter från tillverkaren,

eller

| — | besluta att överensstämmelsen hos den (de) fordonstyp(er) under drift som utgör en del av en familj under drift är otillfredsställande och fortsätta att få sådan(a) fordonstyp(er) provade i enlighet med tillägg 3. |
| --- | --- |

—

besluta att överensstämmelsen hos den (de) fordonstyp(er) under drift som utgör en del av en familj under drift är otillfredsställande och fortsätta att få sådan(a) fordonstyp(er) provade i enlighet med tillägg 3.

Om tillverkaren fått tillstånd att inte företa en kontroll av en särskild fordonstyp i enlighet med punkt 8.2.2 kan myndigheten fortsätta att få sådana fordonstyper provade i enlighet med tillägg 3.

8.2.7.1   Då provningar av typ I betraktas som nödvändiga för att kontrollera utsläppskontrollanordningarnas överensstämmelse med kraven på deras funktion under drift skall sådana provningar utföras med ett provningsförfarande som uppfyller de statistikkrav som definieras i tillägg 4.

8.2.7.2.   Typgodkännandemyndigheten skall i samarbete med tillverkaren ta ett stickprov av fordon med tillräcklig körsträcka vars användning under normala förhållanden kan säkerställas på ett rimligt sätt. Tillverkaren skall rådfrågas om urvalet av fordonen i stickprovet och tillåtas närvara vid kontrollerna av fordonens överensstämmelse.

Tillverkaren bemyndigas att under typgodkännandemyndighetens överinseende utföra kontroller, även av destruktiv karaktär, på de fordon som har utsläppsnivåer som överstiger gränsvärdena i avsikt att fastställa de möjliga orsaker till försämring som inte kan tillskrivas tillverkaren själv (t.ex. användning av blyad bensin före provningsdatum). Där kontrollresultaten bekräftar sådana orsaker utesluts dessa provningsresultat från kontrollen av överensstämmelse.

8.2.7.3.1.   Provningsresultaten skall alltså uteslutas från kontrollen av fordonens överensstämmelse inom stickprovet om:

| i) | ett typgodkännandeintyg utfärdats som anger att utsläppsgränsvärdena i kategori A i punkt 5.3.1.4 i ändringssserie 05 till föreskrifterna iakttas, förutsatt att dessa fordon regelbundet körts med bränsle med en svavelhalt som överstiger 150 mg/kg (bensin) eller 350 mg/kg (dieselbränsle),
  eller |
| --- | --- |

i)

ett typgodkännandeintyg utfärdats som anger att utsläppsgränsvärdena i kategori A i punkt 5.3.1.4 i ändringssserie 05 till föreskrifterna iakttas, förutsatt att dessa fordon regelbundet körts med bränsle med en svavelhalt som överstiger 150 mg/kg (bensin) eller 350 mg/kg (dieselbränsle),

eller

| ii) | ett typgodkännandeintyg utfärdats som anger att utsläppsgränsvärdena i kategori B i punkt 5.3.1.4 i ändringssserie 05 till föreskrifterna iakttas, förutsatt att dessa fordon regelbundet körts med bensin- eller dieselbränsle med en svavelhalt som överstiger 50 mg/kg. |
| --- | --- |

ii)

ett typgodkännandeintyg utfärdats som anger att utsläppsgränsvärdena i kategori B i punkt 5.3.1.4 i ändringssserie 05 till föreskrifterna iakttas, förutsatt att dessa fordon regelbundet körts med bensin- eller dieselbränsle med en svavelhalt som överstiger 50 mg/kg.

8.2.7.4.   Om typgodkännandemyndigheten inte är tillfredsställd med resultaten av provningarna i enlighet med de kriterier som definieras i tillägg 4 utökas de korrigerande åtgärder som avses i tillägg 2 till 1958 års avtal (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) till de fordon i drift av samma fordonstyp som sannolikt är påverkade av samma fel i enlighet med punkt 6 i tillägg 3.

Den plan för korrigerande åtgärder som framläggs av tillverkaren skall godkännas av typgodkännandemyndigheten. Tillverkaren ansvarar för att den korrigerande åtgärden vidtas enligt godkännandet.

Typgodkännandemyndigheten skall inom 30 dagar meddela alla avtalsslutande parter sitt beslut. De avtalsslutande parterna får kräva att samma plan för korrigerande åtgärder tillämpas på alla fordon av samma typ som registrerats på deras territorium.

8.2.7.5.   Om en avtalsslutande part fastställt att en fordonstyp inte överensstämmer med de gällande kraven i tillägg 3 skall den utan dröjsmål meddela den avtalsslutande part som beviljade det ursprungliga typgodkännandet i enlighet med kraven i avtalet.

I enlighet med avtalets bestämmelse skall därefter den avtalsslutande partens behöriga myndighet som beviljat det ursprungliga typgodkännandet meddela tillverkaren att en fordonstyp misslyckats uppfylla kraven i dessa bestämmelser och att vissa åtgärder förväntas av tillverkaren. Tillverkaren skall inom två månader efter detta meddelande till myndigheten inlämna en plan över åtgärder för att avhjälpa felen, vars innebörd skall motsvara kraven i punkterna 6.1-6.8 i tillägg 3. Den behöriga myndighet som beviljat det ursprungliga typgodkännandet skall inom två månader samråda med tillverkaren för att säkerställa en överenskommelse om en åtgärdsplan och om planens utförande. Om den behöriga myndighet som beviljat det ursprungliga typgodkännandet finner att ingen överenskommelse kan nås skall de gällande förfarandena i avtalet inledas.

9.   PÅFÖLJDER VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

9.1.   Det typgodkännande som beviljats för en fordonstyp enligt denna ändring kan återkallas om kraven i punkt 8.1 ovan inte uppfylls eller om det (de) valda fordonet(en) misslyckas i de provningar som föreskrivs i punkt 8.2 ovan.

9.2.   Om en avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett typgodkännande som den tidigare beviljat skall den genast meddela de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter detta med hjälp av ett meddelandeformulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 2 till dessa föreskrifter.

10.   PRODUKTIONENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE

Om typgodkännandeinnehavaren fullständigt upphör att tillverka en fordonstyp som typgodkänts i enlighet med dessa föreskrifter skall denne underrätta den myndighet som beviljat typgodkännandet om detta. Vid mottagandet av det berörda meddelandet skall denna myndighet underrätta de övriga parter i 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter om detta med hjälp av kopior av det meddelandeformulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 2 till dessa föreskrifter.

11.   ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

11.1.   Allmänt

11.1.1.   Från och med den dag då ändringsserie 05 officiellt träder i kraft får ingen avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja typgodkännande enligt dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 05.

11.1.2.   Nya typgodkännanden

11.1.2.1.   Med förbehåll för bestämmelserna i punkterna 11.1.4, 11.1.5 och 11.1.6 skall de avtalsslutade parter som tillämpar dessa föreskrifter bevilja typgodkännanden endast om den fordonstyp som skall typgodkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 05.

På fordon av kategori M eller på fordon av kategori N1 skall dessa krav tillämpas från och med den dag då ändringsserie 05 träder i kraft.

Fordonen skall uppfylla de gränsvärden för provning av typ I som beskrivs i detalj antingen i rad A eller rad B i tabellen i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter.

11.1.2.2.   Med förbehåll för bestämmelserna i punkterna 11.1.4, 11.1.5, 11.1.6 och 11.1.7 skall de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter bevilja typgodkännanden endast om den fordonstyp som skall typgodkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 05.

På fordon av kategori M med en största vikt mindre än eller lika med 2 500 kg eller på fordon av kategori N1 (klass I) skall dessa krav tillämpas från och med den 1 januari 2005.

På fordon av kategori M med en största vikt större än 2 500 kg eller på fordon av kategori N1 (klasserna II eller III) skall dessa krav tillämpas från och med den 1 januari 2006.

Fordonen skall uppfylla de gränsvärden för provning av typ I som beskrivs i detalj i rad B i tabellen i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter.

11.1.3.   Giltighetsgräns för befintliga typgodkännanden

11.1.3.1.   Med förbehåll för bestämmelserna i punkterna 11.1.4, 11.1.5 och 11.1.6 skall de typgodkännanden som beviljats enligt dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 04, upphöra att gälla från och med det datum då ändringsserie 05 träder i kraft för fordon av kategori M med en största vikt mindre än eller lika med 2 500 kg eller för fordon av kategori N1 (klass I) och den 1 januari 2002 för fordon av kategori M med en största vikt större än 2 500 kg eller för fordon av kategori N1 (klasserna II eller III), om inte den avtalsslutande part som beviljat typgodkännandet meddelar de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter att den godkända fordonstypen uppfyller kraven i dessa föreskrifter enligt punkt 11.1.2.1 ovan.

11.1.3.2.   Med förbehåll för bestämmelserna i punkterna 11.1.4, 11.1.5, 11.1.6 och 11.1.7 skall de typgodkännanden som beviljats enligt dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 05, och enligt gränsvärdena i rad A i tabellen i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter upphöra att gälla den 1 januari 2006 för fordon av kategori M med en största vikt mindre än eller lika med 2 500 kg eller för fordon av kategori N1 (klass I) och den 1 januari 2007 för fordon av kategori M med en största vikt som är större än 2 500 kg eller för fordon av kategori N1 (klasserna II eller III), om inte den avtalsslutande part som beviljat typgodkännandet meddelar de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter att den godkända fordonstypen uppfyller kraven i dessa föreskrifter enligt punkt 11.1.2.2 ovan.

11.1.4.   Särskilda bestämmelser

11.1.4.1.   Fram till den 1 januari 2003 skall fordon av kategori M1 med kompressionständningsmotor och med en största vikt större än 2 000 kg, som:

| i) | konstruerats för att befordra mer än sex personer (inkl. föraren),
  eller |
| --- | --- |

i)

konstruerats för att befordra mer än sex personer (inkl. föraren),

eller

| ii) | är terrängfordon enligt definition i bilaga 7 i den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3) (9) |
| --- | --- |

ii)

är terrängfordon enligt definition i bilaga 7 i den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3) (9)

med avseende på punkterna 11.1.3.1 och 11.1.3.2 anses som fordon av kategori N1.

11.1.4.2.   För de fordon med kompressionständningsmotor med direktinsprutning som konstruerats för att befordra mer än sex personer (inkl. föraren) skall de typgodkännanden som beviljats i enlighet med bestämmelsen i punkt 5.3.1.4.1 i dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 04, förbli giltiga till den 1 januari 2002.

11.1.4.3.   De bestämmelser om typgodkännande och kontroll av produktionsöverensstämmelse som anges i dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 04, förblir giltiga fram till de datum som avses i punkterna 11.1.2.1 och 11.1.3.1.

11.1.4.4.   Från och med den 1 januari 2002 är den provning av typ VI som definieras i bilaga 8 tillämplig på nya fordonstyper av kategori M1 och av kategori N1 klass 1 med gnisttändningsmotor. Detta krav skall inte tillämpas på sådana fordon som utrustats för att befordra mer än sex personer (inkl. föraren) eller på fordon vars största vikt överstiger 2 500 kg.

11.1.5.   Omborddiagnossystem (OBD)

Fordon med gnisttändningsmotor

11.1.5.1.1.   De fordon av kategori M1 och N1 som drivs med bensin skall vara utrustade med det omborddiagnossystem som anges i punkt 3.1 i bilaga 11 i dessa föreskrifter på de dagar som visas i punkt 11.1.2.

11.1.5.1.2.   Fordon av kategori M1, andra än fordon vars största vikt överstiger 2 500 kg, och fordon av kategori N1, klass I, som drivs permanent eller delvis med motor- (LPG) eller naturgasbränsle skall, från och med den 1 oktober 2004 för nya typer och från och med den 1 juli 2005 för alla typer, vara utrustade med omborddiagnossystem.

Fordon av kategori M1, vars största vikt överstiger 2 500 kg, och av kategori N1, klasserna II och III, som drivs permanent eller delvis med motor- (LPG) eller naturgasbränsle skall, från och med den 1 januari 2006 för nya typer och från och med den 1 januari 2007 för alla typer, vara utrustade med omborddiagnossystem.

Fordon med kompressionständningsmotor

11.1.5.2.1.   Fordon av kategori M1, utom fordon som konstruerats för att befordra mer än sex personer (inkl. föraren) eller fordon vars största vikt överstiger 2 500 kg, skall från och med den 1 oktober 2004 för nya typer och från och med den 1 juli 2005 för alla typer, vara utrustade med omborddiagnosssystem.

11.1.5.2.2.   Fordon av kategori M1 som inte omfattas av punkt 11.1.5.2.1 utom fordon vars största vikt överstiger 2 500 kg och fordon av kategori N1, klass I, skall från och med den 1 januari 2005 för nya typer och från och med den 1 januari 2006 för alla typer, vara utrustade med omborddiagnossystem.

11.1.5.2.3.   Fordon av kategori N1, klasserna II and III, och fordon av kategori M1 vars största vikt överstiger 2 500 kg, skall från och med den 1 januari 2006 för nya typer och från och med den 1 januari 2007 för alla fordon, vara utrustade med omborddiagnossystem.

11.1.5.2.4.   Då de fordon med kompressionständningsmotor som tas i bruk före de datum som anges i punkterna ovan är utrustade med omborddiagnossystem skall bestämmelserna i punkterna 6.5.3-6.5.3.6 i bilaga 11, tillägg 1, tillämpas.

Elektriska hybridfordon (HEV) skall uppfylla kraven på omborddiagnossystem enligt följande:

11.1.5.3.1.   Elektriska hybridfordon med gnisttändningsmotor, elektriska hybridfordon av kategori M1 med kompressionständningsmotor vars största vikt understiger 2 500 kg och elektriska hybridfordon av kategori N1 (klass I) med kompressionständningsmotor, från och med den 1 januari 2005 för nya typer och från och med den 1 januari 2006 för alla typer.

11.1.5.3.2.   Elektriska hybridfordon av kategori N1 (klasserna II och III) med kompressionständningsmotor och elektriska hybridfordon av kategori M1 med kompressionständningsmotor vars största vikt överstiger 2 500 kg, från och med den 1 januari 2006 för nya typer och från och med den 1 januari 2007 för alla typer.

11.1.5.4.   Fordon av andra kategorier eller fordon av kategori M1 eller N1 som inte omfattas av ovanstående får utrustas med ett omborddiagnossystem. I detta fall skall de uppfylla bestämmelserna om omborddiagnossystem i punkterna 6.5.3-6.5.3.6 i bilaga 11, tillägg 1.

11.1.6.   Typgodkännanden enligt föreskrifterna, ändrade genom ändringsserie 04

11.1.6.1.   Genom undantag från kraven i punkterna 11.1.2 och 11.1.3 får de avtalsslutande parterna fortsätta att typgodkänna fordon och fortsätta att erkänna giltigheten hos de befintliga typgodkännanden när följande krav är uppfyllda:

| i) | punkt 5.3.1.4.1 i ändringsserie 04 till dessa föreskrifter, förutsatt att fordonen är avsedda för export till eller första användning i länder där användningen av oblyad bensin inte är allmänt förekommande,
  och |
| --- | --- |

i)

punkt 5.3.1.4.1 i ändringsserie 04 till dessa föreskrifter, förutsatt att fordonen är avsedda för export till eller första användning i länder där användningen av oblyad bensin inte är allmänt förekommande,

och

| ii) | punkt 5.3.1.4.2 i ändringsserie 04 till dessa föreskrifter, förutsatt att fordonen är avsedda för export till eller första användning i länder där oblyad bensin med en högsta svavelhalt av 50 mg/kg eller lägre inte är allmänt förekommande,
  och |
| --- | --- |

ii)

punkt 5.3.1.4.2 i ändringsserie 04 till dessa föreskrifter, förutsatt att fordonen är avsedda för export till eller första användning i länder där oblyad bensin med en högsta svavelhalt av 50 mg/kg eller lägre inte är allmänt förekommande,

och

| iii) | punkt 5.3.1.4.3 i ändringsserie 04 till dessa föreskrifter, förutsatt att fordonen är avsedda för export till eller första användning i länder där dieselbränsle med en högsta svavelhalt av 350 mg/kg eller lägre inte är allmänt förekommande. |
| --- | --- |

iii)

punkt 5.3.1.4.3 i ändringsserie 04 till dessa föreskrifter, förutsatt att fordonen är avsedda för export till eller första användning i länder där dieselbränsle med en högsta svavelhalt av 350 mg/kg eller lägre inte är allmänt förekommande.

11.1.6.2.   Genom undantag från de avtalsslutande parternas skyldigheter enligt dessa föreskrifter skall typgodkännanden som beviljats enligt dessa föreskrifter, ändrade genom ändringssserie 04, upphöra att vara giltiga i Europeiska gemenskapen från och med den:

| i) | 1 januari 2001 för fordon av kategori M med en största vikt mindre än eller lika med 2 500 kg eller för fordon av kategori N1 (klass I)
  och |
| --- | --- |

i)

1 januari 2001 för fordon av kategori M med en största vikt mindre än eller lika med 2 500 kg eller för fordon av kategori N1 (klass I)

och

| ii) | 1 januari 2002 för fordon av kategori M med en största vikt som är större än 2 500 kg eller för fordon av kategori N1 (klasserna II eller III), |
| --- | --- |

ii)

1 januari 2002 för fordon av kategori M med en största vikt som är större än 2 500 kg eller för fordon av kategori N1 (klasserna II eller III),

om inte den avtalsslutande part som beviljat typgodkännande meddelar de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter att den typgodkända fordonstypen uppfyller kraven i dessa föreskrifter enligt i punkt 11.1.2.1. ovan.

11.1.7.   Typgodkännanden enligt föreskrifterna, ändrade genom ändringsserie 05

11.1.7.1.   Genom undantag från kraven i punkterna 11.1.2.2 och 11.1.3.2 får avtalsslutande parter fortsätta att typgodkänna fordon och fortsätta att erkänna giltigheten av de typgodkännanden som beviljats för fordon enligt kraven i punkt 5.3.1.4 (om utsläpp av kategori A) i ändringsserie 05 till dessa föreskrifter, förutsatt att fordonen är avsedda för export till eller första användning i länder där oblyad bensin eller dieselbränslen med högsta svavelhalter 50 mg/kg eller mindre inte är allmänt förekommande.

11.1.7.2.   Genom undantag från de avtalsslutande parternas skyldigheter enligt dessa föreskrifter skall de beviljade typgodkännanden, som anger att utsläppsgränsvärdena av kategori A i punkt 5.3.1.4 i ändringsserie 05 till dessa föreskrifter iakttas, upphöra att vara giltiga i Europeiska gemenskapen från och med den:

| i) | 1 januari 2006 för fordon av kategori M med en största vikt mindre än eller lika med 2 500 kg eller för fordon av kategori N1 (klass I)
  och |
| --- | --- |

i)

1 januari 2006 för fordon av kategori M med en största vikt mindre än eller lika med 2 500 kg eller för fordon av kategori N1 (klass I)

och

| ii) | 1 januari 2007 för fordon av kategori M med en största vikt större än 2 500 kg eller fordon av kategori N1 (klasserna II eller III), |
| --- | --- |

ii)

1 januari 2007 för fordon av kategori M med en största vikt större än 2 500 kg eller fordon av kategori N1 (klasserna II eller III),

om inte den avtalsslutande part som beviljat typgodkännande meddelar de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter att den typgodkända fordonstypen uppfyller kraven i dessa föreskrifter enligt i punkt 11.1.2.2 ovan.

12.   NAMN- OCH ADRESSUPPGIFTER GÄLLANDE DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR UTFÖRANDET AV TYPGODKÄNNANDEPROVNINGARNA SAMT MYNDIGHETERNA

De parter i 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter skall till Förenta nationernas sekretariat meddela namn- och adressuppgifter gällande de tekniska tjänster som ansvarar för utförandet av typgodkännandeprovningarna samt de myndigheter som beviljar typgodkännande och till vilka de intyg om beviljat eller utökat typgodkänannde eller avslag på ansökan om eller återkallande av typgodkännande som utfärdats i andra länder, skall sändas.

Tillägg 1

FÖRFARANDE FÖR KONTROLL AV KRAVEN PÅ PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE OM DEN PRODUKTIONSSTANDARDAVVIKELSE SOM ANGES AV TILLVERKAREN ÄR TILLFREDSSTÄLLANDE

1.   I detta tillägg beskrivs det förfarande som skall användas för att kontrollera produktionsöverensstämmelsen för en provning av typ I när tillverkarens belägg för produktionens standardavvikelse är tillfredsställande.

2.   Med en minsta stickprovsstorlek av 3 har provtagningsförfarandet bestämts så att sannolikheten för ett parti att godtas med 40 % av produktionen defekt är 0,95 (tillverkarens risk = 5 %) medan sannolikheten för ett parti att godtas med 65 % av produktionen defekt är 0,l (konsumentens risk = 10 %).

3.   För var och en av de föroreningar som anges i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter används följande förfarande (se figur 2 i dessa föreskrifter).

Låt

| — | = | L | = | den naturliga logaritmen för föroreningens gränsvärde, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | xi | = | den naturliga logaritmen för mätvärdet för stickprovets i:te fordon, |
| — | = | s | = | en skattning av produktionens standardavvikelse (efter bestämning av den naturliga logaritmen för mätvärdena), |
| — | = | n | = | det aktuella antalet stickprov. |

—

=

L

=

den naturliga logaritmen för föroreningens gränsvärde,

—

=

xi

=

den naturliga logaritmen för mätvärdet för stickprovets i:te fordon,

—

=

s

=

en skattning av produktionens standardavvikelse (efter bestämning av den naturliga logaritmen för mätvärdena),

—

=

n

=

det aktuella antalet stickprov.

4.   Beräkna för stickprovet det provningsvärde som kvantifierar summan av standardavvikelserna i förhållande till gränsvärdet enligt definitionen:

Formula

Och därefter:

5.1.   Om provningsvärdet är större än värdet för godkänt för den stickprovsstorlek som anges i tabell (1/1 nedan), har föroreningen godkänts.

Om provningsvärdet är mindre än värdet för underkänt för den stickprovsstorlek som anges i tabell (1/1 nedan), underkänns föroreningen; i annat fall provas ytterligare ett fordon och beräkningen upprepas på provet med en stickprovsstorlek som är en enhet större.

Tabell 1/1

| Ackumulerat antal provade fordon (aktuell stickprovsstorlek) | Tröskelvärde för godkänt | Tröskelvärde för underkänt |
| --- | --- | --- |
| 3 | 3,327 | –4,724 |
| 4 | 3,261 | –4,79 |
| 5 | 3,195 | –4,856 |
| 6 | 3,129 | –4,922 |
| 7 | 3,063 | –4,988 |
| 8 | 2,997 | –5,054 |
| 9 | 2,931 | –5,12 |
| 10 | 2,865 | –5,185 |
| 11 | 2,799 | –5,251 |
| 12 | 2,733 | –5,317 |
| 13 | 2,667 | –5,383 |
| 14 | 2,601 | –5,449 |
| 15 | 2,535 | –5,515 |
| 16 | 2,469 | –5,581 |
| 17 | 2,403 | –5,647 |
| 18 | 2,337 | –5,713 |
| 19 | 2,271 | –5,779 |
| 20 | 2,205 | –5,845 |
| 21 | 2,139 | –5,911 |
| 22 | 2,073 | –5,977 |
| 23 | 2,007 | –6,043 |
| 24 | 1,941 | –6,109 |
| 25 | 1,875 | –6,175 |
| 26 | 1,809 | –6,241 |
| 27 | 1,743 | –6,307 |
| 28 | 1,677 | –6,373 |
| 29 | 1,611 | –6,439 |
| 30 | 1,545 | –6,505 |
| 31 | 1,479 | –6,571 |
| 32 | –2,112 | –2,112 |

Ackumulerat antal provade fordon (aktuell stickprovsstorlek)

Tröskelvärde för godkänt

Tröskelvärde för underkänt

3

3,327

–4,724

4

3,261

–4,79

5

3,195

–4,856

6

3,129

–4,922

7

3,063

–4,988

8

2,997

–5,054

9

2,931

–5,12

10

2,865

–5,185

11

2,799

–5,251

12

2,733

–5,317

13

2,667

–5,383

14

2,601

–5,449

15

2,535

–5,515

16

2,469

–5,581

17

2,403

–5,647

18

2,337

–5,713

19

2,271

–5,779

20

2,205

–5,845

21

2,139

–5,911

22

2,073

–5,977

23

2,007

–6,043

24

1,941

–6,109

25

1,875

–6,175

26

1,809

–6,241

27

1,743

–6,307

28

1,677

–6,373

29

1,611

–6,439

30

1,545

–6,505

31

1,479

–6,571

32

–2,112

–2,112

Tillägg 2

FÖRFARANDE FÖR KONTROLL AV KRAVEN PÅ PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE OM DEN PRODUKTIONSSTANDARDAVVIKELSE SOM ANGES AV TILLVERKAREN ÄR OTILLFREDSSTÄLLANDE ELLER SAKNAS

1.   I detta tillägg beskrivs det förfarande som skall tillämpas för att kontrollera produktionsöverensstämmelsen för en provning av typ I när tillverkarens uppgifter om produktionens standardavvikelse är otillfredsställande eller saknas.

2.   Med en minsta stickprovsstorlek av 3 har provtagningsförfarandet bestämts så att sannolikheten för ett parti att godtas med 40 % av produktionen defekt är 0,95 (tillverkarens risk = 5 %), medan sannolikheten för ett parti att godtas med 65 % av produktionen defekt är 0,l (konsumentens risk = 10 %).

3.   De mätvärden för föroreningar som anges i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter anses som den logaritmiska normalfördelningen och skall först omvandlas genom beräkning av de naturliga logaritmerna för mätvärdena. Låt m0 och m (m0 = 3 och m = 32) ange minsta respektive största stickprovsstorlek och n det aktuella antalet stickprov.

4.   Om de naturliga logaritmerna för mätvärdena i serien betecknas med x1, x2 ..., xi och L är den naturliga logaritmen för föroreningens gränsvärde definieras därefter:

d1 = x1 – L

Formula

och

Formula

5.   Av tabell 1/2 framgår värdena för antalet godkännanden (An) och underkännanden (Bn) för aktuella stickprovsvärden. Provningsvärdet utgörs av förhållandet Formula och skall användas för att avgöra om serien godkänts eller underkänts enligt följande:

För m0 ≤ n ≤ m

| i) | godkänns serien om |
| --- | --- |

i)

Formula

| ii) | underkänns serien om |
| --- | --- |

ii)

Formula

| iii) | görs ytterligare en mätning om |
| --- | --- |

iii)

Formula

6.   Anmärkningar

Följande rekursiva formel kan användas för att beräkna de på varandra följande värdena för provningsvärdet:

Formula

Formula

Formula

Tabell 1/2

Minsta stickprovsstorlek = 3

| Stickprovsstorlek
  (n) | Beslutsvärden för godkänt
  (An) | Beslutsvärden för underkänt
  (Bn) |
| --- | --- | --- |
| 3 | –0,80381 | 16,64743 |
| 4 | –0,76339 | 7,68627 |
| 5 | –0,72982 | 4,67136 |
| 6 | –0,69962 | 3,25573 |
| 7 | –0,67129 | 2,45431 |
| 8 | –0,64406 | 1,94369 |
| 9 | –0,61750 | 1,59105 |
| 10 | –0,59135 | 1,33295 |
| 11 | –0,56542 | 1,13566 |
| 12 | –0,53960 | 0,97970 |
| 13 | –0,51379 | 0,85307 |
| 14 | –0,48791 | 0,74801 |
| 15 | –0,46191 | 0,65928 |
| 16 | –0,43573 | 0,58321 |
| 17 | –0,40933 | 0,51718 |
| 18 | –0,38266 | 0,45922 |
| 19 | –0,35570 | 0,40788 |
| 20 | –0,32840 | 0,36203 |
| 21 | –0,30072 | 0,32078 |
| 22 | –0,27263 | 0,28343 |
| 23 | –0,24410 | 0,24943 |
| 24 | –0,21509 | 0,21831 |
| 25 | –0,18557 | 0,18970 |
| 26 | –0,15550 | 0,16328 |
| 27 | –0,12483 | 0,13880 |
| 28 | –0,09354 | 0,11603 |
| 29 | –0,06159 | 0,09480 |
| 30 | –0,02892 | 0,07493 |
| 31 | 0,00449 | 0,05629 |
| 32 | 0,03876 | 0,03876 |

Stickprovsstorlek

(n)

Beslutsvärden för godkänt

(An)

Beslutsvärden för underkänt

(Bn)

3

–0,80381

16,64743

4

–0,76339

7,68627

5

–0,72982

4,67136

6

–0,69962

3,25573

7

–0,67129

2,45431

8

–0,64406

1,94369

9

–0,61750

1,59105

10

–0,59135

1,33295

11

–0,56542

1,13566

12

–0,53960

0,97970

13

–0,51379

0,85307

14

–0,48791

0,74801

15

–0,46191

0,65928

16

–0,43573

0,58321

17

–0,40933

0,51718

18

–0,38266

0,45922

19

–0,35570

0,40788

20

–0,32840

0,36203

21

–0,30072

0,32078

22

–0,27263

0,28343

23

–0,24410

0,24943

24

–0,21509

0,21831

25

–0,18557

0,18970

26

–0,15550

0,16328

27

–0,12483

0,13880

28

–0,09354

0,11603

29

–0,06159

0,09480

30

–0,02892

0,07493

31

0,00449

0,05629

32

0,03876

0,03876

Tillägg 3

KONTROLL AV ÖVERENSSTÄMMELSE HOS FORDON I DRIFT

1.   INLEDNING

I detta tillägg anges de kriterier som avses i punkt 8.2.7 i dessa föreskrifter för urval av fordon för provning samt förfarandena för kontroll av överensstämmelse hos fordon i drift.

2.   URVALSKRITERIER

Kriterierna för att godta ett valt fordon definieras i punkterna 2.1-2.8 i detta tillägg. Upplysningar inhämtas genom undersökning av fordonet och genom intervju med ägaren/föraren.

2.1.   Fordonet skall tillhöra en fordonstyp som är typgodkänd enligt dessa föreskrifter och åtföljas av ett intyg om överensstämmelse i enlighet med 1958 års avtal. Det skall vara registrerat och använt i en avtalsslutande parts land.

2.2.   Fordonet skall ha körts minst 15 000 km eller under 6 månader, beroende på vad som inträffar senast, men inte ha körts mer än 80 000 km eller vara under 5 år, beroende på vad som inträffar tidigast.

2.3.   Det skall finnas ett underhållsregister som visar att fordonet blivit tillbörligt underhållet, t.ex. att det genomgått underhåll i enlighet med tillverkarens rekommendationer.

2.4.   Fordonet skall inte uppvisa några tecken på olämpligt bruk (t.ex. tävlingskörning, överbelastning, användning av felaktigt bränsle eller något annan form av felaktigt bruk) eller andra faktorer (t.ex. otillåten manipulering) som kan påverka utsläppen. För fordon med omborddiagnossystem tas hänsyn till de uppgifter om felkoder och körsträcka som lagrats i minnet. Ett fordon skall inte uttas för provning om de uppgifter som lagrats i minnet visar att fordonet körts efter det att en felkod lagrats och att en reparation inte utförts förhållandevis omgående.

2.5.   Det skall inte ha företagits någon otillåten större reparation av motorn eller någon större reparation av fordonet.

2.6.   Bly- och svavelhalten i ett bränsleprov från fordonstanken skall uppfylla tillämpliga standarder och det skall inte finnas några indikationer på att felaktigt bränsle använts. Kontroller kan göras i avgaserna osv.

2.7.   Det skall inte finnas några tecken på problem som kan äventyra laboratoriepersonalens säkerhet.

2.8.   Alla delar av fordonets utsläppsbegränsande system skall stå i överensstämmelse med det tillämpliga typgodkännandet.

3.   DIAGNOS OCH UNDERHÅLL

Diagnos och allt det normala underhåll som krävs skall utföras på de fordon som antagits för provning innan avgasutsläppen mäts i enlighet med förfarandet i punkterna 3.1-3.7 nedan.

3.1.   Följande kontroller skall göras: kontroll av att luftfilter, alla drivremmar, alla vätskenivåer, kylarlock, alla vakuumslangar och elektriska kablar som rör det utsläppsbegränsande systemet är fullständiga; kontroll av att tändning, bränslemätare och delar till den utsläppsbegränsande anordningen inte är felaktigt inställda och/eller otillåtet manipulerade. Alla avvikelser skall registreras.

3.2.   Omborddiagnossystemet skall kontrolleras för korrekt funktion. Alla indikationer på felfunktion i omborddiagnossystemets minne skall registreras och erforderliga reparationer utföras. Om omborddiagnossystemets felfunktionsindikator registrerar en felfunktion under en förkonditioneringscykel kan felet identifieras och repareras. Provningen kan upprepas och resultaten från det reparerade fordonet användas.

3.3.   Tändningssystemet skall kontrolleras och defekta delar ersättas, t.ex. tändstift och kablar.

3.4.   Trycket skall kontrolleras. Om resultatet är otillfredsställande avvisas fordonet.

3.5.   Motorparametrarna skall kontrolleras enligt tillverkarens anvisningar och, om så krävs, justeras.

3.6.   Om fordonet har 800 km kvar till en planerad underhållsservice skall denna service utföras enligt tillverkarens anvisningar. På tillverkarens begäran får olje- och luftfilter bytas oberoende av det avlästa värdet på vägmätaren för olje- och luftfilter.

3.7.   När fordonet antas skall bränslet ersättas med ett referensbränsle som lämpar sig för utsläppsprovning, om tillverkaren inte godtar att ett bränsle som finns på marknaden används.

Om fordonet utrustats med periodiskt regenererande system enligt definition i punkt 2.20 skall det fastslås att fordonet inte närmar sig en regenereringsperiod. (Tillverkaren skall ges tillfälle att bekräfta detta).

3.8.1.   Om så är fallet skall fordonet köras till slutet av regenereringen. Om en regenerering inträffar under utsläppsmätningen skall ytterligare en provning utföras för att säkerställa att regenereringen fullbordats. En helt ny provning skall därefter utföras där de första och andra provningsresultaten inte beaktas.

3.8.2.   Om fordonet närmar sig en regenerering kan tillverkaren som ett alternativ till punkt 3.8.1 kräva att en särskild konditioneringscykel används för att säkerställa denna regenerering (detta kan t.ex. innebära hög hastighet eller körning med stor belastning).

Tillverkaren kan kräva att provningen får utföras omedelbart efter regenerering eller efter den konditioneringscykel som angivits av tillverkaren och efter normal förkonditionering för provning.

4.   PROVNING I DRIFT

4.1.   När en fordonskontroll bedöms som nödvändig utförs utsläppsprovningar i enlighet med bilaga 4 till dessa föreskrifter på de förkonditionerade fordon som utvalts i enlighet med kraven i punkterna 2 och 3 i detta tillägg.

4.2.   Fordon med ett omborddiagnossystem kan när det gäller indikationer på att felfunktionen fungerar korrekt i drift osv. kontrolleras i förhållande till utsläppsnivåerna (t.ex. de gränsvärdesindikationer för felfunktion som definieras i bilaga 11 till dessa föreskrifter) för de typgodkända anvisningarna.

4.3.   Omborddiagnossystemet kan kontrolleras t.ex. med avseende på utsläppsnivåer över gällande gränsvärden utan att någon indikation på felfunktion föreligger, systematisk felaktivering av felfunktionsindikationen samt när felaktiga eller förslitna delar i omborddiagnossystemet identifierats.

4.4.   Om en del eller ett system fungerar på ett sätt som inte beskrivs i detalj i typgodkännandeintyget och/eller i informationspaketet för sådana fordonstyper och en sådan avvikelse inte godtagits enligt 1958 års avtal och utan att någon felfunktion indikeras av omborddiagnosen skall beståndsdelen eller systemet inte ersättas före utsläppsprovningarna, om det inte kan fastställas att beståndsdelen eller systemet manipulerats eller missbrukats på ett sätt som gör att omborddiagnosen inte upptäcker den därav följande felfunktionen.

5.   UTVÄRDERING AV RESULTAT

5.1.   Provningsresultaten inlämnas för ett utvärderingsförfarande i enlighet med tillägg 4.

5.2.   Provningsresultaten skall inte multipliceras med försämringsfaktorer.

5.3.   För periodiskt regenererande system enligt definition i punkt 2.20 skall resultaten multipliceras med de faktorer Ki som erhölls vid den tidpunkt då typgodkännandet beviljades.

6.   STÖDÅTGÄRDSPLAN

6.1.   Om mer än ett fordon befinns vara en utloppskälla som

| — | uppfyller villkoren i punkt 3.2.3 i tillägg 4 och där både myndigheten och tillverkaren enats om att det överskjutande utsläppet beror på samma orsak,
  eller |
| --- | --- |

—

uppfyller villkoren i punkt 3.2.3 i tillägg 4 och där både myndigheten och tillverkaren enats om att det överskjutande utsläppet beror på samma orsak,

eller

| — | uppfyller villkoren i punkt 3.2.4 i tillägg 4 där myndigheten funnit att det överskjutande utsläppet beror på samma orsak |
| --- | --- |

—

uppfyller villkoren i punkt 3.2.4 i tillägg 4 där myndigheten funnit att det överskjutande utsläppet beror på samma orsak

skall myndigheten av tillverkaren kräva en stödåtgärdsplan för att avhjälpa den bristande överensstämmelsen.

6.2.   Stödåtgärdsplanen skall inges till typgodkännandemyndigheten senast 60 arbetsdagar efter datum för det meddelande som avses i punkt 6.1 ovan. Typgodkännandemyndigheten skall inom 30 arbetsdagar godta eller avvisa stödåtgärdsplanen. Om tillverkaren till den behöriga typgodkännandemyndighetens tillfredsställelse emellertid kan visa att ytterligare tid krävs för att utreda den bristande överensstämmelsen och därefter inge en stödåtgärdsplan beviljas en förlängd tidsfrist.

6.3.   Stödåtgärderna skall tillämpas på alla fordon som sannolikt kan påverkas av samma fel. Behovet av att ändra typgodkännandehandlingarna skall bedömas.

6.4.   Tillverkaren skall inge en kopia av alla meddelanden som rör stödåtgärdsplanen och skall också föra register över återkallandet och regelbundet förse typgodkännandemyndigheten med lägesrapporter.

Stödåtgärdsplanen skall omfatta de krav som anges i punkterna 6.5.1-6.5.11. Tillverkaren skall tilldela stödåtgärdsplanen ett unikt namn eller nummer för identifiering.

6.5.1.   En beskrivning av varje fordonstyp som ingår i stödåtgärdsplanen.

6.5.2.   En beskrivning av särskilda modifikationer, ändringar, reparationer, korrigeringar, justeringar eller andra ändringar som skall göras för att få fordonen att överensstämma, inkl. en kort sammanfattning av de uppgifter och tekniska undersökningar som skall vidtas för att avhjälpa den bristande överensstämmelsen.

6.5.3.   En beskrivning av det sätt på vilket tillverkaren underrättar fordonsägarna.

6.5.4.   I förekommande fall en beskrivning av det korrekta underhåll eller den korrekta användning som tillverkaren ställer som villkor för berättigande till reparation enligt stödåtgärdsplanen samt en redogörelse för tillverkarens skäl för att ställa något sådant villkor. Inga villkor för underhåll eller användning får ställas om de inte bevisligen har samband med den bristande överensstämmelsen och stödåtgärderna.

6.5.5.   En beskrivning av det förfarande som skall följas av fordonsägarna för att uppnå rättelse av den bristande överensstämmelsen. Den skall innehålla ett datum efter vilket stödåtgärderna får vidtas, den tid verkstaden beräknas behöva för att utföra reparationerna och var de kan göras. Reparationen skall göras på ett ändamålsenligt sätt och inom rimlig tid efter det att fordonet inlämnats.

6.5.6.   En kopia av den information som överlämnats till fordonsägaren.

6.5.7.   En kort beskrivning av det system som tillverkaren använder för att säkerställa tillräcklig tillgång till delar eller system för att utföra stödåtgärden. Det skall anges när det finns tillräcklig tillgång till delar eller system för att inleda verksamheten.

6.5.8.   En kopia av alla instruktioner som skall sändas till de personer som skall utföra reparationen.

6.5.9.   En beskrivning av de föreslagna stödåtgärdernas inverkan på utsläpp, bränslekonsumtion, körduglighet och säkerhet hos varje fordonstyp som omfattas av stödåtgärdsplanen jämte uppgifter, tekniska undersökningar osv. som stöder dessa slutsatser.

6.5.10.   All annan information, alla rapporter eller uppgifter som typgodkännandemyndigheten rimligtvis kan anse sig behöva för att utvärdera stödåtgärdsplanen.

6.5.11.   När stödåtgärdsplanen innehåller ett återkallande skall en beskrivning av sättet att registrera reparationen inges till typgodkännandemyndigheten. Om en etikett används skall ett exempel på denna inlämnas.

6.6.   Tillverkaren kan åläggas att utföra rimligt utformade och nödvändiga provningar på de delar och fordon som ingår i en föreslagen ändring, reparation eller modifikation för att visa ändringens, reparationens eller modifikationens avsedda verkan.

6.7.   Tillverkaren ansvarar för att register förs över varje återkallat och reparerat fordon och över den verkstad som utfört reparationen. Typgodkännandemyndigheten skall på begäran få tillgång till registret under en period av 5 år från genomförandet av stödåtgärdsplanen.

6.8.   Reparation och/eller modifikation eller tillägg av ny utrustning skall registreras i ett intyg som tillverkaren tillhandahåller fordonsägaren.

Tillägg 4

STATISTISKT FÖRFARANDE FÖR PROVNING AV ÖVERENSSTÄMMELSE HOS FORDON I DRIFT

1.   I detta tillägg beskrivs det förfarande som skall användas för att kontrollera kraven på provning av typ I för överensstämmelse hos fordon i drift.

2.   Två olika förfaranden skall tillämpas:

| i) | Det ena rör fordon som på grund av ett utsläppsrelaterat fel som orsakar avvikelser i resultaten identifierats i provet (punkt 3 nedan). |
| --- | --- |

i)

Det ena rör fordon som på grund av ett utsläppsrelaterat fel som orsakar avvikelser i resultaten identifierats i provet (punkt 3 nedan).

| ii) | Det andra rör det totala provet (punkt 4 nedan). |
| --- | --- |

ii)

Det andra rör det totala provet (punkt 4 nedan).

3.   FÖRFARANDE SOM SKALL TILLÄMPAS VID AVVIKANDE UTSLÄPPSKÄLLOR I PROVET (10)

3.1.   Ur ett stickprov med en storlek av minst tre och av högst det som bestäms enligt förfarandet i punkt 4 väljs ett fordon slumpmässigt och utsläppen av reglerade föroreningar mäts för att avgöra om det finns avvikande utsläppskällor.

Ett fordon anses vara en avvikande utsläppskälla när de villkor som anges i punkt 3.2.1 eller punkt 3.2.2 är uppfyllda.

3.2.1.   För ett fordon som typgodkänts enligt de gränsvärden som anges i rad A i tabellen i punkt 5.3.1.4 är en avvikande utsläppskälla ett fordon där det tillämpliga gränsvärdet för någon reglerad förorening överskrids med en faktor av 1,2.

3.2.2.   För ett fordon som typgodkänts enligt de gränsvärden som anges i rad B i tabellen i punkt 5.3.1.4 är en avvikande utsläppskälla ett fordon där det tillämpliga gränsvärdet för någon reglerad förorening överskrids med en faktor av 1,5.

I det särskilda fallet med ett fordon med ett utsläpp som uppmätts för någon reglerad förorening inom ”den mellanliggande zonen” (11).

3.2.3.1.   Om fordonet uppfyller villkoren i denna punkt skall orsaken till det alltför stora utsläppet fastställas och ett annat fordon därefter slumpmässigt tas ur stickprovet.

Om mer än ett fordon uppfyller kravet i denna punkt skall myndigheten och tillverkaren fastställa om det alltför stora utsläppet från båda fordonen har samma orsak eller inte.

3.2.3.2.1.   Om myndigheten och tillverkaren båda kommer överens om att det alltför stora utsläppet har samma orsak anses stickprovet som underkänt och den stödåtgärdsplan som anges i punkt 6 i tillägg 3 gäller.

3.2.3.2.2.   Om myndigheten och tillverkaren inte kan komma överens om orsaken till det alltför stora utsläppet från ett enskilt fordon eller om huruvida orsakerna när det gäller mer än ett fordon är desamma, tas ett annat fordon slumpmässigt ur stickprovet om inte den största stickprovsstorleken redan nåtts.

3.2.3.3.   Om endast ett fordon som uppfyller villkoren i denna punkt påträffats eller om mer än ett fordon påträffats och myndigheten och tillverkaren kommer överens om att det har olika orsaker, tas ett annat fordon slumpmässigt ur stickprovet om inte den största stickprovsstorleken redan nåtts.

3.2.3.4.   Om den största stickprovsstorleken uppnåtts och endast ett fordon som uppfyller kraven i denna punkt påträffats, där det alltför stora utsläppet har samma orsak, anses stickprovet som godkänt med avseende på kraven i punkt 3 i detta tillägg.

3.2.3.5.   Om det ursprungliga stickprovet vid någon tidpunkt uttömts tilläggs ett annat fordon till det ursprungliga stickprovet och detta fordon antas.

3.2.3.6.   När ett annat fordon tas från stickprovet tillämpas det statistiska förfarandet i punkt 4 i detta tillägg på det utökade stickprovet.

I det särskilda fallet med ett fordon med ett utsläpp som uppmätts för någon reglerad förorening inom ”den underkända zonen” (12).

3.2.4.1.   Om fordonet uppfyller villkoren i denna punkt skall myndigheten fastställa orsaken till det alltför stora utsläppet och ett annat fordon därefter slumpmässigt tas ur stickprovet.

3.2.4.2.   Om mer än ett fordon uppfyller villkoret i denna punkt och myndigheten beslutar att det alltför stora utsläppet har samma orsak skall tillverkaren informeras om att stickprovet anses som underkänt och den stödåtgärdsplan som anges i punkt 6 i tillägg 3 gäller.

3.2.4.3.   Om endast ett fordon som uppfyller villkoren i denna punkt påträffats eller om mer än ett fordon påträffats och myndigheten fastställt att det har olika orsaker, tas ett annat fordon slumpmässigt ur stickprovet om inte den största stickprovsstorleken redan nåtts.

3.2.4.4.   Om den största stickprovsstorleken uppnåtts och endast ett fordon som uppfyller kraven i denna punkt påträffats, där det alltför stora utsläppet har samma orsak, anses stickprovet som godkänt med avseende på kraven i punkt 3 i detta tillägg.

3.2.4.5.   Om det ursprungliga stickprovet vid någon tidpunkt uttömts tilläggs ett annat fordon till det ursprungliga stickprovet och detta fordon antas.

3.2.4.6.   När ett annat fordon tas ur stickprovet tillämpas det statistiska förfarandet i punkt 4 i detta tillägg på det utökade stickprovet.

3.2.5.   När ett fordon inte befinns vara en avvikande utsläppskälla tas ett annat fordon slumpmässigt ur stickprovet.

4.   FÖRFARANDE SOM SKALL TILLÄMPAS UTAN SEPARAT UTVÄRDERING AV AVVIKANDE UTSLÄPPSKÄLLOR I STICKPROVET

4.1.   Med en minsta stickprovsstorlek av tre har provtagningsförfarandet bestämts så att sannolikheten för en sats att godtas med 40 % av produktionen defekt är 0,95 (tillverkarens risk = 5 %), medan sannolikheten för en sats att godtas med 75 % av produktionen defekt är 0,15 (konsumentens risk = 15 %).

4.2.   För var och en av de föroreningar som anges i tabellen i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter tillämpas följande förfarande (se figur 4/2 nedan).

där:

| — | = | L | = | gränsvärdet för föroreningen, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | xi | = | mätvärdet för det i:te fordonet i stickprovet, |
| — | = | n | = | det aktuella antalet stickprov. |

—

=

L

=

gränsvärdet för föroreningen,

—

=

xi

=

mätvärdet för det i:te fordonet i stickprovet,

—

=

n

=

det aktuella antalet stickprov.

4.3.   Det provningsvärde som kvantifierar antalet icke-överensstämmande fordon, dvs. xi > L beräknas för stickprovet.

Därefter:

| i) | Om provningsvärdet inte överstiger värdet för antaget för den stickprovsstorlek som anges i följande tabell är föroreningen godkänd. |
| --- | --- |

i)

Om provningsvärdet inte överstiger värdet för antaget för den stickprovsstorlek som anges i följande tabell är föroreningen godkänd.

| ii) | Om provningsvärdet är lika med eller överstiger värdet för uteslutet för den stickprovsstorlek som anges i följande tabell är föroreningen avvisad. |
| --- | --- |

ii)

Om provningsvärdet är lika med eller överstiger värdet för uteslutet för den stickprovsstorlek som anges i följande tabell är föroreningen avvisad.

| iii) | I annat fall provas ytterligare ett fordon och förfarandet tillämpas på stickprovet med ytterligare en enhet. |
| --- | --- |

iii)

I annat fall provas ytterligare ett fordon och förfarandet tillämpas på stickprovet med ytterligare en enhet.

I följande tabell beräknas antalet antagna och uteslutna i enlighet med den internationella standarden ISO 8422:1991.

Ett prov anses ha blivit antaget för provning om det uppfyller kraven i både punkterna 3 och 4 i detta tillägg.

Tabell 4/1

Tabell för godtagande/uteslutande av stickprovsplan på grundval av egenskaper

| Kumulativ stickprovsstorlek (n) | Antal godtaganden | Antal uteslutanden |
| --- | --- | --- |
| 3 | 0 | — |
| 4 | 1 | — |
| 5 | 1 | 5 |
| 6 | 2 | 6 |
| 7 | 2 | 6 |
| 8 | 3 | 7 |
| 9 | 4 | 8 |
| 10 | 4 | 8 |
| 11 | 5 | 9 |
| 12 | 5 | 9 |
| 13 | 6 | 10 |
| 14 | 6 | 11 |
| 15 | 7 | 11 |
| 16 | 8 | 12 |
| 17 | 8 | 12 |
| 18 | 9 | 13 |
| 19 | 9 | 13 |
| 20 | 11 | 12 |

Kumulativ stickprovsstorlek (n)

Antal godtaganden

Antal uteslutanden

3

0

—

4

1

—

5

1

5

6

2

6

7

2

6

8

3

7

9

4

8

10

4

8

11

5

9

12

5

9

13

6

10

14

6

11

15

7

11

16

8

12

17

8

12

18

9

13

19

9

13

20

11

12

Figur 4/1

Kontroll av överensstämmelse för fordon under drift – granskningsförfarande

Image

Figur 4/2

Provning av överensstämmelse för fordon i drift – urval och provning av fordon

Image

BILAGA 1

MOTOR- OCH FORDONSEGENSKAPER OCH UPPGIFTER OM PROVNINGARNAS UTFÖRANDE

Följande uppgifter skall, i den mån de är tillämpliga, inlämnas i tre exemplar.

Om det finns ritningar skall de vara i lämplig skala och tillräckligt detaljerade; de skall ha A4-format eller vara vikta till detta format. Vid funktioner som styrs av mikroprocessorer, skall lämplig bruksanvisning lämnas.

1.   ALLMÄNT

1.1.   Fabrikat (företagets namn): ...

1.2.   Typ och handelsbeteckning (nämn varje variant): ...

Typidentifikationsmärkning, om sådan finns på fordonet: ...

1.3.1.   Denna märknings placering: ...

1.4.   Fordonskategori: ...

1.5.   Tillverkarens namn och adress: ...

1.6.   Namn- och adressuppgifter gällande tillverkarens befullmäktigade ombud, i förekommande fall: ...

2.   FORDONETS ALLMÄNNA KONSTRUKTIONSEGENSKAPER

2.1.   Fotografier och/eller ritningar av ett representativt fordon: ...

2.2.   Drivaxlar (antal, placering, koppling till andra axlar): ...

VIKTER (i kilogram) (hänvisa till ritning där så är tillämpligt) ...

3.1.   Fordonets vikt med karosseri i körklart skick, eller chassits vikt med hytt om tillverkaren inte monterar karosseriet (inkl. kylmedel, oljor, bränsle, verktyg, reservhjul och förare): ...

3.2.   Högsta tillåtna tekniska lastvikt enligt tillverkarens uppgift: ...

4.   BESKRIVNING AV ENERGIOMVANDLARE

Motortillverkare: ...

4.1.1.   Tillverkarens motorkod (utmärkt på motorn eller andra

metoder för identifiering): ...

Förbränningsmotor ...

Specifika motoruppgifter: ...

4.2.1.1.   Arbetssätt: gnisttändning/kompressionständning, fyrtakts-/tvåtakts- (13)

Cylindrarnas antal, placering och tändningsföljd: ...

4.2.1.2.1.   Cylinderdiameter (14): ... mm

4.2.1.2.2.   Slaglängd (14): ... mm

4.2.1.3.   Motorns slagvolym (15) ... cm3

4.2.1.4.   Volymetriskt kompressionsförhållande (16) ...

4.2.1.5.   Ritningar av förbränningskammare och kolvens överdel: ...

4.2.1.6.   Motorns normala tomgångsvarvtal (16): ...

4.2.1.7.   Motorns höga tomgångsvarvtal (16): ...

4.2.1.8.   Kolmonoxidhalten i volymprocent i avgasen med motorn på tomgång (enligt tillverkarens specifikationer) (16) ... %

4.2.1.9.   Högsta nettoeffekt (16): ... kW vid ... min–1

4.2.2.   Bränsle: dieselbränsle/bensin/motor- (LPG)/naturgas (13)

4.2.3.   Research-oktantal (RON): ...

4.2.4.   Bränslematning

Med förgasare: ja/nej (13)

4.2.4.1.1.   Fabrikat:

4.2.4.1.2.   Typ(er):

4.2.4.1.3.   Antal monterade: ...

Justeringar (16): ...

4.2.4.1.4.1.   Munstycken:

4.2.4.1.4.2.   Venturirör:

4.2.4.1.4.3.   Flottörkammarnivå: ...

4.2.4.1.4.4.   Flottörvikt: ...

4.2.4.1.4.5.   Flottörnål: ...

Kallstartsystem: manuellt/automatiskt (13)

4.2.4.1.5.1.   Funktionssätt: ...

4.2.4.1.5.2.   Funktionsgränser/inställningar (13)
   (16): ...

Genom bränsleinsprutning (endast kompressionständning): ja/nej (13)

4.2.4.2.1.   Systembeskrivning: ...

4.2.4.2.2.   Arbetssätt: direktinsprutning/förkammare/virvelkammare (13)

4.2.4.2.3.   Insprutningspump

4.2.4.2.3.1.   Fabrikat:

4.2.4.2.3.2.   Typ(er):

4.2.4.2.3.3.   Största bränslematning (13)
   (16): ... mm3 slag eller cykel vid ett pumpvarvtal av (13)
   (16): ... min–1 eller karakteristisk kurva: ...

4.2.4.2.3.4.   Munstyckesreglering (16): ...

4.2.4.2.3.5.   Insprutningskurva (16): ...

4.2.4.2.3.6.   Kalibreringsförfarande: provningsbänk/motor (13)

4.2.4.2.4.   Regulator

4.2.4.2.4.1.   Typ: ...

Brytpunkt: ...

4.2.4.2.4.2.1.   Brytpunkt vid belastning: ... min–1

4.2.4.2.4.2.2.   Brytpunkt utan belastning: ... min–1

4.2.4.2.4.3.   Tomgångsvarvtal: ... min–1

4.2.4.2.5.   Insprutare:

4.2.4.2.5.1.   Fabrikat:

4.2.4.2.5.2.   Typ(er):

4.2.4.2.5.3.   Öppningstryck (16): ... kPa eller karakteristisk kurva: ...

4.2.4.2.6.   Kallstartsystem

4.2.4.2.6.1.   Fabrikat:

4.2.4.2.6.2.   Typ(er):

4.2.4.2.6.3.   Beskrivning: ...

4.2.4.2.7.   Hjälpstartanordning

4.2.4.2.7.1.   Fabrikat:

4.2.4.2.7.2.   Typ(er):

4.2.4.2.7.3.   Beskrivning: ...

Genom bränsleinsprutning (endast gnisttändning): ja/nej (13)

4.2.4.3.1.   Systembeskrivning: ...

4.2.4.3.2.   Arbetssätt: insugningsrör (enkelt/flerpunkts-)/direkt insprutning/annat (ange)

| Styrenhet – typ (eller nr): | uppgifter som skall anges vid kontinuerlig insprutning, för andra system anges motsvarande uppgifter |
| --- | --- |
| Bränsleregulator – typ: |
| Luftflödesgivare – typ: |
| Bränslefördelare – typ: |
| Tryckregulator – typ: |
| Mikrobrytare – typ: |
| Justeringsskruv för tomgång – typ: |
| Spjällanslutningshus – typ: |
| Vattentemperaturgivare – typ: |
| Lufttemperaturgivare – typ: |
| Lufttemperaturomkopplare – typ: |

Styrenhet – typ (eller nr):

uppgifter som skall anges vid kontinuerlig insprutning, för andra system anges motsvarande uppgifter

Bränsleregulator – typ:

Luftflödesgivare – typ:

Bränslefördelare – typ:

Tryckregulator – typ:

Mikrobrytare – typ:

Justeringsskruv för tomgång – typ:

Spjällanslutningshus – typ:

Vattentemperaturgivare – typ:

Lufttemperaturgivare – typ:

Lufttemperaturomkopplare – typ:

Elektromagnetiskt störningsskydd. Beskrivning och/eller ritning (13): ...

...

...

4.2.4.3.3.   Fabrikat:

4.2.4.3.4.   Typ(er):

4.2.4.3.5.   Insprutare: öppningstryck (13)
   (16): ... kPa eller karakteristisk kurva: ...

4.2.4.3.6.   Munstyckesreglering: ...

Kallstartsystem: ...

4.2.4.3.7.1.   Arbetssätt: ...

4.2.4.3.7.2.   Funktionsgränser/inställningar (13)
   (16): ...

Matningspump ...

4.2.4.4.1.   Tryck (13)
   (16): ... kPa eller karakteristisk kurva: ...

Tändning ...

4.2.5.1.   Fabrikat: ...

4.2.5.2.   Typ(er): ...

4.2.5.3.   Arbetssätt: ...

4.2.5.4.   Tändkurva (16): ...

4.2.5.5.   Statisk förtändning (16): ... grader före dödpunkten (TDC) ...

4.2.5.6.   Brytarspetsarnas spel (16): ...

4.2.5.7.   Kamvinkel (16): ...

Tändstift: ...

4.2.5.8.1.   Fabrikat: ...

4.2.5.8.2.   Typ: ...

4.2.5.8.3.   Tändstiftens elektrodavstånd: ... mm

Tändspole ...

4.2.5.9.1.   Fabrikat: ...

4.2.5.9.2.   Typ: ...

Tändkondensator ...

4.2.5.10.1.   Fabrikat: ...

4.2.5.10.2.   Typ: ...

4.2.6.   Kylsystem: vätska/luft (13)

Insugningssystem: ...

Turboaggregat: ja/nej (13)

4.2.7.1.1.   Fabrikat: ...

4.2.7.1.2.   Typ(er): ...

4.2.7.1.3.   Beskrivning av systemet (största laddningstryck: ... kPa, vgasport) ...

4.2.7.2.   Intercooler: ja/nej (13)

Beskrivning och ritningar av insugningsrör med tillbehör (övertryckskammare, uppvärmningsanordning, extra luftintag osv.): ...

4.2.7.3.1.   Beskrivning av insugningsrör (ritningar och/eller fotografier): ...

Luftfilter, ritningar: ..., eller

4.2.7.3.2.1.   Fabrikat: ...

4.2.7.3.2.2.   Typ(er): ...

Insugningsljuddämpare, ritningar: ..., eller

4.2.7.3.3.1.   Fabrikat: ...

4.2.7.3.3.2.   Typ(er): ...

Avgassystem ...

4.2.8.1.   Beskrivning och ritningar av avgassystemet: ...

Ventilinställning eller motsvarande uppgifter: ...

4.2.9.1.   Ventilernas största lyft, arbets- och stängningsvinklar eller inställningsuppgifter för alternativa fördelningssystem i förhållande till dödpunkter: ...

4.2.9.2.   Referens- och/eller inställningsvärden (13)
   (16): ...

Använt smörjmedel: ...

4.2.10.1.   Fabrikat: ...

4.2.10.2.   Typ: ...

Åtgärder mot luftförorening: ...

4.2.11.1.   Anordning för återföring av vevhusgaser (beskrivning och ritningar): ...

Ytterligare anordningar för föroreningskontroll (i förekommande fall, och om de inte omfattas av en annan rubrik: ...

Katalytisk omvandlare: ja/nej (13)

4.2.11.2.1.1.   Antal katalytiska omvandlare med beståndsdelar: ...

4.2.11.2.1.2.   Mått och form för katalytisk(a) omvandlare (volym, ...): ...

4.2.11.2.1.3.   Typ av katalytisk verkan: ...

4.2.11.2.1.4.   Total mängd ädelmetall: ...

4.2.11.2.1.5.   Relativ koncentration: ...

4.2.11.2.1.6.   Substrat (struktur och material): ...

4.2.11.2.1.7.   Celltäthet: ...

4.2.11.2.1.8.   Typ av hölje för katalytisk(a) omvandlare: ...

4.2.11.2.1.9.   Placering av katalytisk(a) omvandlare (plats och referensavstånd i avgassystemet): ...

Regenereringssystem/metod för efterbehandlingssystem för avgas, beskrivning: ...

4.2.11.2.1.10.1.   Antal driftcykler av typ I eller motsvarande provningsbänkcykler mellan två cykler där regenereringsfaser inträffar under förhållanden som motsvarar en provning av typ I (avståndet ”D” i figur 1 i bilaga 13): ...

...

4.2.11.2.1.10.2.   Beskrivning av den metod som används för att bestämma antalet cykler mellan två cykler där regenereringsfaser inträffar: ...

4.2.11.2.1.10.3.   Parametrar för att bestämma den belastningsnivå som krävs innan regenerering inträffar (dvs. temperatur, tryck osv.): ...

4.2.11.2.1.10.4.   Beskrivning av den metod som används för att belasta systemet under det provningsförfarande som beskrivs i punkt 3.1, bilaga 13: ...

Syrgasgivare: typ ...

4.2.11.2.1.11.1.   Syrgasgivarens placering: ...

4.2.11.2.1.11.2.   Syrgasgivarens reglerområde (16): ...

Luftinsprutning: ja/nej (13)

4.2.11.2.2.1.   Typ (pulserande luft, luftpump, ...): ...

Avgasåterföring (EGR): ja/nej (13)

4.2.11.2.3.1.   Egenskaper (flöde, ...): ...

4.2.11.2.4.   System för kontroll av avdunstningsutsläpp. Fullständig detaljbeskrivning av anordningarna och deras inställning: ...

Ritning över systemet för kontroll av avdunstningsutsläpp: ...

Ritning av kolbehållaren: ...

Ritning av bränsletanken med angivande av volym och material: ...

Partikelfälla: ja/nej (13)

4.2.11.2.5.1.   Mått och form på partikelfällan (volym):

4.2.11.2.5.2.   Typ av partikelfälla och utformning: ...

4.2.11.2.5.3.   Partikelfällans placering (referensavstånd i avgassystemet): ...

Regenereringssystem/metod. Beskrivning och ritning: ...

4.2.11.2.5.4.1.   Antal driftcykler av typ I eller motsvarande provningsbänkcykel mellan två cykler där regenereringsfaser inträffar under förhållanden som motsvarar en provning av typ I (avståndet ”D” i figur 1 i bilaga 13): ...

...

4.2.11.2.5.4.2.   Beskrivning av den metod som används för att bestämma antalet cykler mellan två cykler där regenereringsfaser inträffar: ...

4.2.11.2.5.4.3.   Parametrar för att bestämma den belastningsnivå som krävs innan regenerering inträffar (dvs. temperatur, tryck osv.): ...

4.2.11.2.5.4.4.   Beskrivning av den metod som används för att belasta systemet under det provningsförfarande som beskrivs i punkt 3.1, bilaga 13: ...

4.2.11.2.6.   Andra system (beskrivning och arbetssätt): ...

4.2.11.2.7.   Omborddiagnossystem (OBD)

4.2.11.2.7.1.   Skriftlig beskrivning och/eller ritning av felfunktionsindikatorn (MI): ...

4.2.11.2.7.2.   Förteckning över och syfte med alla de delar som övervakas av omborddiagnossystemet (OBD): ...

4.2.11.2.7.3.   Skriftlig beskrivning (allmänt arbetssätt) för:

4.2.11.2.7.3.1.   Gnisttändningsmotorer

4.2.11.2.7.3.1.1.   Katalysatorövervakning: ...

4.2.11.2.7.3.1.2.   Upptäckt av feltändning: ...

4.2.11.2.7.3.1.3.   Övervakning av syrgasgivare: ...

4.2.11.2.7.3.1.4.   Andra delar som övervakas av omborddiagnossystemet (OBD): ...

4.2.11.2.7.3.2.   Kompressionständningsmotorer

4.2.11.2.7.3.2.1.   Katalysatorövervakning: ...

4.2.11.2.7.3.2.2.   Övervakning av partikelfälla: ...

4.2.11.2.7.3.2.3.   Övervakning av det elektroniska bränsletillförselsystemet: ...

4.2.11.2.7.3.2.4.   Andra delar som övervakas av omborddiagnossystemet (OBD): ...

4.2.11.2.7.4.   Kriterier för aktivering av felfunktionsindikator (MI) (fast antal körcykler eller statistisk metod): ...

4.2.11.2.7.5.   Förteckning över alla de utkoder och format för omborddiagnos (OBD) som används (med en förklaring av samtliga): ...

Följande ytterligare uppgifter skall lämnas av fordonstillverkaren för att göra det möjligt att tillverka omborddiagnoskompatibla ersättnings- eller underhållsdelar samt diagnosverktyg och provningsutrustning, om sådana uppgifter inte är immaterialrättsligt skyddade eller utgör specifik know-how för tillverkaren eller originalutrustningsleverantören(erna).

4.2.11.2.7.6.1.   En beskrivning av den typ och det antal förkonditioneringscykler som använts för det ursprungliga typgodkännandet av fordonet.

4.2.11.2.7.6.2.   En beskrivning av den typ av demonstrationscykel för omborddiagnos som använts för det ursprungliga typgodkännandet av fordonet för den del som övervakas med omborddiagnossystemet.

4.2.11.2.7.6.3.   Ett uttömmande dokument som beskriver alla delar som felsökningsfunktionen känner av och som aktiverar felfunktionsindikatorn (fast antal körcykler eller statistisk metod), inkl. en förteckning över relevanta sekundära avkänningsparametrar för varje del som övervakas med omborddiagnossystemet. En förteckning över alla utkoder och format som används för omborddiagnos (med en förklaring av samtliga) och som har samband med enskilda utsläppsrelaterade framdrivningsdelar och med de enskilda icke-utsläppsrelaterade delar där övervakningen av delen används för att avgöra om felfunktionsindikatorn skall aktiveras. En uttömmande förklaring av de uppgifter, som ges i service $05 Test ID $21 till FF och de uppgifter som ges i service $06, skall i synnerhet lämnas. När det gäller fordonstyper som använder en kommunikationslänk i enlighet med ISO 15765-4 ”Road vehicles – Diagnostics on Controller Area Network (CAN) – Part 4: Requirements for emissions-related systems”, skall en uttömmande beskrivning av de uppgifter, som i service $06 Test ID $00 till FF ges för varje ID-stödd övervakning med omborddiagnos, lämnas.

4.2.11.2.7.6.4.   De uppgifter som krävs i denna punkt kan definieras t.ex. genom att ifylla följande tabell som skall bifogas denna bilaga:

| Komponent | Felkod | Övervakningsstrategi | Felsökningskriterier | Kriterier för aktivering av felfunktionsindikatorn | Sekundära parametrar | Förkondi-tionering | Demonstrationsprovning |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Katalysator | P0420 | Signaler från syresensorerna 1 och 2 | Skillnad mellan sensorssignalerna 1 och 2 | 3:e cykeln | Motorvarvtal, motorbelastning, A/F-läge, katalysatortemperatur | Två cykler av typ I | Typ I |

Komponent

Felkod

Övervakningsstrategi

Felsökningskriterier

Kriterier för aktivering av felfunktionsindikatorn

Sekundära parametrar

Förkondi-tionering

Demonstrationsprovning

Katalysator

P0420

Signaler från syresensorerna 1 och 2

Skillnad mellan sensorssignalerna 1 och 2

3:e cykeln

Motorvarvtal, motorbelastning, A/F-läge, katalysatortemperatur

Två cykler av typ I

Typ I

Motorgasbränsletillförselsystem (LPG): ja/nej (13)

4.2.12.1.   Typgodkännandenummer: ...

4.2.12.2.   Kontrollenhet för elektronisk motorstyrning vid tillförsel av motorgas (LPG)

4.2.12.2.1.   Fabrikat:

4.2.12.2.2.   Typ(er):

4.2.12.2.3.   Justeringsmöjligheter som påverkar utsläpp: ...

Ytterligare dokumentation: ...

4.2.12.3.1.   Beskrivning av skyddet av katalysatorn vid omkoppling från bensin till motorgas (LPG) eller åter: ...

4.2.12.3.2.   Systemutformning (elektriska anslutningar, vakuumanslutningar, utjämningsslangar osv.): ...

4.2.12.3.3.   Ritning av symbolen: ...

Naturgasbränsletillförselsystem: ja/nej (13)

4.2.13.1.   Typgodkännandenummer: ...

4.2.13.2.   Kontrollenhet för elektronisk motorstyrning vid bränsletillförsel av naturgas

4.2.13.2.1.   Fabrikat:

4.2.13.2.2.   Typ(er):

4.2.13.2.3.   Justeringsmöjligheter som påverkar utsläpp: ...

Ytterligare dokumentation: ...

4.2.13.3.1.   Beskrivning av skyddet av katalysatorn vid omkoppling från bensin till motorgas (LPG) eller åter:

4.2.13.3.2.   Systemutformning (elektriska anslutningar, vakuumanslutningar, utjämningsslangar osv.):

4.2.13.3.3.   Ritning av symbolen: ...

| Elektriskt hybridfordon: | ja/nej (13) |
| --- | --- |

Elektriskt hybridfordon:

ja/nej (13)

| Kategori av elektriskt hybridfordon uppladdning | extern uppladdning/ej extern |
| --- | --- |
| av fordonet (13) | ... |

Kategori av elektriskt hybridfordon uppladdning

extern uppladdning/ej extern

av fordonet (13)

...

| Strömställare för driftsinställning: | med/utan (13) |
| --- | --- |

Strömställare för driftsinställning:

med/utan (13)

| Valbara inställningar | ... |
| --- | --- |

Valbara inställningar

...

| Endast elektrisk drift: | ja/nej (13) |
| --- | --- |

Endast elektrisk drift:

ja/nej (13)

| Endast bränsledrift: | ja/nej (13) |
| --- | --- |

Endast bränsledrift:

ja/nej (13)

| Hybridinställningar: | ja/nej (13)

  (om ja, kort beskrivning) |
| --- | --- |

Hybridinställningar:

ja/nej (13)

(om ja, kort beskrivning)

Beskrivning av anordning för lagring av energi: (batteri, kondensator, svänghjul/generator ...) ...

4.3.3.1.   Fabrikat: ...

4.3.3.2.   Typ: ...

4.3.3.3.   Identifikationsnummer: ...

4.3.3.4.   Slag av elektrokemisk koppling: ...

4.3.3.5.   Energi: ... för batteri: spänning och laddning, Ah i 2 tim., för kondensator: J, ...) ...

4.3.3.6.   Laddare: i fordonet/extern/utan (13)

Elektriska maskiner (beskriv varje typ av elektrisk maskin separat)

4.3.4.1.   Fabrikat: ...

4.3.4.2.   Typ: ...

Primär användning: dragmotor/generator

4.3.4.3.1.   Vid användning som dragmotor: en motor/flera motorer (antal): ...

4.3.4.4.   Maximal effekt: ... kW

Arbetssätt: ...

4.3.4.5.1.   likström/växelström/antal faser: ...

4.3.4.5.2.   separat excitering/serieexcitering/kombinerad excitering (13)

4.3.4.5.3.   synkron/asynkron (13)

Kontrollenhet ...

4.3.5.1.   Fabrikat: ...

4.3.5.2.   Typ: ...

4.3.5.3.   Identifikationsnummer: ...

Effektregulator ...

4.3.6.1.   Fabrikat: ...

4.3.6.2.   Typ: ...

4.3.6.3.   Identifikationsnummer: ...

4.3.7.   Fordonets elektriska räckvidd ... i km (enligt bilaga 7 i föreskrifter nr 101): ...

4.3.8.   Tillverkarens rekommendation för förkonditionering: ...

5.   UTVÄXLING

Koppling (typ): ...

5.1.1.   Maximal vridmomentsomvandling: ...

Växellåda: ...

5.2.1.   Typ: ...

5.2.2.   Placering i förhållande till motorn: ...

5.2.3.   Manövreringsmetod: ...

5.3.   Utväxlingsförhållanden ...

| Index | Utväxlingsförhållanden i växellådan | Slutliga utväxlingsförhållanden | Totala utväxlingsförhållanden |
| --- | --- | --- | --- |
| Maximivärde för CVT (17) | | | |
| 1 | | | |
| 2 | | | |
| 3 | | | |
| 4, 5, andra | | | |
| Minimivärde för CVT (17) | | | |
| Backväxel | | | |

Index

Utväxlingsförhållanden i växellådan

Slutliga utväxlingsförhållanden

Totala utväxlingsförhållanden

Maximivärde för CVT (17)

1

2

3

4, 5, andra

Minimivärde för CVT (17)

Backväxel

6.   HJULUPPHÄNGNING

Däck och hjul ...

...

...

...

Däck-/hjulkombination(er) (för däck anges dimensionsbeteckning, lägsta belastningstal och symbolen för lägsta hastighetskategori; för hjul anges fälgdimension(er) och pressningsdjup): ...

6.1.1.1.   Axlar

6.1.1.1.1.   Axel 1: ...

6.1.1.1.2.   Axel 2: ...

6.1.1.1.3.   Axel 3: ...

6.1.1.1.4.   Axel 4: ... osv.

Övre och undre gräns för rullningsomkrets: ...

6.1.2.1.   Axlar

6.1.2.1.1.   Axel 1: ...

6.1.2.1.2.   Axel 2: ...

6.1.2.1.3.   Axel 3: ...

6.1.2.1.4.   Axel 4: ... osv.

6.1.3.   Ringtryck enligt tillverkarens rekommendation:

kPa

7.   KAROSSERI

7.1.   Antal sittplatser: ...

BILAGA 2

Image

Image

Image

Image

BILAGA 2

Tillägg 1

OMBORDDIAGNOSRELATERAD INFORMATION

Enligt uppgiften i punkt 4.2.11.2.7.6 i informationsdokumentet i bilaga 1 till dessa föreskrifter lämnas uppgifterna i detta tillägg av fordonstillverkaren för att göra det möjligt att tillverka omborddiagnoskompatibla ersättnings- eller underhållsdelar samt diagnosverktyg och provningsutrustning. Sådana uppgifter behöver inte lämnas av fordonstillverkaren om de är immaterialrättsligt skyddade eller utgör specifik know-how för tillverkaren eller originalutrustningsleverantören(erna).

Detta tillägg skall på begäran utan diskriminering göras tillgängligt för varje intresserad del-, diagnosverktygs- eller provningsutrustningstillverkare.

1.   En beskrivning av den typ och det antal förkonditioneringscykler som använts för det ursprungliga typgodkännandet av fordonet.

2.   En beskrivning av den typ av omborddiagnosdemonstrationscykel som använts för det ursprungliga typgodkännandet av fordonet för den del som övervakas med omborddiagnossystemet.

3.   Ett uttömmande dokument som beskriver alla delar som felsökningsfunktionen känner av och som aktiverar felfunktionsindikatorn (fast antal körcykler eller statistisk metod), inkl. en förteckning över relevanta sekundära avkänningsparametrar för varje del som övervakas med omborddiagnossystemet. En förteckning över alla utkoder och format som används för omborddiagnos (med en förklaring av samtliga) och som har samband med enskilda utsläppsrelaterade framdrivningsdelar och med de enskilda icke-utsläppsrelaterade delar där övervakningen av delen används för att avgöra om felfunktionsindikatorn skall aktiveras. En uttömmande förklaring av de uppgifter, som ges i service $05 Test ID $21 till FF och de uppgifter som ges i service $06, lämnas. När det gäller fordonstyper som använder en kommunikationslänk i enlighet med ISO 15765-4 ”Road vehicles – Diagnostics on Controller Area Network (CAN) – Part 4: Requirements for emissions-related systems”, skall i synnerhet en uttömmande beskrivning av de uppgifter, som i service $06 Test ID $00 till FF ges för varje ID-stödd övervakning med omborddiagnos, lämnas.

Dessa uppgifter kan definieras i form av en tabell enligt följande:

| Komponent | Felkod | Övervakningsstrategi | Felsökningskriterier | Kriterier för aktivering av felfunktionsindikatorn | Sekundära parametrar | Förkonditionering | Demonstrationsprovning |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Katalysato | P0420 | Signaler från syresensorerna 1 och 2 | Skillnad mellan sensorssignalerna 1 och 2 | 3:e cykeln | Motorvarvtal, motorbelastning, A/F-läge, katalysatortemperatur | Två cykler av typ I | Typ I |

Komponent

Felkod

Övervakningsstrategi

Felsökningskriterier

Kriterier för aktivering av felfunktionsindikatorn

Sekundära parametrar

Förkonditionering

Demonstrationsprovning

Katalysato

P0420

Signaler från syresensorerna 1 och 2

Skillnad mellan sensorssignalerna 1 och 2

3:e cykeln

Motorvarvtal, motorbelastning, A/F-läge, katalysatortemperatur

Två cykler av typ I

Typ I

BILAGA 3

TYPGODKÄNNANDEMÄRKETS UTFORMNING

Typgodkännande B (rad A) (18)

Fordon som typgodkänts enligt de utsläppsnivåer för gasformiga föroreningar som krävs för att driva motorn med bensin (oblyad) eller med oblyad bensin och antingen motor- (LPG) eller naturgas.

Image

Ovanstående typgodkännandemärke, anbringat på ett fordon i överensstämmelse med punkt 4 i dessa föreskrifter, visar att fordonstypen i fråga typgodkänts i Förenade kungariket (E11) enligt föreskrifter nr 83, med typgodkännandenummer 052439. Detta typgodkännande anger att typgodkännandet utfärdats i enlighet med kraven i föreskrifter nr 83 med vilka ändringsserie 05 införlivats och uppfyller de gränsvärden för provning av typ I som anges i rad A (2000) i tabellen i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter.

Typgodkännande B, (rad B) (18)

Fordon som typgodkänts enligt de utsläppsnivåer för gasformiga föroreningar som krävs för att driva motorn med bensin (oblyad) eller med oblyad bensin och antingen motor- (LPG) eller naturgas.

Image

Ovanstående typgodkännandemärke, anbringat på ett fordon i överensstämmelse med punkt 4 i dessa föreskrifter, visar att fordonstypen i fråga typgodkänts i Förenade kungariket (E11) enligt föreskrifter nr 83, med typgodkännandenummer 052439. Detta typgodkännande anger att typgodkännandet utfärdats i enlighet med kraven i föreskrifter nr 83 med vilka ändringsserie 05 införlivats och uppfyller de gränsvärden för provning av typ I som anges i rad B (2005) i tabellen i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter.

Typgodkännande C (rad A) (18)

Fordon som typgodkänts enligt de utsläppsnivåer för gasformiga föroreningar som krävs för att driva motorn med dieselbränsle.

Image

Ovanstående typgodkännandemärke, anbringat på ett fordon i överensstämmelse med punkt 4 i dessa föreskrifter, visar att fordonstypen i fråga typgodkänts i Förenade kungariket (E11) enligt föreskrifter nr 83, med typgodkännandenummer 052439. Detta typgodkännande anger att typgodkännandet utfärdats i enlighet med kraven i föreskrifter nr 83 med vilka ändringsserie 05 införlivats och uppfyller de gränsvärden för provning av typ I som anges i rad A (2000) i tabellen i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter.

Typgodkännande C (rad B) (18)

Fordon som typgodkänts enligt de utsläppsnivåer för gasformiga föroreningar som krävs för att driva motorn med dieselbränsle.

Image

Ovanstående typgodkännandemärke, anbringat på ett fordon i överensstämmelse med punkt 4 i dessa föreskrifter, visar att fordonstypen i fråga typgodkänts i Förenade kungariket (E11) enligt föreskrifter nr 83, med typgodkännandenummer 052439. Detta typgodkännande anger att typgodkännandet utfärdats i enlighet med kraven i föreskrifter nr 83 med vilka ändringsserie 05 införlivats och uppfyller de gränsvärden för provning av typ I som anges i rad B (2005) i tabellen i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter.

Typgodkännande D, (rad A) (18)

Fordon som typgodkänts enligt de utsläppsnivåer för gasformiga föroreningar som krävs för att driva motorn med motor- (LPG) eller naturgas.

Image

Ovanstående typgodkännandemärke, anbringat på ett fordon i överensstämmelse med punkt 4 i dessa föreskrifter, visar att fordonstypen i fråga typgodkänts i Förenade kungariket (E11) enligt föreskrifter nr 83, med typgodkännandenummer 052439. Detta typgodkännande anger att typgodkännandet utfärdats i enlighet med kraven i föreskrifter nr 83 med vilka ändringsserie 05 införlivats och uppfyller de gränsvärden för provning av typ I som anges i rad A (2000) i tabellen i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter.

Typgodkännande D, (rad B) (18)

Fordon som typgodkänts enligt de utsläppsnivåer för gasformiga föroreningar som krävs för att driva motorn med motor- (LPG) eller naturgas.

Image

Ovanstående typgodkännandemärke, anbringat på ett fordon i överensstämmelse med punkt 4 i dessa föreskrifter, visar att fordonstypen i fråga typgodkänts i Förenade kungariket (E11) enligt föreskrifter nr 83, med typgodkännandenummer 052439. Detta typgodkännande anger att typgodkännandet utfärdats i enlighet med kraven i föreskrifter nr 83 med vilka ändringsserie 05 införlivats och uppfyller de gränsvärden för provning av typ I som anges i rad B (2005) i tabellen i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter.

BILAGA 4

PROVNING AV TYP I

(Kontroll av avgasutsläpp efter en kallstart)

1.   INLEDNING

I denna bilaga beskrivs förfarandet för den provning av typ I som definieras i punkt 5.3.1 i dessa föreskrifter. Om det referensbränsle som skall användas är motor- (LPG) eller naturgas skall dessutom bestämmelserna i bilaga 12 tillämpas. Om fordonet är utrustat med ett periodiskt regenererande system enligt definition i punkt 2.20 skall bestämmelserna i bilaga 13 tillämpas.

2.   KÖRCYKEL PÅ CHASSIDYNAMOMETER

2.1.   Beskrivning av körcykeln

Körcykeln på chassidynamometern skall vara den som anges i tillägg 1 till denna bilaga.

2.2.   Allmänna förutsättningar för utförandet av körcykeln

Förberedande provningscykler skall, om så krävs, utföras för att avgöra hur gas- och bromsreglagen bäst aktiveras för att inom föreskrivna gränser nå en cykel som liknar den teoretiska cykeln.

2.3.   Användning av växeln

2.3.1.   Om den största hastighet som kan uppnås med första växeln understiger 15 km/h skall andra, tredje och fjärde växlarna användas för stadskörningscykeln (del 1) och andra, tredje, fjärde och femte växlarna för landsvägskörningscykeln (del 2). Andra, tredje och fjärde växlarna får också användas för stadskörningscykeln (del 1) och andra, tredje, fjärde och femte växlarna för landsvägskörningscykeln (del 2) när tillverkarens anvisningar rekommenderar start med andra växeln på plan mark eller när första växeln däri definieras som en växel endast för terräng- och krypkörning eller bogsering.

Fordon som inte uppnår de värden för acceleration och största hastighet som krävs för körcykeln skall köras med gasreglaget helt nedtryckt tills de på nytt når önskad körningskurva. Avvikelser från körcykeln skall registreras i provningsrapporten.

2.3.2.   Fordon med halvautomatisk växel skall provas med användning av de växlar som normalt brukas i drift och växeln manövreras i enlighet med tillverkarens anvisningar.

2.3.3.   Fordon med automatisk växel skall provas med högsta växeln (”drive”) ilagd. Gasreglaget skall manövreras för att erhålla jämnast möjliga acceleration så att de olika växlarna iläggs i normal följd. Dessutom skall de växlingspunkter som anges i tillägg 1 till denna bilaga inte tillämpas, utan accelerationen skall fortsätta genom hela den period som anges med den räta linje som förbinder slutet av varje tomgångsperiod med början av närmast följande period med konstant hastighet. De toleranser som anges i punkt 2.4 nedan skall tillämpas.

2.3.4.   Fordon med en överväxel som kan påverkas av föraren skall provas med överväxeln urkopplad för stadskörningscykeln (del 1) och med överväxeln ilagd för landsvägskörningscykeln (del 2).

2.3.5.   På tillverkarens begäran får, för en fordonstyp där motorns tomgångsvarvtal är högre än det motorvarvtal som kan inträffa under körningarna nr 5, 12 och 24 i den grundläggande stadskörningscykeln (del 1), kopplingen vara urkopplad under föregående körning.

2.4.   Toleranser

2.4.1.   En tolerans av ± 2 km/h skall tillåtas mellan den visade hastigheten och den teoretiska hastigheten under acceleration, konstant hastighet och inbromsning när fordonets bromsar används. Om fordonet saktar in snabbare utan att bromsarna används skall endast bestämmelserna i punkt 6.5.3 nedan tillämpas. Hastighetstoleranser utöver de föreskrivna skall godtas under fasbyten, förutsatt att toleranserna aldrig överskrids med mer än 0,5 sekunder vid något tillfälle.

2.4.2.   Tidstoleranserna skall vara ± 1,0 s. Ovanstående toleranser skall gälla såväl vid början som vid slutet av varje växlingstillfälle (19) för stadskörningscykeln (del 1) och för körningarna nr 3, 5 och 7 för landsvägskörningscykeln (del 2).

2.4.3.   Hastighets- och tidstoleranserna skall kombineras enligt tillägg 1 till denna bilaga.

3.   FORDON OCH BRÄNSLE

3.1.   Provningsfordon

3.1.1.   Fordonet skall vara i gott tekniskt skick. Det skall vara väl inkört och ha körts minst 3 000 km före provningen.

3.1.2.   Avgasanordningen skall inte uppvisa någon läcka som kan minska mängden av uppsamlad avgas utan denna mängd skall vara densamma som avges från motorn.

3.1.3.   Tätheten i inloppssystemet får kontrolleras för att säkerställa att förgasningen inte påverkas av ett oavsiktligt luftintag.

3.1.4.   Inställningarna av motorn och fordonets manövreringsorgan skall vara de som föreskrivs av tillverkaren. Detta krav gäller också i synnerhet inställningarna för tomgång (omloppshastighet och avgasernas kolmonoxidhalt), kallstartanordningen och avgasreningssystemet.

3.1.5.   Det fordon som skall provas, eller ett likvärdigt fordon, skall, om så krävs, förses med en anordning för att mäta de karakteristiska parametrar som i enlighet med punkt 4.1.1 i denna bilaga krävs för chassidynamometerns inställning.

3.1.6.   Den tekniska tjänst som ansvarar för provningarna får kontrollera att fordonets prestanda överensstämmer med tillverkarens uppgifter, att det kan användas för normal körning och i synnerhet att det kan startas i såväl kallt som varmt skick.

3.2.   Bränsle

När ett fordon provas mot de utsläppsgränsvärden som anges i rad A i tabellen i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter skall det referensbränsle som används motsvara de anvisningar som ges i punkt 1 i bilaga 10 eller när det gäller gasformiga referensbränslen antingen punkt 1.1.1 eller punkt 1.2 i bilaga 10a.

När ett fordon provas mot de utsläppsgränsvärden som anges i rad B i tabellen i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter skall det lämpliga referensbränslet motsvara de anvisningar som ges i punkt 2 i bilaga 10 eller när det gäller gasformiga referensbränslen antingen punkt 1.1.2 eller punkt 1.2 i bilaga 10a.

3.2.1.   Fordon som drivs med bensin, motor- (LPG) eller naturgas skall provas enligt bilaga 12 med lämpligt(a) referensbränsle(n) enligt definition i bilaga 10a.

4.   PROVNINGSUTRUSTNING

4.1.   Chassidynamometer

4.1.1.   Dynamometern skall kunna simulera vägmotstånd och vara av någon av följande typer:

| — | dynamometer med fast belastningskurva, dvs. en dynamometer vars fysikaliska egenskaper ger en fast belastningskurveform, |
| --- | --- |

—

dynamometer med fast belastningskurva, dvs. en dynamometer vars fysikaliska egenskaper ger en fast belastningskurveform,

| — | dynamometer med en inställbar belastningskurva, dvs. en dynamometer med minst två vägmotståndsparametrar som kan regleras för att forma belastningskurvan. |
| --- | --- |

—

dynamometer med en inställbar belastningskurva, dvs. en dynamometer med minst två vägmotståndsparametrar som kan regleras för att forma belastningskurvan.

4.1.2.   Dynamometerns inställning skall inte påverkas under tiden. Den skall inte orsaka märkbara vibrationer i fordonet som kan äventyra fordonets normala drift.

4.1.3.   Dynamometern skall vara försedd med utrustning för att simulera tröghet och last. Dessa simulatorer ansluts till den främre rullen om dynamometern har två rullar.

4.1.4.   Noggrannhet

4.1.4.1.   Det skall vara möjligt att mäta och avläsa den visade belastningen med en noggrannhet av ±5 %.

4.1.4.2.   För en dynamometer med fast belastningskurva skall noggrannheten i belastningsinställningen vid 80 km/h vara ± 5 %. För en dynamometer med inställbar belastningskurva skall noggrannheten i den dynamometerbelastning som motsvarar vägmotståndet vara ± 5 % vid 120, 100, 80, 60 och 40 km/h samt ± 10 % vid 20 km/h. Därunder skall dynamometerns absorption vara positiv.

4.1.4.3.   De roterande delarnas totala tröghet (inkl., i förekommande fall, den simulerade trögheten) skall vara känd och inte avvvika med mer än ± 20 kg från provningens tröghetsklass.

4.1.4.4.   Fordonets hastighet skall mätas med rullens rotationshastighet (den främre rullen, om dynamometern har två rullar). Den skall mätas med en noggrannhet av ± 1 km/h vid hastigheter över 10 km/h.

4.1.4.5.   Fordonets faktiskt tillryggalagda körsträcka skall mätas med rullens rotationsrörelse (den främre rullen, om dynamometern har två rullar).

4.1.5.   Inställning av belastning och tröghetsmassa

4.1.5.1.   Dynamometer med fast belastningskurva: belastningssimulatorn skall justeras för att uppta den effekt som utövas på drivhjulen vid en konstant hastighet av 80 km/h varvid den effekt som upptas vid 50 km/h skall registreras. Sättet att bestämma och inställa denna belastning beskrivs i tillägg 3 till denna bilaga.

4.1.5.2.   Dynamometer med inställbar belastningskurva: belastningssimulatorn skall justeras för att uppta den effekt som utövas på drivhjulen vid konstanta hastigheter av 120, 100, 80, 60, 40 och 20 km/h. Sättet att bestämma och justera dessa belastningar beskrivs i tillägg 3 till denna bilaga.

4.1.5.3.   Tröghet

Dynamometrar med elektrisk tröghetssimulering skall visas vara likvärdiga med mekaniska tröghetssystem. Sättet att avgöra likvärdighet beskrivs i tillägg 3 till denna bilaga.

4.2.   Avgasprovtagningssystem

4.2.1.   Avgasprovtagningssystemet skall kunna mäta de verkliga föroreningsmängder som utsläpps i de avgaser som skall mätas. Det system som skall användas är ett konstantvolymprovtagningssystem. Detta kräver att fordonets avgas under kontrollerade förhållanden kontinuerligt utspäds med omgivningsluft. Vid konstantvolymprovtagning för att mäta utsläppsmassan skall två villkor vara uppfyllda: den totala volymen av blandningen av avgas och utspädningsluft skall mätas och ett proportionellt stickprov skall fortlöpande tas ur volymen för analys. Föroreningsmängderna bestäms ur de provhalten som korrigerats för föroreningshalten i omgivningsluften och för det sammanlagda flödet under provningsperioden.

Utsläppsnivån för partikelföroreningar fastställs genom användning av lämpliga filter som uppsamlar partiklarna ur ett proportionellt delflöde under hela provningen varefter deras mängd fastställs gravimetriskt i enlighet med punkt 4.3.1.1.

4.2.2.   Flödet genom systemet skall vara tillräckligt för att under alla förhållanden som kan förekomma under en provning eliminera vattenkondens enligt definition i tillägg 5 till denna bilaga.

4.2.3.   I tillägg 5 ges exempel på tre slags konstantvolymprovtagningssystem som uppfyller kraven i denna bilaga.

4.2.4.   Gas- och luftblandningen skall vara homogen vid punkt S2 i provtagningssonden.

4.2.5.   Sonden skall extrahera ett rättvisande prov ur de utspädda avgaserna.

4.2.6.   Systemet skall vara fritt från gasläckor. Konstruktion och material skall vara sådana att systemet inte påverkar föroreningshalten i den utspädda avgasen. Skulle någon del (värmeväxlare, fläkt osv.) ändra halten av någon föroreningsgas i den utspädda gasen, skall provtagningen av denna förorening göras framför denna del om problemet inte kan lösas.

4.2.7.   Om det fordon som provas är försett med ett avgasrör med flera förgreningar skall anslutande rör sammankopplas så nära fordonet som möjligt utan att driften påverkas negativt.

4.2.8.   De statiska tryckvariationerna i fordonets avgasrör skall hållas inom ± 1,25 kPa av de statiska tryckvariationer som uppmäts under körcykeln på dynamometern och utan någon anslutning till avgasröret(en). De provtagningssystem som kan vidmakthålla det statiska trycket inom ± 0,25 kPa används om en tillverkare i en skriftlig anhållan till den myndighet som beviljar typgodkännande påvisar behovet av snävare tolerans. Mottrycket skall i avgasröret mätas så nära dess mynning som möjligt eller i en förlängning med samma diameter.

4.2.9.   De olika ventiler som används för att styra avgaserna skall vara av en snabbt omställbar och snabbverkande typ.

4.2.10.   Gasproverna uppsamlas i provtagningssäckar av tillräcklig kapacitet. Dessa säckar skall vara tillverkade av sådana material som efter 20 minuters lagring inte påverkar föroreningsgasen med mer än ± 2 %.

4.3.   Analysutrustning

4.3.1.   Bestämmelser

4.3.1.1.   Föroreningsgaser skall analyseras med följande instrument:

Kolmonoxid- (CO) och koldioxidanalys (CO2):

Analysatorena skall vara av icke-dispersiv infrarödabsorptionstyp (NDIR).

Kolväteanalys (HC) – gnisttändningsmotorer:

Analysatorn skall vara av flamjoniseringsdetektortyp (FID) kalibrerad med propangas, uttryckt som kolatomekvivalenter (C1).

Kolväteanalys (HC) – kompressionständningsmotorer:

Analysatorn skall vara av flamjoniseringsdetektortyp med detektor, ventiler, ledningar osv. uppvärmda till 463 K (190 °C) ± 10 K (HFID). Den skall vara kalibrerad med propangas, uttryckt som kolatomekvivalenter (C1).

Kväveoxidanalys (NOx):

Analysatorn skall antingen vara av kemiluminiscens- (CLA) eller av icke-dispersiv ultraviolett resonansabsorptionstyp (NDUVR), båda med en NOx-NO-omvandlare.

Partiklar – Gravimetrisk bestämning av de uppsamlade partiklarna:

Dessa partiklar skall i varje enskilt fall uppsamlas med två seriemonterade filter i gasflödesprovet. Den mängd partiklar som uppsamlats av varje filterpar skall vara enligt följande:

Formula → Formula

där

| Vep | = | flödet genom filtren |
| --- | --- | --- |
| Vmix | = | flödet genom tunneln |
| M | = | partikelmassan (g/km) |
| Mlimit | = | partiklarnas gränsmassa (fulltalig gränsmassa, g/km) |
| m | = | massan av de partiklar som uppsamlats med filter (g) |
| d | = | sträcka som motsvarar körcykeln (km) |

Vep

=

flödet genom filtren

Vmix

=

flödet genom tunneln

M

=

partikelmassan (g/km)

Mlimit

=

partiklarnas gränsmassa (fulltalig gränsmassa, g/km)

m

=

massan av de partiklar som uppsamlats med filter (g)

d

=

sträcka som motsvarar körcykeln (km)

Partikelprovet (Vep/Vmix) skall justeras för M = Mlimit, 1 ≤ m ≤ 5 mg (när filter med en diameter av 47 mm används).

Filtrets yta skall bestå av ett material som är vattenavvisande och inert i förhållande till avgasens beståndsdelar (fluorkolbelagda glasfiberfilter eller motsvarande).

4.3.1.2.   Noggrannhet

Analysatorerna skall ha ett mätområde som anpassats till den noggrannhet som krävs för att mäta halterna av föroreningar i avgasproven.

Mätfelet skall inte överstiga ±2 % (analysatorns naturliga felmarginal) oberoende av det verkliga värdet för kalibreringsgaserna.

För halter under 100 ppm skall mätfelet inte överstiga ± 2 ppm.

Omgivningsluftprovet skall mätas med samma analysator inom ett lämpligt område.

Den mikrogramvåg som används för vägning av alla filter skall ha en noggrannhet av 5 μg (standardavvikelse) och en läsbarhet av 1 μg.

4.3.1.3.   Isfälla

Ingen gastorkningsanordning skall användas framför analysatorerna om det inte kan visas att den inte påverkar föroreningshalten i gasströmmen.

4.3.2.   Särskilda krav för kompressionständningsmotorer

En uppvärmd provtagningsledning för en kontinuerlig kolväteanalys med uppvärmd flamjoniseringsdetektor, inkl. registreringsanordning, skall användas. Den genomsnittliga halten i de uppmätta kolvätena skall fastställas genom integrering. Under hela provningen skall den uppvärmda provtagningsledningens temperatur hållas vid 463 K (190 °C) ± 10 K. Den uppvärmda provtagningsledningen skall vara försedd med ett uppvärmt filter (FH) som avskiljer 99 % av partiklar ≥ 0,3 μm, så att alla fasta partiklar avlägsnas från det kontinuerliga gasflöde som krävs för analys.

Provtagningssystemets svarstid (från sonden till analysatorns inlopp) skall inte vara mer än fyra sekunder.

Flamjoniseringsdetektorn skall användas med ett konstantflödessystem (värmeväxlare) för att säkerställa ett representativt prov, om inte variationer i CFV- eller CFO-flödet kompenseras.

Partikeluppsamlingsenheten skall bestå av en utspädningstunnel, en provtagningssond, en filterenhet, en delflödespump samt flödesregulatorer och mätenheter. Partikelprovtagningsdelflödet leds genom två seriemonterade filter. Provtagningssonden för partiklarnas provningsgasflöde skall inom utspädningsanordningen arrangeras så att ett representativt gasflödesprov kan tas ur den homogena luft-/avgasblandningen och att en luft-/avgasblandningstemperatur av 325 K (52 °C) inte överskrids omedelbart framför partikelfiltret. Gasflödets temperatur i flödesmätaren får inte variera med mer än ± 3 K och inte heller massflödet med mer än ±5 %. Skulle flödesvolymen på ett oacceptabelt sätt ändras som ett resultat av alltför stor filterbelastning skall provningen avbrytas. Vid upprepning skall flödet minskas och/eller ett större filter användas. Filtren skall avlägsnas från kammaren tidigast en timme innan provningen inleds.

De erforderliga partikelfiltren skall konditioneras (för temperatur och fuktighet) i en öppen skål som i en luftkonditionerad kammare skyddas mot dammpåverkan i minst 8 och högst 56 timmar före provningen. Efter denna konditionering skall de icke-förorenade filtren vägas och lagras tills de används. Om filtren inte används inom en timme efter det att de avlägsnats från vägningskammaren skall de vägas på nytt.

Entimmesgränsen får ersättas med en åttatimmarsgräns om ett av eller båda följande villkor är uppfyllda:

ett stabiliserat filter har placerats och förvaras i en förseglad filterhållaranordning med båda ändar plomberade, eller

ett stabiliserat filter har placerats i en förseglad filterhållaranordning som därefter omedelbart placeras i en provtagningsledning genom vilken inget flöde passerar.

4.3.3.   Kalibrering

Varje analysator skall kalibreras så ofta som krävs och i varje fall under månaden före en typgodkännandeprovning och minst en gång var sjätte månad vid kontroll av produktionsöverensstämmelse.

Den kalibreringsmetod som skall användas beskrivs i tillägg 6 till denna bilaga för de analysatorer som avses i punkt 4.3.1 ovan.

4.4.   Volymmätning

4.4.1.   Den metod som används för att mäta den totala volym av utspädd avgas som ingår i konstantvolymprovtagaren skall vara sådan att mätnoggrannheten når ±2 %.

4.4.2.   Kalibrering av konstantvolymprovtagaren

Volymmätanordningen i konstantvolymprovtagningssystemet skall kalibreras med en metod som tillräckligt säkerställer den föreskrivna noggrannheten och tillräckligt ofta för att upprätthålla en sådan noggrannhet.

Ett exempel på ett kalibreringsförfarande som skall ge den erforderliga noggrannheten ges i tillägg 6 till denna bilaga. Metoden kräver att en flödesmätanordning används som är dynamisk och lämplig för de stora flöden som uppkommer vid provning med konstantvolymprovtagning. Anordningen skall ha en certifierad noggrannhet som kan spåras till en godkänd nationell eller internationell standard.

4.5.   Gaser

4.5.1.   Rena gaser

Följande rena gaser skall, om så krävs, finnas tillgängliga för kalibrering och drift:

| — | renad kvävgas: (renhetsgrad: ± 1 ppm C, ± 1 ppm CO, ± 400 ppm CO2, ± 0,1 ppm NO), |
| --- | --- |

—

renad kvävgas: (renhetsgrad: ± 1 ppm C, ± 1 ppm CO, ± 400 ppm CO2, ± 0,1 ppm NO),

| — | renad syntetisk luft: (renhetsgrad: 1 ppm C, 1 ppm CO, 400 ppm CO2, 0,1 ppm NO); med en syrehalt mellan 18 och 21 volymprocent, |
| --- | --- |

—

renad syntetisk luft: (renhetsgrad: 1 ppm C, 1 ppm CO, 400 ppm CO2, 0,1 ppm NO); med en syrehalt mellan 18 och 21 volymprocent,

| — | renad syrgas: (renhetsgrad > 99,5 volymprocent O2), |
| --- | --- |

—

renad syrgas: (renhetsgrad > 99,5 volymprocent O2),

| — | renad vätgas (och blandning innehållande helium): (renhetsgrad ± 1 ppm C, ± 400 ppm CO2), |
| --- | --- |

—

renad vätgas (och blandning innehållande helium): (renhetsgrad ± 1 ppm C, ± 400 ppm CO2),

| — | kolmonoxid: (lägsta renhetsgrad 99,5 %), |
| --- | --- |

—

kolmonoxid: (lägsta renhetsgrad 99,5 %),

| — | propan: (lägsta renhetsgrad 99,5 %). |
| --- | --- |

—

propan: (lägsta renhetsgrad 99,5 %).

4.5.2.   Kalibrerings- och spänngaser

Gasblandningar med följande kemiska sammansättning skall finnas tillgängliga:

| — | C8 H8 och renad syntetisk luft (se punkt 4.5.1 i denna bilaga), |
| --- | --- |

—

C8 H8 och renad syntetisk luft (se punkt 4.5.1 i denna bilaga),

| — | CO och renad kvävgas, |
| --- | --- |

—

CO och renad kvävgas,

| — | CO2 och renad kvävgas, |
| --- | --- |

—

CO2 och renad kvävgas,

| — | NO och renad kvävgas. (Den mängd NO2 som ingår i denna kalibreringsgas skall inte överstiga 5 % av NO-halten.) |
| --- | --- |

—

NO och renad kvävgas. (Den mängd NO2 som ingår i denna kalibreringsgas skall inte överstiga 5 % av NO-halten.)

Den verkliga halten i en kalibreringsgas skall ligga inom ±2 % av det angivna värdet.

De halter som anges i tillägg 6 till denna bilaga kan också erhållas med hjälp av en gasdelare i vilken utspädning med renad N2 eller med renad syntetisk luft sker. Noggrannheten hos blandningsanordningen skall vara sådan att halterna av de utspädda kalibreringsgaserna kan bestämmas inom ±2 %.

4.6.   Ytterligare utrustning

4.6.1.   Temperaturer

De temperaturer som anges i tillägg 8 skall mätas med en noggrannhet av ± 1,5 K.

4.6.2.   Tryck

Lufttrycket skall kunna mätas med en noggrannhet av ± 0,1 kPa.

4.6.3.   Absolut luftfuktighet

Den absoluta luftfuktigheten skall kunna mätas med en noggrannhet av ±5 %.

Avgasprovtagningssystemet skall kontrolleras med den metod som beskrivs i punkt 3 i tillägg 7 till denna bilaga.

Största tillåtna avvikelse mellan den mängd gas som tillförs och den mängd gas som mäts är 5 %.

5.   FÖRBEREDELSE FÖR PROVNING

5.1.   Inställning av tröghetssimulatorer

En tröghetssimulator skall användas som medger att den totala trögheten hos de roterande massorna kan hållas proportionell till referensmassan inom följande gränsvärden:

| Fordonets referensmassa RW(kg) | Ekvivalent tröghet I (kg) |
| --- | --- |
| RW ≤ 480 | 455 |
| 480 < RW ≤ 540 | 510 |
| 540 < RW ≤ 595 | 570 |
| 595 < RW ≤ 650 | 625 |
| 650 < RW ≤ 710 | 680 |
| 710 < RW ≤ 765 | 740 |
| 765 < RW ≤ 850 | 800 |
| 850 < RW ≤ 965 | 910 |
| 965 < RW ≤ 1 080 | 1 020 |
| 1 080 < RW ≤ 1 190 | 1 130 |
| 1 190 < RW ≤ 1 305 | 1 250 |
| 1 305 < RW ≤ 1 420 | 1 360 |
| 1 420 < RW ≤ 1 530 | 1 470 |
| 1 530 < RW ≤ 1 640 | 1 590 |
| 1 640 < RW ≤ 1 760 | 1 700 |
| 1 760 < RW ≤ 1 870 | 1 810 |
| 1 870 < RW ≤ 1 980 | 1 930 |
| 1 980 < RW ≤ 2 100 | 2 040 |
| 2 100 < RW ≤ 2 210 | 2 150 |
| 2 210 < RW ≤ 2 380 | 2 270 |
| 2 380 < RW ≤ 2 610 | 2 270 |
| 2 610 < RW | 2 270 |

Fordonets referensmassa RW(kg)

Ekvivalent tröghet I (kg)

RW ≤ 480

455

480 < RW ≤ 540

510

540 < RW ≤ 595

570

595 < RW ≤ 650

625

650 < RW ≤ 710

680

710 < RW ≤ 765

740

765 < RW ≤ 850

800

850 < RW ≤ 965

910

965 < RW ≤ 1 080

1 020

1 080 < RW ≤ 1 190

1 130

1 190 < RW ≤ 1 305

1 250

1 305 < RW ≤ 1 420

1 360

1 420 < RW ≤ 1 530

1 470

1 530 < RW ≤ 1 640

1 590

1 640 < RW ≤ 1 760

1 700

1 760 < RW ≤ 1 870

1 810

1 870 < RW ≤ 1 980

1 930

1 980 < RW ≤ 2 100

2 040

2 100 < RW ≤ 2 210

2 150

2 210 < RW ≤ 2 380

2 270

2 380 < RW ≤ 2 610

2 270

2 610 < RW

2 270

Om motsvarande ekvivalenta tröghet inte är tillgänglig på dynamometern skall det större värdet närmast fordonets referensmassa användas.

5.2.   Inställning av dynamometern

Belastningen skall justeras enligt de metoder som beskrivs i punkt 4.1.5 ovan.

Den metod som används och de värden som erhålls (ekvivalent tröghet – karakteristisk inställningsparameter) skall registreras i provningsrapporten.

5.3.   Konditionering av fordonet

För fordon med kompressionständningsmotor skall för mätningen av partiklar den del 2-cykel som beskrivs i tillägg 1 till denna bilaga användas tidigast 36 timmar och senast 6 timmar före provningen. Tre på varandra följande cykler skall köras. Dynamometerinställningen skall anges i punkterna 5.1 och 5.2 ovan.

På tillverkarens begäran får fordon med gnisttändningsmotor förkonditioneras med en del 1-körcykel och två del 2-körcykler.

Efter denna förkonditionering, som är specifik för kompressionständningsmotorer, och före provningen skall fordon med kompressions- och gnisttändningsmotor förvaras i en lokal där temperaturen hålls relativt konstant mellan 293 och 303 K (20 och 30 °C). Denna konditionering skall pågå minst sex timmar och fortsätta tills temperaturen i motoroljan och i kylmedlet, i förekommande fall, ligger inom ± 2 K av lokalens temperatur.

5.3.1.1.   Om tillverkaren så kräver skall provningen utföras senast 30 timmar efter det att fordonet körts vid normal temperatur.

5.3.1.2.   För fordon med gnisttändningsmotor som drivs med motor- (LPG) eller naturgas eller som är så utrustade att de kan drivas med bensin, motor- (LPG) eller naturgas skall fordonet mellan provningarna med det första och det andra gasformiga referensbränslet förkonditioneras före provningen med det andra referensbränslet. Denna konditioning utförs med det andra referensbränslet genom att en förkonditioneringscykel körs som består av en del 1-cykel (stadskörning) och av två gånger av del 2-cykel (landsvägskörning) av den provningscykel som beskrivs i tillägg 1 till denna bilaga. På tillverkarens begäran och med den tekniska tjänstens samtycke får denna förkonditionering utökas. Dynamometerinställningen skall vara den som anges i punkterna 5.1 och 5.2 i denna bilaga.

5.3.2.   Ringtrycket skall vara samma som det som anges av tillverkaren och som använts vid den förberedande vägprovningen för justering av bromsarna. Ringtrycket får ökas med upp till 50 % utöver vad tillverkaren rekommenderat för en dynamometer med två rullar. Det verkliga tryck som använts skall registreras i provningsrapporten.

6.   FÖRFARANDE VID BÄNKPROVNINGAR

6.1.   Särskilda villkor för utförandet av cykeln

6.1.1.   Under provningen skall temperaturen i lokalen hållas mellan 293 K och 303 K (20-30 °C). Den absoluta luftfuktigheten i luften i provningslokalen eller i motorns inloppsluft skall vara sådan att:

5,5 ≤ H ≤ 12,2 (g H2O/kg torr luft)

6.1.2.   Fordonet skall stå ungefär horisontellt under provningen så att eventuell onormal bränsletillförsel undviks.

6.1.3.   En luftström av variabel hastighet skall ledas över fordonet. Fläktvarvtalet skall vara sådant att inom ett område av mellan 10 km/h och minst 50 km/h den linjära vindhastigheten vid fläktmynningen ligger inom ±5 km/h av motsvarande hastighet hos rullen. Vid det slutliga urvalet av fläkten skall följande egenskaper beaktas:

| — | Yta: minst 0,2 m2. |
| --- | --- |

—

Yta: minst 0,2 m2.

| — | Den undre kantens höjd över marken: ca 20 cm. |
| --- | --- |

—

Den undre kantens höjd över marken: ca 20 cm.

| — | Avstånd från fordonets front: ca 30 cm. |
| --- | --- |

—

Avstånd från fordonets front: ca 30 cm.

Som ett alternativ skall fläktens varvtal fastställas till en vindhastighet av minst 6 m/s (21,6 km/h).

För specialfordon (t.ex. lastbilar, terrängfordon) kan kylfläktens hastighet på tillverkarens begäran också ändras.

6.1.4.   Under provningen registreras hastigheten i förhållande till tiden eller införs i dataregistreringssystemet så att det kan bedömas om cyklerna utförts korrekt.

6.2.   Motorns start

6.2.1.   Motorn skall startas med hjälp av de anordningar som för detta ändamål införts i tillverkarens anvisningar i förarhandboken för fordon i serieproduktion.

6.2.2.   Den första cykeln startar vid inledningen till motorstarten.

6.2.3.   Vid användning av motor- (LPG) eller naturgas som bränsle är det tillåtet att starta motorn på bensin och efter en förutbestämd tidsperiod, som inte kan ändras av föraren, övergå till motor- (LPG) eller naturgas.

6.3.   Tomgång

6.3.1.   Manuell eller halvautomatisk växel, se tillägg 1 till denna bilaga, tabellerna 1.2 och 1.3.

6.3.2.   Automatisk växel

Efter att inledningsvis ha aktiverats skall växeln inte någon gång under provningen manövreras utom i det fall som anges i punkt 6.4.3 nedan eller om växeln kan aktivera en eventuell överväxel.

6.4.   Acceleration

6.4.1.   Accelerationen skall utföras med så konstant acceleration som möjligt under hela perioden.

6.4.2.   Om en acceleration inte kan utföras inom föreskriven tid skall om möjligt den extra tid som krävs dras från den tid som medges för växling men i annat fall från påföljande period med konstant hastighet.

6.4.3.   Automatisk växel

Om en acceleration inte kan utföras inom föreskriven tid skall växeln manövreras i enlighet med kraven för manuella växlar.

6.5.   Deceleration

6.5.1.   All deceleration i den grundläggande stadskörningscykeln (del 1) skall utföras genom att foten helt släpper gasreglaget medan kopplingen förblir ilagd. Kopplingen skall, utan att växelspaken rörs, urkopplas vid den högre av följande hastigheter: 10 km/h eller vid en hastighet som motsvarar motorns tomgångsvarvtal.

All deceleration i landsvägskörningscykeln (del 2) skall utföras genom att foten helt släpper gasreglaget medan kopplingen förblir ilagd. Kopplingen skall, utan att växelspaken rörs, urkopplas vid en hastighet av 50 km/h för den sista decelerationen.

6.5.2.   Om decelerationen tar längre tid än vad som föreskrivs för motsvarande fas skall fordonets bromsar användas för göra det möjligt att komma ifatt cykeln.

6.5.3.   Om decelerationen tar kortare tid än vad som föreskrivs för motsvarande fas skall den teoretiska cykelns tidsinställning återställas genom att momentet för den konstanta hastigheten eller tomgången förlängs in i följande körning.

6.5.4.   Vid slutet av decelerationen (fordonet stannar på rullarna) i den grundläggande stadskörningscykeln (del 1) skall växlarna läggas i friläge och kopplingen läggas i.

6.6.   Konstant hastighet

6.6.1.   ”Pumpning” eller strypning av gasen skall undvikas vid övergång från acceleration till efterföljande konstanta hastighet.

6.6.2.   Perioder med konstant hastighet skall uppnås genom att gaspedalen hålls i samma läge.

7.   FÖRFARANDE FÖR PROVTAGNING OCH ANALYS

7.1.   Provtagning

Provtagningen skall påbörjas före eller vid inledningen av motorstarten och upphöra vid avslutningen av det slutliga tomgångsmomentet i landsvägskörningscykeln (del 2, provtagningens avslutning) eller vid en provning av typ VI, avslutningen av det slutliga tomgångsmomentet i den grundläggande stadskörningscykeln (del 1).

7.2.   Analys

7.2.1.   De avgaser som finns i säcken skall analyseras så snart som möjligt och alltid senast 20 minuter efter provningscykelns avslutning. De använda partikelfiltren skall tas till kammaren senast en timme efter avgasprovningens avslutning och där konditioneras i 2-36 timmar och därefter vägas.

7.2.2.   Före varje analys av ett prov skall mätområdet för den analysator som skall användas för varje förorening nollställas med lämplig nollställningsgas.

7.2.3.   Analysatorerna skall därefter inställas efter kalibreringskurvorna med hjälp av spänngaser av nominella koncentrationer av 70-100 % av mätområdet.

7.2.4.   Analysatorernas nollställningar skall därefter åter kontrolleras. Om avläsningen avviker med mer än 2 % av mätområdet från inställningen i punkt 7.2.2 ovan skall förfarandet upprepas.

7.2.5.   Proven skall därefter analyseras.

7.2.6.   Efter analysen skall nollställnings- och spännpunkter kontrolleras på nytt med användning av samma gaser. Om resultaten av omkontrollerna ligger inom ±2 % av värdena i punkt 7.2.3 ovan skall analysen anses godtagbar.

7.2.7.   Vid alla lägen i denna punkt skall de olika gasernas flödesmängder och tryck vara samma som de som användes vid kalibreringen av analysatorerna.

7.2.8.   De värden som antas för gashalterna i var och en av de uppmätta föroreningarna skall vara de som avlästes efter stabiliseringen av mätanordningen. Utsläpp av kolvätemassa från kompressiontändningsmotorer skall beräknas ur den integrerade avläsningen efter användning av den uppvärmda flamjoniseringsdetektor som, om så krävs, korrigerats för variationer i flödet enligt tillägg 5 till denna bilaga.

8.   BESTÄMNING AV MÄNGDEN UTSLÄPPTA GAS- OCH PARTIKELFORMIGA FÖRORENINGAR

8.1.   Den undersökta volymen

Den volym som skall undersökas skall korrigeras för att överensstämma med villkoren 101,33 kPa och 273,2 K.

8.2.   Total massa av utsläppta gas- och partikelformiga föroreningar

Massan m för varje förorening som utsläpps av fordonet under provningen skall bestämmas som produkten av volymhalten och volymen av gasen i fråga, med vederbörligt beaktande av följande densiteter (d) enligt ovannämnda referensvillkor:

| — | För kolmonoxid (CO): |
| --- | --- |

—

För kolmonoxid (CO):

d = 1,25 g/l

| — | För kolväten: |
| --- | --- |

—

För kolväten:

| — | för bensin (CH1.85) |
| --- | --- |

—

för bensin (CH1.85)

d = 0,619 g/1

| — | för dieselolja (CHl.86) |
| --- | --- |

—

för dieselolja (CHl.86)

d = 0,619 g/1

| — | för motorgas (LPG) (CH2.525) |
| --- | --- |

—

för motorgas (LPG) (CH2.525)

d = 0,649 g/l

| — | eller naturgas (CH4) |
| --- | --- |

—

eller naturgas (CH4)

d = 0,714 g/l

| — | För kväveoxider (NOx): |
| --- | --- |

—

För kväveoxider (NOx):

d = 2,05 g/1

Massan m för partikelföroreningsutsläppen från fordonet under provningen skall bestämmas genom vägning av den partikelmassa som uppsamlats med de två filtren, m1 med det första filtret och m2 med det andra filtret:

| — | om 0,95 (m1 + m2) ≤ m1, |
| --- | --- |

—

om 0,95 (m1 + m2) ≤ m1,

m = m1,

| — | om 0,95 (m1 + m2) > m1, |
| --- | --- |

—

om 0,95 (m1 + m2) > m1,

m = m1 + m2,

| — | om m2 > m1, |
| --- | --- |

—

om m2 > m1,

är provningen ogiltig.

I tillägg 8 till denna bilaga finns de beräkningar med exempel som används för att bestämma massan av utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar.

BILAGA 4

Tillägg 1

INDELNING AV DEN KÖRCYKEL SOM ANVÄNDS FÖR PROVNINGEN AV TYP I

1.   KÖRCYKEL

Den körcykel som består av en del 1-cykel (stadskörning) och en del 2-cykel (landsvägskörning) illustreras i figur 1/1.

2.   GRUNDLÄGGANDE STADSKÖRNINGSCYKEL (del 1)

(Se figur 1/2 och tabell 1.2.)

2.1.   Indelning i faser:

| | Tid (s) | % |
| --- | --- | --- |
| Tomgång | 60 | 30,8 | 35,4 |
| Tomgång, fordon i rörelse, koppling ilagd i en kombination | 9 | 4,6 | |
| Växling | 8 | 4,1 | |
| Acceleration | 36 | 18,5 | |
| Period med konstant hastighet | 57 | 29,2 | |
| Deceleration | 25 | 12,8 | |
| | 195 | 100 | |

Tid (s)

%

Tomgång

60

30,8

35,4

Tomgång, fordon i rörelse, koppling ilagd i en kombination

9

4,6

Växling

8

4,1

Acceleration

36

18,5

Period med konstant hastighet

57

29,2

Deceleration

25

12,8

195

100

2.2.   Indelning i växelsteg

| | Tid (s) | % |
| --- | --- | --- |
| Tomgång | 60 | 30,8 | 35,4 |
| Tomgång, fordon i rörelse, koppling ilagd i en kombination | 9 | 4,6 | |
| Växling | 8 | 4,1 | |
| Första växeln | 24 | 12,3 | |
| Andra växeln | 53 | 27,2 | |
| Tredje växeln | 41 | 21 | |
| | 195 | 100 | |

Tid (s)

%

Tomgång

60

30,8

35,4

Tomgång, fordon i rörelse, koppling ilagd i en kombination

9

4,6

Växling

8

4,1

Första växeln

24

12,3

Andra växeln

53

27,2

Tredje växeln

41

21

195

100

2.3.   Allmänna upplysningar:

| — | Medelhastighet under provningen |
| --- | --- |

—

Medelhastighet under provningen

19 km/h

| — | Effektiv körtid |
| --- | --- |

—

Effektiv körtid

195 s

| — | Teoretisk körsträcka per cykel |
| --- | --- |

—

Teoretisk körsträcka per cykel

1,013 km

| — | Motsvarande körsträcka för de fyra cyklerna |
| --- | --- |

—

Motsvarande körsträcka för de fyra cyklerna

4,052 km

Tabell 1.2

Grundläggande körcykel för stadskörning på chassidynamometern (del 1)

| Antal | Moment | Fas | Acceleration
  (m/s2) | Hastighet
  (km/h) | Varaktighet för varje | Sammanlagd tid
  (s) | Växel som skall användas vid manuell växling |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Period (s) | Fas (s) |
| 1 | Tomgång | 1 | | | 11 | 11 | 11 | 6 s PM + 5 s K1
   (20) |
| 2 | Acceleration | 2 | 1,04 | 0-15 | 4 | 4 | 15 | 1 |
| 3 | Konstant hastighet | 3 | | 15 | 9 | 8 | 23 | 1 |
| 4 | Deceleration | 4 | –0,69 | 15-10 | 2 | 5 | 25 | 1 |
| 5 | Deceleration,
  koppling urkopplad | | –0,92 | 10-0 | 3 | | 28 | K1
   (20) |
| 6 | Tomgång | 5 | | | 21 | 21 | 49 | 16 s PM + 5 s K1
   (20) |
| 7 | Acceleration | 6 | 0,83 | 0-15 | 5 | 12 | 54 | 1 |
| 8 | Växling | | | | 2 | | 56 | |
| 9 | Acceleration | | 0,94 | 15-32 | 5 | | 61 | 2 |
| 10 | Konstant hastighet | 7 | | 32 | 24 | 24 | 85 | 2 |
| 11 | Deceleration | 8 | –0,75 | 32-10 | 8 | 11 | 93 | 2 |
| 12 | Deceleration, koppling urkopplad | | –0,92 | 10-0 | 3 | | 96 | K2
   (20) |
| 13 | Tomgång | 9 | 0-15 | 0-15 | 21 | | 117 | 16 s PM + 5 s K1
   (20) |
| 14 | Acceleration | 10 | | | 5 | 26 | 122 | 1 |
| 15 | Växling | | | | 2 | | 124 | |
| 16 | Acceleration | | 0,62 | 15-35 | 9 | | 133 | 2 |
| 17 | Växling | | | | 2 | | 135 | |
| 18 | Acceleration | | 0,52 | 35-50 | 8 | | 143 | 3 |
| 19 | Konstant hastighet | 11 | | 50 | 12 | 12 | 155 | 3 |
| 20 | Deceleration | 12 | –0,52 | 50-35 | 8 | 8 | 163 | 3 |
| 21 | Konstant hastighet | 13 | | 35 | 13 | 13 | 176 | 3 |
| 22 | Växling | 14 | | | 2 | 12 | 178 | |
| 23 | Deceleration | | –0,99 | 35-10 | 7 | | 185 | 2 |
| 24 | Deceleration koppling urkopplad | | –0,92 | 10-0 | 3 | | 188 | K2
   (20) |
| 25 | Tomgång | 15 | | | 7 | 7 | 195 | 7 s PM (20) |

Antal

Moment

Fas

Acceleration

(m/s2)

Hastighet

(km/h)

Varaktighet för varje

Sammanlagd tid

(s)

Växel som skall användas vid manuell växling

Period (s)

Fas (s)

1

Tomgång

1

11

11

11

6 s PM + 5 s K1
   (20)

2

Acceleration

2

1,04

0-15

4

4

15

1

3

Konstant hastighet

3

15

9

8

23

1

4

Deceleration

4

–0,69

15-10

2

5

25

1

5

Deceleration,

koppling urkopplad

–0,92

10-0

3

28

K1
   (20)

6

Tomgång

5

21

21

49

16 s PM + 5 s K1
   (20)

7

Acceleration

6

0,83

0-15

5

12

54

1

8

Växling

2

56

9

Acceleration

0,94

15-32

5

61

2

10

Konstant hastighet

7

32

24

24

85

2

11

Deceleration

8

–0,75

32-10

8

11

93

2

12

Deceleration, koppling urkopplad

–0,92

10-0

3

96

K2
   (20)

13

Tomgång

9

0-15

0-15

21

117

16 s PM + 5 s K1
   (20)

14

Acceleration

10

5

26

122

1

15

Växling

2

124

16

Acceleration

0,62

15-35

9

133

2

17

Växling

2

135

18

Acceleration

0,52

35-50

8

143

3

19

Konstant hastighet

11

50

12

12

155

3

20

Deceleration

12

–0,52

50-35

8

8

163

3

21

Konstant hastighet

13

35

13

13

176

3

22

Växling

14

2

12

178

23

Deceleration

–0,99

35-10

7

185

2

24

Deceleration koppling urkopplad

–0,92

10-0

3

188

K2
   (20)

25

Tomgång

15

7

7

195

7 s PM (20)

Image

Image

3.   LANDSVÄGSKÖRNINGSCYKEL (del 2)

(Se figur 1/3 och tabell 1.3.)

3.1.   Indelning i faser:

| | Tid (s) | % |
| --- | --- | --- |
| Tomgång: | 20 | 5,0 |
| Tomgång, fordon i rörelse, koppling ilagd i en kombination: | 20 | 5,0 |
| Växling: | 6 | 1,5 |
| Acceleration: | 103 | 25,8 |
| Perioder med konstant hastighet: | 209 | 52,2 |
| Deceleration: | 42 | 10,5 |
| | 400 | 100 |

Tid (s)

%

Tomgång:

20

5,0

Tomgång, fordon i rörelse, koppling ilagd i en kombination:

20

5,0

Växling:

6

1,5

Acceleration:

103

25,8

Perioder med konstant hastighet:

209

52,2

Deceleration:

42

10,5

400

100

3.2.   Indelning i växelsteg:

| | Tid (s) | % |
| --- | --- | --- |
| Tomgång: | 20 | 5,0 |
| Tomgång, fordon i rörelse, koppling ilagd i en kombination: | 20 | 5,0 |
| Växling: | 6 | 1,5 |
| Första växeln: | 5 | 1,3 |
| Andra växeln | 9 | 2,2 |
| Tredje växeln: | 8 | 2 |
| Fjärde växeln: | 99 | 24,8 |
| Femte växeln: | 233 | 58,2 |
| | 400 | 100 |

Tid (s)

%

Tomgång:

20

5,0

Tomgång, fordon i rörelse, koppling ilagd i en kombination:

20

5,0

Växling:

6

1,5

Första växeln:

5

1,3

Andra växeln

9

2,2

Tredje växeln:

8

2

Fjärde växeln:

99

24,8

Femte växeln:

233

58,2

400

100

3.3.   Allmänna upplysningar

| — | Medelhastighet under provningen |
| --- | --- |

—

Medelhastighet under provningen

62,6 km/h

| — | Effektiv körtid |
| --- | --- |

—

Effektiv körtid

400 s

| — | Teoretisk körsträcka per cykel |
| --- | --- |

—

Teoretisk körsträcka per cykel

6,955 km

| — | Högsta hastighet |
| --- | --- |

—

Högsta hastighet

120 km/h

| — | Största acceleration |
| --- | --- |

—

Största acceleration

0,833 m/s2

| — | Största deceleration |
| --- | --- |

—

Största deceleration

–1,389 m/s2

Tabell 1.3

Landsvägskörningscykel (del 2) för provning av typ I

| Antal | Moment | Fas | Acceleration
  (m/s2) | Hastighet
  (km/h) | Varaktighet för varje | Sammanlagd tid
  (s) | Växel som skall användas vid manuell växling |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Period (s) | Fas (s) |
| 1 | Tomgång | 1 | | | 20 | 20 | 20 | K1
   (21) |
| 2 | Acceleration | 12 | 0,83 | 0 | 5 | 41 | 25 | 1 |
| 3 | Växling | | | | 2 | | 27 | — |
| 4 | Acceleration | | 0,62 | 15-35 | 9 | | 36 | 2 |
| 5 | Växling | | | | 2 | | 38 | — |
| 6 | Acceleration | | 0,52 | 35-30 | 8 | | 46 | 3 |
| 7 | Växling | | | | 2 | | 48 | — |
| 8 | Acceleration | | 0,43 | 50-70 | 13 | | 61 | 4 |
| 9 | Konstant hastighet | 3 | | 70 | 50 | 50 | 111 | 5 |
| 10 | Deceleration | 4 | –0,69 | 70-50 | 8 | 8 | 119 | 4 s · 5 + 4 s · 4 |
| 11 | Konstant hastighet | 5 | | 50 | 69 | 69 | 188 | 4 |
| 12 | Acceleration | 6 | 0,43 | 50-70 | 13 | 13 | 201 | 4 |
| 13 | Konstant hastighet | 7 | | 70 | 50 | 50 | 251 | 5 |
| 14 | Acceleration | 8 | 0,24 | 70-100 | 35 | 35 | 286 | 5 |
| 15 | Konstant hastighet (22) | 9 | | 100 | 30 | 30 | 316 | 5 (22) |
| 16 | Acceleration (22) | 10 | 0,28 | 100-120 | 20 | 20 | 336 | 5 (22) |
| 17 | Konstant hastighet (22) | 11 | | 120 | 10 | 20 | 346 | 5 (22) |
| 18 | Deceleration (22) | 12 | –0,69 | 120-80 | 16 | 34 | 362 | 5 (22) |
| 19 | Deceleration (22) | | –1,04 | 80-50 | 8 | | 370 | 5 (22) |
| 20 | Deceleration, koppling urkopplad | | 1,39 | 50-0 | 10 | | 380 | K5 (21) |
| 21 | Tomgång | 13 | | | 20 | 20 | 400 | PM (21) |

Antal

Moment

Fas

Acceleration

(m/s2)

Hastighet

(km/h)

Varaktighet för varje

Sammanlagd tid

(s)

Växel som skall användas vid manuell växling

Period (s)

Fas (s)

1

Tomgång

1

20

20

20

K1
   (21)

2

Acceleration

12

0,83

0

5

41

25

1

3

Växling

2

27

—

4

Acceleration

0,62

15-35

9

36

2

5

Växling

2

38

—

6

Acceleration

0,52

35-30

8

46

3

7

Växling

2

48

—

8

Acceleration

0,43

50-70

13

61

4

9

Konstant hastighet

3

70

50

50

111

5

10

Deceleration

4

–0,69

70-50

8

8

119

4 s · 5 + 4 s · 4

11

Konstant hastighet

5

50

69

69

188

4

12

Acceleration

6

0,43

50-70

13

13

201

4

13

Konstant hastighet

7

70

50

50

251

5

14

Acceleration

8

0,24

70-100

35

35

286

5

15

Konstant hastighet (22)

9

100

30

30

316

5 (22)

16

Acceleration (22)

10

0,28

100-120

20

20

336

5 (22)

17

Konstant hastighet (22)

11

120

10

20

346

5 (22)

18

Deceleration (22)

12

–0,69

120-80

16

34

362

5 (22)

19

Deceleration (22)

–1,04

80-50

8

370

5 (22)

20

Deceleration, koppling urkopplad

1,39

50-0

10

380

K5 (21)

21

Tomgång

13

20

20

400

PM (21)

Image

BILAGA 4

Tillägg 2

CHASSIDYNAMOMETER

1.   DEFINITION AV EN CHASSIDYNAMOMETER MED FAST BELASTNINGSKURVA

1.1.   Inledning

Om det totala motståndet vid körning på väg inte kan reproduceras på chassidynamometern för hastigheter mellan 10 km/h och 120 km/h rekommenderas att en chassidynamometer med de egenskaper som definieras nedan används.

1.2.   Definition

1.2.1.   Chassidynamometern kan ha en eller två rullar.

Den främre rullen skall direkt eller indirekt driva tröghetsmassorna och effektupptagningsanordningen.

1.2.2.   Den effekt som upptas av bromsens och chassidynamometerns inre friktion vid hastigheter mellan 0 och 120 km/h beräknas enligt följande:

F = (a + b · V2) ± 0,1 · F80 (utan att vara negativ)

där

| – | = | F | = | den totala effekt som upptas av chassidynamometern (N) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| – | = | a | = | det värde som motsvarar rullmotståndet (N) |
| – | = | b | = | det värde som motsvarar luftmotståndskoefficienten (N/(km/h)2) |
| – | = | V | = | hastigheten (km/h) |
| – | = | F80 | = | effekten vid 80 km/h (N). |

–

=

F

=

den totala effekt som upptas av chassidynamometern (N)

–

=

a

=

det värde som motsvarar rullmotståndet (N)

–

=

b

=

det värde som motsvarar luftmotståndskoefficienten (N/(km/h)2)

–

=

V

=

hastigheten (km/h)

–

=

F80

=

effekten vid 80 km/h (N).

2.   METOD FÖR KALIBRERING AV DYNAMOMETERN

2.1.   Inledning

I detta tillägg beskrivs den metod som skall användas för att bestämma den effekt som upptas av en dynamometerbroms. Den upptagna effekten omfattar den effekt som upptas genom friktion och den som upptas av effektupptagningsanordningen.

Dynamometern drivs till en hastighet som går utöver provningshastigheten. Den anordning som används för att starta dynamometern, urkopplas därefter varvid drivrullens rotationshastighet minskar.

Rullarnas rörelseenergi upptas av effektupptagningsenheten och genom friktion. Med denna metod bortses från de variationer i rullens inre friktion som orsakas av rullar med eller utan fordon. Från den bakre rullens friktion skall bortses när rullen är urkopplad.

2.2.   Kalibrering av effektmätaren vid 80 km/h som en funktion av upptagen effekt.

Följande förfarande skall tillämpas (se även figur 2/1):

2.2.1.   Rullens rotationshastighet mäts om så inte redan gjorts. En vändskiva, en varvtalsmätare eller någon annan metod kan användas.

2.2.2.   Fordonet placeras på dynamometern eller någon annan metod utformas för att starta dynamometern.

Svänghjulet eller något annat system för tröghetssimulering används för den särskilda tröghetsklass som skall användas.

Figur 2/1

Diagram som illustrerar den effekt som upptagits av chassidynamometern

Image

2.2.4.   Dynamometern bringas till en hastighet av 80 km/h.

2.2.5.   Den visade effekten Fi (N) antecknas.

2.2.6.   Dynamometern bringas till en hastighet av 90 km/h.

2.2.7.   Den anordning som använts för att starta dynamometern urkopplas.

2.2.8.   Den tid det tar för dynamometern att gå från 85 km/h till 75 km/h antecknas.

2.2.9.   Effektupptagningsanordningen inställs på en annan nivå.

2.2.10.   Åtgärderna i punkterna 2.2.4-2.2.9 skall upprepas tillräckligt ofta för att täcka det använda effektområdet.

2.2.11.   Den upptagna effekten beräknas med formeln:

Formula

där

| – | = | F | = | upptagen effekt (N) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| – | = | Mi | = | ekvivalent tröghet i kg (bortsett från tröghetseffekterna hos den fria bakre rullen) |
| – | = | ΔV | = | hastighetsavvikelse i m/s (10 km/h = 2,775 m/s) |
| – | = | t | = | den tid det tar för rullen att gå från 85 km/h till 75 km/h. |

–

=

F

=

upptagen effekt (N)

–

=

Mi

=

ekvivalent tröghet i kg (bortsett från tröghetseffekterna hos den fria bakre rullen)

–

=

ΔV

=

hastighetsavvikelse i m/s (10 km/h = 2,775 m/s)

–

=

t

=

den tid det tar för rullen att gå från 85 km/h till 75 km/h.

I figur 2/2 visas den effekt som indikeras vid 80 km/h som effekt som upptas vid 80 km/h.

Figur 2/2

Den effekt som indikeras vid 80 km/h som effekt som absorberas vid 80 km/h

Image

2.2.13.   Åtgärderna i punkterna 2.2.3-2.2.12 ovan skall upprepas för alla tröghetsklasser som skall användas.

2.3.   Kalibrering av effektmätaren som en funktion av upptagen effekt vid andra hastigheter.

De förfaranden som beskrivs i punkt 2.2 ovan skall upprepas så ofta som krävs för de valda hastigheterna.

2.4.   Kontroll av dynamometerns effektupptagningskurva från en referensinställning vid en hastighet av 80 km/h

2.4.1.   Fordonet placeras på dynamometern eller någon annan metod utformas för att starta dynamometern.

2.4.2.   Dynamometern justeras till upptagen effekt (F) vid 80 km/h.

2.4.3.   Den effekt som upptagits vid 120, 100, 80, 60, 40 och 20 km/h antecknas.

2.4.4.   Kurvan F(V) uppritas och det kontrolleras att den motsvarar kraven i punkt 1.2.2 i detta tillägg.

2.4.5.   Det förfarande som anges i punkterna 2.4.1-2.4.4 ovan för andra effektvärden F vid 80 km/h och för andra tröghetsvärden upprepas.

2.5.   Samma förfarande skall tillämpas för kraft- eller vridmomentkalibrering.

3.   INSTÄLLNING AV DYNAMOMETERN

3.1.   Inställningsmetod

3.1.1.   Inledning

Denna metod rekommenderas inte och skall endast användas för dynamometrar med fast belastningskurva för bestämning av belastningsinställningen vid 80 km/h och kan inte användas för fordon med kompressionständningsmotor.

3.1.2.   Provningsinstrument

Undertrycket (eller det absoluta trycket) i fordonets inloppsrör skall mätas med en noggrannhet av ± 0,25 kPa. Det skall vara möjligt att registrera denna avläsning kontinuerligt eller med intervaller på högst en sekund. Hastigheten skall registreras kontinuerligt med en noggrannhet av ± 0,4 km/h.

3.1.3.   Provning på väg

3.1.3.1.   Säkerställ att kraven i punkt 4 i tillägg 3 till denna bilaga uppfylls.

3.1.3.2.   Fordonet körs med en konstant hastighet av 80 km/h och hastighet och undertryck (eller absolut tryck) registreras i enlighet med kraven i punkt 3.1.2 ovan.

3.1.3.3.   Förfarandet i punkt 3.1.3.2 ovan upprepas tre gånger i varje riktning. Alla sex körningarna skall avslutas inom fyra timmar.

3.1.4.   Datasammanställning och kriterier för godkännande

3.1.4.1.   De resultat som erhållits i enlighet med punkterna 3.1.3.2 och 3.1.3.3 ovan ses över. (Hastigheten skall inte vara lägre än 79,5 km/h eller högre än 80,5 km/h under mer än en sekund). För varje körning avläses undertrycksnivån med ensekundsintervaller och medelvärdet för undertryck och standardavvikelse (s) beräknas. Denna beräkning skall grundas på minst 10 undertrycksavläsningar.

3.1.4.2.   Standardavvikelsen skall inte överstiga 10 % av medelvärdet (v) för varje körning.

3.1.4.3.   Medelvärdet för de sex körningarna (tre körningar i varje riktning) beräknas.

3.1.5.   Dynamometerinställning

3.1.5.1.   Förberedelse

De åtgärder som anges i punkterna 5.1.2.2.1-5.1.2.2.4 i tillägg 3 till denna bilaga vidtas.

3.1.5.2.   Belastningsinställning

Fordonet körs efter varmkörning med en konstant hastighet av 80 km/h och dynamometerbelastningen justeras så att det vakuumvärde (v) som erhållits i enlighet med punkt 3.1.4.3 ovan reproduceras. Avvikelsen från detta värde skall inte vara större än 0,25 kPa. Samma instrument skall användas för denna övning som under provning på väg.

3.2.   Alternativ metod

Med tillverkarens tillstånd kan följande metod användas.

3.2.1.   Bromsen justeras så att den upptar den effekt som utövas vid drivhjulen vid en konstant hastighet av 80 km/h i enlighet med följande tabell:

| Fordonets referensvikt | Motsvarande tröghet | Effekt och belastning som absorberas av dynamometern vid 80 km/h | Koefficienter |
| --- | --- | --- | --- |
| Rm (kg) | kg | kW | N | a | b |
| N | N/(km/h) |
| Rm ≤ 480 | 455 | 3,8 | 171 | 3,8 | 0,0261 |
| 480 < Rm ≤ 540 | 510 | 4,1 | 185 | 4,2 | 0,0282 |
| 540 < Rm ≤ 595 | 570 | 4,3 | 194 | 4,4 | 0,0296 |
| 595 < Rm ≤ 650 | 625 | 4,5 | 203 | 4,6 | 0,0309 |
| 650 < Rm ≤ 710 | 680 | 4,7 | 212 | 4,8 | 0,0323 |
| 710 < Rm ≤ 765 | 740 | 4,9 | 221 | 5,0 | 0,0337 |
| 765 < Rm ≤ 850 | 800 | 5,1 | 230 | 5,2 | 0,0351 |
| 850 < Rm ≤ 965 | 910 | 5,6 | 252 | 5,7 | 0,0385 |
| 965 < Rm ≤ 1 080 | 1 020 | 6,0 | 270 | 6,1 | 0,0412 |
| 1 080 < Rm ≤ 1 190 | 1 130 | 6,3 | 284 | 6,4 | 0,0433 |
| 1 190 < Rm ≤ 1 305 | 1 250 | 6,7 | 302 | 6,8 | 0,0460 |
| 1 305 < Rm ≤ 1 420 | 1 360 | 7,0 | 315 | 7,1 | 0,0481 |
| 1 420 < Rm ≤ 1 530 | 1 470 | 7,3 | 329 | 7,4 | 0,0502 |
| 1 530 < Rm ≤ 1 640 | 1 590 | 7,5 | 338 | 7,6 | 0,0515 |
| 1 640 < Rm ≤ 1 760 | 1 700 | 7,8 | 351 | 7,9 | 0,0536 |
| 1 760 < Rm ≤ 1 870 | 1 810 | 8,1 | 365 | 8,2 | 0,0557 |
| 1 870 < Rm ≤ 1 980 | 1 930 | 8,4 | 378 | 8,5 | 0,0577 |
| 1 980 < Rm ≤ 2 100 | 2 040 | 8,6 | 387 | 8,7 | 0,0591 |
| 2 100 < Rm ≤ 2 210 | 2 150 | 8,8 | 396 | 8,9 | 0,0605 |
| 2 210 < Rm ≤ 2 380 | 2 270 | 9,0 | 405 | 9,1 | 0,0619 |
| 2 380 < Rm ≤ 2 610 | 2 270 | 9,4 | 423 | 9,5 | 0,0646 |
| 2 610 < Rm | 2 270 | 9,8 | 441 | 9,9 | 0,0674 |

Fordonets referensvikt

Motsvarande tröghet

Effekt och belastning som absorberas av dynamometern vid 80 km/h

Koefficienter

Rm (kg)

kg

kW

N

a

b

N

N/(km/h)

Rm ≤ 480

455

3,8

171

3,8

0,0261

480 < Rm ≤ 540

510

4,1

185

4,2

0,0282

540 < Rm ≤ 595

570

4,3

194

4,4

0,0296

595 < Rm ≤ 650

625

4,5

203

4,6

0,0309

650 < Rm ≤ 710

680

4,7

212

4,8

0,0323

710 < Rm ≤ 765

740

4,9

221

5,0

0,0337

765 < Rm ≤ 850

800

5,1

230

5,2

0,0351

850 < Rm ≤ 965

910

5,6

252

5,7

0,0385

965 < Rm ≤ 1 080

1 020

6,0

270

6,1

0,0412

1 080 < Rm ≤ 1 190

1 130

6,3

284

6,4

0,0433

1 190 < Rm ≤ 1 305

1 250

6,7

302

6,8

0,0460

1 305 < Rm ≤ 1 420

1 360

7,0

315

7,1

0,0481

1 420 < Rm ≤ 1 530

1 470

7,3

329

7,4

0,0502

1 530 < Rm ≤ 1 640

1 590

7,5

338

7,6

0,0515

1 640 < Rm ≤ 1 760

1 700

7,8

351

7,9

0,0536

1 760 < Rm ≤ 1 870

1 810

8,1

365

8,2

0,0557

1 870 < Rm ≤ 1 980

1 930

8,4

378

8,5

0,0577

1 980 < Rm ≤ 2 100

2 040

8,6

387

8,7

0,0591

2 100 < Rm ≤ 2 210

2 150

8,8

396

8,9

0,0605

2 210 < Rm ≤ 2 380

2 270

9,0

405

9,1

0,0619

2 380 < Rm ≤ 2 610

2 270

9,4

423

9,5

0,0646

2 610 < Rm

2 270

9,8

441

9,9

0,0674

3.2.2.   För andra fordon än personbilar med en referensvikt av mer än 1 700 kg eller för fordon med permanent drift på alla hjul multipliceras de effektvärden som anges i tabellen i punkt 3.2.1 ovan med faktorn 1,3.

BILAGA 4

Tillägg 3

RULLMOTSTÅND HOS ETT FORDON OCH METOD FÖR ATT MÄTA VÄGSIMULERING PÅ EN CHASSIDYNAMOMETER

1.   SYFTE MED METODERNA

Syftet med de metoder som definieras nedan är att mäta rullmotståndet hos ett fordon med stabiliserad hastighet på väg och att simulera detta motstånd på en dynamometer i enlighet med villkoren i punkt 4.1.5 i bilaga 4.

2.   DEFINITION AV VÄGEN

Vägen skall vara jämn och tillräckligt lång för att möjliggöra de mätningar som anges nedan. Lutningen skall vara konstant inom ± 0,1 % och inte överstiga 1,5 %.

3.   VÄDERFÖRHÅLLANDEN

3.1.   Vind

Provningen skall utföras när de genomsnittliga vindhastigheterna är lägre än 3 m/s med topphastigheter under 5 m/s. Dessutom skall vindhastighetens komposant vinkelrät mot provningsbanan vara mindre än 2 m/s. Vindhastigheten skall mätas 0,7 m över vägytan.

3.2.   Fuktighet

Vägbanan skall vara torr.

3.3.   Tryck – Temperatur

Lufttätheten skall vid provningstillfället inte avvika med mer än ± 7,5 % från referensförhållandena, P = 100 kPa och T = 293,2 K.

4.   FÖRBEREDELSE AV FORDONET (23)

4.1.   Urval av provningsfordon

Om inte alla varianter av en fordonstyp mäts skall följande urvalskriterier för provningsfordonet tillämpas.

4.1.1.   Karosseri

Om det finns olika karosserityper skall provningen utföras på det karosseri som är minst aerodynamiskt. Tillverkaren skall lämna de uppgifter som krävs för urvalet.

4.1.2.   Däck

Det bredaste däcket skall väljas. Om det finns mer än tre däcksstorlekar skall det näst bredaste väljas.

4.1.3.   Provningsvikt

Provningsvikten skall vara fordonets referensvikt i det största tröghetsintervallet.

4.1.4.   Motor

Provningsfordonet skall ha den (de) största värmeväxlaren(erna).

4.1.5.   Transmission

En provning skall utföras med var och en av följande transmissionstyper:

| — | framhjulsdrift |
| --- | --- |

—

framhjulsdrift

| — | bakhjulsdrift |
| --- | --- |

—

bakhjulsdrift

| — | heltid fyrhjulsdrift |
| --- | --- |

—

heltid fyrhjulsdrift

| — | deltid fyrhjulsdrift |
| --- | --- |

—

deltid fyrhjulsdrift

| — | automatisk växel |
| --- | --- |

—

automatisk växel

| — | manuell växel |
| --- | --- |

—

manuell växel

4.2.   Inkörning

Fordonet skall ha justerats och vara i normalt körskick efter att ha körts in minst 3 000 km. Däcken skall ha körts in samtidigt med fordonet eller ha ett mönsterdjup av mellan 90 och 50 % av det ursprungliga mönsterdjupet.

4.3.   Kontroller

Följande kontroller skall göras i enlighet med tillverkarens anvisningar för den avsedda användningen:

| — | hjul, hjulfälgar, däck (fabrikat, typ eller tryck), |
| --- | --- |

—

hjul, hjulfälgar, däck (fabrikat, typ eller tryck),

| — | framaxelinställning, |
| --- | --- |

—

framaxelinställning,

| — | bromsinställning (eliminering av tjuvanliggning), smörjning av fram- och bakaxlar, |
| --- | --- |

—

bromsinställning (eliminering av tjuvanliggning), smörjning av fram- och bakaxlar,

| — | inställning av fjädring och fordonets höjd över marken osv. |
| --- | --- |

—

inställning av fjädring och fordonets höjd över marken osv.

4.4.   Förberedelse för provningen

4.4.1.   Fordonet skall belastas till sin referensvikt. Fordonets höjd skall vara den som erhålls när belastningens tyngdpunkt är belägen mitt emellan de yttre framsätenas R-punkter och på en rät linje som går genom dessa punkter.

4.4.2.   Vid provningar på väg skall fordonets fönster vara stängda. Alla skydd för luftkonditioneringssystem, strålkastare osv. skall vara stängda.

4.4.3.   Fordonet skall vara rent.

4.4.4.   Omedelbart före provningen skall fordonet köras på lämpligt sätt för att uppnå normal driftstemperatur.

5.   METODER

5.1.   Energiförändning under frihjulsmetoden

5.1.1.   På vägen

5.1.1.1.   Provningsutrustning och fel

Tiden skall mätas med ett fel mindre än ± 0,1 s.

Hastigheten skall mätas med ett fel mindre än ± 2 %.

5.1.1.2.   Provningsförfarande

5.1.1.2.1.   Fordonet accelereras till en hastighet som är 10 km/h högre än den valda provningshastigheten V.

5.1.1.2.2.   Växeln läggs i friläge.

5.1.1.2.3.   Den tid (t1) mäts som det tar för fordonet att decelerera från hastigheten

V2 = V + ΔV km/h till V1 = V – ΔV km/h

5.1.1.2.4.   Samma provning utförs i motsatt riktning: t2

5.1.1.2.5.   Medelvärdet T bestäms för de båda tiderna t1 B t2

5.1.1.2.6.   Dessa provningar upprepas flera gånger på ett sådant sätt att den statistiska noggrannheten (p) av medelvärdet

Formula inte är mer än 2 % (p ≤ 2 %)

Den statistiska noggrannheten (p) definieras som:

Formula

där

| — | t | = | den koefficient som anges i nedanstående tabell, |
| --- | --- | --- | --- |
| — | n | = | antalet provningar, |
| — | s | = | standardavvikelsen. |

—

t

=

den koefficient som anges i nedanstående tabell,

—

n

=

antalet provningar,

—

s

=

standardavvikelsen.

Formula

| n | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| t | 3,2 | 2,8 | 2,6 | 2,5 | 2,4 | 2,3 | 2,3 | 2,2 | 2,2 | 2,2 | 2,2 | 2,2 |
| | 1,6 | 1,25 | 1,06 | 0,94 | 0,85 | 0,77 | 0,73 | 0,66 | 0,64 | 0,61 | 0,59 | 0,57 |

n

4

5

6

7

8

9

10

11

12

13

14

15

t

3,2

2,8

2,6

2,5

2,4

2,3

2,3

2,2

2,2

2,2

2,2

2,2

Formula

1,6

1,25

1,06

0,94

0,85

0,77

0,73

0,66

0,64

0,61

0,59

0,57

5.1.1.2.7.   Effekten beräknas med formeln:

Formula

där

| – | = | P | = | uttrycks i kW, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| – | = | V | = | provningshastigheten i m/s, |
| – | = | ΔV | = | avvikelsen i hastighet från hastigheten V, i m/s |
| – | = | M | = | referensvikt i kg |
| – | = | T | = | tid i sekunder (s) |

–

=

P

=

uttrycks i kW,

–

=

V

=

provningshastigheten i m/s,

–

=

ΔV

=

avvikelsen i hastighet från hastigheten V, i m/s

–

=

M

=

referensvikt i kg

–

=

T

=

tid i sekunder (s)

5.1.1.2.8.   Den effekt (P) som fastställts på banan skall korrigeras till referensomgivningsförhållandena enligt följande:

PCorrected = K · PMeasured

Formula

där

| – | = | RR | = | rullmotstånd vid hastigheten V |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| – | = | RAERO | = | luftmotstånd vid hastigheten V |
| – | = | RT | = | totalt driftmotstånd = RR + RAERO, |
| – | = | KR | = | rullmotståndets temperaturkorrigeringsfaktor som sätts lika med: 8,64 · 10–3/°C eller den korrigeringsfaktor som upprättats av tillverkaren och som godkänns av myndigheten |
| – | = | t | = | omgivningstemperatur vid provning på väg i °C |
| – | = | t0 | = | referensomgivningstemperatur = 20 °C |
| – | = | p | = | lufttäthet under provningsförhållandena |
| – | = | p0 | = | lufttäthet under referensförhållandena (20 °C, 100 kPa) |

–

=

RR

=

rullmotstånd vid hastigheten V

–

=

RAERO

=

luftmotstånd vid hastigheten V

–

=

RT

=

totalt driftmotstånd = RR + RAERO,

–

=

KR

=

rullmotståndets temperaturkorrigeringsfaktor som sätts lika med: 8,64 · 10–3/°C eller den korrigeringsfaktor som upprättats av tillverkaren och som godkänns av myndigheten

–

=

t

=

omgivningstemperatur vid provning på väg i °C

–

=

t0

=

referensomgivningstemperatur = 20 °C

–

=

p

=

lufttäthet under provningsförhållandena

–

=

p0

=

lufttäthet under referensförhållandena (20 °C, 100 kPa)

Förhållandena RR/RT och RAERO/RT skall anges av fordonstillverkaren på grundval av de uppgifter som normalt är tillgängliga för företaget.

Om dessa värden, med förbehåll för överenskommelsen mellan tillverkaren och den berörda tekniska tjänsten, inte är tillgängliga får de värden för förhållandet mellan rullmotstånd och totalt motstånd som erhålls med följande formel användas:

Formula

där

| — | M = fordonsvikten i kg, |
| --- | --- |

—

M = fordonsvikten i kg,

| — | och där för varje hastighet koefficienterna a och b visas i följande tabell:







  V (km/h) | a | b |
| --- | --- | --- | --- |
| 20 | 7,24 A 10–5 | 0,82 |
| 40 | 1,59 A 10–4 | 0,54 |
| 60 | 1,96 A 10–4 | 0,33 |
| 80 | 1,85 A 10–4 | 0,23 |
| 100 | 1,63 A 10–4 | 0,18 |
| 120 | 1,57 A 10–4 | 0,14 |

—

och där för varje hastighet koefficienterna a och b visas i följande tabell:

V (km/h)

a

b

20

7,24 A 10–5

0,82

40

1,59 A 10–4

0,54

60

1,96 A 10–4

0,33

80

1,85 A 10–4

0,23

100

1,63 A 10–4

0,18

120

1,57 A 10–4

0,14

5.1.2.   På dynamometern

5.1.2.1.   Mätutrustning och noggrannhet

Utrustningen skall vara identisk med den som används på väg.

5.1.2.2.   Provningsförfarande

5.1.2.2.1.   Fordonet placeras på provningsdynamometern.

5.1.2.2.2.   Drivhjulens ringtryck (kallt) justeras till vad som krävs av dynamometern.

5.1.2.2.3.   Dynamometerns ekvivalenta tröghet justeras.

5.1.2.2.4.   Det tillses att fordonet och dynamometern på lämpligt sätt uppnår drifttemperatur.

5.1.2.2.5.   De åtgärder som anges i punkt 5.1.1.2 ovan (utom punkterna 5.1.1.2.4 och 5.1.1.2.5) vidtas genom att M ersätts med I i formeln i punkt 5.1.1.2.7.

5.1.2.2.6.   Bromsen justeras så att den korrigerade effekten (punkt 5.1.1.2.8) reproduceras och så att hänsyn tas till skillnaden mellan fordonets vikt (M) på banan och den motsvarande provningssvängmassa (I) som skall användas. Detta kan göras genom att medelvärdet för den korrigerade frihjulstiden på väg beräknas från V2 till V1 och genom att samma tid på dynamometern reproduceras på följande villkor:

Formula

K = det värde som anges i punkt 5.1.1.2.8 ovan.

5.1.2.2.7.   Den effekt Pa som skall upptas av dynamometern skall bestämmas så att det blir möjligt att olika dagar reproducera samma effekt (punkt 5.1.1.2.8) för samma fordon.

5.2.   Vridmomentmätningsmetod vid konstant hastighet

5.2.1.   På väg

5.2.1.1.   Mätutrustning och mätfel

Vridmomentmätning skall med en lämplig mätanordning utföras med en nogrannhet av ± 2 %.

Hastigheten skall mätas med en noggrannhet av ± 2 %.

5.2.1.2.   Provningsförfarande

5.2.1.2.1.   Fordonet körs till den valda stabiliserade hastigheten V.

5.2.1.2.2.   Vridmomentet Ct och hastigheten registreras under minst 20 sekunder. Noggrannheten i dataregistreringssystemet skall vara minst ± 1 Nm för vridmomentet och ± 0,2 km/h för hastigheten.

5.2.1.2.3.   Skillnaderna i vridmoment Ct och hastighet i förhållande till tiden skall inte överstiga 5 % för varje sekund av mätperioden.

5.2.1.2.4.   Vridmomentet Ct1 är det vridmomentsmedelvärde som erhålls ur följande formel:

Formula

5.2.1.2.5.   Provningen skall utföras tre gånger i varje riktning. Vridmomentsmedelvärdet från dessa sex mätningar bestäms för referenshastigheten. Om hastighetsmedelvärdet avviker med mer än 1 km/h från referenshastigheten skall en linjär regression användas för att beräkna vridmomentsmedelvärdet.

5.2.1.2.6.   Medelvärdet för dessa två vridmoment Ct1 och Ct2, dvs. Ct bestäms.

5.2.1.2.7.   Det vridmomentsmedelvärde CT som fastställts på banan skall korrigeras till referensomgivningsförhållandena enligt följande:

CTcorrected = K · CTmeasured

där K har det värde som anges i punkt 5.1.1.2.8 i detta tillägg.

5.2.2.   På dynamometern

5.2.2.1.   Mätutrustning och mätfel

Utrustningen skall vara identisk med den som används på väg.

5.2.2.2.   Provningsförfarande

5.2.2.2.1.   De åtgärder som anges i punkterna 5.1.2.2.1-5.1.2.2.4 ovan vidtas.

5.2.2.2.2.   De åtgärder som anges i punkterna 5.2.1.2.1-5.2.1.2.4 ovan vidtas.

5.2.2.2.3.   Effektupptagningsenheten justeras för att reproducera det korrigerade totala banvridmoment som anges i punkt 5.2.1.2.7 ovan.

5.2.2.2.4.   Fortsätt i samma syfte med samma åtgärder som i punkt 5.1.2.2.7.

BILAGA 4

Tillägg 4

KONTROLL AV ICKE-MEKANISK TRÖGHET

1.   SYFTE

Den metod som beskrivs i detta tillägg gör det möjligt att kontrollera att dynamometerns simulerade totala tröghet utförs tillfredsställande under körcykelns driftfas. Dynamometertillverkaren skall ange en metod för att kontrollera anvisningarna enligt punkt 3 nedan.

2.   PRINCIP

2.1.   Uppställande av arbetsekvationer

Då dynamometern är underkastad variationer i rullens(arnas) rotationshastighet, kan kraften vid rullens(arnas) yta uttryckas med formeln:

F = I · γ = IM · γ + F1

där

| — | = | F | = | kraften vid rullens(arnas) yta, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | I | = | dynamometerns totala tröghet (fordonets ekvivalenta tröghet: se tabellen i punkt 5.1), |
| — | = | IM | = | trögheten hos dynamometerns mekaniska massor, |
| — | = | γ | = | tangentiell acceleration vid rullens yta, |
| — | = | F1 | = | tröghetskraft. |

—

=

F

=

kraften vid rullens(arnas) yta,

—

=

I

=

dynamometerns totala tröghet (fordonets ekvivalenta tröghet: se tabellen i punkt 5.1),

—

=

IM

=

trögheten hos dynamometerns mekaniska massor,

—

=

γ

=

tangentiell acceleration vid rullens yta,

—

=

F1

=

tröghetskraft.

Anmärkning: En förklaring till denna formel med avseende på dynamometrar med mekaniskt simulerad tröghet har tillagts.

Den totala trögheten uttrycks således enligt följande:

I = Im + F1 / γ

där

| — | Im kan beräknas eller mätas med traditionella metoder, |
| --- | --- |

—

Im kan beräknas eller mätas med traditionella metoder,

| — | F1 kan mätas på dynamometern, |
| --- | --- |

—

F1 kan mätas på dynamometern,

| — | γ kan beräknas ur rullarnas perifera hastighet. |
| --- | --- |

—

γ kan beräknas ur rullarnas perifera hastighet.

Den totala trögheten (I) skall bestämmas under en accelerations- eller decelerationsprovning med värden som är större än eller lika med de som erhålls under en körcykel.

2.2.   Anvisning för beräkning av total tröghet

Provnings- och beräkningsmetoderna skall göra det möjligt att bestämma den totala trögheten I med ett relativt fel (ΔI/I) mindre än ± 2 %.

3.   ANVISNING

Den simulerade totala tröghetens massa I skall inom följande gränsvärden förbli densamma som motsvarande tröghets teoretiska värde (se punkt 5.1 i bilaga 4):

3.1.1.   ± 5 % av det teoretiska värdet för varje momentant värde,

3.1.2.   ± 2 % av det teoretiska värdet för det medelvärde som beräknats för varje cykelsekvens.

3.2.   Det gränsvärde som anges i punkt 3.1.1 ovan höjs till ± 50 % under en sekund vid start och för fordon med manuell växel under två sekunder vid växlingar.

4.   KONTROLLFÖRFARANDE

4.1.   Kontroll utförs under varje provning genom hela cykeln enligt definition i punkt 2.1 i bilaga 4.

4.2.   Om kraven i punkt 3 ovan uppfylls med momentana accelerationer som är minst tre gånger större eller mindre än de värden som erhålls i den teoretiska cykelns sekvenser skall emellertid den kontroll som beskrivs ovan inte behövas.

BILAGA 4

Tillägg 5

DEFINITION AV GASPROVTAGNINGSSYSTEM

1.   INLEDNING

1.1.   Det finns flera slags provtagningsanordningar som kan uppfylla kraven i punkt 4.2 i bilaga 4.

De anordningar som beskrivs i punkterna 3.1 och 3.2 skall anses som godtagbara om de uppfyller huvudkriterier som berör principen för variabel utspädning.

1.2.   Laboratoriet skall i sina meddelanden ange det provtagningssystem som tillämpas när provningen utförs.

2.   KRITERIER FÖR SYSTEM MED VARIABEL UTSPÄDNING FÖR MÄTNING AV AVGASUTSLÄPP

2.1.   Tillämpningsområde

I detta avsnitt anges driftsegenskaperna i ett avgasprovtagningssystem, som avses bli använt för att i enlighet med bestämmelserna i dessa föreskrifter mäta de verkliga utsläppsmassorna av fordonsavgas.

Principen för provtagning av variabel utspädning för att mäta utsläppsmassor skall kräva att tre villkor är uppfyllda:

2.1.1.   Fordonets avgaser skall kontinuerligt utspädas med omgivningsluft under definierade förhållanden.

2.1.2.   Den totala volymen av gas- och utspädningsluftblandningen skall mätas noggrant.

2.1.3.   Ett prov med ett konstant förhållande mellan de utspädda avgaserna och utspädningsluften skall tas för analys.

De gasformiga utsläppens massa skall bestämmas ur de proportionella halterna i proven och ur den totala volym som mäts under provningen. Halterna i proven skall korrigeras med hänsyn till föroreningshalten i omgivningsluften.

Dessutom skall partikelutsläppen för fordon med kompressionständningsmotor avsättas i ett diagram.

2.2.   Teknisk sammanfattning

I figur 5/1 visas ett schematiskt diagram över provtagningssystemet.

2.2.1.1.   Fordonets avgaser skall utspädas med en mängd omgivningsluft som är tillräcklig för att förebygga eventuell vattenkondens i provtagnings- och mätsystemet.

2.2.2.   Avgasprovtagningssystemet skall vara så konstruerat att det är möjligt att mäta de genomsnittliga volymhalterna av CO2, CO, kolväten och NOx och dessutom, för fordon med kompressionständningsmotor, de partikelutsläpp som ingår i de avgaser som utsläpps under fordonets provningscykel.

2.2.3.   Blandningen av luft och avgaser skall vara homogen vid den punkt där provtagningssonden är placerad (se punkt 2.3.1.2 nedan).

2.2.4.   Genom sonden skall ett representativt prov från de utspädda gaserna tas.

2.2.5.   Genom systemet skall det vara möjligt att mäta den totala volymen av de utspädda avgaserna.

2.2.6.   Provtagningssystemet skall vara gastätt. Den konstruktion av provtagningssystemet för variabel utspädning och de material som används för dess tillverkning skall vara sådana att de inte påverkar halten av föroreningar i de utspädda avgaserna. Skulle någon del av systemet (värmeväxlare, cyklonseparator, fläkt osv.) ändra haltenn i någon av föroreningarna i de utspädda gaserna och felet inte kan korrigeras, skall provtagningen för denna förorening utföras uppströms från denna del.

2.2.7.   Om det provade fordonet är utrustat med ett avgassystem med flera utlopp skall anslutningsrören förbindas med ett grenmunstycke som monteras så nära fordonet som möjligt.

2.2.8.   Gasproverna skall uppsamlas i provtagningssäckar av lämplig kapacitet så att gasflödet inte hindras under provtagningsperioden. Dessa säckar skall vara tillverkade av material som inte påverkar halten av föroreningsgaserna (se punkt 2.3.4.4 nedan).

2.2.9.   Systemet för variabel utspädning skall vara så utformat att är möjligt att uppsamla avgaserna utan nämnvärt ändra mottrycket i avgasrörets utlopp (se punkt 2.3.1.1 nedan).

2.3.   Särskilda krav

2.3.1.   Avgasuppsamlings- och utspädningsanordning

2.3.1.1.   Anslutningsröret mellan fordonets avgasutlopp och blandningskammaren skall vara så kort som möjligt och får inte i något fall:

| i) | orsaka att det statiska trycket vid avgasutloppen på det fordon som provas skiljer sig med mer än ± 0,75 kPa vid 50 km/h eller med mer än ± 1,25 kPa under hela provningens förlopp från de statiska tryck som registreras när ingenting är anslutet till fordonets avgasutlopp. Trycket skall mätas i avgasutloppet eller i ett förlängningsrör med samma diameter så nära rörets ände som möjligt, |
| --- | --- |

i)

orsaka att det statiska trycket vid avgasutloppen på det fordon som provas skiljer sig med mer än ± 0,75 kPa vid 50 km/h eller med mer än ± 1,25 kPa under hela provningens förlopp från de statiska tryck som registreras när ingenting är anslutet till fordonets avgasutlopp. Trycket skall mätas i avgasutloppet eller i ett förlängningsrör med samma diameter så nära rörets ände som möjligt,

| ii) | ändra avgasens sammansättning. |
| --- | --- |

ii)

ändra avgasens sammansättning.

2.3.1.2.   En blandningskammare skall förberedas i vilken fordonets avgaser och utspädningsluften blandas så att blandningen blir homogen vid kammarens utlopp.

Blandningens homogenitet i ett tvärsnitt där provtagningssonden är placerad skall inte avvika med mer än 2 % från medelvärdet av de värden som erhålls vid minst fem punkter som är förlagda med jämna mellanrum över gasströmmens diameter. För att minimera verkningarna på förhållandena vid avgasutloppet och begränsa tryckfallet i utspädningsluftens konditioneringsanordning skall, i förekommande fall, inte trycket i blandningskammaren avvika med mer än ± 0,25 kPa från det atmosfäriska trycket.

2.3.2.   Suganordning/volymmätanordning

Denna anordning kan ha en uppsättning fasta hastigheter för att säkerställa ett flöde som är tillräckligt för att förebygga all vattenkondens. Detta uppnås i allmänhet genom att hålla halten av CO2 i uppsamlingssäcken för den utspädda avgasen under 3 volymprocent.

2.3.3.   Volymmätning

2.3.3.1.   Volymmätanordningen skall under alla driftförhållanden behålla sin kalibrerade noggrannhet inom ± 2 %. Om anordningen inte vid mätpunkten kan kompensera för temperaturvariationer i blandningen av avgas och utspädningsluft skall en värmeväxlare användas för hålla temperaturen inom ± 6 K av den angivna drifttemperaturen.

Om så krävs får en cyklonseparator användas för att skydda volymmätanordningen.

2.3.3.2.   En temperaturgivare skall installeras omedelbart framför volymmätanordningen. Denna temperaturgivare skall ha en noggrannhet och en precision av ± 1 K och en svarstid av 0,1 s vid 62 % av en given temperaturvariation (värdet uppmätt i silikonolja).

2.3.3.3.   Tryckmätningarna skall under provningen ha en precision och en noggrannhet av ± 0,4 kPa.

2.3.3.4.   Mätningen av tryckskillnaden i förhållande till lufttrycket skall göras uppströms från och, om så krävs, nedströms från volymmätanordningen.

Figur 5/1

Diagram över ett system för variabel utspädning för mätning av avgasutsläpp

Image

2.3.4.   Gasprovtagning

2.3.4.1.   Utspädda avgaser

2.3.4.1.1.   Provet av utspädda avgaser skall tas uppströms från suganordningen men nedströms från konditioneringsanordningarna (i förekommande fall).

2.3.4.1.2.   Flödet skall inte avvika från medelvärdet med mer än ±2 %.

2.3.4.1.3.   Provtagningsmängden skall inte understiga 5 liter per minut och skall inte överstiga 0,2 % av de utspädda avgasernas flöde.

2.3.4.2.   Utspädningsluft

2.3.4.2.1.   Ett prov av utspädningsluften skall vid ett konstant flöde tas nära inloppet för omgivningsluften (efter det att ett eventuellt filter monterats).

2.3.4.2.2.   Luften skall inte vara förorenad av avgaser från blandningsdelen.

2.3.4.2.3.   Provtagningshastigheten för utspädningsluften skall vara jämförbar med den som används för de utspädda avgaserna.

2.3.4.3.   Provtagningar

2.3.4.3.1.   De material som används för provtagningarna skall vara sådana att de inte ändrar föroreningshalten.

2.3.4.3.2.   Filter får användas för att avskilja de fasta partiklarna från provet.

2.3.4.3.3.   Pumpar krävs för att leda provet till uppsamlingssäcken(arna).

2.3.4.3.4.   Flödesregleringsventiler och flödesmätare krävs för att åstadkomma de flöden som krävs för provtagningen.

2.3.4.3.5.   Snabbkopplande gastäta anslutningsrör får användas mellan trevägsventilerna och uppsamlingssäckarna där anlutningsrören automatiskt själva sluter tätt vid säcken. Andra system får användas för att leda proven till analysatorn (t.ex. trevägsbackventiler).

2.3.4.3.6.   De olika ventiler som används för att styra provtagningsgaserna skall vara av en snabbomställbar och snabbverkande typ.

2.3.4.4.   Lagring av provet

Gasproverna skall uppsamlas i provtagningssäckar med tillräcklig kapacitet så att provtagningshastigheten inte begränsas. Säckarna skall vara tillverkade av ett material som efter 20 minuter inte skall ändra koncentrationen av de syntetiska föroreningsgaserna med mer än 2 %.

2.4.   Ytterligare provtagningsenhet för provning av fordon med kompressionständningsmotor

2.4.1.   Till skillnad från uppsamling av gasprover från fordon med gnisttändningsmotor är kolväte- och partikelprovtagningspunkterna placerade i en utspädningstunnel.

2.4.2.   För att minska värmeförlusterna i avgaserna mellan avgasutloppet och inloppet till utspädningstunneln får röret inte vara mer än 3,6 m långt, eller 6,1 m långt om värmen isoleras. Dess innerdiameter får inte överstiga 105 mm.

2.4.3.   Huvudsakligen turbulenta flödesförhållanden (Reynoldstal ≥ 4 000) skall råda i den utspädningstunnel som skall bestå av ett rakt rör av elektriskt ledande material för att säkerställa att den utspädda avgasen är homogen vid provtagningspunkterna och att proven består av representativa gaser och partiklar. Utspädningstunneln skall ha en diameter av minst 200 mm och systemet skall vara jordat.

2.4.4.   Partikelprovtagningssystemet skall bestå av en provtagningssond i utspädningstunneln och två seriemonterade filter. Snabbverkande ventiler skall i flödesriktningen placeras både upp- och nedströms från de två filtren.

Provtagningssondens konfiguration skall vara den som anges i figur 5/2.

2.4.5.   Partikelprovtagningssonden skall uppfylla följande villkor:

Den skall installeras nära tunnelns mittlinje ca tio tunneldiametrar nedströms från gasinloppet och ha en innerdiameter av minst 12 mm.

Avståndet från provtagningsspetsen till filterunderlaget skall vara minst fem sonddiametrar men skall inte överstiga 1 020 mm.

2.4.6.   Gasflödesmätenheten för provtagningen skall bestå av pumpar, gasflödesregulatorer och flödesmätenheter.

2.4.7.   Kolväteprovtagningssystemet skall bestå av en uppvärmd provtagningssond, ledning, filter och pump. Provtagningssonden skall installeras på samma avstånd från avgasinloppet som partikelprovtagningssonden och på ett sådant sätt att ingendera påverkar prov som tagits med den andra. Den skall ha en minsta innerdiameter av 4 mm.

2.4.8.   Alla uppvärmda delar skall genom uppvärmningssystemet hållas vid en temperatur av 463 K (190 °C) ± 10 K.

2.4.9.   Om det inte är möjligt att kompensera för variationer i flödet skall förberedelser göras för en värmeväxlare och en temperaturregleringsanordning enligt punkt 2.3.3.1 för att säkerställa att flödet i systemet blir konstant och att provtagningshastigheten blir proportionell mot detta.

3.   BESKRIVNING AV ANORDNINGARNA

3.1.   Anordning för variabel utspädning med kolvpump för konstantvolymprovtagning (PDP-CVS) (figur 5/3)

3.1.1.   Konstantvolymprovtagningspumpen uppfyller kraven i denna bilaga genom att gasflödet genom pumpen vid konstant temperatur och tryck mäts. Den totala volymen mäts genom att den kalibrerade kolvpumpens varv räknas. Det proportionella provet erhålls genom att provtagning vid konstant flöde utförs med pump, flödesmätare och flödesregleringsventil.

3.1.2.   I figur 5/3 visas en schematisk ritning över ett sådant provtagningssystem. Då olika uppställningar kan ge korrekta resultat är exakt överensstämmelse med teckningen oväsentlig. Ytterligare delar som instrument, ventiler, magnetventiler och omkopplare kan användas för att ge ytterligare information och samordna delsystemets funktioner.

Provtagningsutrustningen består av:

3.1.3.1.   Ett filter (D) för utspädningsluften som, om så krävs, kan förvärmas. Detta filter skall bestå av aktivt kol mellan två papperslager och skall användas för att reducera och stabilisera halterna i utspädningsluften av kolväten från omgivande utsläpp.

3.1.3.2.   En blandningskammare (M) där avgasen blandas homogent med luft.

3.1.3.3.   En värmeväxlare (H) med en kapacitet som är tillräcklig för att under hela provningen säkerställa att luft-/avgasblandningens temperatur, uppmätt vid en punkt omedelbart uppströms från kolvpumpen, ligger inom 6 K från den avsedda drifttemperaturen. Denna anordning skall inte påverka föroreningshalterna i de utspädda gaser som efteråt uttas för analys.

3.1.3.4.   Ett temperaturregleringssystem (TC) som används för att förvärma värmeväxlaren före provningen och för att reglera dess temperatur under provningen, så att avvikelserna från den avsedda drifttemperaturen begränsas till 6 K.

Kolvpumpen (PDP) som åstadkommer en konstant volym av luft-/avgasblandningsflödet och vars kapacitet skall vara tillräckligt stor för att under alla driftförhållanden som kan förekomma under en provning förebygga vattenkondens i systemet, något som i allmänhet kan säkerställas genom användning av en kolvpump med en kapacitet som är:

3.1.3.5.1.   två gånger så stor som det maximala avgasflöde som uppstår vid körcykelns accelerationer eller

3.1.3.5.2.   tillräckligt stor för att säkerställa att CO2-koncentrationen i provtagningssäcken för utspädd avgas är mindre än 3 volymprocent för bensin och dieselbränsle, mindre än 2,2 volymprocent för motorgas (LPG) och mindre än 1,5 volymprocent för naturgas.

Figur 5/2

Uppställning av partikelprovtagningssond

Image

3.1.3.6.   En temperaturgivare (T1) (noggrannhet och precision ± 0,4 kPa) som ansluts omedelbart uppströms från volymmätaren och som används för att registrera tryckskillnaden mellan gasblandningen och omgivningsluften.

3.1.3.7.   En tryckmätare (G1) (noggrannhet och precision ± 0,4 kPa) som ansluts omedelbart uppströms från kolvpumpen och som används för att registrera stigande tryck mellan gasblandningen och omgivningsluften.

3.1.3.8.   Ytterligare en tryckmätare (G2) (noggrannhet och precision ± 0,4 kPa) som ansluts så att tryckskillnaden mellan pumpens inlopp och utlopp kan registreras.

3.1.3.9.   Två provtagningssonder (S1 och S2) för kontinuerlig provtagning på utspädningsluften och på den utspädda avgas-/luftblandningen.

3.1.3.10.   Ett filter (F) för att avlägsna fasta partiklar från de gasflöden som uppsamlas för analys.

3.1.3.11.   Pumpar (P) för att under provningen uppsamla ett konstant flöde av utspädningsluften såväl som av den utspädda avgas-/luftblandningen.

3.1.3.12.   Flödesregulatorer (N) för att säkerställa ett konstant enhetligt flöde av de gasprov som under loppet av provningen tas med provtagningssonderna S1 och S2 och där flödet av gasprov skall vara sådant att provmängden vid slutet av varje provning är tillräcklig för analys (ca 10 liter per minut).

3.1.3.13.   Flödesmätare (FL) för att under provningen justera och övervaka det konstanta flödet av gasprover.

3.1.3.14.   Snabbverkande ventiler (V) för att leda ett konstant flöde av gasprover in i provtagningssäckarna eller till utloppet.

3.1.3.15.   Gastäta snabbkopplingsdelar (Q) mellan de snabbverkande ventilerna och provtagningssäckarna som skall stängas automatiskt vid provtagningssäcken. Som alternativ kan andra sätt att transportera proverna till analysatorn användas (t.ex. trevägskranar).

3.1.3.16.   Säckar (B) för uppsamling av prov av den utspädda avgasen och utspädningsluften under provningen som skall ha tillräcklig kapacitet så att provflödet inte hindras och vars material skall vara sådant att varken själva mätningarna eller gasprovens kemiska sammansättning påverkas (t.ex.: laminerade polyetylen/polyamidfolier eller fluorerade polykolväten).

3.1.3.17.   Ett digitalt räkneverk (C) för att registrera det antal varv som kolvpumpen gör under provningen.

3.1.4.   Ytterligare utrustning som krävs när fordon med kompressionständningsmotor provas

För att uppfylla kraven i punkterna 4.3.1.1 och 4.3.2 i bilaga 4 skall de ytterligare delar som anges inom de streckade linjerna i figur 5/3 användas när fordon med kompressionständningsmotor provas:

| — | Fh | uppvärmt filter, |
| --- | --- | --- |
| — | S3 | provtagningspunkt för kolväte, |
| — | Vh | uppvärmd flervägsventil, |
| — | Q | snabbkoppling som möjliggör att omgivningsluftprovet BA analyseras med HFID, |
| — | HFID | uppvärmd flamjoniseringsanalysator, |
| — | R och I | utrustning för att integrera och registrera momentana kolvätehalter, |
| — | Lh | uppvärmd provtagningsledning. |

—

Fh

uppvärmt filter,

—

S3

provtagningspunkt för kolväte,

—

Vh

uppvärmd flervägsventil,

—

Q

snabbkoppling som möjliggör att omgivningsluftprovet BA analyseras med HFID,

—

HFID

uppvärmd flamjoniseringsanalysator,

—

R och I

utrustning för att integrera och registrera momentana kolvätehalter,

—

Lh

uppvärmd provtagningsledning.

Alla uppvärmda komponenter skall hållas vid 463 K (190 °C) ± 10 K.

Partikelprovtagningssystem:

| — | S4 | provtagningssond i utspädningstunneln, |
| --- | --- | --- |
| — | Fp | filterenhet som består av två seriemonterade filter, omkopplingsanordning för ytterligare parallellmonterade filterpar, |
| — | provtagningsledning, |
| — | pumpar, flödesregulatorer och flödesmätenheter. |

—

S4

provtagningssond i utspädningstunneln,

—

Fp

filterenhet som består av två seriemonterade filter, omkopplingsanordning för ytterligare parallellmonterade filterpar,

—

provtagningsledning,

—

pumpar, flödesregulatorer och flödesmätenheter.

3.2.   Utspädningsanordning för konstantvolymprovtagning med venturirör för kritiskt flöde (CFV-CVS) (figur 5/4)

3.2.1.   Användningen av ett venturirör för kritiskt flöde i samband med konstantvolymprovtagningsförfarandet grundas på den flödesmekaniska principen om kritiskt flöde. Det variabla flödet hos blandningen av utspädning och avgas hålls vid en ljudhastighet som är direkt proportionell till kvadratroten ur gastemperaturen. Flödet övervakas, beräknas och integreras fortlöpande under hela provningen.

Genom användningen av ytterligare ett provtagningsventurirör för kritiskt flöde säkerställs de tagna gasprovens proportionalitet. Då både tryck och temperatur är lika vid båda venturirörsinloppen är volymen hos det gasflöde som avleds för provtagning proportionell till den totala volymen av den utspädda avgasblandning som erhållits och följaktligen är kraven i denna bilaga uppfyllda.

3.2.2.   I figur 5/4 visas en schematisk ritning över ett sådant provtagningssystem. Då olika uppställningar kan ge korrekta resultat är exakt överensstämmelse med teckningen inte väsentlig. Ytterligare delar som instrument, ventil, magnetventiler och omkopplare kan användas för att ge ytterligare information och samordna delsystemets funktioner.

Uppsamlingsutrustningen består av:

3.2.3.1.   Ett filter (D) för utspädningsluften som, om så krävs, kan förvärmas. Detta filter skall bestå av aktivt kol mellan papperslager och skall användas för att reducera och stabilisera bakgrundsutsläpp av kolväten i utspädningsluften.

3.2.3.2.   En blandningskammare (M) där avgasen blandas homogent med luft.

3.2.3.3.   En cyklonseparator (CS) för att avlägsna partiklar.

3.2.3.4.   Två provtagningssonder (S1 och S2) för att ta prov på utspädningsluften såväl som på den utspädda avgasen.

3.2.3.5.   Ett provtagningsventurirör för kritiskt flöde (SV) för att ta proportionella prov på den utspädda avgasen vid provtagningssonden S2.

3.2.3.6.   Ett filter (F) för att avlägsna fasta partiklar från de gasflöden som avleds för analys.

3.2.3.7.   Pumpar (P) för att under provningen uppsamla en del av flödet av luft och utspädd avgas i säckar.

3.2.3.8.   En flödesregulator (N) för att säkerställa ett konstant flöde av de gasprov som under loppet av provningen tas från provtagningssonderna S1 och där flödet av gasprov skall vara sådant att provmängden vid slutet av provningen är tillräcklig för analys (ca 10 liter per minut).

3.2.3.9.   En flödesdämpare (PS) i provtagningsledningen.

3.2.3.10.   Flödesmätare (FL) för att under provningarna justera och övervaka flödet av gasprover.

3.2.3.11.   Snabbverkande magnetventiler (V) för att avleda ett konstant flöde av gasprover in i provtagningssäckarna eller till utloppet.

3.2.3.12.   Gastäta snabbkopplingsdelar (Q) mellan de snabbverkande ventilerna och provtagningssäckarna. Kopplingarna skall stängas automatiskt vid provtagningssäcken. Som alternativ kan andra sätt att transportera proverna till analysatorn användas (t.ex. trevägskranar).

3.2.3.13.   Säckar (B) för uppsamling av prov av den utspädda avgasen och utspädningsluften under provningarna och som skall ha tillräcklig kapacitet så att provflödet inte hindras och vars material skall vara sådant att varken själva mätningarna eller gasprovens kemiska sammansättning påverkas (t.ex.: laminerade polyetylen/polyamidfolier eller fluorerade polykolväten).

3.2.3.14.   En tryckmätare (G) med noggrannhet och precision inom ± 0,4 kPa.

3.2.3.15.   En temperaturgivare (T) med noggrannhet och precision inom ± 0,4 kPa och med en svarstid av 0,1 sekunder i förhållande till 62 % av en temperaturändring (uppmätt i silikonolja).

3.2.3.16.   Ett mätventurirör för kritiskt flöde (MV) för att mäta den utspädda avgasens flödesvolym.

Figur 5/3

Konstantvolymprovtagning med kolvpump (PDP-CVS)

Image

Figur 5/4

Konstantvolymprovtagning med venturirör för kritiskt flöde (CFV-CVS-systemet)

Image

3.2.3.17.   En fläkt (BL) av tillräcklig kapacitet för den utspädda avgasens totala volym.

Kapaciteten hos konstantvolymprovtagningssystemet med venturirör för kritiskt flöde (CFV-CVS) skall vara sådan att under alla de driftförhållanden som möjligen kan förekomma under en provning ingen vattenkondens skall uppstå. Detta säkerställs i allmänhet genom användning av en fläkt vars kapacitet är:

3.2.3.18.1.   två gånger så stor som det maximala avgasflöde som uppstår vid körcykelns accelerationer eller

3.2.3.18.2.   tillräckligt stor för att säkerställa att CO2-halten i provtagningssäcken för utspädd avgas är mindre än 3 volymprocent.

3.2.4.   Ytterligare utrustning som krävs när fordon med kompressionständningsmotor provas

För att uppfylla kraven i punkterna 4.3.1.1 och 4.3.2 i bilaga 4 skall de ytterligare delar som anges inom de streckade linjerna i figur 5/3 användas när fordon med kompressionständningsmotor provas.

| — | Fh | uppvärmt filter, |
| --- | --- | --- |
| — | S3 | kolväteprov, |
| — | Vh | uppvärmd flervägsventil, |
| — | Q | snabbkoppling som möjliggör att omgivningsluftprovet BA analyseras med HFID, |
| — | HFID | uppvärmd flamjoniseringsanalysator, |
| — | R och I | utrustning för att integrera och registrera momentana kolvätehalter, |
| — | Lh | uppvärmd provtagningsledning. |

—

Fh

uppvärmt filter,

—

S3

kolväteprov,

—

Vh

uppvärmd flervägsventil,

—

Q

snabbkoppling som möjliggör att omgivningsluftprovet BA analyseras med HFID,

—

HFID

uppvärmd flamjoniseringsanalysator,

—

R och I

utrustning för att integrera och registrera momentana kolvätehalter,

—

Lh

uppvärmd provtagningsledning.

Alla uppvärmda komponenter skall hållas vid 463 K (190 °C) ± 10 K.

Om kompensation för variationer i flödet inte är möjlig krävs en värmeväxlare (H) och ett temperaturregleringssystem (Tc) enligt beskrivning i punkt 3.1.3 i detta tillägg för att säkerställa ett konstant flöde genom venturiröret (Mv) och därmed ett proportionellt flöde genom partikelprovtagningssystemet S3.

| — | S4 | = | Provtagningssond i utspädningstunneln, |
| --- | --- | --- | --- |
| — | Fp | = | Filterenhet som består av två seriemonterade filter, omkopplingsanordning för ytterligare parallellmonterade filterpar, |
| — | Provtagningsledning, |
| — | Pumpar, flödesregulatorer och flödesmätenheter. |

—

S4

=

Provtagningssond i utspädningstunneln,

—

Fp

=

Filterenhet som består av två seriemonterade filter, omkopplingsanordning för ytterligare parallellmonterade filterpar,

—

Provtagningsledning,

—

Pumpar, flödesregulatorer och flödesmätenheter.

BILAGA 4

Tillägg 6

METOD FÖR KALIBRERING AV UTRUSTNINGEN

1.   BESTÄMNING AV KALIBRERINGSKURVAN

1.1.   Varje normalt mätområde kalibreras i enlighet med kraven i punkt 4.3.3 i bilaga 4 genom följande förfarande:

1.2.   Analysatorns kalibreringskurva bestäms med minst fem kalibreringspunkter som är så jämnt utspridda som möjligt. Den nominella koncentrationen hos den kalibreringsgas som har den högsta halten får inte vara mindre än 80 % av fullt skalutslag.

1.3.   Kalibreringskurvan beräknas med minsta kvadratmetoden. Om det resulterande polynomets gradtal är större än 3 skall antalet kalibreringspunkter vara minst lika med detta polynoms gradtal plus 2.

1.4.   Kalibreringskurvan skall inte avvika med mer än ± 2 % från det nominella värdet för varje kalibreringsgas.

1.5.   Dragning av kalibreringskurvan

Utifrån dragningen av kalibreringskurvan och kalibreringspunkterna är det möjligt att kontrollera att kalibreringen utförts korrekt. Analysatorns olika karakteristiska parametrar skall anges, i synnerhet:

| — | skalan, |
| --- | --- |

—

skalan,

| — | känsligheten, |
| --- | --- |

—

känsligheten,

| — | nollpunkten
  och |
| --- | --- |

—

nollpunkten

och

| — | datum för kalibreringens utförande. |
| --- | --- |

—

datum för kalibreringens utförande.

1.6.   Om det till den tekniska tjänstens tillfredsställelse kan visas att alternativ teknik (t.ex. datoranalys, elektronisk mätområdeskontroll osv.) kan ge likvärdig noggrannhet får dessa alternativ användas.

1.7.   Kontroll av kalibreringen

1.7.1.   Varje normalt använt mätområde skall före varje analys kontrolleras i enlighet med följande:

1.7.2.   Kalibreringen skall kontrolleras med användning av en nollställnings- och spänngas vars nominella värde ligger inom 80-95 % av det angivna värde som skall analyseras.

1.7.3.   Om det erhållna värdet för de två aktuella punkterna inte skiljer sig från det teoretiska värdet med mer än ± 5 % av fullt skalutslag får inställningsparametrarna ändras. Skulle så inte vara fallet skall en ny kalibreringskurva bestämmas i enlighet med punkt 1 i detta tillägg.

1.7.4.   Efter provningen används nollställnings- och samma spänngas för omkontroll. Analysen anses godtagbar om skillnaden mellan de båda mätresultaten är mindre än 2 %.

2.   KONTROLL AV FLAMJONISERINGSDETEKTORNS (FID) REAKTION FÖR KOLVÄTE

2.1.   Optimering av detektorns reaktion

Flamjoniseringsdetektorn skall inställas som instrumenttillverkaren anger. Propan i luften skall användas för att optimera reaktionen inom det vanligaste mätområdet.

2.2.   Kalibrering av kolväteanalysatorn

Analysatorn skall kalibreras med användning av propan i luft och renad syntetisk luft. Se punkt 4.5.2 i bilaga 4 (kalibrerings- och spänngaser).

Bestäm en kalibreringskurva enligt beskrivning i punkterna 1.1-1.5 i detta tillägg.

2.3.   Reaktionsfaktorer för olika kolväten och rekommenderade gränsvärden

Reaktionsfaktorn (Rf) för ett visst kolväte är förhållandet mellan avläsningen C1 på flamjoniseringsdetektorn och halten i gascylindern, uttryckt i ppm C1.

Provningsgashalten skall ligga på en nivå som ger en reaktion av ca 80 % av fullt skalutslag för mätområdet. halten skall vara känd med en noggrannhet av ± 2 % i förhållande till en gravimetrisk standard, uttryckt i volym. Dessutom skall gascylindern vara förkonditionerad under 24 timmar vid en temperatur mellan 293 K och 303 K (20 och 30 °C).

Reaktionsfaktorerna skall bestämmas när en analysator tas i bruk och därefter efter längre serviceintervall. De provningsgaser som skall användas och de rekommenderade reaktionsfaktorerna är:

| — | Metan och renad luft: |
| --- | --- |

—

Metan och renad luft:

1,00 < Rf < 1,15

| — | eller 1,00 < Rf < 1,05 |
| --- | --- |

—

eller 1,00 < Rf < 1,05

för naturgasdrivna fordon

| — | propylen och renad luft: |
| --- | --- |

—

propylen och renad luft:

0,90 < Rf < 1,00

| — | toluen och renad luft: |
| --- | --- |

—

toluen och renad luft:

0,90 < Rf < 1,00

i förhållande till en reaktionsfaktor (Rf) av 1,00 för propan och renad luft.

2.4.   Kontroll av syreinterferens och rekommenderade gränsvärden

Reaktionsfaktorn skall bestämmas såsom beskrivs i punkt 2.3 ovan. Den provningsgas som skall användas och det rekommenderade reaktionsfaktorsintervallet är:

| Propan och kväve: | 0,95 < Rf < 1,05 |
| --- | --- |

Propan och kväve:

0,95 < Rf < 1,05

3.   PROVNING AV NOx-OMVANDLARENS VERKNINGSGRAD

Verkningsgraden hos den omvandlare som används för att omvandla NO2 till NO provas enligt följande:

Med användande av den provningsuppställning som visas i figur 6/1 och det förfarande som beskrivs nedan kan omvandlarens verkningsgrad provas med hjälp av en ozongenerator.

3.1.   Kalibrera analysatorn inom det vanligaste mätområdet enligt tillverkarens anvisningar med användande av nollställnings- och spänngas (vars NO-halt skall uppgå till ca 80 % av mätområdet och NO2-halten i gasblandningen skall vara mindre än 5 % av NO-halten). NOx-analysatorn skall vara i NO-läge så att spänngasen inte leds genom omvandlaren. Registrera den erhållna koncentrationen.

3.2.   Via en T-anslutning tillförs syrgas eller syntetisk luft kontinuerligt till spänngasflödet tills den visade halten är ca 10 % mindre än den kalibreringshalt som anges i punkt 3.1 ovan. Registrera den erhållna koncentrationen (C). Ozongeneratorn skall vara urkopplad under hela detta förlopp.

3.3.   Ozongeneratorn aktiveras nu så att tillräckligt med ozon genereras för att minska NO-halten till 20 % (lägst 10 %) av den kalibreringshalt som anges i punkt 3.1 ovan. Registrera den erhållna koncentrationen (d).

3.4.   NOx-analysatorn omkopplas därefter till NOx-läge vilket innebär att gasblandningen (NO, NO2, O2 och N2) nu leds genom omvandlaren. Registrera den erhållna koncentrationen (a).

Figur 6/1

Diagram över NOx-omvandlaranordningarnas verkningsgrad

Image

3.5.   Ozongeneratorn är nu urkopplad. Den gasblandning som beskrivs i punkt 3.2 ovan leds genom omvandlaren in i detektorn. Registrera den erhållna koncentrationen (b).

3.6.   Med ozongeneratorn urkopplad är också flödet av syrgas eller syntetisk luft avstängt. Det avlästa NO2-värdet på analysatorn skall då inte ligga mer än 5 % över det värde som anges i punkt 3.1 ovan.

3.7.   NOx-omvandlarens verkningsgrad beräknas enligt följande:

Formula

3.8.   Omvandlarens verkningsgrad skall inte vara mindre än 95 %.

3.9.   Omvandlarens verkningsgrad skall provas minst en gång i veckan.

4.   KALIBRERING AV KONSTANTVOLYMPROVTAGNINGSSYSTEMET (CVS)

Konstantvolymprovtagningssystemet skall kalibreras med användande av en noggrann flödesmätare och en strypanordning. Flödet genom systemet skall mätas vid olika tryckavläsningspunkter och systemets kontrollparametrar skall mätas och sättas i relation till flödena.

4.1.1.   Olika slags flödesmätare kan användas t.ex. kalibrerat venturirör, laminär flödesmätare och kalibrerad turbinmätare, förutsatt att de utgör dynamiska mätsystem och kan uppfylla kraven i punkterna 4.4.1 och 4.4.2 i bilaga 4.

4.1.2.   I följande punkter ges detaljerade beskrivningar av metoder för att kalibrera enheter för kolvpumpar och venturirör för kritiskt flöde med hjälp av en laminär flödesmätare, som ger den erforderliga noggrannheten jämte statistisk kontroll av kalibreringens giltighet.

4.2.   Kalibrering av kolvpump (PDP)

4.2.1.   I följande kalibreringsförfarande anges utrustning, provningsuppställning samt de olika parametrar som mäts för att bestämma flödet i konstantvolymprovtagningspumpen. Alla parametrar som avser pumpen mäts samtidigt med de parametrar som avser den flödesmätare som seriekopplas till pumpen. Det beräknade flödet (i m3/min vid pumpinloppet, vid absolut tryck och temperatur) kan därefter ritas som en korrelationsfunktion som motsvarar värdet för en viss kombination av pumpparametrar. Den linjära ekvation som relaterar pumpflödet till korrelationsfunktionen bestäms därefter. Om en konstantvolymprovtagning görs vid flera hastigheter skall en kalibrering utföras för varje hastighetsområde som används.

Kalibreringsförfarandet grundar sig på mätning av absoluta värden för de pump- och flödesmätparametrar som motsvarar flödet vid varje punkt. Tre villkor skall iakttas för att säkerställa kalibreringskurvans noggrannhet och integritet:

4.2.2.1.   Pumptrycken skall mätas vid pumpens anslutningar i stället för vid yttre ledningar i pumpens in- och utlopp. De tryckuttag som monterats upptill och nedtill mitt på pumpens medbringarplatta är utsatta för det verkliga trycket i pumpens kolv och återspeglar följaktligen de absoluta tryckskillnaderna.

4.2.2.2.   Temperaturstabiliteten skall hållas under kalibreringen. Den laminära flödesmätaren är känslig för temperatursvängningar i inloppet vilket förorsakar att mätpunkterna sprids. Gradvisa temperaturförändringar av ± 1 K kan godtas så länge de pågår under flera minuter.

4.2.2.3.   Alla anslutningar mellan flödesmätaren och konstantvolymprovtagningspumpen skall vara fria från allt läckage.

Under en avgasutsläppsprovning skall mätningen av samma pumpparametrar göra det möjligt för användaren att med kalibreringsekvationen beräkna flödet.

4.2.3.1.   I figur 6/2 i detta tillägg visas en tänkbar provningsuppställning. Variationer är möjliga, förutsatt att de av den myndighet som beviljar typgodkännandet bedöms ha jämförbar noggrannhet. Om den uppställning som visas i tillägg 5, figur 5/3 används skall följande uppgifter ligga inom de noggrannhetsgränsvärden som anges:

| — | lufttryck (korrigerat)(Pb) |
| --- | --- |

—

lufttryck (korrigerat)(Pb)

± 0,03 kPa

| — | omgivningstemperatur (T) |
| --- | --- |

—

omgivningstemperatur (T)

± 0,2 K

| — | lufttemperatur vid LFE-inloppet (ETI) |
| --- | --- |

—

lufttemperatur vid LFE-inloppet (ETI)

± 0,15 K

| — | undertryck uppströms från LFE (EPI) |
| --- | --- |

—

undertryck uppströms från LFE (EPI)

± 0,01 kPa

| — | tryckfall genom hela LFE (EDP) |
| --- | --- |

—

tryckfall genom hela LFE (EDP)

± 0,0015 kPa

| — | lufttemperatur vid konstantvolymprovtagningspumpens (PTI) inlopp |
| --- | --- |

—

lufttemperatur vid konstantvolymprovtagningspumpens (PTI) inlopp

± 0,2 K

| — | lufttemperatur vid konstantvolymprovtagningspumpens utlopp (PTO) |
| --- | --- |

—

lufttemperatur vid konstantvolymprovtagningspumpens utlopp (PTO)

± 0,2 K

| — | undertryck vid konstantvolymprovtagningspumpens inlopp (PPI) |
| --- | --- |

—

undertryck vid konstantvolymprovtagningspumpens inlopp (PPI)

± 0,22 kPa

| — | tryckhöjd vid konstantvolymprovtagningspumpens utlopp (PPO) |
| --- | --- |

—

tryckhöjd vid konstantvolymprovtagningspumpens utlopp (PPO)

± 0,22 kPa

| — | antal pumpvarv under provningsperioden (n) |
| --- | --- |

—

antal pumpvarv under provningsperioden (n)

± 1 l/min

| — | provningsperiodens varaktighet (minst 250 s) (t) |
| --- | --- |

—

provningsperiodens varaktighet (minst 250 s) (t)

± 0,1 s

4.2.3.2.   Efter det att systemet anslutits enligt figur 6/2 i detta tillägg ställs den variabla strypningen i helt öppet läge och konstantvolymprovtagningspumpen körs i 20 minuter innan kalibreringen inleds.

4.2.3.3.   Återställ strypningsventilen till ett mer strypt läge för att öka pumpinloppsundertrycket (ca 1 kPa) så att minst sex mätpunker erhålls för hela kalibreringen. Låt systemet stabiliseras under tre minuter och upprepa mätningarna.

4.2.4.   Resultatanalys

4.2.4.1.   Luftflödet (Qs) vid varje provningspunkt beräknas i m3/min under standardförhållanden med hjälp av uppgifterna från flödesmätaren och med användande av den metod som föreskrivs av tillverkaren.

4.2.4.2.   Luftflödet omvandlas därefter till pumpflöde (V0) i m3/varv vid absolut temperatur och tryck vid inloppet.

Formula

där

| – | = | V0 | = | pumpflödesmängd vid Tp och Pp uttryckt i m3/varv, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| – | = | Qs | = | luftflödet vid 101,33 kPa och 273,2 K uttryckt i m3/min, |
| – | = | Tp | = | temperatur vid pumpinloppet (K), |
| – | = | Pp | = | absolut tryck vid pumpinloppet (kPa), |
| – | = | n | = | pumpvarvtal i min–1. |

–

=

V0

=

pumpflödesmängd vid Tp och Pp uttryckt i m3/varv,

–

=

Qs

=

luftflödet vid 101,33 kPa och 273,2 K uttryckt i m3/min,

–

=

Tp

=

temperatur vid pumpinloppet (K),

–

=

Pp

=

absolut tryck vid pumpinloppet (kPa),

–

=

n

=

pumpvarvtal i min–1.

För att kompensera för inverkan från de tryckskillnader vid pumpen som beror på pumpvarvtal och värdet för pumpförluster beräknas därefter korrelationsfunktionen (x0) mellan pumpvarvtal (n), tryckskillnad mellan pumpens in- och utlopp samt absolut tryck vid pumpens utlopp enligt följande:

Formula

där

| – | = | x0 | = | korrelationsfunktion, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| – | = | ΔPp | = | tryckskillnad mellan pumpens in- och utlopp (kPa), |
| – | = | Pe | = | absolut tryck vid utloppet (PPO + Pb) (kPa). |

–

=

x0

=

korrelationsfunktion,

–

=

ΔPp

=

tryckskillnad mellan pumpens in- och utlopp (kPa),

–

=

Pe

=

absolut tryck vid utloppet (PPO + Pb) (kPa).

En linjär anpassning enligt minsta kvadratmetoden görs för att erhålla kalibreringsekvationer med formlerna:

V0 = D0 – M (x0)

n = A – B (ΔPp)

D0, M, A och B är de lutnings- och skärningspunktskonstanter som beskriver linjerna.

Figur 6/2

Uppställning för PDP-CVS-kalibrering

Image

Figur 6/3

Uppställning för CFV-CVS-kalibrering

Image

4.2.4.3.   Ett konstantvolymprovtagningssystem med flera hastigheter skall kalibreras för varje hastighet som används. De kalibreringskurvor som bildas för områdena skall vara ungefär parallella och skärningspunktsvärdena (D0) skall öka när pumpflödesområdet minskar.

Om kalibreringen utförts noggrant skall de värden som beräknats ur ekvationen ligga inom 0,5 % av det uppmätta värdet V0. Värdena för M kommer att variera från en pump till en annan. Kalibreringen görs när pumpen tas i drift och efter en större översyn.

Kalibrering av venturiröret för kritiskt flöde (CFV)

4.3.1.   Kalibreringen av venturiröret baseras på flödesekvationen för ett venturirör:

Formula

där

| – | = | Qs | = | flöde, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| – | = | Kv | = | kalibreringskoefficient, |
| – | = | P | = | absolut tryck (kPa), |
| – | = | T | = | absolut temperatur (K). |

–

=

Qs

=

flöde,

–

=

Kv

=

kalibreringskoefficient,

–

=

P

=

absolut tryck (kPa),

–

=

T

=

absolut temperatur (K).

Gasflödet är en funktion av inloppets tryck och temperatur.

Genom det kalibreringsförfarande som beskrivs nedan bestäms kalibreringskoefficientens värde vid uppmätta värden för tryck, temperatur och luftflöde.

4.3.2.   Det förfarande som rekommenderas av tillverkaren skall följas vid kalibrering av venturirörets elektroniska delar.

4.3.3.   Mätningar för flödeskalibrering av venturiröret krävs och följande uppgifter skall återfinnas inom angivna noggrannhetsgränser:

| — | barometertryck (korrigerat) (Pb) |
| --- | --- |

—

barometertryck (korrigerat) (Pb)

± 0,03 kPa,

| — | lufttemperatur vid LFE, flödesmätare (ETI) |
| --- | --- |

—

lufttemperatur vid LFE, flödesmätare (ETI)

± 0,15 K,

| — | undertryck uppströms från LFE (EPI) |
| --- | --- |

—

undertryck uppströms från LFE (EPI)

± 0,01 kPa,

| — | tryckfall genom hela (EDP) LFE |
| --- | --- |

—

tryckfall genom hela (EDP) LFE

± 0,0015 kPa,

| — | luftflöde (Qs) |
| --- | --- |

—

luftflöde (Qs)

± 0,5 %,

| — | undertryck vid venturirörets inlopp (PPI) |
| --- | --- |

—

undertryck vid venturirörets inlopp (PPI)

± 0,02 kPa,

| — | temperatur vid venturirörets inlopp (Tv) |
| --- | --- |

—

temperatur vid venturirörets inlopp (Tv)

± 0,2 K.

4.3.4.   Utrustningen skall uppställas enligt i figur 3 i detta tillägg och kontrolleras för läckor. Alla läckor mellan flödesmätanordningen och venturiröret kommer att allvarligt påverka noggrannheten i kalibreringen.

4.3.5.   Det variabla flödesstrypmunstycket skall ställas i öppet läge, fläkten startas och systemet stabiliseras. Uppgifter från alla instrument skall registreras.

4.3.6.   Strypningen av flödet skall varieras och minst åtta avläsningar skall göras över hela venturirörets kritiska flödesområde.

4.3.7.   De uppgifter som registreras under kalibreringen skall användas för följande beräkningar.

Luftflödet (Qs) vid varje provningspunkt beräknas ur uppgifterna från flödesmätaren med användande av den metod som föreskrivs av tillverkaren.

Beräkna kalibreringskoefficientvärdena för varje provningspunkt:

Formula

där

| – | = | Qs | = | flödet i m3/min vid 273,2 K och 101,33 kPa, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| – | = | Tv | = | temperatur vid venturirörets inlopp (K), |
| – | = | Pv | = | absolut tryck vid venturirörets inlopp (kPa). |

–

=

Qs

=

flödet i m3/min vid 273,2 K och 101,33 kPa,

–

=

Tv

=

temperatur vid venturirörets inlopp (K),

–

=

Pv

=

absolut tryck vid venturirörets inlopp (kPa).

Rita kurvan Kv som en funktion av trycket vid venturirörets inlopp. För ljudflöde kommer Kv att få ett relativt konstant värde. När trycket sjunker (undertrycket ökar) dämpas venturirörets kritiska flöde och Kv sjunker. Resulterande ändringar i Kv kan inte godtas.

För minst åtta punkter inom det kritiska området beräknas ett medelvärde för Kv och standardavvikelsen.

Om standardavvikelsen överstiger 0,3 % av medelvärdet för Kv vidtas korrigerande åtgärder.

BILAGA 4

Tillägg 7

KONTROLL AV HELA SYSTEMET

1.   För att uppfylla kraven i punkt 4.7 i bilaga 4 skall den totala noggrannheten i konstantvolymprovtagningssystemet och i analyssystemet bestämmas genom att en känd mängd föroreningsgas införs i systemet medan det körs som under en normal provning, varefter föroreningsmassan analyseras och beräknas enligt formlerna i tillägg 8 till bilaga 4, bortsett från att propanets densitet under standardförhållanden skall vara 1,967 gram per liter. Följande två metoder har visat sig ge tillräcklig noggrannhet.

2.   Mätning av ett konstant flöde hos en ren gas (CO eller C3H8) med användande av ett munstycke för kritiskt flöde

2.1.   En känd mängd ren gas (CO eller C3H8) leds in i konstantvolymprovtagningssystemet genom det kalibrerade munstycket för kritiskt flöde. Om inloppstrycket är tillräckligt högt är det flöde (q) som justeras med hjälp av munstycket för kritiskt flöde oberoende av trycket vid munstyckets utlopp (kritiskt flöde). Om avvikelser inträffar som överstiger 5 % skall orsaken till felfunktionen fastställas och korrigeras. Konstantvolymprovtagningssystemet körs under ca 5-10 minuter som vid en avgasutsläppsprovning. Den gas som uppsamlats i provtagningssäcken analyseras med sedvanlig utrustning och resultaten jämförs med den halt av gasproverna som var känd i förväg.

3.   Mätning av en begränsad mängd ren gas (CO eller C3H8) med hjälp av en gravimetrisk metod

3.1.   Följande gravimetriska förfarande kan användas för att kontrollera konstantvolymprovtagningssystemet.

Vikten av en liten cylinder som fyllts med kolmonoxid eller propan bestäms med en noggrannhet av ± 0,01 g. Konstantvolymprovtagningssystemet körs under ca 5-10 minuter som vid en normal avgasutsläppsprovning medan CO eller propan införs i systemet. Den ingående mängden ren gas bestäms med hjälp av en jämförande vägning. Den gas som samlats i säcken analyseras därefter med hjälp av den utrustning som normalt används för avgasanalys. Resultaten jämförs därefter med de koncentrationsvärden som tidigare beräknats.

BILAGA 4

Tillägg 8

BERÄKNING AV FÖRORENINGARNAS UTSLÄPPSMASSA

1.   ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

1.1.   De gasformiga föroreningarnas utsläppsmassa skall beräknas med hjälp av följande ekvation:

Formula (1)

där

| – | = | Mi | = | den i:te föroreningens utsläppsmassa i gram per kilometer, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| – | = | Vmix | = | den utspädda avgasens volym uttryckt i liter per provning och korrigerad till standardförhållanden (273,2 K och 101,33 kPa), |
| – | = | Qi | = | densitet hos föroreningen i uttryckt i gram per liter vid normal temperatur och normalt tryck (273,2 K och 101,33 kPa), |
| – | = | kh | = | den fuktighetskorrigeringsfaktor som används för beräkning av kväveoxidernas utsläppsmassa. Det finns ingen fuktighetskorrigering för kolväten och CO, |
| – | = | Ci | = | koncentration av den i:te föroreningen i den utspädda avgasen uttryckt i ppm och korrigerad för mängden av den i:te förorening som ingår i utspädningsluften, |
| – | = | d | = | det avstånd som motsvarar körcykeln uttryckt i kilometer. |

–

=

Mi

=

den i:te föroreningens utsläppsmassa i gram per kilometer,

–

=

Vmix

=

den utspädda avgasens volym uttryckt i liter per provning och korrigerad till standardförhållanden (273,2 K och 101,33 kPa),

–

=

Qi

=

densitet hos föroreningen i uttryckt i gram per liter vid normal temperatur och normalt tryck (273,2 K och 101,33 kPa),

–

=

kh

=

den fuktighetskorrigeringsfaktor som används för beräkning av kväveoxidernas utsläppsmassa. Det finns ingen fuktighetskorrigering för kolväten och CO,

–

=

Ci

=

koncentration av den i:te föroreningen i den utspädda avgasen uttryckt i ppm och korrigerad för mängden av den i:te förorening som ingår i utspädningsluften,

–

=

d

=

det avstånd som motsvarar körcykeln uttryckt i kilometer.

1.2.   Volymbestämning

1.2.1.   Beräkning av volymen när en variabel utspädningsanordning med konstant flödesreglering med munstycke eller venturirör används

Registrera kontinuerligt de parametrar som visar volymflödet och beräkna den totala volymen för provningens omfattning.

1.2.2.   Beräkning av volymen när en kolvpump används

Volymen av den utspädda avgas som mäts i ett kolvpumpssystem beräknas med följande formel:

V = V0 · N

där

| – | = | V | = | den utspädda gasens volym uttryckt i liter per provning (före korrigering), |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| – | = | V0 | = | den gasvolym som under provningsförhållanden levereras av kolvpumpen uttryckt i liter per varv, |
| – | = | N | = | antal varv per provning. |

–

=

V

=

den utspädda gasens volym uttryckt i liter per provning (före korrigering),

–

=

V0

=

den gasvolym som under provningsförhållanden levereras av kolvpumpen uttryckt i liter per varv,

–

=

N

=

antal varv per provning.

1.2.3.   Korrigering av den utspädda avgasens volym till standardförhållanden

Den utspädda avgasens volym korrigeras med hjälp av följande formel:

Formula (2)

i vilken

Formula (3)

där

| – | = | PB | = | barometertryck i provningslokalen, uttryckt i kPa, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| – | = | P1 | = | undertryck vid kolvpumpens inlopp i förhållande till det omgivande barometertrycket, uttryckt i kPa, |
| – | = | Tp | = | medeltemperatur hos de utspädda avgaser som under provningen inleds i kolvpumpen (K). |

–

=

PB

=

barometertryck i provningslokalen, uttryckt i kPa,

–

=

P1

=

undertryck vid kolvpumpens inlopp i förhållande till det omgivande barometertrycket, uttryckt i kPa,

–

=

Tp

=

medeltemperatur hos de utspädda avgaser som under provningen inleds i kolvpumpen (K).

1.3.   Beräkning av den korrigerade föroreningshalten i provtagningssäcken

Formula (4)

där

| – | = | Ci | = | koncentration av den i:te föroreningen i den utspädda avgasen, uttryckt i ppm och korrigerad för den mängd i som ingår i utspädningsluften, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| – | = | Ce | = | uppmätt koncentration av den i:te föroreningen i den utspädda avgasen, uttryckt i ppm, |
| – | = | Cd | = | koncentration av den i:te föroreningen i den luft som används för utspädning, uttryckt i ppm, |
| – | = | DF | = | utspädningsfaktor. |

–

=

Ci

=

koncentration av den i:te föroreningen i den utspädda avgasen, uttryckt i ppm och korrigerad för den mängd i som ingår i utspädningsluften,

–

=

Ce

=

uppmätt koncentration av den i:te föroreningen i den utspädda avgasen, uttryckt i ppm,

–

=

Cd

=

koncentration av den i:te föroreningen i den luft som används för utspädning, uttryckt i ppm,

–

=

DF

=

utspädningsfaktor.

Utsspädningsfaktorn beräknas enligt följande:

För bensin och dieselbränsle

| DF = | | för bensin och dieselbränsle (5a) |
| --- | --- | --- |
| DF = | | för motorgas (LPG) (5b) |
| DF = | | för naturgas (5c) |

DF =

Formula

för bensin och dieselbränsle (5a)

DF =

Formula

för motorgas (LPG) (5b)

DF =

Formula

för naturgas (5c)

I dessa ekvationer:

| – | = | CCO2 | = | koncentration av CO2 i den utspädda avgas som finns i provtagningssäcken, uttryckt i volymprocent, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| – | = | CHC | = | koncentration av kolväte i den utspädda avgas som finns i provtagningssäcken, uttryckt i ppm kolatomekvivalenter, |
| – | = | CCO | = | koncentration av CO i den utspädda avgas som finns i provtagningssäcken, uttryckt i ppm. |

–

=

CCO2

=

koncentration av CO2 i den utspädda avgas som finns i provtagningssäcken, uttryckt i volymprocent,

–

=

CHC

=

koncentration av kolväte i den utspädda avgas som finns i provtagningssäcken, uttryckt i ppm kolatomekvivalenter,

–

=

CCO

=

koncentration av CO i den utspädda avgas som finns i provtagningssäcken, uttryckt i ppm.

1.4.   Bestämning av fuktighetskorrigeringsfaktorn för no

För att korrigera för den inverkan fuktighet utövar på resultaten för kväveoxider tillämpas följande beräkningar:

Formula (6)

i vilken

Formula

där

| – | = | H | = | absolut fuktighet, uttryckt i gram vatten per kg torr luft, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| – | = | Ra | = | omgivningsluftens relativa fuktighet, uttryckt i %, |
| – | = | Pd | = | mättnadsångtryck vid omgivningstemperatur, uttryckt i kPa, |
| – | = | PB | = | atmosfärtryck i lokalen, uttryckt i kPa. |

–

=

H

=

absolut fuktighet, uttryckt i gram vatten per kg torr luft,

–

=

Ra

=

omgivningsluftens relativa fuktighet, uttryckt i %,

–

=

Pd

=

mättnadsångtryck vid omgivningstemperatur, uttryckt i kPa,

–

=

PB

=

atmosfärtryck i lokalen, uttryckt i kPa.

1.5.   Exempel

1.5.1.   Uppgifter

1.5.1.1.   Omgivningsförhållanden:

| — | omgivningstemperatur: 23 °C = 297,2 K, |
| --- | --- |

—

omgivningstemperatur: 23 °C = 297,2 K,

| — | barometertryck: PB = 101,33 kPa, |
| --- | --- |

—

barometertryck: PB = 101,33 kPa,

| — | relativ fuktighet: Ra = 60 %, |
| --- | --- |

—

relativ fuktighet: Ra = 60 %,

| — | mättnadsångtryck: Pd = 2,81 kPa H2O vid 23 °C. |
| --- | --- |

—

mättnadsångtryck: Pd = 2,81 kPa H2O vid 23 °C.

1.5.1.2.   Uppmätt volym som reducerats till standardförhållanden (punkt 1)

V = 51,961 m3

1.5.1.3.   Analysatoravläsningar:

| | Prov av utspädd avgas | Prov av utspädningsluft |
| --- | --- | --- |
| HC (24) | 92 ppm | 3,0 ppm |
| CO | 470 ppm | 0 ppm |
| NOx | 70 ppm | 0 ppm |
| CO2 | 1,6 volymprocent | 0,03 volymprocent |

Prov av utspädd avgas

Prov av utspädningsluft

HC (24)

92 ppm

3,0 ppm

CO

470 ppm

0 ppm

NOx

70 ppm

0 ppm

CO2

1,6 volymprocent

0,03 volymprocent

1.5.2.   Beräkningar

1.5.2.1.   Korrektionsfaktor för fuktighet (kH) (se formel 6):

Formula

Formula

H =10,5092

Formula

Formula

kh = 0,9934

1.5.2.2.   Utspädningsfaktor (DF) (se formel (5)):

Formula

Formula

DF = 8,091

1.5.2.3.   Beräkning av den korrigerade halten av föroreningar i provtagningssäcken:

Kolväte, utsläppsmassa (se formlerna (4) och (1))

| Ci | = | Ce – Cd |
| --- | --- | --- |
| Ci | = | 92 – 3 (1-) |
| Ci | = | 89,371 |
| MHC | = | CHC . Vmix . QHC . |
| QHC | = | 0,619 för bensin eller dieselbränsle |
| QHC | = | 0,649 för motorgas (LPG) |
| QHC | = | 0,714 för naturgas |
| MHC | = | 89,371 · 51,961 · 0,619 · 10–6 · |
| MHC | = | g/km |

Ci

=

Formula

Ci

=

Formula

Ci

=

89,371

MHC

=

Formula

QHC

=

0,619 för bensin eller dieselbränsle

QHC

=

0,649 för motorgas (LPG)

QHC

=

0,714 för naturgas

MHC

=

Formula

MHC

=

Formula

CO, utsläppsmassa (se formel (1))

| MCO | = | CCO . Vmix . QCO · |
| --- | --- | --- |
| QCO | = | 1,25 |
| MCO | = | 470 · 51,961 · 1,25 · 10–6 · |
| MCO | = | g/km |

MCO

=

Formula

QCO

=

1,25

MCO

=

Formula

MCO

=

Formula

NOx, utsläppsmassa (se formel (1))

| MNOx | = | CNOx
  · Vmix · QNOx
  · kH · |
| --- | --- | --- |
| QNOx | = | 2,05 |
| MNOx | = | 70 · 51,961 · 2,05 · 0,9934 · 10–6 · |
| MNOx | = | g/km |

MNOx

=

Formula

QNOx

=

2,05

MNOx

=

Formula

MNOx

=

Formula

2.   SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR FORDON MED KOMPRESSIONSTÄNDNINGSMOTOR

2.1.   Bestämning av kolväten för kompressionständningsmotorer

För att för kompressionständningsmotorer beräkna kolväteutsläppskoncentrationen beräknas medelhalten av kolväten enligt följande:

Formula (7)

där

| – | = | | = | integral för registrering av den uppvärmda flamjoniseringsdetektorn under provningen (t2 – t1) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| – | = | Ce | = | den uppmätta kolvätekoncentrationen i den utspädda avgasen, uttryckt i ppm av Ci ersätter CHC i alla relevanta ekvationer. |

–

=

Formula

=

integral för registrering av den uppvärmda flamjoniseringsdetektorn under provningen (t2 – t1)

–

=

Ce

=

den uppmätta kolvätekoncentrationen i den utspädda avgasen, uttryckt i ppm av Ci ersätter CHC i alla relevanta ekvationer.

2.2.   Bestämning av partiklar

Partikelutsläpp Mp (g/km) beräknas med hjälp av följande ekvation:

Formula

där avgaser avluftas utanför tunneln;

Formula

där avgaser återförs till tunneln.

Där

| Vmix | = | volym av utspädda avgaser (se punkt 1.1) under standardförhållanden, |
| --- | --- | --- |
| Vep | = | volym av den avgas som under standardförhållanden flyter genom partikelfilter, |
| Pe | = | partikelmassa som uppsamlas med filter, |
| d | = | avstånd som motsvarar körcykeln i km, |
| Mp | = | partikelutsläpp i g/km. |

Vmix

=

volym av utspädda avgaser (se punkt 1.1) under standardförhållanden,

Vep

=

volym av den avgas som under standardförhållanden flyter genom partikelfilter,

Pe

=

partikelmassa som uppsamlas med filter,

d

=

avstånd som motsvarar körcykeln i km,

Mp

=

partikelutsläpp i g/km.

BILAGA 5

PROVNING AV TYP II

(Provning av kolmonoxidutsläpp vid tomgång)

1.   INLEDNING

I denna bilaga beskrivs förfarandet för den provning av typ II som definieras i punkt 5.3.2 i dessa föreskrifter.

2.   MÄTVILLKOR

2.1.   Bränslet skall vara det referensbränsle som specificeras i bilagorna 10 och 10a till dessa föreskrifter.

Under provningen skall omgivningstemperaturen ligga mellan 293 och 303 K (20 och 30 °C). Motorn skall uppvärmas tills alla temperaturer i kyl- och smörjmedel och trycket i smörjmedlen nått jämvikt.

2.2.1.   Fordon som drivs med bensin, motor- (LPG) eller naturgas skall provas med det (de) referensbränsle(n) som används vid provning av typ I.

2.3.   För fordon med manuell eller halvautomatisk växel skall provningen utföras med växeln i friläge och med kopplingen nedtryckt.

2.4.   För fordon med automatväxel skall provningen utföras med växeln i friläge eller i parkeringsläge.

2.5.   Reglage för inställning av tomgångsvarvtal

2.5.1.   Definition

I dessa föreskrifter avses med reglage för inställning av tomgångsvarvtal de reglage för att ändra motorns tomgångsförhållanden som lätt kan manövreras av en mekaniker som endast använder de verktyg som beskrivs i punkt 2.5.1.1 nedan. I synnerhet betraktas inte anordningar för att kalibrera bränsle- och luftflöden som reglage om deras inställning kräver att stoppanordningar avlägsnas dvs. en manöver som normalt endast kan utföras av en yrkesmekaniker.

2.5.1.1.   Verktyg som kan användas för att justera reglageinställning av tomgångsvarvtal: skruvmejslar (normala eller krysspårmejslar), skruvnycklar (polygonnycklar, fasta skruvnycklar eller skiftnycklar), tänger eller nycklar för invändigt sexkantshål.

2.5.2.   Bestämning av mätpunkter

2.5.2.1.   Först görs en mätning vid inställningen i enlighet med de villkor som fastställts av tillverkaren.

2.5.2.2.   För varje kontinuerligt variabelt inställningsreglage skall ett tillräckligt antal lämpliga lägen bestämmas.

2.5.2.3.   Mätningen av kolmonoxidhalten i avgaserna skall göras vid alla tänkbara lägen hos inställningsreglagen, utom för kontinuerligt variabla reglage där endast de lägen som definieras i punkt 2.5.2.2 ovan skall antas.

Provningen av typ II skall betraktas som tillfredsställande om ett eller båda följande villkor är uppfyllda:

2.5.2.4.1.   att inget av de värden som mätts i enlighet med punkt 2.5.2.3 ovan överstiger gränsvärdena,

2.5.2.4.2.   att den högsta halt som erhålls genom att ett av reglagen varieras kontinuerligt medan övriga reglage hålls stilla inte överstiger gränsvärdet och att detta villkor uppfylls för olika kombinationer av reglage utom för det som varieras kontinuerligt.

Inställningsreglagens möjliga lägen skall vara begränsade:

2.5.2.5.1.   å ena sidan av det högre av följande två värden: det lägsta tomgångsvarvtal vid vilket motorn kan arbeta och det varvtal som rekommenderas av tillverkaren, minus 100 varv per minut,

2.5.2.5.2.   å andra sidan av det lägsta av följande tre värden:

det högsta varvtal som motorn kan uppnå genom aktivering av tomgångsreglagen,

det varvtal som rekommenderas av tillverkaren, plus 250 varv per minut,

eller inkopplingsvarvtalet för automatkopplingar.

2.5.2.6.   Dessutom skall inställningar som inte överensstämmer med en korrekt körning av motorn inte godtas som mätinställningar. När motorn är utrustad med flera förgasare skall dessutom alla förgasare ha samma inställning.

3.   PROVTAGNING PÅ GASER

3.1.   Provtagningssonden skall införas i avgasröret till ett djup av minst 300 mm i det rör som förenar avgasröret med provtagningssäcken och så nära avgasröret som möjligt.

3.2.   Koncentrationen av CO (CCO) och CO2 (CCO2
  ) skall bestämmas genom avläsningar eller registreringar av mätinstrumentet samt med användande av lämpliga kalibreringskurvor.

3.3.   Den korrigerade koncentrationen av kolmonoxid när det gäller fyrtaktsmotorer är:

Formula (volymprocent)

3.4.   Koncentrationen av CCO (se punkt 3.2), uppmätt enligt formlerna i punkt 3.3 behöver inte korrigeras om den totala uppmätta halten (CCO + CCO2
  ) för fyrtaktsmotorer är minst:

| — | för bensin | 15 % |
| --- | --- | --- |
| — | for motorgas (LPG) | 13,5 % |
| — | for naturgas | 11,5 %. |

—

för bensin

15 %

—

for motorgas (LPG)

13,5 %

—

for naturgas

11,5 %.

BILAGA 6

PROVNING AV TYP III

(Kontroll av vevhusgasutsläpp)

1.   INLEDNING

I denna bilaga beskrivs förfarandet för den provning av typ III som definieras i punkt 5.3.3 i dessa föreskrifter.

2.   ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

2.1.   Provning av typ III skall utföras på ett fordon med gnisttändningsmotor, som beroende på vad som är tillämpligt undergått provningar av typ I och typ II.

2.2.   De provade motorerna skall omfatta läckagesäkra motorer utom sådana som konstruerats så att även ett ringa läckage kan orsaka oacceptabla driftstörningar (såsom tvåcylindriga boxermotorer).

3.   PROVNINGSVILLKOR

3.1.   Tomgång skall regleras i överensstämmelse med tillverkarens rekommendationer.

3.2.   Mätningen skall utföras med följande tre inställningar av motorns driftvillkor:

| Nummer | Fordonshastighet (km/h) |
| --- | --- |
| 1 | Tomgång |
| 2 | 50 ± 2 (i 3:e växeln eller ”drive”) |
| 3 | 50 ± 2 (i 3:e växeln eller ”drive”) |

Nummer

Fordonshastighet (km/h)

1

Tomgång

2

50 ± 2 (i 3:e växeln eller ”drive”)

3

50 ± 2 (i 3:e växeln eller ”drive”)

| Nummer | Effekt som upptas av bromsen |
| --- | --- |
| 1 | Ingen |
| 2 | Motsvarar inställningen för provning av typ I vid 50 km/h |
| 3 | Som vid nr 2 multiplicerad med en faktor 1,7 |

Nummer

Effekt som upptas av bromsen

1

Ingen

2

Motsvarar inställningen för provning av typ I vid 50 km/h

3

Som vid nr 2 multiplicerad med en faktor 1,7

4.   PROVNINGSMETOD

4.1.   För de driftvillkor som förtecknas i punkt 3.2 ovan skall vevhusventilationssystemets tillförlitlighet kontrolleras.

5.   METOD FÖR KONTROLL AV VEVHUSVENTILATIONSSYSTEMET

5.1.   Motorns öppningar skall lämnas i befintligt skick.

5.2.   Trycket i vevhuset skall mätas vid ett lämpligt ställe. Det skall mätas vid mätstickans öppning med en böjd rörmanometer.

5.3.   Fordonet skall anses godtagbart om det uppmätta trycket i vevhuset inte vid något driftvillkor enligt definitionen i punkt 3.2 ovan överstiger det atmosfärtryck som råder vid tidpunkten för mätningen.

5.4.   För provning enligt den metod som beskrivs ovan skall trycket i insugningsrörets inlopp avläsas med en noggrannhet av ± 1 kPa.

5.5.   Fordonshastigheten som den anges på dynamometern skall avläsas med en noggrannhet av ± 2 km/h.

5.6.   Det tryck som uppmäts i vevhuset skall avläsas med en noggrannhet av ± 0,01 kPa.

5.7.   Om det tryck, som under något av de mätvillkor som definieras i punkt 3.2 ovan uppmäts i vevhuset, överstiger atmosfärtrycket skall om tillverkaren kräver det ytterligare en provning enligt definition i punkt 6 nedan utföras.

6.   YTTERLIGARE PROVNINGSMETOD

6.1.   Motorns öppningar skall lämnas i befintligt skick.

6.2.   En flexibel säck som är ogenomtränglig för vevhusgaser och som rymmer ca fem liter skall anslutas till mätstickans öppning. Säcken skall vara tom före varje mätning.

6.3.   Säcken skall tillslutas före varje mätning. Den skall hållas öppnas mot vevhuset i fem minuter för varje mätvillkor som föreskrivs i punkt 3.2 ovan.

6.4.   Fordonet skall anses godtagbart om någon synlig uppblåsning av säcken inte inträffar vid något av de mätningsvillkor som definieras i punkt 3.2 ovan.

6.5.   Anmärkning

6.5.1.   Om motorns konstruktion och utformning är sådan att provningen inte kan utföras med de metoder som beskrivs i punkterna 6.1-6.4 ovan skall mätningarna utföras med den metod som ändrats enligt följande.

6.5.2.   Före provningen skall alla öppningar utom den som krävs för gasuttaget tillslutas.

6.5.3.   Säcken skall placeras vid ett lämpligt uttag som inte innebär ytterligare tryckförlust och skall monteras på anordningens återföringsskrets direkt vid motorns anslutningsöppning.

PROVNING AV TYP III

Image

BILAGA 7

PROVNING AV TYP IV

(Bestämning av avdunstningsutsläpp från fordon med gnisttändningsmotor)

1.   INLEDNING

I denna bilaga beskrivs förfarandet för provning av typ IV enligt punkt 5.3.4 i dessa föreskrifter.

I detta förfarande beskrivs en metod för bestämning av kolväteförluster genom avdunstning från bränslesystem i fordon med gnisttändningsmotor.

2.   PROVNINGSBEKRIVNING

Provningen av avdunstningsutsläpp (figur 7/1 nedan) är utformad för att fastställa kolväteutsläpp genom avdunstning till följd av växlingar i dygnstemperaturen och varmavdunstning vid parkering och stadskörning. Provningen består av dessa moment:

2.1.   Provningsförberedelse med en stadskörnings- (del 1) och en landsvägskörningscykel (del 2).

2.2.   Bestämning av förluster genom varmavdunstning.

2.3.   Bestämning av dygnsförluster.

Massan av kolväteutsläppen från varmavdunstnings- och dygnsförlustfaserna summeras, vilket ger det sammanlagda provningsresultatet.

3.   FORDON OCH BRÄNSLE

3.1.   Fordon

3.1.1.   Fordonet skall vara i gott tekniskt skick, inkört och ha körts minst 3 000 km före provningen. Avdunstningsutsläppskontrollsystemet skall vara inkopplat och ha fungerat korrekt under denna period och kolbehållaren(arna) skall ha använts normalt utan att ha utsatts för onormal dränering eller belastning.

3.2.   Bränsle

3.2.1.   Det lämpliga referensbränsle som defineras i bilaga 10 till dessa föreskrifter skall användas.

4.   PROVNINGSUTRUSTNING FÖR AVDUNSTNINGSUTSLÄPPSPROVNING

4.1.   Chassidynamometer

Chassidynamometern skall uppfylla kraven i bilaga 4.

4.2.   Mätkammare för avdunstningsutsläpp

Mätkammaren för avdunstningsutsläpp skall vara en gastät rektangulär mätkammare som kan rymma fordonet under provningen. Fordonet skall vara tillgängligt från alla sidor och kammaren skall då den är tillsluten vara gastät i enlighet med tillägg 1 till denna bilaga. Kammarens inneryta skall vara ogenomtränglig för och inte reagera med kolväten. Temperaturregleringssystemet skall göra det möjligt att reglera kammarens inre lufttemperatur så att den under hela provningen följer den föreskrivna temperatur-/tidsprofilen med en genomsnittlig tolerans av 1 K under provningens längd.

Regleringssystemet skall inställas för att ombesörja en jämn temperaturbild med så lite över- och självsvängning och instabilitet som möjligt med avseende på den långsiktiga omgivningstemperaturprofilen. Innerytans temperatur får inte vid något tillfälle under dygnsutsläppsprovningen vara lägre än 278 K (5 °C) eller högre än 328 K (55 °C).

Väggarna skall vara konstruerade så att att en god värmeavledning främjas. Innerytans temperatur får inte medan varmavdunstningsprovningen pågår ligga under 293 K (20 °C) eller över 325 K (52 °C).

För att anpassa de volymförändringar som beror på temperaturväxlingar i kammaren kan antingen en kammare med variabel volym eller en med fast volym användas.

4.2.1.   Kammare med variabel volym

Kammaren med variabel volym utvidgas eller sammandras till följd av temperaturväxlingar i kammarens luftmassa. Två tänkbara sätt för anpassning till innervolymens förändringar utgörs av en (flera) flyttbar(a) panel(er) eller av en bälgkonstruktion där en (flera) lufttät(a) säck(ar) inne i kammaren utvidgas och sammandras till följd av inre tryckförändringar genom att luft utanför kammaren utnyttjas. Varje konstruktion för volymanpassning skall inom det angivna temperaturintervallet behålla kammarens oförändrade utformning enligt tillägg 1 till denna bilaga.

Varje metod för volymanpassning skall begränsa skillnaden mellan kammarens inre tryck och barometertrycket inom ett högsta värde av ± 5 KPa.

Kammaren skall kunna låsas till en fast volym. En kammare med variabel volym skall kunna anpassas med en förändring av +7 % i förhållande till dess ’nominella volym’ (se tillägg 1 till denna bilaga, punkt 2.1.1) med hänsyn till temperatur- och barometertryckförändringar under provningen.

4.2.2.   Kammare med fast volym

Kammaren med fast volym skall vara konstruerad med styva paneler som upprätthåller en fast kammarvolym och som uppfyller nedanstående krav.

4.2.2.1.   Kammaren skall ha ett frånluftsflöde som under hela provningen med låg och konstant hastighet suger luft ur kammaren. Ett tilluftsflöde kan uppväga detta luftutflöde genom att omgivningsluft insläpps. Inkommande luft skall filtreras med aktivt kol så att en relativt konstant kolvätenivå erhålls. Varje metod för volymanpassning skall bibehålla skillnaden mellan kammarens inre tryck och barometertrycket mellan 0 och –5 kPa.

4.2.2.2.   Utrustningen skall kunna mäta kolvätemassan i de in- och utgående luftflödena med en noggrannhet av 0,01 gram. Ett provtagningssäcksystem kan användas för att uppsamla ett proportionellt prov av den luft som sugs ur och släpps in i kammaren. Som ett alternativ kan in- och utgående luftflöden fortlöpande analyseras med användande av en direktansluten flamjoniseringsdetektoranalysator och integreras med flödesmätningarna för att ge kontinuerliga uppgifter om den kolvätemassa som avgår.

4.3.   Analyssystem

4.3.1.   Kolväteanalysator

4.3.1.1.   Luften i kammaren övervakas med användande av en kolvätedetektor av flamjoniseringstyp. Provgas skall ledas från mittpunkten på en sidovägg eller i taket i kammaren och varje förbilett flöde skall återföras till kammaren, helst till en punkt omedelbart nedströms från blandarfläkten.

4.3.1.2.   Kolväteanalysatorn skall ha en svarstid av mindre än 1,5 sekunder i förhållande till 90 % av den slutliga avläsningen. Dess stabilitet skall vara bättre än 2 % av fullt skalutslag vid noll och vid 80 ± 20 % av fullt skalutslag under en period av 15 minuter för alla driftområden.

4.3.1.3.   Analysatorns repeterbarhet uttryckt som en standardavvikelse skall vara bättre än ± 1 % av fullt skalutslag vid noll och vid 80 ± 20 % av fullt skalutslag inom alla använda områden.

Figur 7/1

Bestämning av avdunstningsutsläpp

Inkörningsperiod av 3 000 km (ingen onormal dränering/belastning)

Kontroll av behållarens(arnas) åldrande.

Ångtvätt av fordonet (om så krävs)

Image

4.3.1.4.   Analysatorns driftområden skall väljas så att bästa upplösning erhålls vid mätningen, kalibreringen och läckagekontrollförfarandena.

4.3.2.   Kolväteanalysatorns dataregistreringssystem

4.3.2.1.   Kolväteanalysatorn skall förses med en anordning som registrerar elektriska utsignaler antingen på en remsskrivare eller med ett annat databehandlingssystem med en frekvens av minst en gång i minuten. Registreringssystemet skall ha driftsegenskaper som minst motsvarar den signal som registreras och skall ge en permanent registrering av resultaten. Registreringen skall vissa en tydlig indikation på varmavdunstnings- eller dygnsutsläppsprovningarnas inledning och avslutning (inkl. provtagningsperiodernas början och avslutning jämte den tid som förflutit mellan varje provnings inledning och avslutning).

4.4.   Uppvärmning av bränsletank (endast tillämplig när det är möjligt att tillföra behållaren bensin)

4.4.1.   Bränslet i fordonets tank(ar) skall uppvärmas med en reglerbar värmekälla; så är t.ex. en värmefilt med kapaciteten 2 000 W lämplig. Uppvärmningssystemet skall tillföra värmet jämnt till tankväggarna under bränslenivån för att inte orsaka lokal överhettning av bränslet. Värme skall inte tillföras ångan i tanken ovanför bränslet.

4.4.2.   Tankuppvärmningsanordningen skall göra det möjligt att jämnt uppvärma bränslet i tanken med 14 K från 289 K (16 °C) inom 60 minuter, med temperaturavkännarens läge enligt punkt 5.1.1 nedan. Uppvärmningssystemet skall under tankuppvärmningsmomentet kunna reglera bränsletemperaturen inom ± 1,5 K av den föreskrivna temperaturen.

4.5.   Temperaturregistrering

4.5.1.   Temperaturen i kammaren registreras vid två punkter av temperaturavkännare som anslutits för att visa ett medelvärde. Mätpunkterna inskjuts ca 0,1 m i kammaren från den lodräta mittlinjen på varje sidovägg vid en höjd av 0,9 ± 0,2 m.

4.5.2.   Temperaturerna i bränsletanken(arna) registreras med hjälp av en avkännare som placerats i bränsletanken enligt punkt 5.1.1 nedan om möjligheten att tillföra behållaren bensin används (punkt 5.1.5 nedan).

4.5.3.   Temperaturerna skall under hela avdunstningsutsläppsmätningarnas förlopp registreras eller inläggas i ett databehandlingssystem med en frekvens av minst en gång per minut.

4.5.4.   Temperaturregistreringssystemets noggrannhet skall ligga inom ± 1,0 K och temperaturen skall kunna avläsas med en noggrannhet av ± 0,4 K.

4.5.5.   Registrerings- eller databehandlingssystemet skall kunna ge en tidsupplösning inom ± 15 sekunder.

4.6.   Tryckregistrering

4.6.1.   Differensen Δp mellan barometertrycket inom provningsområdet och det inre trycket i kammaren skall under hela avdunstningsutsläppsmätningarnas förlopp registreras eller införas i ett databehandlingssystem med en frekvens av minst en gång per minut.

4.6.2.   Tryckregistreringssystemets noggrannhet skall ligga inom ± 2 kPa och trycket skall kunna avläsas med en noggrannhet av ± 0,2 kPa.

4.6.3.   Registrerings- eller databehandlingssystemet skall kunna ge en tidsupplösning inom ± 15 sekunder.

4.7.   Fläktar

4.7.1.   Genom användning av en eller flera fläktar eller ventilatorer med dörren(arna) öppen(a) skall det bli möjligt att nedbringa kolvätekoncentrationen i kammaren till den omgivande kolvätenivån.

4.7.2.   Kammaren skall ha en eller flera fläktar eller ventilatorer med samma kapacitet av 0,1-0,5 m3/min med vilkas hjälp luften i kammaren kan blandas fullständigt. Det skall vara möjligt att nå en jämn temperatur och kolvätekoncentration i kammaren under mätningarna. Fordonet i kammaren skall inte utsättas för en direkt luftström från fläktarna eller ventilatorerna.

4.8.   Gaser

4.8.1.   Följande rena gaser skall finnas tillgängliga för kalibrering och drift:

| — | renad syntetisk luft: (renhetsgrad < 1 ppm C1-ekvivalent, ≤ 1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO2, ≤ 0,1 ppm NO);
  syrehalt mellan 18 och 21 volymprocent, |
| --- | --- |

—

renad syntetisk luft: (renhetsgrad < 1 ppm C1-ekvivalent, ≤ 1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO2, ≤ 0,1 ppm NO);

syrehalt mellan 18 och 21 volymprocent,

| — | bränslegas för kolväteanalysatorn: (40 ± 2 % väte och resten helium med mindre än 1 ppm C1-ekvivalent kolväte, mindre än 400 ppm CO2), |
| --- | --- |

—

bränslegas för kolväteanalysatorn: (40 ± 2 % väte och resten helium med mindre än 1 ppm C1-ekvivalent kolväte, mindre än 400 ppm CO2),

| — | propan (C3H8): med en renhet av minst 99,5 %, |
| --- | --- |

—

propan (C3H8): med en renhet av minst 99,5 %,

| — | butan (C4H10): med en renhet av minst 98 %, |
| --- | --- |

—

butan (C4H10): med en renhet av minst 98 %,

| — | kväve (N2): med en renhet av minst 98 %. |
| --- | --- |

—

kväve (N2): med en renhet av minst 98 %.

4.8.2.   Kalibrerings- och spänngaser som innehåller blandningar av propan (C3H8) och renad syntetisk luft skall finnas tillgängliga. De verkliga koncentrationerna av en kalibreringsgas skall ligga inom 2 % av de angivna värdena. Noggrannheten hos de utspädda gaser som erhålls när en gasdelare används skall ligga inom ± 2 % av det verkliga värdet. De koncentrationer som anges i tillägg 1 kan också erhållas med användande av en gasdelare som använder syntetisk luft som utspädningsgas.

4.9.   Ytterligare utrustning

4.9.1.   Den absoluta fuktigheten i provningslokalen skall kunna mätas inom ± 5 %.

5.   PROVNINGSFÖRFARANDE

5.1.   Provningsförberedelse

5.1.1.   Fordonet förbereds tekniskt före provningen enligt följande:

| a) | Fordonets avgassystem får inte uppvisa några läckor. |
| --- | --- |

a)

Fordonets avgassystem får inte uppvisa några läckor.

| b) | Fordonet får ångtvättas före provningen. |
| --- | --- |

b)

Fordonet får ångtvättas före provningen.

| c) | Om möjligheten att tillföra behållaren bensin utnyttjas (punkt 5.1.5 nedan) skall fordonets bränsletank vara utrustad med en temperaturavkännare som gör det möjligt att mäta temperaturen vid bränslets mittpunkt i bränsletanken när den är fylld till 40 % av sin kapacitet. |
| --- | --- |

c)

Om möjligheten att tillföra behållaren bensin utnyttjas (punkt 5.1.5 nedan) skall fordonets bränsletank vara utrustad med en temperaturavkännare som gör det möjligt att mäta temperaturen vid bränslets mittpunkt i bränsletanken när den är fylld till 40 % av sin kapacitet.

| d) | Ytterligare tillbehör, anslutningar och anordningar får monteras på bränslesystemet för att möjliggöra en fullständig tömning av bränsletanken. För detta ändamål krävs det inte att tankskalet ändras. |
| --- | --- |

d)

Ytterligare tillbehör, anslutningar och anordningar får monteras på bränslesystemet för att möjliggöra en fullständig tömning av bränsletanken. För detta ändamål krävs det inte att tankskalet ändras.

| e) | Tillverkaren kan föreslå en provningsmetod för att ta hänsyn till den kolväteförlust genom avdunstning som endast härrör från fordonets bränslesystem. |
| --- | --- |

e)

Tillverkaren kan föreslå en provningsmetod för att ta hänsyn till den kolväteförlust genom avdunstning som endast härrör från fordonets bränslesystem.

5.1.2.   Fordonet förs in i provningslokalen där omgivningstemperaturen ligger mellan 293 K och 303 K (20 och 30 °C).

5.1.3.   Behållarens(arnas) åldrande skall kontrolleras. Detta kan göras genom att det visas att den (de) körts minst 3 000 km. Om detta inte kan visas används följande förfarande. När det gäller ett flerbehållarsystem skall varje behållare underkastas förfarandet separat.

5.1.3.1.   Behållaren avlägsnas från fordonet. Särskild försiktighet skall i detta skede iakttas för att undvika skador på bränslesystemets delar och sammansättning.

5.1.3.2.   Behållarens vikt skall kontrolleras.

5.1.3.3.   Behållaren ansluts till en bränsletank, eventuellt extern, som är fylld med referensbränsle till 40 volymprocent av bränsletanken(arna).

5.1.3.4.   Bränsletemperaturen i bränsletanken skall ligga mellan 183 K och 287 K (10 och 14 °C).

5.1.3.5.   Bränsletanken (extern) uppvärms från 288 K till 318 K (15 till 45 °C) (ökning med 1 °C var 9:e minut).

5.1.3.6.   Om behållaren når genombrott innan temperaturen når 318 K (45 °C) skall värmekällan avstängas. Därefter vägs behållaren. Om behållaren inte når genombrott under uppvärmningen till 318 K (45 °C) skall förfarandet från och med punkt 5.1.3.3 ovan upprepas tills genombrottet inträffar.

5.1.3.7.   Genombrottet får kontrolleras enligt beskrivningen i punkterna 5.1.5 och 5.1.6 i denna bilaga eller med användande av ett annat provtagnings- och analyssystem som gör det möjligt att upptäcka kolväteutsläpp från behållaren vid genombrott.

5.1.3.8.   Behållaren skall vädras med 25 ± 5 liter per minut av utsläppslaboratorieluft tills 300 bäddvolymsutbyten uppnåtts.

5.1.3.9.   Behållarens vikt skall kontrolleras.

5.1.3.10.   Etapperna i förfarandet i punkterna 5.1.3.4-5.1.3.9 skall upprepas nio gånger. Provningen kan avslutas tidigare efter minst tre åldrandecykler om behållarens vikt stabiliserats efter de sista cyklerna.

5.1.3.11.   Avdunstningsutsläppsbehållaren återansluts och fordonet återställs till sitt normala körskick.

5.1.4.   En av de metoder som anges i punkterna 5.1.5 och 5.1.6 skall användas för att förkonditionera avdunstningsbehållaren. För fordon med flera behållare skall varje behållare förkonditioneras separat.

5.1.4.1.   Behållarutsläpp mäts för att fastställa genombrottet.

Genombrott definieras här som den punkt då den kumulerade mängden utsläppta kolväten är lika med 2 gram.

5.1.4.2.   Genombrottet kan kontrolleras med användande av den avdunstningsutsläppskammare som beskrivs i punkterna 5.1.5 respektive 5.1.6. Genombrottet kan alternativt fastställas med användande av en extra avdunstningsbehållare som ansluts nedströms från fordonets behållare. Den extra behållaren skall noggrant vädras med torr luft innan den belastas.

5.1.4.3.   Mätkammaren skall vädras under flera minuter omedelbart före provningen tills en stabil bakgrund erhålls. Kammarens blandarfläkt(ar) inkopplas i samband härmed.

Kolväteanalysatorn skall nollställas och mätområdet bestämmas omedelbart före provningen.

5.1.5.   Belastning av behållare genom upprepad uppvärmning leder till genombrott

5.1.5.1.   Fordonets(ens) bränsletank(ar) töms med användande av bränsletankens avtappningsanordning(ar). Detta skall göras så att de avdunstningsregleringsanordningar som monterats på fordonet inte vädras eller belastas onormalt. Det är vanligtvis tillräckligt att avlägsna bränsletanklocket för att åstadkomma detta.

5.1.5.2.   Bränsletanken(arna) återfylls till 40 ± 2 % av tankens normala volymkapacitet med provningsbränsle med en temperatur av mellan 283 och 287 K (10-14 °C). Fordonets bränsletanklock skall monteras i samband härmed.

5.1.5.3.   Inom en timme efter återfyllningen skall fordonet placeras med motorn avstängd i avdunstningsutsläppskammaren. Bränsletankens temperaturavkännare ansluts till temperaturregistreringssystemet. En värmekälla skall placeras på lämpligt sätt i förhållande till bränsletanken(arna) och anslutas till temperaturreglaget. Värmekällan anges i punkt 4.4. ovan. Om fordonet är försett med mer än en bränsletank skall alla tankar uppvärmas på samma sätt som beskrivs nedan. Temperaturen i tankarna skall vara identisk inom ± 1,5 K.

5.1.5.4.   Bränslet får uppvärmas artificiellt till en utgångsdygnstemperatur av 293 K (20 °C) ± 1 K.

5.1.5.5.   När bränsletemperaturen når minst 292 K (19 °C) skall följande åtgärder omedelbart vidtas: vädringsventilatorn skall avstängas, kammardörrarna stängas och förseglas samt mätningen av kolvätenivån i kammaren inledas.

5.1.5.6.   När bränsletemperaturen i bränsletanken når 293 K (20 °C) inleds en linjär värmestegring av 15 K (15 °C). Bränslet skall uppvärmas på sådant sätt att bränsletemperaturen under uppvärmningen överensstämmer med funktionen nedan inom ± 1,5 K. Tidsåtgången för värme- och temperaturstegring registreras.

Tr = T0 + 0,2333 · t

där

| Tr | = | erforderlig temperatur (K), |
| --- | --- | --- |
| T0 | = | ursprunglig temperatur (K), |
| t | = | tiden från tankuppvärmningsstegringens inledning i minuter. |

Tr

=

erforderlig temperatur (K),

T0

=

ursprunglig temperatur (K),

t

=

tiden från tankuppvärmningsstegringens inledning i minuter.

5.1.5.7.   Så snart genombrott inträffar eller när bränsletemperaturen når 308 K (35 °C), beroende på vad som inträffar först, avstängs värmekällan, förseglingen till kammardörrarna bryts, dörrarna öppnas och fordonets bränsletanklock avlägsnas. Om genombrott inte inträffat när bränsletemperaturen nått 308 K (35 °C) avlägsnas värmekällan från fordonet, fordonet avlägsnas från avdunstningsutsläppskammaren och hela det förfarande som anges i punkt 5.1.7 nedan upprepas tills genombrott inträffar.

5.1.6.   Laddning med butan för genombrott

5.1.6.1.   Om kammaren används för att fastställa genombrott (se punkt 5.1.4.2 ovan) skall fordonet placeras med motorn avstängd i avdunstningsutsläppskammaren.

5.1.6.2.   Avdunstningsutsläppsbehållaren skall förberedas för behållarladdningsmomentet. Behållaren får inte avlägsnas från fordonet med mindre än att tillträdet till dess normala läge är så begränsat att laddning rimligen endast kan ske genom att behållaren avlägsnas från fordonet. Särskild försiktighet skall under detta skede iakttas för att undvika skador på bränslesystemets delar och sammansättning.

5.1.6.3.   Behållaren laddas med en blandning bestående av 50 volymprocent butan och 50 volymprocent kväve i en takt som motsvarar 40 gram butan i timmen.

5.1.6.4.   Så snart behållaren når genombrott skall ångkällan avstängas.

5.1.6.5.   Avdunstningsutsläppsbehållaren skall därefter återanslutas och fordonet återställas i sitt normala körskick.

5.1.7.   Tömning och återfyllning av bränsle

5.1.7.1.   Fordonets(ens) bränsletank(ar) töms med användande av bränsletankens avtappningsanordning(ar). Detta skall göras så att de avdunstningsregleringsanordningar som monterats på fordonet inte vädras eller laddas onormalt. Det är vanligtvis tillräckligt att avlägsna bränsletanklocket för att åstadkomma detta.

5.1.7.2.   Bränsletanken(arna) återfylls till 40 ± 2 % av tankens normala volymkapacitet med provningsbränsle med en temperatur av mellan 283 och 287 K (10-14 °C). Fordonets bränsletanklock skall monteras i samband härmed.

5.2.   Förkonditioneringskörning

5.2.1.   Inom en timme efter det att behållaren laddats i enlighet med punkterna 5.1.5 eller 5.1.6 placeras fordonet på chassidynamometern och körs genom en del 1- och två del 2-körcykler av provning av typ I såsom anges i bilaga 4. Provtagning på avgasutsläpp sker inte under detta moment.

5.3.   Avdunstning

5.3.1.   Inom fem minuter efter det att den förkonditioneringskörning som anges i punkt 5.2.1 ovan avslutats skall motorhuven stängas helt och fordonet köras av chassidynamometern och uppställas i avdunstningslokalen. Fordonet är uppställt i minst 12 timmar och högst 36 timmar. Motorolje- och kylmedelstemperaturerna skall vid slutet av perioden ha nått lokalens temperatur eller ligga inom ± 3 K av denna.

5.4.   Dynamometerprovning

5.4.1.   Efter avslutningen av avdunstningsperioden genomgår fordonet en fullständig provningskörning av typ I enligt beskrivning i bilaga 4 (stadskörnings- och landsvägskörningsprovning efter kallstart). Motorn avstängs därefter. Provtagning på avgasutsläpp får utföras under detta moment men resultaten skall inte användas för typgodkännande av avgasutsläpp.

5.4.2.   Inom två minuter efter det att den provningskörning av typ I som anges i punkt 5.4.1 ovan avslutats genomgår fordonet ytterligare en konditioneringsprovning som består av en stadskörningscykel (varmstart) av en provning av typ I. Motorn avstängs därefter på nytt. Provtagning behöver inte utföras under detta moment.

5.5.   Varmavdunstningsutsläppsprovning

5.5.1.   Före avslutningen av provningskörningen skall mätkammaren vädras i flera minuter tills en stabil kolvätebakgrund erhålls. Kammarens blandarfläkt(ar) skall också inkopplas i samband härmed.

5.5.2.   Kolväteanalysatorn skall nollställas och mätområdet bestämmas omedelbart före provningen.

5.5.3.   Vid slutet av provningscykeln skall motorhuven helt tillslutas och alla anslutningar mellan fordonet och provningsbädden urkopplas. Fordonet körs därefter till mätkammaren med minsta möjliga användande av gaspedalen. Motorn skall stängas av innan någon del av fordonet kommer in i mätkammaren. Tidpunkten för motorns avstängning registreras på datainsamlingssystemet för avdunstningsutsläppsmätning och temperaturregistreringen inleds. Fordonets fönster och bagageutrymmen skall i detta skede öppnas om de inte redan öppnats.

5.5.4.   Fordonet skall skjutas eller på annat sätt förflyttas till mätkammaren med motorn avstängd.

5.5.5.   Kammardörrarna stängs och försluts gastätt inom två minuter efter det att motorn avstängts och inom sju minuter efter konditioneringskörningens slut.

5.5.6.   Varmavdunstningsperioden av 60 ± 0,5 minuter inleds då kammaren försluts. Kolvätehalten, temperaturen och barometertrycket mäts för att ge de initiala avläsningarna CHCi, Pi och Ti för varmavdunstningsprovningen. Dessa värden används vid avdunstningsutsläppsberäkningen enligt punkt 6 nedan. Omgivningstemperaturen T i kammaren får inte vara lägre än 296 K och inte högre än 304 K under varmavdunstningsperioden av 60 minuter.

5.5.7.   Kolväteanalysatorn skall nollställas och mätområdet bestämmas omedelbart före slutet av provningsperioden av 60 ± 0,5 minuter.

5.5.8.   Vid slutet av provningsperioden av 60 ± 0,5 minuter skall kolvätehalten i kammaren mätas. Temperaturen och barometertrycket skall också mätas. Detta är de slutliga avläsningarna CHCf, Pf och Tf för den varmavdunstningsprovning som används för beräkningen i punkt 6 nedan.

5.6.   Avdunstning

5.6.1.   Provningsfordonet skall skjutas eller på annat sätt förflyttas till avdunstningsområdet utan användning av motorn och avdunstas i minst 6 timmar och högst 36 timmar mellan slutet av varmavdunstningsprovningen och inledningen av dygnsutsläppsprovningen. Under minst 6 timmar av denna period skall fordonet avdunstas vid 293 ± 2 K (20 ± 2 °C).

5.7.   Dygnsprovning

5.7.1.   Provningsfordonet skall utsättas en omgivningstemperaturcykel enligt den profil som anges i tillägg 2 till denna bilaga med en största avvikelse av ± 2 K under hela tiden. Den genomsnittliga temperaturavvikelse från profilen som beräknas med användande det absoluta värdet för varje uppmätt avvikelse skall inte överstiga ± 1 K. Omgivningstemperaturen skall mätas minst en gång i minuten. Temperaturcykeln inleds då tiden Tstart = 0, så som anges i punkt 5.7.6 nedan.

5.7.2.   Mätkammaren skall vädras under flera minuter omedelbart före provningen tills en stabil bakgrund kan uppnås. Kammarens blandarfläkt(ar) skall också inkopplas i samband med detta.

5.7.3.   Provningsfordonet skall med motorn avstängd och med provningsfordonets fönster och bagageutrymme(n) öppnade flyttas in i mätkammaren. Blandarfläkten(arna) skall justeras -så att den (de) upprätthåller en minsta luftcirkulationshastighet av 8 km/h under provningsfordonets bränsletank.

5.7.4.   Kolväteanalysatorn skall nollställas och mätområdet bestämmas omedelbart före provningen.

5.7.5.   Kammardörrarna skall stängas och förslutas gastätt.

5.7.6.   Inom 10 minuter efter det att dörrarna stängts och förslutits mäts kolvätehalten, temperaturen och barometertrycket för att ge de initiala avläsningarna CHCi, Pi och Ti för dygnsprovningen. Detta är den punkt då tiden Tstart = 0.

5.7.7.   Kolväteanalysatorn skall nollställas och mätområdet bestämmas omedelbart före provningen.

5.7.8.   Slutet av utsläppsprovtagningsperioden inträffar 24 timmar ± 6 minuter efter början av den initiala provtagning som anges i punkt 5.7.6 ovan. Den tid som förflutit registreras. Kolvätehalten, temperaturen och barometertrycket mäts för att ge de slutliga avläsningar CHCf, Pf och Tf för dygnsprovningen som används för beräkningen i punkt 6. Detta avslutar avdunstningsutsläppsprovningsförfarandet.

6.   BERÄKNING

6.1.   De avdunstningsutsläppsprovningar som beskrivs i punkt 5 gör det möjligt att beräkna kolväteutsläppen från dygns- och varmavdunstningsmomenten. Avdunstningsförlusterna från vart och ett av dessa moment beräknas med användande av de initiala och slutliga kolvätehalterna, temperaturerna och trycken i kammaren samt kammarens nettovolym. Formeln nedan används:

Formula

där

| – | = | MHC | = | kolvätemassa i gram, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| – | = | MHC,out | = | kolvätemassa som leds ut ur kammaren, om kammare med fast volym används för dygnsutsläppsprovning (gram), |
| – | = | MHC,i | = | kolvätemassa som leds in i kammaren, om kammare med fast volym används för dygnsutsläppsprovning (gram), |
| – | = | CHC | = | uppmätt kolvätehalt i kammaren (ppm volym i C1-ekvivalent), |
| – | = | V | = | kammarens nettovolym i kubikmeter, korrigerad för fordonets volym med fönstren och bagageutrymmet öppnade. Om fordonets volym inte är bestämd avdras en volym av 1,42 m3, |
| – | = | T | = | omgivningstemperatur i kammaren, K, |
| – | = | P | = | barometertryck, kPa, |
| – | = | H/C | = | väte-/kolförhållande, |
| – | = | k | = | 1,2 · (12 + H/C); |

–

=

MHC

=

kolvätemassa i gram,

–

=

MHC,out

=

kolvätemassa som leds ut ur kammaren, om kammare med fast volym används för dygnsutsläppsprovning (gram),

–

=

MHC,i

=

kolvätemassa som leds in i kammaren, om kammare med fast volym används för dygnsutsläppsprovning (gram),

–

=

CHC

=

uppmätt kolvätehalt i kammaren (ppm volym i C1-ekvivalent),

–

=

V

=

kammarens nettovolym i kubikmeter, korrigerad för fordonets volym med fönstren och bagageutrymmet öppnade. Om fordonets volym inte är bestämd avdras en volym av 1,42 m3,

–

=

T

=

omgivningstemperatur i kammaren, K,

–

=

P

=

barometertryck, kPa,

–

=

H/C

=

väte-/kolförhållande,

–

=

k

=

1,2 · (12 + H/C);

där

| – | = | i | = | initial avläsning, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| – | = | f | = | slutlig avläsning, |
| – | = | H/C | = | sätts till 2,33 för dygnsprovningsförluster, |
| – | = | H/C | = | sätts till 2,20 för varmavdunstningsförluster. |

–

=

i

=

initial avläsning,

–

=

f

=

slutlig avläsning,

–

=

H/C

=

sätts till 2,33 för dygnsprovningsförluster,

–

=

H/C

=

sätts till 2,20 för varmavdunstningsförluster.

6.2.   Sammanlagda provningsresultat

Det sammanlagda kolvätemassutsläppet från fordonet sätts till:

Mtotal = MDI + MHS

där

| – | = | Mtotal | = | fordonets sammanlagda utsläppsmassa (gram), |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| – | = | MDI | = | kolväteutsläppsmassa vid dygnsprovning (gram), |
| – | = | MHS | = | kolväteutsläppsmassa vid varmavdunstning (gram). |

–

=

Mtotal

=

fordonets sammanlagda utsläppsmassa (gram),

–

=

MDI

=

kolväteutsläppsmassa vid dygnsprovning (gram),

–

=

MHS

=

kolväteutsläppsmassa vid varmavdunstning (gram).

7.   PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

7.1.   För rutinmässig slutprovning av produkten får typgodkännandeinnehavaren styrka kravuppfyllelse genom provtagning på fordon som skall uppfylla följande krav.

7.2.   Läckageprovning

7.2.1.   Öppningar ut i luften från utsläppsregleringssystemet skall isoleras.

7.2.2.   Ett tryck av 370 ± 10 mm vattenpelare H2O skall tillföras bränslesystemet.

7.2.3.   Trycket skall tillåtas bli stabiliserat innan bränslesystemet isoleras från tryckkällan.

7.2.4.   Efter bränslesystemets isolering får trycket under fem minuter inte falla med mer än 50 mm vattenpelare H2O.

7.3.   Ventileringsprovning

7.3.1.   Öppningar ut i luften från utsläppsregleringen skall isoleras.

7.3.2.   Ett tryck av 370 ± 10 mm vattenpelare H2O skall tillföras bränslesystemet.

7.3.3.   Trycket skall tillåtas bli stabiliserat innan bränslesystemet isoleras från tryckkällan.

7.3.4.   Ventilutlopp från utsläppsregleringssystemen ut i luften skall återställas till produktionsförhållande.

7.3.5.   Trycket i bränslesystemet skall falla till under 100 mm H2O på minst 30 sekunder men inom två minuter.

7.3.6.   På tillverkarens begäran kan ventilationens driftskapacitet demonstreras genom ett likvärdigt alternativt förfarande. Det särskilda förfarandet skall av tillverkaren demonstreras för den tekniska tjänsten under typgodkännandeförfarandet.

7.4.   Vädringsprovning

7.4.1.   Utrustning som kan påvisa ett luftflöde av 1,0 liter per minut skall anbringas vid vädringsluftinloppet och ett tryckkärl av tillräcklig storlek för att utöva en försumbar inverkan på vädringssystemet skall via en växelventil anslutas till vädringsluftinloppet eller tvärtom.

7.4.2.   Tillverkaren får använda en flödesmätare efter eget val om den kan godtas av den behöriga myndigheten.

7.4.3.   Fordonet skall köras på ett sådant sätt att varje konstruktionsdel i vädringssystemet som kan begränsa vädringsfunktionen upptäcks och omständigheterna noteras.

7.4.4.   Medan motorn körs inom de gränser som anges i punkt 7.4.3 ovan skall luftflödet bestämmas antingen genom att:

7.4.4.1.   Den anordning som avses i punkt 7.4.1 ovan inkopplas. Ett tryckfall från atmosfärisk nivå till en nivå som anger att en volym av 1,0 liter luft flutit in i avdunstningsutsläppsregleringssystemet inom en minut skall observeras eller

7.4.4.2.   om en alternativ flödesmätanordning används skall en avläsning av minst 1,0 liter per minut vara påvisbar.

7.4.4.3.   På tillverkarens begäran kan ett alternativt vädringsförfarande användas om förfarandet under typgodkännandeförfarandet framlagts för och godtagits av den tekniska tjänsten.

7.5.   Den behöriga myndighet som beviljat typgodkännandet får när som helst granska de metoder för kontroll av överensstämmelse som är tillämpliga på varje produktionsenhet.

7.5.1.   Inspektören skall ta ett tillräckligt stort stickprov ur serien.

7.5.2.   Inspektören får prova dessa fordon genom tillämpning av punkt 8.2.5 i dessa föreskrifter.

7.6.   Om kraven i punkt 7.5 ovan inte uppfylls skall den behöriga myndigheten säkerställa att alla erforderliga åtgärder vidtas för att så snabbt som möjligt återställa produktionsöverensstämmelsen.

BILAGA 7

Tillägg 1

KALIBRERING AV UTRUSTNING FÖR AVDUNSTNINGSUTSLÄPPSPROVNING

1.   KALIBRERINGSFREKVENS OCH KALIBRERINGSMETODER

1.1.   All utrustning skall kalibreras innan den tas i bruk och därefter så ofta som krävs och under alla omständigheter under månaden för typgodkännadeprovning. De kalibreringsmetoder som skall användas beskrivs i detta tillägg.

1.2.   Normalt skall den temperaturserie som först omnämns bli använd. Som ett alternativ får temperaturserien inom klamrar användas.

2.   KALIBRERING AV KAMMAREN

2.1.   Inledande bestämning av kammarens inre volym

2.1.1.   Innan den tas i bruk skall kammarens inre volym bestämmas enligt följande:

Kammarens inre mått mäts noggrant med beaktande av alla ojämnheter såsom balkar. Kammarens inre volym bestäms med utgångspunkt i dessa mätningar.

För kammare med variabel volym skall kammaren låsas till en fast volym när kammaren hålls vid en omgivningstemperatur av 303 K (30 °C) [(302 K (29 °C)]. Denna nominella volym skall vara repeterbar inom ± 0,5 % av det angivna värdet.

2.1.2.   Den inre nettovolymen bestäms genom att subtrahera 1,42 m3 från kammarens inre volym. Som ett alternativ kan provningsfordonets volym med bagageutrymme och fönster öppna användas i stället för 1,42 m3.

2.1.3.   Kammaren skall kontrolleras enligt punkt 2.3 nedan. Om propanmassan inte överensstämmer med den införda massan inom ± 2 % krävs en korrigerande åtgärd.

2.2.   Bestämning av kammarens bakgrundsutsläpp

Genom denna åtgärd fastställs att kammaren inte innehåller några material som avger betydande mängder kolväten. Kontrollen skall utföras då kammaren tas i bruk, efter varje åtgärd i kammaren som kan påverka bakgrundsutsläppen och med en frekvens av minst en gång om året.

2.2.1.   Kammare med variabel volym kan användas med antingen låst eller olåst volyminställning enligt beskrivningen i punkt 2.1.1 ovan och där omgivningstemperaturen skall hållas vid 308 K ± 2 K (35 ± 2 °C) [309 K ± 2 K (36 ± 2 °C)] under hela den fyratimmarsperiod som omnämns nedan.

2.2.2.   Kammare med fast volym skall användas med inlopps- och utloppsflödena avstängda. Omgivningstemperaturen skall hållas vid 308 K ± 2 K (35 ± 2 °C) [309 K ± 2 K (36 ± 2 °C) under hela den fyratimmarsperiod som omnämns nedan.

2.2.3.   Kammaren kan förslutas och blandarfläkten köras under en period av upp till 12 timmar innan fyratimmarsperioden för bakgrundsprovtagning inleds.

2.2.4.   Analysatorn (om sådan krävs) skall kalibreras, därefter nollställas och mätområdet bestämmas.

2.2.5.   Kammaren skall vädras tills en stabil kolväteavläsning erhålls och blandarfläkten inkopplas om den inte redan är inkopplad.

2.2.6.   Kammaren försluts därefter och bakgrundskolvätekoncentration, temperatur och barometertryck mäts. Dessa utgör de initiala avläsningsvärden CHCi, Pi och Ti som används vid beräkning av kammarens bakgrund.

2.2.7.   Kammaren får stå orörd med blandarfläkten inkopplad under en fyratimmarsperiod.

2.2.8.   Vid slutet av denna period används samma analysator för att mäta kolvätekoncentrationen i kammaren. Temperatur och barometertryck mäts också. Dessa utgör de slutliga avläsningsvärdena CHCf, Pf och Tf.

2.2.9.   Förändringen i kolvätemassan i kammaren skall under provningsperioden beräknas i enlighet med punkt 2.4 nedan och får inte överstiga 0,05 g.

2.3.   Kalibrering och kolväteretentionsprovning av kammaren

Genom kalibrering och kolväteretentionsprovning av kammaren kontrolleras den beräknade volymen i punkt 2.1 ovan och även måttet på eventuell läckagehastighet. Kammarens läckagehastighet skall fastställas då kammaren tas i bruk, efter varje åtgärd i kammaren som kan påverka kammarens ursprungliga skick och därefter minst en gång i månaden. Om sex på varandra följande månatliga kontroller framgångsrikt genomförs utan korrigerande åtgärder kan kammarens läckagehastighet därefter fastställas kvartalsvis så länge ingen korrigerande åtgärd krävs.

2.3.1.   Kammaren skall vädras tills en stabil kolvätehalt erhålls. Blandarfläkten inkopplas om den inte redan är inkopplad. Kolväteanalysatorn nollställs, kalibreras, om så krävs, och mätområdet bestäms.

2.3.2.   För variabla kammare skall kammaren låsas vid det nominella volymläget. För kammare med fast volym skall utlopps- och inloppsflödena avstängas.

2.3.3.   Omgivningstemperaturregleringssystemet inkopplas därefter (om det inte redan inkopplats) och justeras till utgångstemperaturen 308 K (35 °C) [309 K (36 °C)].

2.3.4.   När kammaren stabiliserats vid 308 K ± 2 K (35 ± 2 °C) [309 K ± 2 K (36 ± 2 °C)] försluts kammaren och bakgrundskoncentration, temperatur och barometertryck mäts. Dessa utgör de initiala avläsningsvärden CHCi, Pi och Ti som används vid kalibreringen av kammaren.

2.3.5.   En kvantitet av ca 4 gram propan införs i kammaren. Propanmassan skall mätas med en noggrannhet och precision av ± 2 % det uppmätta värdet.

2.3.6.   Kammarens innehåll skall tillåtas bli blandat under fem minuter och därefter mäts kolvätekoncentration, temperatur och barometertryck. Detta är avläsningsvärdena CHCf, Pf och Tf för kalibreringen av kammaren såväl som de initiala avläsningsvärdena CHCi, Pi och Ti för retentionskontrollen.

2.3.7.   Med utgångspunkt i de avläsningar som erhållits enligt punkterna 2.3.4 och 2.3.6 ovan och formeln i punkt 2.4 nedan beräknas propanmassan i kammaren. Denna skall ligga inom ± 2 % av den propanmassa som uppmätts enligt punkt 2.3.5 ovan.

2.3.8.   För kammare med variabel volym skall kammaren lossas från den nominella volymkonstruktionen. För kammare med fast volym skall utlopps- och inloppsflödena öppnas.

2.3.9.   Förfarandet inleds därefter genom att omgivningstemperaturen varieras från 308 K (35 °C) till 293 K (20 °C) och åter till 308 K (35 °C) [308,6 K (35,6 °C) till 295,2 K (22,2 °C) och åter till 308,6 K (35,6 °C)] under en 24-timmarsperiod enligt den profil [alternativ profil] som anges i tillägg 2 till denna bilaga inom 15 minuter efter kammarens förslutning. (Toleranser enligt uppgift i punkt 5.7.1 i bilaga 7).

2.3.10.   Vid avslutningen av 24-timmarscykelperioden mäts och registreras den slutliga kolvätekoncentrationen, temperaturen och barometertrycket. Dessa utgör de slutliga avläsningsvärdena CHCf, Pf och Tf för kolväteretentionskontrollen.

2.3.11.   Med användande av formeln i punkt 2.4 nedan beräknas därefter kolvätemassan med utgångspunkt i de avläsningsvärden som erhållits i punkterna 2.3.10 och 2.3.6 ovan. Massan får inte avvika med mer än 3 % från den kolvätemassa som anges i punkt 2.3.7 ovan.

2.4.   Beräkningar

Beräkningen av förändringen av kolvätenettomassan i kammaren används för att fastställa kammarens kolvätebakgrund och läckagehastighet. De ursprungliga och slutliga avläsningsvärdena för kolvätehalt, temperatur och barometertryck används i följande formel för att beräkna förändringen av massan.

Formula

där

| – | = | MHC | = | kolvätemassa i gram, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| – | = | MHC,out | = | kolvätemassa som leds ut ur kammaren, om kammare med fast volym används för dygnsutsläppsprovning (gram), |
| – | = | MHC,i | = | kolvätemassa som leds in i kammaren, om kammare med fast volym används för dygnsutsläppsprovning (gram), |
| – | = | CHC | = | kolvätehalt i kammaren (ppm kol (Anmärkning: ppm kol = ppm propan x 3)), |
| – | = | V | = | kammarvolym i kubikmeter, |
| – | = | T | = | omgivningstemperatur i kammaren, (K), |
| – | = | P | = | barometertryck, (kPa), |
| – | = | k | = | 17,6; |

–

=

MHC

=

kolvätemassa i gram,

–

=

MHC,out

=

kolvätemassa som leds ut ur kammaren, om kammare med fast volym används för dygnsutsläppsprovning (gram),

–

=

MHC,i

=

kolvätemassa som leds in i kammaren, om kammare med fast volym används för dygnsutsläppsprovning (gram),

–

=

CHC

=

kolvätehalt i kammaren (ppm kol (Anmärkning: ppm kol = ppm propan x 3)),

–

=

V

=

kammarvolym i kubikmeter,

–

=

T

=

omgivningstemperatur i kammaren, (K),

–

=

P

=

barometertryck, (kPa),

–

=

k

=

17,6;

där

| – | i | är den initiala avläsningen, |
| --- | --- | --- |
| – | f | är den slutliga avläsningen. |

–

i

är den initiala avläsningen,

–

f

är den slutliga avläsningen.

3.   KONTROLL AV FLAMJONISERINGSDETEKTOR (FID) SOM KOLVÄTEANALYSATOR

3.1.   Optimering av detektorns svar

Flamjoniseringsdetektorn skall justeras enligt instrumenttillverkarens anvisningar. Propan i luft skall användas för att optimera svaret inom det vanligaste driftområdet.

3.2.   Kalibrering av kolväteanalysatorn

Analysatorn skall kalibreras med användande av propan i luft och renad syntetisk luft. Se punkt 4.5.2 i tillägg 4 (kalibrerings- och spänngaser).

En kalibreringskurva upprättas enligt beskrivning i punkterna 4.1-4.5 i detta tillägg.

3.3.   Kontroll av syrgasinterferens och rekommenderade gränsvärden

Svarsfaktorn (Rf) för ett visst kolväte är förhållandet mellan C1-avläsningen på flamjoniseringsdetektorn och gaskoncentrationen i cylindern uttryckt som ppm C1. Provningsgasens koncentration skall ligga på en nivå så att den ger ett svar av ca 80 % av full skala för driftsområdet. Koncentrationen skall vara känd med en noggrannhet av ± 2 % i förhållande till en gravimetrisk standard uttryckt i volym. Dessutom skall gascylindern förkonditioneras under 24 timmar vid en temperatur mellan 293 K och 303 K (20 och 30 °C).

Svarsfaktorerna skall bestämmas när en analysator tas i bruk och därefter efter längre serviceintervall. Den referensgas som skall användas är propan som i förhållande till renad luft skall tillföras för att ge en svarsfaktor av 1,00.

Den provningsgas som skall användas för syrgasinterferens och det rekommenderade svarsfaktorområdet anges nedan:

Propan och kväve: 0,95 ≤ Rf ≤ 1,05.

4.   KALIBRERING AV KOLVÄTEANALYSATORN

Vart och ett av de normalt använda driftsområdena kalibreras genom följande förfarande:

4.1.   En kalibreringskurva upprättas med minst fem kalibreringspunkter som är så jämnt fördelade som möjligt inom driftsområdet. Den nominella koncentrationen av kalibreringsgasen med de högsta koncentrationerna skall vara minst 80 % av full skala.

4.2.   Kalibreringskurvan beräknas med minsta kvadratmetoden. Om graden hos det polynom som erhålls är större än 3 skall följaktligen antalet kalibreringspunkter vara minst antalet polynomgrader plus 2.

4.3.   Kalibreringskurvan får inte avvika med mer än 2 % från det nominella värdet för varje kalibreringsgas.

4.4.   Med användande de polynomkoefficienter som erhålls i punkt 3.2 ovan skall en tabell över det angivna avläsningsvärdet i förhållandet till den verkliga halten upprättas i steg som inte är större än 1 % av full skala. Detta skall utföras för varje kalibrerat analysatorområde. Tabellen skall också innehålla andra relevanta uppgifter såsom:

| a) | datum för kalibreringen, spänn- och nollställningspotentiometerns avläsningsvärden (i förekommande fall), |
| --- | --- |

a)

datum för kalibreringen, spänn- och nollställningspotentiometerns avläsningsvärden (i förekommande fall),

| b) | nominell skala, |
| --- | --- |

b)

nominell skala,

| c) | referensuppgifter för varje kalibreringsgas som använts, |
| --- | --- |

c)

referensuppgifter för varje kalibreringsgas som använts,

| d) | det verkliga och angivna värdet för varje kalibreringsgas som använts tillsammans med skillnaderna i %, |
| --- | --- |

d)

det verkliga och angivna värdet för varje kalibreringsgas som använts tillsammans med skillnaderna i %,

| e) | bränsle för och typ av flamjoniseringsdetektor, |
| --- | --- |

e)

bränsle för och typ av flamjoniseringsdetektor,

| f) | flamjoniseringsdetektorns lufttryck. |
| --- | --- |

f)

flamjoniseringsdetektorns lufttryck.

4.5.   Om det till den tekniska tjänstens tillfredsställelse kan visas att alternativ teknik (t.ex. dator, elektroniskt styrd mätområdesväxlare) kan ge likvärdig noggrannhet får följaktligen dessa alternativ användas.

BILAGA 7

Tillägg 2

| Profil över omgivande dygnstemperatur för kalibrering av kammaren och dygnsutsläppsprovningen | Alternativ profil över omgivande dygnstemperatur för kalibrering av kammaren i enlighet med bilaga 7, tillägg 1, punkterna 1.2 och 2.3.9. |
| --- | --- |
| Tid (timmar) | Temperatur
  (°Ci) | Tid (timmar) | Temperatur
  (°Ci) |
| Kalibrering | Provning |
| 13 | 0/24 | 20,0 | 0 | 35,6 |
| 14 | 1 | 20,2 | 1 | 35,3 |
| 15 | 2 | 20,5 | 2 | 34,5 |
| 16 | 3 | 21,2 | 3 | 33,2 |
| 17 | 4 | 23,1 | 4 | 31,4 |
| 18 | 5 | 25,1 | 5 | 29,7 |
| 19 | 6 | 27,2 | 6 | 28,2 |
| 20 | 7 | 29,8 | 7 | 27,2 |
| 21 | 8 | 31,8 | 8 | 26,1 |
| 22 | 9 | 33,3 | 9 | 25,1 |
| 23 | 10 | 34,4 | 10 | 24,3 |
| 24/0 | 11 | 35,0 | 11 | 23,7 |
| 1 | 12 | 34,7 | 12 | 23,3 |
| 2 | 13 | 33,8 | 13 | 22,9 |
| 3 | 14 | 32,0 | 14 | 22,6 |
| 4 | 15 | 30,0 | 15 | 22,2 |
| 5 | 16 | 28,4 | 16 | 22,5 |
| 6 | 17 | 26,9 | 17 | 24,2 |
| 7 | 18 | 25,2 | 18 | 26,8 |
| 8 | 19 | 24,0 | 19 | 29,6 |
| 9 | 20 | 23,0 | 20 | 31,9 |
| 10 | 21 | 22,0 | 21 | 33,9 |
| 11 | 22 | 20,8 | 22 | 35,1 |
| 12 | 23 | 20,2 | 23 | 35,4 |
| | | | 24 | 35,6 |

Profil över omgivande dygnstemperatur för kalibrering av kammaren och dygnsutsläppsprovningen

Alternativ profil över omgivande dygnstemperatur för kalibrering av kammaren i enlighet med bilaga 7, tillägg 1, punkterna 1.2 och 2.3.9.

Tid (timmar)

Temperatur

(°Ci)

Tid (timmar)

Temperatur

(°Ci)

Kalibrering

Provning

13

0/24

20,0

0

35,6

14

1

20,2

1

35,3

15

2

20,5

2

34,5

16

3

21,2

3

33,2

17

4

23,1

4

31,4

18

5

25,1

5

29,7

19

6

27,2

6

28,2

20

7

29,8

7

27,2

21

8

31,8

8

26,1

22

9

33,3

9

25,1

23

10

34,4

10

24,3

24/0

11

35,0

11

23,7

1

12

34,7

12

23,3

2

13

33,8

13

22,9

3

14

32,0

14

22,6

4

15

30,0

15

22,2

5

16

28,4

16

22,5

6

17

26,9

17

24,2

7

18

25,2

18

26,8

8

19

24,0

19

29,6

9

20

23,0

20

31,9

10

21

22,0

21

33,9

11

22

20,8

22

35,1

12

23

20,2

23

35,4

24

35,6

BILAGA 8

PROVNING AV TYP VI

(Kontroll av genomsnittliga avgasutsläpp av kolmonoxid och kolväten efter en kallstart vid låg omgivningstemperatur)

1.   INLEDNING

Denna bilaga gäller endast fordon med gnisttändningsmotor. Här beskrivs den utrustning som krävs för och förfarandet vid den provning av typ VI som definieras i punkt 5.3.5 i dessa föreskrifter för att kontrollera utsläpp av kolmonoxid och kolväten vid låga omgivningstemperaturer. De områden som behandlas i dessa föreskrifter omfattar:

| i) | utrustningskrav, |
| --- | --- |

i)

utrustningskrav,

| ii) | provningsvillkor, |
| --- | --- |

ii)

provningsvillkor,

| iii) | provningsförfaranden och uppgiftskrav. |
| --- | --- |

iii)

provningsförfaranden och uppgiftskrav.

2.   PROVNINGSUTRUSTNING

2.1.   Sammanfattning

2.1.1.   I detta kapitel behandlas den utrustning som behövs för avgasutsläppsprovningar vid låg omgivningstemperatur av fordon med gnisttändningsmotor. Den utrustning som krävs och anvisningarna motsvarar kraven för provning av typ I så som anges i bilaga 4, med tillägg, om särskilda krav för provning av typ VI inte föreskrivs. I punkterna 2.2-2.6 beskrivs de avvikelser som är tillämpliga på provning av typ VI vid låg omgivningstemperatur.

2.2.   Chassidynamometer

2.2.1.   Kraven i punkt 4.1 i bilaga 4 gäller. Dynamometern skall justeras för att simulera driften av ett fordon på väg vid 266 K (–7 °C). Sådan justering kan grundas på en bestämning av belastningskraftprofilen på väg vid 266 K (–7 °C). Som ett alternativ kan det driftmotstånd som fastställs enligt tillägg 3 i bilaga 4 justeras för en minskning med 10 % av rullningstiden. Den tekniska tjänsten kan godta användandet av andra metoder för att bestämma körmotståndet.

2.2.2.   För kalibrering av dynamometern gäller bestämmelserna i tillägg 2 till bilaga 4.

2.3.   Provtagningssystem

2.3.1.   Bestämmelserna i punkt 4.2 i bilaga 4 och tillägg 5 till bilaga 4 gäller. Punkt 2.3.2 i tillägg 5 ändras till att lyda:

”Rörkonstruktion, konstantvolymprovtagningens flödeskapacitet samt utspädningsluftens temperatur och specifika fuktighet (som kan avvika från luftkällan för fordonsbränningen) skall kontrolleras för att eliminera vattenkondens i systemet (ett flöde av 0,142-0,165 m3/s är tillräckligt för de flesta fordon).”

2.4.   Analysutrustning

2.4.1.   Bestämmelserna i punkt 4.3 i bilaga 4 gäller, men endast för provning av kolmonoxid, koldioxid och kolväten.

2.4.2.   För kalibreringar av analysutrustningen gäller bestämmelserna i tillägg 6 till bilaga 4.

2.5.   Gaser

2.5.1.   Bestämmelserna i punkt 4.5 i bilaga 4 gäller i den mån de är relevanta.

2.6.   Ytterligare utrustning

2.6.1.   För den utrustning som används för mätningar av volym, temperatur, tryck och fuktighet gäller bestämmelserna i punkterna 4.4 och 4.6 i bilaga 4.

3.   PROVNINGSFÖRLOPP OCH BRÄNSLE

3.1.   Allmänna krav

3.1.1.   I provningsförloppet i figur 8/1 visas de steg som gäller för provningsfordonet när det underkastas förfarandena för provning av typ VI. De omgivningstemperaturnivåer som möter provningsfordonet skall i genomsnitt vara: 266 K (–7 °C) ± 3 K men inte lägre än 260 K (–13 °C) eller högre än 272 K (–1 °C).

Temperaturen får inte gå under 263 K (–10 °C) eller överstiga 269 K (–4 °C) under mer än tre på varandra följande minuter.

3.1.2.   Den provningsrumstemperatur som övervakas under provningen skall mätas vid kylfläktens utlopp (punkt 5.2.1 i denna bilaga). Den omgivningstemperatur som registreras skall vara det aritmetiska medelvärdet av de provningsrumstemperaturer som uppmäts med konstanta intervall av högst en minut.

3.2.   Provningsförfarande

Del 1-stadskörningscykeln enligt figur 1/1 i bilaga 4, tillägg 1, består av fyra grundläggande stadskörningscykler som tillsammans bildar en fullständig del 1-cykel.

3.2.1.   Motornstarten, provtagningens början och körningen av den första cykeln skall ske i enlighet med tabell 1.2 och figur 1/1 i bilaga 4.

3.3.   Förberedelse för provningen

3.3.1.   För provningsfordonet gäller bestämmelserna i punkt 3.1 i bilaga 4. Vid inställning av motsvarande tröghetsmassa på dynamometern gäller bestämmelserna i punkt 5.1 i bilaga 4.

3.4.   Provningsbränsle

3.4.1.   Provningsbränslet skall överensstämma med anvisningarna i punkt 3 i bilaga 10.

4.   FÖRKONDITIONERING AV FORDONET

4.1.   Sammanfattning

4.1.1.   För att säkerställa reproducerbara utsläppsprovningar skall provningsfordonet konditioneras på ett enhetligt sätt. Konditioneringen består av en förberedande körning på en chassidynamometer följd av en stabiliseringsperiod före utsläppsprovningen enligt punkt 4.3.

4.2.   Förkonditionering

4.2.1.   Bränsletanken(arna) skall fyllas med det angivna provningsbränslet. Om det befintliga bränslet i bränsletanken(arna) inte överensstämmer med anvisningarna i punkt 3.4.1 ovan skall det befintliga bränslet uttömmas före bränslepåfyllningen. Provningsbränslet skall ha en temperatur som är lägre än eller lika med 289 K (+16 °C). För ovanstående åtgärder skall avdunstningsutsläppsregleringssystemet varken vara onormalt utvädrat eller onormalt belastat.

4.2.2.   Fördonet flyttas till ett provningsrum och placeras på chassidynamometern.

4.2.3.   Förkonditionering består av körcykeln enligt bilaga 4, tillägg 1, figur 1/1, del 1 och 2. På tillverkarens begäran kan fordon med gnisttändningsmotor förkonditioneras med en del 1- och två del 2-körcykler.

4.2.4.   Under förkonditioneringen skall provningsrumstemperaturen hållas relativt konstant och inte vara högre än 303 K (30 °C).

Figur 8/1

Förfarande för provning vid låg omgivningstemperatur

Image

4.2.5.   Drivhjulets däcktryck skall vara inställt i enlighet med bestämmelserna i punkt 5.3.2 i bilaga 4.

4.2.6.   Inom tio minuter efter förkonditioneringens avslutning skall motorn avstängas.

4.2.7.   På tillverkarens begäran och med den tekniska tjänstens godkännande kan ytterligare förkonditionering i undantagsfall tillåtas. Den tekniska tjänsten kan också välja att utföra ytterligare förkonditionering. Den ytterligare förkonditioneringen består av en eller flera körmoment i den del 1-cykel som beskrivs i bilaga 4, tillägg 1. Omfattningen av sådan ytterligare förkonditionering skall registreras i provningsrapporten.

4.3.   Stabiliseringsmetoder

4.3.1.   En av följande två metoder som skall väljas av tillverkaren skall användas för att stabilisera fordonet före utsläppsprovningen.

4.3.2.   Standardmetod

Fordonet förvaras före avgasutsläppsprovningen i låg omgivningstemperatur under minst 12 timmar men högst 36 timmar. Omgivningstemperaturen (uppmätt med torr termometer) under denna period skall hållas vid en genomsnittlig temperatur av:

266 K (–7 °C) ± 3 K under varje timme av denna period och den får inte vara lägre än 260 K (–13 °C) eller högre än 272 K (–1 °C). Temperaturen får dessutom inte vara under 263 K (–10 °C) eller över 269 K (–4 °C) under mer än tre på varandra följande minuter.

4.3.3.   Påskyndad metod

Fordonet skall före avgasutsläppsprovningen förvaras vid låg omgivningstemperatur under högst 36 timmar.

4.3.3.1.   Fordonet skall under denna period inte förvaras vid omgivningstemperaturer som överstiger 303 K (30 °C).

4.3.3.2.   Fordonets kylning kan åstadkommas genom påskyndad kylning av fordonet till provningstemperaturen. Om kylningen förstärks med fläktar skall fläktarna placeras i vertikalt läge för att åstadkomma största möjliga kylning av transmissionen och motorn och inte i första hand av oljetråget. Fläktar skall inte placeras under fordonet.

4.3.3.3.   Omgivningstemperaturen behöver endast kontrolleras strikt efter det att fordonet kylts till 266 K (–7 °C) ± 2 K, något som avgörs med en representativ oljetemperatur.

En representativ oljetemperatur är den oljetemperatur som uppmäts nära mitten av oljetråget och inte på ytan eller i botten av oljetråget. Om två eller flera olika lägen i oljan övervakas skall alla uppfylla temperaturkraven.

4.3.3.4.   Fordonet skall före avgasutsläppsprovningen vid låg omgivningstemperatur förvaras under minst en timme efter det att det kylts till 266 K (–7 °C) ± 2 K. Omgivningstemperaturen (uppmätt med torr termometer) skall under denna period hållas vid i genomsnitt 266 K (–7 °C) ± 3 K och inte vara lägre än 260 K (–13 °C) eller högre än 272 K (–1 °C).

Temperaturen får dessutom inte vara under 263 K (–10 °C) eller över 269 K (–4 °C) under mer än tre på varandra följande minuter.

4.3.4.   Om fordonet är stabiliserat vid 266 K (–7 °C) i ett separat område och flyttas genom ett varmt område till provningsrummet skall fordonet avstabiliseras i provningsrummet under minst sex gånger den period under vilken fordonet utsatts för högre temperaturer. Omgivningstemperaturen (uppmätt med torr termometer) skall under denna period hållas vid i genomsnitt 266 K (–7 °C) ± 3 K och inte vara lägre än 260 K (–13 °C) eller högre än 272 K (–1 °C).

Temperaturen får dessutom inte vara under 263 K (–10 °C) eller överstiga 269 K (–4 °C) under mer än tre på varandra följande minuter.

5.   DYNAMOMETERFÖRFARANDE

5.1.   Sammanfattning

5.1.1.   Utsläppsprovtagningen utförs med ett provningsförfarande som utgörs av del 1-cykeln (bilaga 4, tillägg 1, figur 1/1). Motorstart, omedelbar provtagning, körning av del 1-cykeln och motorns avstängning bildar en fullständig provning vid låg omgivningstemperatur med en total provningstid av 780 sekunder. Avgasutsläppen utspäds med omgivningsluft och ett proportionellt prov uppsamlas kontinuerligt för analys. De avgaser som uppsamlas i säcken analyseras för kolväten, kolmonoxid och koldioxid. Ett parallellt prov av utspädningsluften analyseras samtidigt för kolmonoxid, kolväten och koldioxid.

5.2.   Dynamometerkörning

5.2.1.   Kylfläkt

5.2.1.1.   En kalluftsfläkt placeras så att kylluften på lämpligt sätt riktas mot kylaren (vattenkylning) eller mot luftintaget (luftkylning) och mot fordonet.

5.2.1.2.   För fordon med motorn framtill skall fläkten placeras framför fordonet inom ett avstånd av 300 mm. För fordon med motorn baktill eller om ovannämnda arrangemang är opraktiskt skall kalluftsfläkten placeras så att tillräckligt mycket luft tillförs för att kyla fordonet.

5.2.1.3.   Fläktens varvtal skall vara sådant att inom ett driftsintervall av mellan 10 km/h och minst 50 km/h håller sig den linjära lufthastigheten vid blåsutloppet inom ± 5 km/h av motsvarande rullhastighet. Vid det slutliga urvalet av ventilator skall följande egenskaper iakttas:

| i) | area: minst 0,2 m2, |
| --- | --- |

i)

area: minst 0,2 m2,

| ii) | den nedre kantens höjd över golvytan: ca 20 cm. |
| --- | --- |

ii)

den nedre kantens höjd över golvytan: ca 20 cm.

Som ett alternativ skall lufthastigheten vid blåsutloppet vara minst 6 m/s (21,6 km/h). På tillverkarens begäran får kalluftsfläktens höjd för specialfordon (t.ex. täckta lastbilar, terrängfordon) ändras.

5.2.1.4.   Den fordonshastighet som uppmäts på dynamometerrulle(ar) skall användas (punkt 4.1.4.4 i bilaga 4).

5.2.3.   Förberedande provningscykler kan, om så krävs, utföras för att avgöra hur gas- och bromsreglagen bäst aktiveras för att åstadkomma en cykel som inom föreskrivna gränsvärden närmar sig den teoretiska cykeln eller för att möjliggöra justering av provtagningssystemet. Sådan körning skall utföras före ”START” enligt figur 8/1.

5.2.4.   Luftfuktigheten skall hållas så låg att kondens på dynamometerrullen(arna) förhindras.

5.2.5.   Dynamometern skall enligt dynamometertillverkarens rekommendation uppvärmas fullständigt med användande av de förfaranden eller styrmetoder som säkerställer den kvarvarande friktionskraftens stabilitet.

5.2.6.   Tiden mellan dynamometerns uppvärmning och utsläppsprovningens inledning skall inte vara längre än 10 minuter om dynamometerns lager inte uppvärms var för sig. Om dynamometerns lager uppvärms var för sig skall utsläppsprovningen inledas senast 20 minuter efter dynamometerns uppvärmning.

5.2.7.   Om dynamometereffekten skall justeras manuellt skall den inställas inom en timme före avgasutsläppsprovningsfasen. Provningsfordonet får inte användas för justeringen. Den dynamometer som manövreras automatiskt med effektinställningar som kan väljas i förväg kan inställas vid vilken tid som helst före utsläppsprovningens början.

5.2.8.   Innan utsläppsprovningskörschemat kan inledas skall provningsrumstemperaturen vara 266 K (–7 °C) ± 2 K, uppmätt i kalluftfläktens luftström och inom ett största avstånd av 1,5 m från fordonet.

5.2.9.   Under fordonets körning skall uppvärmnings- och avfrostningsanordningar vara avstängda.

5.2.10.   Den sammanlagda körsträcken eller de uppmätta rullvarven registreras.

5.2.11.   Ett fyrhjulsdrivet fordon skall provas med tvåhjulsdrift. Bestämningen av dynamometerinställningens sammanlagda vägmotstånd utförs medan fordonet körs på det sätt för vilket det är primärt konstruerat.

5.3.   Provningens utförande

5.3.1.   Bestämmelserna i punkterna 6.2-6.6 utom 6.2.2 i bilaga 4 gäller för motorns start, provningens genomförande och utsläppsprovtagningen. Provtagningen inleds före eller vid inledningen av motornstarten och avslutas efter 780 sekunder vid slutet av den sista grundläggande del 1-cykelns (stadskörningscykel) slutliga tomgångsperiod.

Den första körcyklen inleds med en tomgångsperiod av 11 sekunder så snart motorn startats.

5.3.2.   För analysen av de uppsamlade utsläppen gäller bestämmelserna i punkt 7.2 i bilaga 4. När analysen av avgasprovet utförs skall den tekniska tjänsten iaktta försiktighet för att förebygga vattenångekondens i avgasprovtagningssäckarna.

5.3.3.   För beräkningarna av utsläppsmassan gäller bestämmelserna i punkt 8 i bilaga 4.

6.   ANDRA KRAV

6.1.   Onormal strategi för att kontrollera utsläpp

6.1.1.   Varje onormal strategi för att kontrollera de utsläpp som under normala driftsförhållanden vid körning vid låg temperatur resulterar i en minskning av utsläppskontrollsystemets effektivitet kan i den mån den inte ingår i de standardiserade utsläppsprovningarna betraktas som en manipulationsanordning.

BILAGA 9

PROVNING AV TYP V

(Beskrivning av varaktighetsprovning för att kontrollera hållbarheten hos föroreningsreglerande anordningar)

1.   INLEDNING

I denna bilaga beskrivs provningen för att vid en åldrandeprovning efter 80 000 km kontrollera de föroreningsbegränsande anordningar varmed fordon med gnisttändnings- eller kompressionständningsmotor utrustats.

2.   PROVNINGSFORDON

2.1.   Fordonet skall vara i gott tekniskt skick; motorn och de föroreningsbegränsande anordningarna skall vara nya. Fordonet kan vara samma som det som inlämnades för provning av typ I; denna provning av typ I skall göras efter det att fordonet körts minst 3 000 km i åldrandecyklen i punkt 5.1 nedan.

3.   BRÄNSLE

Hållbarhetsprovningen utförs med ett lämpligt bränsle som finns tillgängligt på marknaden.

4.   UNDERHÅLL OCH INSTÄLLNINGAR AV FORDONET

Underhåll, inställningar och användning av provningsfordonets reglage skall vara samma som det som rekommenderas av tillverkaren.

5.   KÖRNING AV FORDON PÅ BANA, VÄG ELLER CHASSIDYNAMOMETER

5.1.   Körcykel

Under körning på bana, väg eller på provningsrullbänk skall körsträckan ingå i det körschema (figur 9/1) som beskrivs nedan:

5.1.1.   hållbarhetsprovningsschemat utgörs av 11 cykler som var och en omfattar 6 km,

5.1.2.   under de första nio cyklerna stannas fordonet fyra gånger mitt i cykeln med motorn varje gång på tomgång under 15 sekunder,

5.1.3.   normal acceleration och deceleration,

5.1.4.   fem decelerationer mitt i varje cykel då hastigheten faller från cykelns hastighet till 32 km/h och fordonet successivt accelereras på nytt till cykelns hastighet uppnås,

5.1.5.   den 10:e cykeln genomförs med en konstant hastighet av 89 km/h,

5.1.6.   den 11:e cykeln inleds med maximal acceleration från stillastående till 113 km/h. Halvvägs används bromsen normalt tills fordonet når stillastående. Detta följs av en tomgångsperiod av 15 sekunder och en andra maximal acceleration.

Schemat upprepas därefter från början.

Den maximala hastigheten för varje cykel anges i följande tabell.

Tabell 9.1.

Maximal hastighet för varje cykel

| Cykel | Cykelns hastighet
  i km/h |
| --- | --- |
| 1 | 64 |
| 2 | 48 |
| 3 | 64 |
| 4 | 64 |
| 5 | 56 |
| 6 | 48 |
| 7 | 56 |
| 8 | 72 |
| 9 | 56 |
| 10 | 89 |
| 11 | 113 |

Cykel

Cykelns hastighet

i km/h

1

64

2

48

3

64

4

64

5

56

6

48

7

56

8

72

9

56

10

89

11

113

5.2.   På tillverkarens begäran får ett alternativt vägprovningsschema användas. Ett sådant alternativt provningsschema skall före provningen godkännas av den tekniska tjänsten och det skall väsentligen ha samma genomsnittshastighet, hastighetsfördelning, antal stopp/km och antal accelerationer/km som det körschema som används på bana eller provningsrullbänk enligt punkt 5.1 och figur 9/1.

5.3.   Hållbarhetsprovningen, eller om tillverkaren så valt, en alternativ hållbarhetsprovning, skall utföras tills fordonet tillryggalagt minst 80 000 km.

5.4.   Provningsutrustning

5.4.1.   Chassidynamometer

5.4.1.1.   När hållbarhetsprovningen utförs på en chassidynamometer skall det på dynamometern vara möjligt att genomföra den cykel som beskrivs i punkt 5.1. Den skall i synnerhet utrustas med system som simulerar tröghet och driftmotstånd.

5.4.1.2.   Bromsen skall justeras för att uppta den effekt som vid en jämn hastighet av 80 km/h utövas på drivhjulen. De metoder som skall tillämpas för att bestämma denna effekt och för att justera bromsen är desamma som beskrivs i tillägg 3 till bilaga 4.

5.4.1.3.   Fordonets kylsystem skall göra det möjligt att köra det vid temperaturer som liknar de som förekommer på väg (olja, vatten, avgassystem osv.).

5.4.1.4.   Vissa andra inställningar och utformningar av provningsbänken bedöms, om så krävs, som identiska med de som beskrivs i bilaga 4 till dessa föreskrifter (t.ex. tröghet, som kan vara mekanisk eller elektronisk).

5.4.1.5.   Fordonet får, om så krävs, flyttas till en annan bänk för utsläppsmätning.

5.4.2.   Körning på bana eller väg

När hållbarhetsprovningen avslutats på bana eller väg skall fordonets referensvikt vara minst lika med den som finns efter de provningar som utförts på en chassidynamometer.

Figur 9/1

Körschema

Image

6.   MÄTNING AV FÖRORENINGSUTSLÄPP

Vid början av provningen (0 km) och vid var 10 000:e km (± 400 km) eller oftare mäts avgasutsläpp med regelbundna intervall i enlighet med den provning av typ I som definieras i punkt 5.3.1 i dessa föreskrifter tills 80 000 km tillryggalagts. De gränsvärden som skall uppfyllas fastställs i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter.

När det gäller fordon som utrustats med periodiskt regenererande system enligt definition i punkt 2.20 i dessa föreskrifter skall det kontrolleras att fordonet inte närmar sig en regenereringsperiod. Om så är fallet skall fordonet köras till slutet av regenereringen. Om en regenerering inträffar under utsläppsmätningen skall en ny provning (inkl. förkonditionering) utföras och det första resultatet inte beaktas.

Alla avgasutsläppsresultat skall ritas som en funktion av systemets körsträcka avrundad till närmaste kilometer och den bästa räta linje som framkommit genom minsta kvadratmetoden skall dras genom alla dessa punkter. Vid denna beräkning skall inga provningsresultat vid 0 km beaktas.

Uppgifterna skall endast godtas för användning vid beräkning av försämringsfaktorn om de interpolerade punkterna på denna linje till 6 400 km och till 80 000 km ligger inom ovannämnda gränsvärden.

Uppgifterna skall fortfarande godtas när en bästa rät linje med en negativ lutning korsar ett tillämpbart gränsvärde (den interpolerade punkten till 6 400 km är högre än den interpolerade punkten till 80 000 km) men den verkliga punkten för 80 000 km ligger under gränsvärdet.

En multiplikativ försämringsfaktor för avgasutsläpp skall för varje förorening beräknas enligt följande:

Formula

där

| – | = | Mi1 | = | utsläppsmassan för den i:te föroreningen i g/km interpolerad till 6 400 km, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| – | = | Mi2 | = | utsläppsmassan för den i:te föroreningen i g/km interpolerad till 80 000 km. |

–

=

Mi1

=

utsläppsmassan för den i:te föroreningen i g/km interpolerad till 6 400 km,

–

=

Mi2

=

utsläppsmassan för den i:te föroreningen i g/km interpolerad till 80 000 km.

Dessa interpolerade värden skall beräknas till minst fyra decimaler till höger om decimalkommat innan de en efter en divideras för att fastställa försämringsfaktorn. Resultatet skall avrundas till tre decimaler till höger om decimalkommat.

Om en försämringsfaktor är mindre än ett anses den vara lika med ett.

BILAGA 10

ANVISNINGAR FÖR REFERENSBRÄNSLEN

| 1. | ANVISNINGAR FÖR REFERENSBRÄNSLEN VID PROVNING AV FORDON ENLIGT DE UTSLÄPPSGRÄNSVÄRDEN SOM ANGES I RAD A I TABELLEN I PUNKT 5.3.1.4. – PROVNING AV TYP I |
| --- | --- |

1.

ANVISNINGAR FÖR REFERENSBRÄNSLEN VID PROVNING AV FORDON ENLIGT DE UTSLÄPPSGRÄNSVÄRDEN SOM ANGES I RAD A I TABELLEN I PUNKT 5.3.1.4. – PROVNING AV TYP I

| 1.1. | TEKNISKA UPPGIFTER OM DET REFERENSBRÄNSLE SOM SKALL ANVÄNDAS VID PROVNING AV FORDON MED GNISTTÄNDNINGSMOTOR
  Typ: oblyad bensin









  Parameter | Enhet | Gränsvärden (25) | Provningsmetod |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| minimum | maximum |
| Researchoktantal, RON | | 95,0 | — | EN 25164 |
| Motoroktantal, MON | | 85,0 | — | EN 25163 |
| Densitet vid 15 °C | kg/m3 | 748 | 762 | ISO 3675 |
| Ångtryck enligt Reid | kPa | 56,0 | 60,0 | EN 12 |
| Destillering: | | | | |
| — | begynnelsekokpunkt |

1.1.

Typ: oblyad bensin

Parameter

Enhet

Gränsvärden (25)

Provningsmetod

minimum

maximum

Researchoktantal, RON

95,0

—

EN 25164

Motoroktantal, MON

85,0

—

EN 25163

Densitet vid 15 °C

kg/m3

748

762

ISO 3675

Ångtryck enligt Reid

kPa

56,0

60,0

EN 12

Destillering:

—

begynnelsekokpunkt

°C

24

40

EN-ISO 3405

| — | avdunstning vid 100 °C |
| --- | --- |

—

avdunstning vid 100 °C

% v/v

49,0

57,0

EN-ISO 3405

| — | avdunstning vid 150 °C |
| --- | --- |

—

avdunstning vid 150 °C

% v/v

81,0

87,0

EN-ISO 3405

| — | slutlig kokpunkt |
| --- | --- |

—

slutlig kokpunkt

°C

190

215

EN-ISO 3405

Återstod

% v/v

—

2

EN-ISO 3405

Kolväteanalys:

| — | olefiner |
| --- | --- |

—

olefiner

% v/v

—

10

ASTM D 1319

| — | aromatiska föreningar |
| --- | --- |

—

aromatiska föreningar

% v/v

28,0

40,0

ASTM D 1319

| — | bensen |
| --- | --- |

—

bensen

% v/v

—

1,0

pr. EN 12177

| — | saturater |
| --- | --- |

—

saturater

% v/v

—

rest

ASTM D 1319

Kol/väteförhållande

rapporteras

rapporteras

Induktionsperiod (26)

min.

480

—

EN-ISO 7536

Syrehalt

% m/m

—

2,3

EN 1601

Förekommande bindemedel

mg/ml

—

0,04

EN-ISO 6246

Svavelhalt (27)

mg/kg

—

100

pr. EN ISO/DIS 14596

Kopparkorrosion av klass I

—

1

EN-ISO 2160

Blyhalt

mg/l

—

5

EN 237

Fosforhalt

mg/l

—

1,3

ASTM D 3231

| 1.2. | TEKNISKA UPPGIFTER OM DET REFERENSBRÄNSLE SOM SKALL ANVÄNDAS VID PROVNING AV FORDON MED DIESELMOTOR
  Typ: Dieselbränsle









  Parameter | Enhet | Gränsvärden (28) | Provningsmetod |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| minimum | maximum |
| Cetantal (29) | | 52,0 | 54,0 | EN-ISO 5165 |
| Densitet vid 15 °C | kg/m3 | 833 | 837 | EN-ISO 3675 |
| Destillering: | | | | |
| — | till 50 % |

1.2.

Typ: Dieselbränsle

Parameter

Enhet

Gränsvärden (28)

Provningsmetod

minimum

maximum

Cetantal (29)

52,0

54,0

EN-ISO 5165

Densitet vid 15 °C

kg/m3

833

837

EN-ISO 3675

Destillering:

—

till 50 %

°C

245

—

EN-ISO 3405

| — | till 95 % |
| --- | --- |

—

till 95 %

°C

345

350

EN-ISO 3405

| — | slutlig kokpunkt |
| --- | --- |

—

slutlig kokpunkt

°C

—

370

EN-ISO 3405

Flampunkt

°C

55

—

EN 22719

Filtrerbarhet i kyla (CFPP)

°C

—

–5

EN 116

Viskositet vid 40 °C

mm2/s

2,5

3,5

EN-ISO 3104

Polycykliska aromatiska kolväten

% m/m

3

6,0

IP 391

Svavelhalt (30)

mg/kg

—

300

Pr. EN-ISO/DIS 14596

Kopparkorrosion

—

1

EN-ISO 2160

Koksrester enligt Conradson (10 % DR)

% m/m

—

0,2

EN-ISO 10370

Askhalt

% m/m

—

0,01

EN-ISO 6245

Vattenhalt

% m/m

—

0,02

EN-ISO 12937

Neutralisationstal (stark syra)

mg KOH/g

—

0,02

ASTM D 974-95

Oxidationsstabilitet (31)

mg/ml

—

0,025

EN-ISO 12205

Ny och bättre metod för polycykliska aromatiska föreningar under utveckling

% m/m

—

—

EN 12916

2.   ANVISNINGAR FÖR REFERENSBRÄNSLEN VID PROVNING AV FORDON ENLIGT DE UTSLÄPPSGRÄNSVÄRDEN SOM ANGES I RAD B I TABELLEN I PUNKT 5.3.1.4 – PROVNING AV TYP I

2.1.   TEKNISKA UPPGIFTER OM DET REFERENSBRÄNSLE SOM SKALL ANVÄNDAS VID PROVNING AV FORDON MED GNISTTÄNDNINGSMOTOR

Typ: Oblyad bensin

| Parameter | Enhet | Gränsvärden (32) | Provningsmetod |
| --- | --- | --- | --- |
| minimum | maximum |
| Researchoktantal, RON | | 95,0 | — | EN 25164 |
| Motoroktantal, MON | | 85,0 | — | EN 25163 |
| Densitet vid 15 °C | kg/m3 | 740 | 754 | ISO 3675 |
| Ångtryck enligt Reid | kPa | 56,0 | 60,0 | Pr. EN ISO 13016-1 (DVPE) |
| Destillering: | | | | |
| — | avdunstning vid 70 °C |

Parameter

Enhet

Gränsvärden (32)

Provningsmetod

minimum

maximum

Researchoktantal, RON

95,0

—

EN 25164

Motoroktantal, MON

85,0

—

EN 25163

Densitet vid 15 °C

kg/m3

740

754

ISO 3675

Ångtryck enligt Reid

kPa

56,0

60,0

Pr. EN ISO 13016-1 (DVPE)

Destillering:

—

avdunstning vid 70 °C

% v/v

24,0

40,0

EN-ISO 3405

| — | avdunstning vid 100 °C |
| --- | --- |

—

avdunstning vid 100 °C

% v/v

50,0

58,0

EN-ISO 3405

| — | avdunstning vid 150 °C |
| --- | --- |

—

avdunstning vid 150 °C

% v/v

83,0

89,0

EN-ISO 3405

| — | slutlig kokpunkt |
| --- | --- |

—

slutlig kokpunkt

°C

190

210

EN-ISO 3405

Återstod

% v/v

—

2,0

EN-ISO 3405

Kolväteanalys:

Olefiner

% v/v

—

10,0

ASTM D 1319

Aromatiska föreningar

% v/v

29,0

35,0

ASTM D 1319

Saturater

% v/v

Rapporteras

ASTM D 1319

Bensen

% v/v

—

1,0

pr. EN 12177

Kol-/väteförhållande

Rapporteras

Induktionsperiod (33)

minuter

480

—

EN-ISO 7536

Syrehalt

% m/m

—

1,0

EN 1601

Förekommande bindemedel

mg/ml

—

0,04

EN-ISO 6246

Svavelhalt (34)

mg/kg

—

10

ASTM D 5453

Kopparkorrosion

—

klass 1

EN-ISO 2160

Blyhalt

mg/l

—

5

EN 237

Fosforhalt

mg/l

—

1,3

ASTM D 3231

2.2.   TEKNISKA UPPGIFTER OM DET REFERENSBRÄNSLE SOM SKALL ANVÄNDAS VID PROVNING AV FORDON MED DIESELMOTOR

Typ: Dieselbränsle

| Parameter | Enhet | Gränsvärden (35) | Provningsmetod |
| --- | --- | --- | --- |
| minimum | maximum |
| Cetantal (36) | | 52,0 | 54,0 | EN-ISO 5165 |
| Densitet vid 15 °C | kg/m3 | 833 | 837 | EN-ISO 3675 |
| Destillering: | | | | |
| — | till 50 % |

Parameter

Enhet

Gränsvärden (35)

Provningsmetod

minimum

maximum

Cetantal (36)

52,0

54,0

EN-ISO 5165

Densitet vid 15 °C

kg/m3

833

837

EN-ISO 3675

Destillering:

—

till 50 %

°C

245

—

EN-ISO 3405

| — | till 95 % |
| --- | --- |

—

till 95 %

°C

345

350

EN-ISO 3405

| — | slutlig kokpunkt |
| --- | --- |

—

slutlig kokpunkt

°C

—

370

EN-ISO 3405

Flampunkt

°C

55

—

EN 22719

Filtrerbarhet i kyla (CFPP)

°C

—

–5

EN 116

Viskositet vid 40 °C

mm2/s

2,3

3,3

EN-ISO 3104

Polycykliska aromatiska kolväten

% m/m

3,0

6,0

IP 391

Svavelhalt (37)

mg/kg

—

10

ASTM D 5453

Kopparkorrosion

—

klass 1

EN-ISO 2160

Koksrester enligt Conradson (10 % DR)

% m/m

—

0,2

EN-ISO 10370

Askhalt

% m/m

—

0,01

EN-ISO 6245

Vattenhalt

% m/m

—

0,02

EN-ISO 12937

Neutralisationstal (stark syra)

mg KOH/g

—

0,02

ASTM D 974

Oxidationsstabilitet (38)

mg/ml

—

0,025

EN-ISO 12205

Smörjförmåga (HFRR-provning, smörjbarhetsgräns vid 60 °C)

μm

—

400

CEC F-06-A-96

Fettsyremetylester (FAME)

Förbjuden

3.   ANVISNINGAR FÖR DET REFERENSBRÄNSLE SOM VID LÅG OMGIVNINGSTEMPERATUR SKALL ANVÄNDAS VID PROVNING AV FORDON MED GNISTTÄNDNINGSMOTOR – PROVNING AV TYP VI

Typ: Oblyad bensin

| Parameter | Enhet | Gränsvärden (39) | Provningsmetod |
| --- | --- | --- | --- |
| minimum | maximum |
| Researchoktantal, RON | | 95,0 | — | EN 25164 |
| Motorotantal, MON | | 85,0 | — | EN 25163 |
| Densitet vid 15 °C | kg/m3 | 740 | 754 | ISO 3675 |
| Ångtryck enligt Reid | kPa | 56,0 | 95,0 | pr. EN ISO 13016-1 (DVPE) |
| Destillering: | | | | |
| — | avdunstning vid 70 °C |

Parameter

Enhet

Gränsvärden (39)

Provningsmetod

minimum

maximum

Researchoktantal, RON

95,0

—

EN 25164

Motorotantal, MON

85,0

—

EN 25163

Densitet vid 15 °C

kg/m3

740

754

ISO 3675

Ångtryck enligt Reid

kPa

56,0

95,0

pr. EN ISO 13016-1 (DVPE)

Destillering:

—

avdunstning vid 70 °C

% v/v

24,0

40,0

EN-ISO 3405

| — | avdunstning vid 100 °C |
| --- | --- |

—

avdunstning vid 100 °C

% v/v

50,0

58,0

EN-ISO 3405

| — | avdunstning vid 150 °C |
| --- | --- |

—

avdunstning vid 150 °C

% v/v

83,0

89,0

EN-ISO 3405

| — | slutlig kokpunkt |
| --- | --- |

—

slutlig kokpunkt

°C

190

210

EN-ISO 3405

Återstod

% v/v

—

2,0

EN-ISO 3405

Kolväteanalys:

Olefiner

% v/v

—

10,0

ASTM D 1319

Aromatiska föreningar

% v/v

29,0

35,0

ASTM D 1319

Saturater

% v/v

rapporteras

ASTM D 1319

Bensen

% v/v

—

1,0

pr. EN 12177

Kol-/väteförhållande

rapporteras

Induktionsperiod (40)

minuter

480

—

EN-ISO 7536

Syrehalt

% m/m

—

1,0

EN 1601

Förekommande bindemedel

mg/ml

—

0,04

EN-ISO 6246

Svavelhalt (41)

mg/kg

—

10

ASTM D 5453

Kopparkorrosion

—

klass 1

EN-ISO 2160

Blyhalt

mg/l

—

5

EN 237

Fosforhalt

mg/l

—

1,3

ASTM D 3231

BILAGA 10a

1.   ANVISNINGAR FÖR GASFORMIGA REFERENSBRÄNSLEN

1.1.   TEKNISKA UPPGIFTER OM MOTORGASREFERENSBRÄNSLEN (LPG)

1.1.1.   TEKNISKA UPPGIFTER OM DE MOTORGASREFERENSBRÄNSLEN (LPG) SOM ANVÄNDS VID PROVNING AV FORDON ENLIGT DE UTSLÄPPSGRÄNSVÄRDEN SOM ANGES I RAD A I TABELLEN I PUNKT 5.3.1.4 – PROVNING AV TYP I

| Parameter | Enhet | Bränsle A | Bränsle B | Provningsmetod |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Sammansättning: | | | | ISO 7941 |
| C3-halt | volymprocent | 30 ± 2 | 85 ± 2 | |
| C4-halt | volymprocent | rest | rest | |
| < C3, > C4 | volymprocent | max. 2 | max. 2 | |
| Olefiner | volymprocent | max. 12 | max. 15 | |
| Avdunstningsåterstod | mg/kg | max. 50 | max. 50 | ISO 13757 |
| Vatten vid 0 °C | | fritt | fritt | Visuell kontroll |
| Total svavelhalt | mg/kg | max. 50 | max. 50 | EN 24260 |
| Vätesulfid | | ingen | ingen | ISO 8819 |
| Kopparremskorrosion | klassificering | klass 1 | klass 1 | ISO 6251 (42) |
| Lukt | | karakteristisk | karakteristisk | |
| Motoroktantal | | min. 89 | min. 89 | EN 589 bilaga B |

Parameter

Enhet

Bränsle A

Bränsle B

Provningsmetod

Sammansättning:

ISO 7941

C3-halt

volymprocent

30 ± 2

85 ± 2

C4-halt

volymprocent

rest

rest

< C3, > C4

volymprocent

max. 2

max. 2

Olefiner

volymprocent

max. 12

max. 15

Avdunstningsåterstod

mg/kg

max. 50

max. 50

ISO 13757

Vatten vid 0 °C

fritt

fritt

Visuell kontroll

Total svavelhalt

mg/kg

max. 50

max. 50

EN 24260

Vätesulfid

ingen

ingen

ISO 8819

Kopparremskorrosion

klassificering

klass 1

klass 1

ISO 6251 (42)

Lukt

karakteristisk

karakteristisk

Motoroktantal

min. 89

min. 89

EN 589 bilaga B

1.1.2.   TEKNISKA UPPGIFTER OM DE MOTORGASREFERENSBRÄNSLEN (LPG) SOM ANVÄNDS VID PROVNING AV FORDON ENLIGT DE UTSLÄPPSGRÄNSVÄRDEN SOM ANGES I RAD B I TABELLEN I PUNKT 5.3.1.4 – PROVNING AV TYP I

| Parameter | Enhet | Bränsle A | Bränsle B | Provningsmetod |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Sammansättning: | | | | ISO 7941 |
| C3-halt | volymprocent | 30 ± 2 | 85 ± 2 | |
| C4-halt | volymprocent | rest | rest | |
| < C3, > C4 | volymprocent | max. 2 | max. 2 | |
| Olefiner | volymprocent | max. 12 | max. 15 | |
| Avdunstningsåterstod | mg/kg | max. 50 | max. 50 | ISO 13757 |
| Vatten vid 0 °C | | fritt | fritt | Visuell kontroll |
| Total svavelhalt | mg/kg | max. 10 | max. 10 | EN 24260 |
| Vätesulfid | | ingen | ingen | ISO 8819 |
| Kopparremskorrosion | Klassificering | klass 1 | klass 1 | ISO 6251 (43) |
| Lukt | | karakteristisk | karakteristisk | |
| Motoroktantal | | min. 89 | min. 89 | EN 589 bilaga B |

Parameter

Enhet

Bränsle A

Bränsle B

Provningsmetod

Sammansättning:

ISO 7941

C3-halt

volymprocent

30 ± 2

85 ± 2

C4-halt

volymprocent

rest

rest

< C3, > C4

volymprocent

max. 2

max. 2

Olefiner

volymprocent

max. 12

max. 15

Avdunstningsåterstod

mg/kg

max. 50

max. 50

ISO 13757

Vatten vid 0 °C

fritt

fritt

Visuell kontroll

Total svavelhalt

mg/kg

max. 10

max. 10

EN 24260

Vätesulfid

ingen

ingen

ISO 8819

Kopparremskorrosion

Klassificering

klass 1

klass 1

ISO 6251 (43)

Lukt

karakteristisk

karakteristisk

Motoroktantal

min. 89

min. 89

EN 589 bilaga B

1.2.   TEKNISKA UPPGIFTER OM NATURGASREFERENSBRÄNSLEN

| Egenskaper | Enheter | Bas | Gränsvärden | Provningsmetod |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| min. | max. |
| Referensbränsle G20 |
| Sammansättning: | | | | | |
| Metan | mol-% | 100 | 99 | 100 | ISO 6974 |
| Rest (44) | mol-% | — | — | 1 | ISO 6974 |
| N2 | mol-% | | | | ISO 6974 |
| Svavelhalt | mg/m3
   (45) | — | — | 10 | ISO 6326-5 |
| Wobbetal (netto) | MJ/m3
   (46) | 48,2 | 47,2 | 49,2 | |
| Referensbränsle G25 |
| Sammansättning: | | | | | |
| Metan | mol-% | 86 | 84 | 88 | ISO 6974 |
| Rest (44) | mol-% | — | — | 1 | ISO 6974 |
| N2 | mol-% | 14 | 12 | 16 | ISO 6974 |
| Svavelhalt | mg/m3
   (45) | — | — | 10 | ISO 6326-5 |
| Wobbetal (netto) | MJ/m3
   (46) | 39,4 | 38,2 | 40,6 | |

Egenskaper

Enheter

Bas

Gränsvärden

Provningsmetod

min.

max.

Referensbränsle G20

Sammansättning:

Metan

mol-%

100

99

100

ISO 6974

Rest (44)

mol-%

—

—

1

ISO 6974

N2

mol-%

ISO 6974

Svavelhalt

mg/m3
   (45)

—

—

10

ISO 6326-5

Wobbetal (netto)

MJ/m3
   (46)

48,2

47,2

49,2

Referensbränsle G25

Sammansättning:

Metan

mol-%

86

84

88

ISO 6974

Rest (44)

mol-%

—

—

1

ISO 6974

N2

mol-%

14

12

16

ISO 6974

Svavelhalt

mg/m3
   (45)

—

—

10

ISO 6326-5

Wobbetal (netto)

MJ/m3
   (46)

39,4

38,2

40,6

BILAGA 11

OMBORDDIAGNOS (OBD) FÖR MOTORFORDON

1.   INLEDNING

Denna bilaga gäller funktionella aspekter på omborddiagnossystemet (OBD) för utsläppskontroll för motorfordon.

2.   DEFINITIONER

I denna bilaga gäller följande definitioner:

2.1.   OBD: ett omborddiagnossystem för utsläppskontroll med förmåga att identifiera det sannolika felfunktionsstället med hjälp av felkoder som lagras i ett datorminne.

2.2.   fordonstyp: en kategori motordrivna fordon som inte skiljer sig åt i fråga om sådana väsentliga egenskaper som motor- och omborddiagnossystemsegenskaper.

2.3.   fordonsfamilj: en grupp fordon från en tillverkare som genom sin konstruktion förväntas ha likartade egenskaper för avgasutsläpp och omborddiagnossystem. Varje fordon i denna familj skall uppfylla de krav i dessa föreskrifter som definieras i tillägg 2 till denna bilaga.

2.4.   utsläppsreglerande system: den elektroniska motorstyrkontroll och varje utsläppsrelaterad del av avgas- eller avdunstningssystemet som förser kontrollen med indata eller som mottar dess utdata.

2.5.   felfunktionsindikator (MI): en ljus- eller ljudsignal som tydligt gör fordonsföraren uppmärksam på en felfunktion hos en utsläppsrelaterad del som är ansluten till omborddiagnossystemet eller hos omborddiagnossystemet självt.

2.6.   felfunktion: ett fel i en utsläppsrelaterad del eller i systemet som kan leda till utsläpp som överskrider gränsvärdena i punkt 3.3.2 eller om omborddiagnossystemet inte är i stånd att uppfylla de grundläggande kontrollkraven i denna bilaga.

2.7.   sekundär luft: den luft som inleds i avgassystemet med hjälp av en pump eller en insugningsventil eller på annat sätt och som är avsedd att bidra till oxideringen av de kolväten och den kolmonoxid som ingår i avgasflödet.

2.8.   feltändning i motorn: utebliven förbrännning i cylindern på en gnisttändningsmotor beroende på avsaknad av gnista, feldosering av bränsle, otillräcklig kompression eller någon annan orsak. I fråga om den kontroll som utförs genom omborddiagnosen avses den procentandel feltändningar av det totala antalet antändningar (enligt tillverkarens uppgift) som kan leda till utsläpp som överskrider de gränsvärden som anges i punkt 3.3.2 eller den procentandel som kan leda till en överhettning i katalysatorn(erna) som i sin tur kan förorsaka oreparerbara skador.

2.9.   provning av typ I: en körcykel (del 1 och 2) som används för det typgodkännande av utsläpp som beskrivs i bilaga 4, tillägg 1.

2.10.   körcykel: utgörs av motorns start, ett körningsmoment under vilket en eventuell felfunktion kan upptäckas samt avstängning av motorn.

2.11.   uppvärmningscykel: ett fordon som körs tillräckligt länge för att kylmedlets temperatur skall stiga med minst 22 K från motorns start och nå minst 343 K (70 °C).

2.12.   bränsleadaption: återkopplande justeringar i förhållande till basbränsleschemat. Bränsleadaption på kort sikt innebär dynamiska eller omedelbara justeringar. Bränsleadaption på lång sikt innebär betydligt mer successiva justeringar i förhållande till bränslekalibreringsschemat än adaptionsjusteringarna på kort sikt. Genom dessa justeringar på lång sikt uppvägs skillnader mellan fordonen samt de gradvisa förändringar som uppträder under en längre tid.

2.13.   beräknat belastningsvärde (CLV): aktuell luftflödeshastighet dividerad med högsta luftflödeshastighet där, i förekommande fall, högsta luftflödeshastighet korrigerats för höjd över havet. Denna definition ger ett dimensionslöst tal som inte är motorspecifikt och som ger underhållsteknikern en uppgift om den andel av motorkapaciteten som används (där full gas motsvarar 100 %);

Formula

2.14.   permanent standardinställning för utsläpp: en uppgift om ett tillstånd där motorstyrningskontrollen permanent intar ett läge som inte kräver indata från en felande del eller ett system där en sådan felande del eller ett sådant system kan innebära en ökning av utsläppen från fordonet till en nivå som överskrider de gränsvärden som anges i punkt 3.3.2 i denna bilaga.

2.15.   kraftuttagsenhet: en motordriven anordning för att driva extra utrustning som monterats på fordonet.

2.16.   tillgång: tillgänglighet till alla utsläppsrelaterade omborddiagnosuppgifter inkl. alla felkoder som krävs för inspektion, diagnos, underhåll eller reparation av utsläppsrelaterade delar av fordonet via den seriella anslutningen till det standardiserade diagnosuttaget (enligt tillägg 1 till denna bilaga, punkt 6.5.3.5).

2.17.   obegränsad:

2.17.1.   tillgång som inte förutsätter en tillträdeskod som endast kan erhållas via tillverkaren eller en likartad anordning eller

2.17.2.   tillgång som möjliggör utvärdering av producerade uppgifter utan behov av någon särskild avkodningsinformation, om inte denna information själv är standardiserad.

2.18.   standardiserad: alla uppgifter, inkl. alla felkoder som används, skall produceras endast i enlighet med de industristandarder som genom att deras format och tillåtna valmöjligheter är klart definierade ger högsta möjliga harmoniseringsnivå inom motorfordonsindustrin och vilkas användning är uttryckligen tillåten i dessa föreskrifter.

2.19.   reparationsinformation: all information som krävs för diagnos, underhåll, kontroll, periodisk övervakning eller reparation av fordonet och med vilken tillverkarna förser sina auktoriserade återförsäljare/reparationsverkstäder. Sådan information skall, om så krävs, omfatta servicehandböcker, tekniska manualer, diagnosinformation (t.ex. högsta och lägsta teoretiska mätvärden), kopplingsdiagram, identifikationsnummer för mjukvarukalibrering för en fordonstyp, anvisningar för enskilda och särskilda fall, upplysningar som lämnas om verktyg och utrustning, dataregistreringsuppgifter samt uppgifter för dubbelriktad kontroll och provning. Tillverkaren skall inte vara skyldig att lämna sådana uppgifter som omfattas av immaterialrättsskydd eller som utgörs av tillverkarnas och/eller underleverantörernas särskilda know-how, medan erforderliga tekniska uppgifter i detta fall inte otillbörligen skall undanhållas.

2.20.   brist: att med avseende fordonsomborddiagnossystem upp till två skilda delar eller system, som kontrolleras, tillfälligtvis eller ständigt uppvisar en driftsegenskap som menligt påverkar den annars effektiva omborddiagnoskontrollen av dessa delar eller system eller som inte uppfyller alla andra detaljerade krav för omborddiagnos. Fordon får enligt kraven i punkt 4 i denna bilaga typkodkännas, registreras och saluföras med sådana brister.

3.   KRAV OCH PROVNINGAR

3.1.   Alla fordon skall vara utrustade med ett omborddiagnossystem som är utformat, konstruerat och monterat i ett fordon så att det kan identifiera olika slags försämringar eller felfunktioner under fordonets hela livslängd. För att nå detta mål skall typgodkännandemyndigheten godta att fordon som tillryggalagt körsträckor som överskrider den hållbarhetssträcka av typ V som avses i punkt 3.3.1 kan uppvisa någon försämring i omborddiagnossystemets prestanda så att de utsläppsgränsvärden som anges i punkt 3.3.2 kan överskridas innan omborddiagnossystemet signalerar ett fel för fordonsföraren.

3.1.1.   Den tillgång till omborddiagnossystemet som krävs för kontroll, diagnos, underhåll eller reparation av fordonet skall vara obegränsad och standardiserad. Alla utsläppsrelaterade felkoder skall överensstämma med punkt 6.5.3.4 i tillägg 1 till denna bilaga.

3.1.2.   Senast tre månader efter det att tillverkaren försett en auktoriserad återförsäljare eller reparationsverkstad med reparationsinformation skall tillverkaren mot rimlig och icke-diskriminerande betalning göra denna information (inkl. alla följande ändringar och tillägg) tillgänglig och meddela typgodkännandemyndigheten detta.

Om dessa bestämmelser inte iakttas skall typgodkännandemyndigheten ingripa för att säkerställa att reparationsinformationen blir tillgänglig i enlighet med de förfaranden som fastställts för typgodkännande och besiktning av fordon i bruk.

3.2.   Omborddiagnossystemet skall vara utformat, konstruerat och monterat i ett fordon så att det under normala användningsvillkor kan uppfylla kraven i denna bilaga.

3.2.1.   Tillfällig avstängning av omborddiagnossystemet

3.2.1.1.   En tillverkare får urkoppla omborddiagnossystemet om dess kontrollförmåga påverkas av låga bränslenivåer. Avstängning får inte ske när bränsletanknivån är över 20 % av bränsletankens nominella kapacitet.

3.2.1.2.   En tillverkare får urkoppla omborddiagnossystemet när motorn startas vid omgivningstemperaturer under 266 K (–7 °C) eller på höjder över 2 500 meter över havet, förutsatt att tillverkaren lämnar uppgifter och/eller en teknisk utvärdering som tillfredsställande visar att kontrollen blir otillförlitlig när sådana förhållanden råder. En tillverkare får också begära avstängning av omborddiagnossystemet när motorn startas vid andra omgivningstemperaturer om denne genom att lämna uppgifter och/eller en teknisk utvärdering visar myndigheten att en missvisande diagnos under sådana förhållanden kan uppstå. Det krävs inte att felfunktionsindikatorn aktiveras om omborddiagnoströsklarna överskrids under en regenerering, förutsatt att inget fel föreligger.

3.2.1.3.   För fordon som konstruerats för att utrustas med kraftuttagsenheter är avstängning av de kontrollsystem som påverkas tillåten endast om avstängningen sker då kraftuttagsenheten är aktiverad.

3.2.2.   Feltändning i fordon med gnisttändningsmotorer

3.2.2.1.   Tillverkarna får med särskilda varvtals- och belastningsvillkor som kriterier på felfunktion anta en högre procentandel feltändningar än de som uppgivits till myndigheten, om det för myndigheten kan visas att upptäckten av lägre nivåer av feltändningar inte är tillförlitlig.

3.2.2.2.   När en tillverkare kan visa myndigheten att det fortfarande inte är möjligt att upptäcka högre procentandelsnivåer av feltändningar eller att feltändningen inte kan särskiljas från andra effekter (t.ex. dåliga vägar, växelmanövrering omstart) får om sådana villkor råder feltändningskontrollsystemet urkopplas.

3.3.   Beskrivning av provningarna

3.3.1.   Provningen utförs på fordonet som användes för den hållbarhetsprovning av typ V som anges i bilaga 9 och enligt provningsförfarandet i tillägg 1 till denna bilaga. Provningarna utförs vid slutet av hållbarhetsprovningen av typ V.

Om ingen hållbarhetsprovning av typ V utförs eller på begäran av tillverkaren kan ett lämpligt åldrat och representativt fordon användas för dessa omborddiagnosdemonstrationsprovningar.

3.3.2.   Omborddiagnossystemet skall ange fel i utsläppsrelaterade delar eller system när detta fel ger upphov till utsläpp som överstiger de gränsvärden som anges nedan:

| | Referensvikt (RM)
  (kg) | Massa av kolmonoxid (CO)
  L1

  (g/km) | Massa av totala kolväten (THC)
  L2

  (g/km) | Massa av kväveoxider (NOx)
  L3

  (g/km) | Massa av partiklar (47) (PM)
  L4

  (g/km) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kategori | Klass | | Bensin | Diesel | Bensin | Diesel | Bensin | Diesel | Diesel |
| M (48) | — | alla | 3,20 | 3,20 | 0,40 | 0,40 | 0,60 | 1,20 | 0,18 |
| N1
   (49) | I | RM ≤ 1 305 | 3,20 | 3,20 | 0,40 | 0,40 | 0,60 | 1,20 | 0,18 |
| II | 1 305 < RM ≤ 1 760 | 5,80 | 4,00 | 0,50 | 0,50 | 0,70 | 1,60 | 0,23 |
| III | 1 760 < RM | 7,30 | 4,80 | 0,60 | 0,60 | 0,80 | 1,90 | 0,28 |

Referensvikt (RM)

(kg)

Massa av kolmonoxid (CO)

L1

(g/km)

Massa av totala kolväten (THC)

L2

(g/km)

Massa av kväveoxider (NOx)

L3

(g/km)

Massa av partiklar (47) (PM)

L4

(g/km)

Kategori

Klass

Bensin

Diesel

Bensin

Diesel

Bensin

Diesel

Diesel

M (48)

—

alla

3,20

3,20

0,40

0,40

0,60

1,20

0,18

N1
   (49)

I

RM ≤ 1 305

3,20

3,20

0,40

0,40

0,60

1,20

0,18

II

1 305 < RM ≤ 1 760

5,80

4,00

0,50

0,50

0,70

1,60

0,23

III

1 760 < RM

7,30

4,80

0,60

0,60

0,80

1,90

0,28

3.3.3.   Kontrollkrav för fordon med gnisttändningsmotorer

För att uppfylla kraven i punkt 3.3.2 skall med omborddiagnossystemet minst följande kontrolleras:

3.3.3.1.   Sämre katalysatoreffekt för endast kolväteutsläpp. Tillverkarna kan kontrollera den främre katalysatorn ensam eller i kombination med katalysatorn(erna) nedströms. Varje kontrollerad katalysator eller katalysatorkombination skall betraktas som felaktig om utsläppen överstiger de kolvätegränsvärden som anges i tabellen i punkt 3.3.2.

3.3.3.2.   Förekomsten av feltändningar i ett motorarbetsområde som begränsas av följande kurvor:

| a) | ett högsta varvtal av 4 500 min–1 eller 1 000 min–1 snabbare än det högsta varvtal som förekommer under en provningscykel av typ I, varvid det lägre gäller, |
| --- | --- |

a)

ett högsta varvtal av 4 500 min–1 eller 1 000 min–1 snabbare än det högsta varvtal som förekommer under en provningscykel av typ I, varvid det lägre gäller,

| b) | den positiva vridmomentkurvan (dvs. motorbelastning utan ilagd växel), |
| --- | --- |

b)

den positiva vridmomentkurvan (dvs. motorbelastning utan ilagd växel),

| c) | en kurva som förenar följande motorarbetspunkter: den positiva vridmomentkurvan vid 3 000 min–1 och en punkt på den maximala varvtalskurva som defineras i a) ovan där motorns insugningsundertryck är 13,33 kPa lägre än undertrycket på den positiva vridmomentkurvan. |
| --- | --- |

c)

en kurva som förenar följande motorarbetspunkter: den positiva vridmomentkurvan vid 3 000 min–1 och en punkt på den maximala varvtalskurva som defineras i a) ovan där motorns insugningsundertryck är 13,33 kPa lägre än undertrycket på den positiva vridmomentkurvan.

3.3.3.3.   Försämring av syreavkännaren

3.3.3.4.   Om den är aktiverad på valt bränsle, andra utsläppsreglerande systemdelar eller system eller utsläppsrelaterade framdrivningsdelar eller framdrivningssystem som är kopplade till en dator som om fel uppstår kan ge upphov till de utsläpp ur avgasröret som överskrider de gränsvärden som anges i punkt 3.3.2.

3.3.3.5.   Alla andra utsläppsrelaterade framdrivningsdelar som är kopplade till en dator inkl. alla relevanta sensorer som möjliggör de kontrollfunktioner som skall utföras, skall kontrolleras för kretskontinuitet, om de inte kontrolleras på annat sätt.

3.3.3.6.   Det elektroniska genomluftningsreglaget för avdunstningsutsläpp skall minst kontrolleras för kretskontinuitet.

3.3.4.   Kontrollkrav för fordon med kompressionständning

För att uppfylla kraven i punkt 3.3.2 skall följande kontrolleras med omborddiagnossystemet:

3.3.4.1.   Minskad effektivitet med avseende på katalysatorn om fordonet är utrustat med en sådan.

3.3.4.2.   Partikelfiltrets funktionsduglighet och integritet om fordonet är utrustat med ett sådant.

3.3.4.3.   I bränsleinsprutningssystemet övervakas den (de) elektroniska bränslekvantitets- och tidsinställningsanordningen(arna) för kretskontinuitet och totalt funktionssammanbrott.

3.3.4.4.   Andra utsläppsreglerande systemdelar eller system eller utsläppsrelaterade framdrivningsdelar eller framdrivningssystem som är kopplade till en dator som om fel uppstår kan ge upphov till de utsläpp ur avgasröret som överskrider de gränsvärden som anges i punkt 3.3.2. Exempel på sådana system eller delar är sådana som övervakar och reglerar luftmassflöde, luftvolymflöde (och temperatur), matningstryck och insugningsrörstryck (och de relevanta sensorer som möjliggör dessa funktioner).

3.3.4.5.   Alla andra utsläppsrelaterade framdrivningsdelar som är kopplade till en dator skall kontrolleras för kretskontinuitet, om de inte kontrolleras på annat sätt.

3.3.5.   Tillverkarna får visa typgodkännandemyndigheten att vissa delar eller system inte behöver övervakas om utsläppen i händelse av deras totala sammanbrott eller avlägsnande inte överskrider de utsläppsgränsvärden som anges i punkt 3.3.2.

3.4.   En rad diagnoskontroller skall inledas och fullföljas minst en gång vid varje motorstart, förutsatt att korrekta provningsvillkor uppfylls. Provningsvillkoren skall väljas så att de alla förekommer under normal körning såsom de framställs i provningen av typ I.

3.5.   Aktivering av felfunktionsindikatorn (MI)

3.5.1.   Omborddiagnossystemet skall innehålla en felfunktionsindikator som är väl märkbar för fordonsföraren. Felfunktionsindikatorn skall inte användas i något annat syfte utom för att ange nödstart eller nödkörningsrutiner för föraren. Felfunktionsindikatorn skall under alla rimliga belysningsförhållanden vara synlig. När den är aktiverad skall den uppvisa en symbol i överensstämmelse med ISO 2575 (50). Ett fordon skall inte vara utrustat med mer än en allmän felfunktionsindikator för utsläppsrelaterade problem. Separata varningssignaler för särskilda ändamål (t.ex. bromssystem, säkerhetsbälten, oljetryck) är tillåtna. Användning av röd färg för en felfunktionsindikator är förbjuden.

3.5.2.   För system som kräver mer än två förkonditioneringscykler för att aktivera felfunktionsindikatorn skall tillverkaren lämna uppgifter och/eller en teknisk utvärdering som tillfredsställande visar att övervakningssystemet är lika effektivt som snabbt när det gäller att upptäcka försämring i delarna. System som i genomsnitt kräver mer än tio körcykler för att aktivera felfunktionsindikatorn godtas inte. Felfunktionsindikatorn skall också aktiveras närhelst motorstyrningen intar ett permanent förinställt arbetsläge för utsläpp om de utsläppsgränsvärden som anges i punkt 3.3.2 överskrids eller om omborddiagnossystemet inte kan uppfylla de grundläggande övervakningskrav som anges i punkterna 3.3.3 eller 3.3.4 i denna bilaga. Felfunktionsindikatorn skall som tillverkaren anger arbeta med ett tydligt varningssystem, t.ex. en blinkande lampa vid varje tillfälle en feltändning i motorn inträffar på en nivå som sannolikt kan skada katalysatorn. Felfunktionsindikatorn skall också aktiveras när fordonets tändning befinner sig inkopplat i ”key-on” läge innan motorn startas eller vevas igång och avaktiveras efter motorns start om ingen felfunktion upptäckts under tiden.

3.6.   Omborddiagnossystemet skall registrera felkod(er) genom att ange utsläppsregleringssystemets status. Separata statuskoder skall användas för att identifiera ett korrekt fungerande utsläppsregleringssystem eller om fordonet behöver köras ytterligare för att utsläppsregleringssystemet skall bli fullständigt utvärderat. Om felfunktionsindikatorn aktiveras på grund av försämring eller felfunktion eller ett permanent förinställt utsläppsläge aktiverats skall en felkod lagras som identifierar felfunktionstypen. En felkod skall också lagras i de fall som avses i punkterna 3.3.3.5 och 3.3.4.5 i denna bilaga.

3.6.1.   Den sträcka som fordonet tillryggalagt medan felfunktionsindikatorn är aktiverad skall vid varje tillfälle framgå genom den seriella anslutningen till diagnosuttaget (51).

3.6.2.   När det gäller fordon med gnisttändningsmotor behöver feltändningscylindrarna inte identifieras var för sig om en tydlig feltändningskod för en enda eller flera cylindrar lagras.

3.7.   Avstängning av felfunktionsindikatorn (MI)

3.7.1.   Om feltändningar på nivåer som kan skada katalysatorn (enligt tillverkarens anvisningar) inte längre förekommer eller om motorn körs efter det att varvtals- och belastningsvillkoren ändrats dit där feltändningsnivån inte kommer att ge upphov till skador på katalysatorn, får felfunktionsindikatorn återställas till det tidigare aktiveringsläge som gällde under den första körcykel då feltändningsnivån upptäcktes och får omställas till normalt aktiveringsläge för följande körcykler. Om felfunktionsindikatorn återställs till det tidigare aktiveringsläget får motsvarande felkoder och lagrade låsta mätvärden raderas.

3.7.2.   För alla andra felfunktioner kan felfunktionsindikatorn avaktiveras efter tre på varandra följande körcykler under vilka det övervakningssystem som ansvarar för felfunktionsindikatorns aktivering inte känner av felfunktionen och om ingen annan felfunktion identifierats som kan aktivera felfunktionsindikatorn oberoende.

3.8.   Radering av felkod

3.8.1.   Genom omborddiagnossystemet kan en felkod, den tillryggalagda körsträckan och de låsta mätvärdena raderas om samma fel inte på nytt registreras under minst 40 motoruppvärmningscykler.

3.9.   Gasdrivna fordon som drivs med två bränslen

3.9.1.   För gasdrivna fordon som drivs med två bränslen skall följande förfaranden utföras oberoende av varandra när fordonet drivs med bensin eller gas:

| — | aktivering av felfunktionsindikatorn (se punkt 3.5 i denna bilaga), |
| --- | --- |

—

aktivering av felfunktionsindikatorn (se punkt 3.5 i denna bilaga),

| — | lagring av felkoder (se punkt 3.6 i denna bilaga), |
| --- | --- |

—

lagring av felkoder (se punkt 3.6 i denna bilaga),

| — | avstängning av felfunktionsindikatorn (se punkt 3.7 i denna bilaga)
  och |
| --- | --- |

—

avstängning av felfunktionsindikatorn (se punkt 3.7 i denna bilaga)

och

| — | radering av felkod (se punkt 3.8 i denna bilaga). |
| --- | --- |

—

radering av felkod (se punkt 3.8 i denna bilaga).

När fordonet drivs med bensin skall resultatet av något av ovannämnda förfaranden inte påverkas när fordonet drivs med gas. När fordonet drivs med gas skall resultatet av något av ovannämnda förfaranden inte påverkas när fordonet drivs med bensin.

4.   KRAV FÖR TYPGODKÄNNANDE AV OMBORDDIAGNOSSYSTEM

4.1.   En tillverkare får hos myndigheten ansöka om typgodkännande av ett omborddiagnossystem även om systemet uppvisar en eller flera sådana brister som gör att de särskilda kraven i denna bilaga inte uppfylls fullständigt.

4.2.   Vid granskningen av denna ansökan skall myndigheten avgöra om det är ogenomförbart eller orimligt att uppfylla kraven i denna bilaga.

Myndigheten skall beakta tillverkarens uppgifter där sådana faktorer som teknisk genomförbarhet, utförandetid och produktionscykler, inkl. införande eller ersättande av motor- eller fordonskonstruktioner och planerade uppgraderingar av datorer, den utsträckning i vilken det resulterande omborddiagnossystemet kommer att bli effektivt vid uppfyllandet av kraven i dessa föreskrifter samt att tillverkaren visat godtagbara ansträngningar för att uppfylla kraven i dessa föreskrifter, beskrivs.

4.2.1.   Myndigheten skall inte godkänna någon ansökan som uppvisar sådana brister som innebär en fullständig avsaknad av den krävda övervakningen genom diagnos.

4.2.2.   Myndigheten skall inte godkänna någon ansökan som uppvisar sådana brister som innebär att omborddiagnosgränsvärdena i punkt 3.3.2 inte iakttas.

4.3.   Vid bestämningen av den ordning i vilken bristerna identifieras skall de brister som rör punkterna 3.3.3.1, 3.3.3.2 och 3.3.3.3 i denna bilaga för gnisttändningsmotorer och punkterna 3.3.4.1, 3.3.4.2 och 3.3.4.3 i denna bilaga för kompressionständningsmotorer identifieras först.

4.4.   Före eller vid tidpunkten för typgodkännandet skall inga brister godkännas med avseende på kraven i punkt 6.5 utom punkt 6.5.3.4 i tillägg 1 till denna bilaga. Denna punkt gäller inte gasdrivna fordon som drivs med två bränslen.

4.5.   Gasdrivna fordon som drivs med två bränslen

4.5.1.   Med avvikelse från kraven i punkt 3.9.1 och efter ansökan från tillverkaren skall myndigheten anse att kraven för typgodkännande av gasdrivna fordon som drivs med två bränslen i denna bilaga är uppfyllda trots följande brister:

| — | radering av felkoder, tillryggalagd körsträcka och låsta mätvärden efter 40 motoruppvärmningscykler oberoende av vilket bränsle som vid tillfället används, |
| --- | --- |

—

radering av felkoder, tillryggalagd körsträcka och låsta mätvärden efter 40 motoruppvärmningscykler oberoende av vilket bränsle som vid tillfället används,

| — | aktivering av felfunktionsindikatorn för båda bränsletyperna (bensin och gas) efter upptäckt av en felfunktion hos en av bränsletyperna, |
| --- | --- |

—

aktivering av felfunktionsindikatorn för båda bränsletyperna (bensin och gas) efter upptäckt av en felfunktion hos en av bränsletyperna,

| — | avaktivering av felfunktionsindikatorn efter tre på varandra följande körcykelsekvenser utan felfunktion oberoende av vilket bränsle som vid tillfället används, |
| --- | --- |

—

avaktivering av felfunktionsindikatorn efter tre på varandra följande körcykelsekvenser utan felfunktion oberoende av vilket bränsle som vid tillfället används,

| — | användning av två statuskoder, en för varje bränsletyp. |
| --- | --- |

—

användning av två statuskoder, en för varje bränsletyp.

Tillverkaren får begära ytterligare alternativ som kan beviljas efter myndighetens gottfinnande.

4.5.2.   Med avvikelse från kraven i punkt 6.6 i tillägg 1 till denna bilaga och efter ansökan från tillverkaren skall det vid typgodkännandet anses att kraven i denna bilaga är uppfyllda för utvärdering och överföring av diagnossignaler trots följande brister:

| — | Överföring av diagnossignaler för det bränsle som vid tillfället används från en enda källadress. |
| --- | --- |

—

Överföring av diagnossignaler för det bränsle som vid tillfället används från en enda källadress.

| — | Utvärdering av en uppsättning diagnossignaler för båda bränsletyper som motsvarar utvärderingen av ett gasdrivet fordon som drivs med ett bränsle, oberoende av vilket bränsle som vid tillfället används. |
| --- | --- |

—

Utvärdering av en uppsättning diagnossignaler för båda bränsletyper som motsvarar utvärderingen av ett gasdrivet fordon som drivs med ett bränsle, oberoende av vilket bränsle som vid tillfället används.

| — | Val av en uppsättning diagnossignaler (kopplad till en av de två bränsletyperna) genom omställning av bränsleväljaren. |
| --- | --- |

—

Val av en uppsättning diagnossignaler (kopplad till en av de två bränsletyperna) genom omställning av bränsleväljaren.

| — | Utvärdering och överföring till bensindatorn av en uppsättning diagnossignaler för båda bränslena, oberoende av vilket bränsle som används. Gastillförseldatorn skall utvärdera och överföra de diagnossignaler som är relaterade till gasbränslesystemet och lagra uppgifter om vilka bränslen som använts. |
| --- | --- |

—

Utvärdering och överföring till bensindatorn av en uppsättning diagnossignaler för båda bränslena, oberoende av vilket bränsle som används. Gastillförseldatorn skall utvärdera och överföra de diagnossignaler som är relaterade till gasbränslesystemet och lagra uppgifter om vilka bränslen som använts.

Tillverkaren får begära ytterligare alternativ som kan beviljas efter myndighetens gottfinnande.

4.6.   Tid under vilken brister godtas

4.6.1.   En brist får kvarstå under två år efter dagen för typgodkännandet av fordonstypen om det inte skäligen kan visas att det krävs genomgripande ändringar av fordonets konstruktion och en ytterligare utförandetid av mer än två år för att rätta till bristen. I så fall får bristen kvarstå i högst tre år.

4.6.1.1.   För ett gasdrivet fordon som drivs med två bränslen får en brist som godtagits i enlighet med punkt 4.5 kvarstå under tre år efter dagen för typgodkännandet av fordonstypen om det inte skäligen kan visas att det krävs genomgripande ändringar av fordonets konstruktion och en ytterligare utförandetid av mer än tre år för att rätta till bristen. I så fall får bristen kvarstå i högst fyra år.

4.6.2.   En tillverkare får begära att myndigheten retroaktivt godtar en brist när en sådan brist upptäcks efter det ursprungliga typgodkännandet. I detta fall får bristen kvarstå under två år efter dagen för anmälan till myndigheten om det inte skäligen kan visas att det krävs genomgripande ändringar av fordonets konstruktion och en ytterligare utförandetid av mer än två år för att rätta till bristen. I så fall får bristen kvarstå i högst tre år.

4.7.   Myndigheten skall underrätta alla de övriga parter i 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter om sitt beslut att godta en ansökan om brist.

5.   TILLGÅNG TILL OMBORDDIAGNOSINFORMATION

5.1.   Ansökningar om typgodkännande eller ändring av ett typgodkännande skall åtföljas av relevant information om fordonets omborddiagnossystem. Denna relevanta information skall göra det möjligt för ersättnings- eller tillbyggnadsdelstillverkare att göra de delar som de tillverkar kompatibla med fordonets omborddiagnossystem så att fordonsanvändaren tillförsäkras en säker körning utan felfunktioner. Sådan relevant information skall likaledes göra det möjligt för diagnosverktygs- och provningsutrustningstillverkare att tillverka verktyg och utrustning som ger en effektiv och korrekt diagnos av regleringssystemen för fordonsutsläpp.

5.2.   På begäran skall myndigheterna på ett icke-diskriminerande sätt ställa tillägg 1 i bilaga 2 med relevant information om omborddiagnossystemet till intresserade del-, diagnosverktygs- eller provningsutrustningstillverkares förfogande.

5.2.1.   Om en myndighet mottar en begäran från någon intresserad del-, diagnosverktygs- eller provningsutrustningstillverkare om information om omborddiagnossystemet i ett fordon som typgodkänts enligt en tidigare version av föreskrifterna:

| — | skall myndigheten inom 30 dagar kräva att tillverkaren av fordonstypen i fråga ställer den information som krävs i punkt 4.2.11.2.7.6 i bilaga 1 till förfogande. Kravet i andra avsnittet av punkt 4.2.11.2.7.6 är inte tillämpligt. |
| --- | --- |

—

skall myndigheten inom 30 dagar kräva att tillverkaren av fordonstypen i fråga ställer den information som krävs i punkt 4.2.11.2.7.6 i bilaga 1 till förfogande. Kravet i andra avsnittet av punkt 4.2.11.2.7.6 är inte tillämpligt.

| — | skall tillverkaren inom två månader efter förfrågan lämna denna information till myndigheten. |
| --- | --- |

—

skall tillverkaren inom två månader efter förfrågan lämna denna information till myndigheten.

| — | skall myndigheten sända denna information till de avtalsslutande parternas myndigheter och den myndighet som beviljat det ursprungliga typgodkännandet skall förse bilaga 1 till typgodkännandeinformationen om fordonet med denna information. |
| --- | --- |

—

skall myndigheten sända denna information till de avtalsslutande parternas myndigheter och den myndighet som beviljat det ursprungliga typgodkännandet skall förse bilaga 1 till typgodkännandeinformationen om fordonet med denna information.

Detta krav skall inte ogiltigförklara något typgodkännande som tidigare beviljats enligt föreskrifter nr 83 och inte heller hindra utökning av sådana typgodkännanden enligt villkoren i de föreskrifter enligt vilka de ursprungligen godkändes.

5.2.2.   Information kan endast begäras för de ersättnings- eller underhållsdelar för vilka UN/ECE-typgodkännande krävs eller för de delar som ingår i ett system för vilket UN/ECE-typgodkännande krävs.

5.2.3.   Begäran om information skall innehålla en exakt beskrivning av den fordonsmodell för vilken informationen krävs. Den skall styrka att informationen krävs för utveckling av ersättnings- eller tillbyggnadsdelar eller av delar, diagnosverktyg eller provningsutrustning.

BILAGA 11

Tillägg 1

FUNKTIONELLA ASPEKTER PÅ OMBORDDIAGNOSSYSTEM (OBD)

1.   INLEDNING

I detta tillägg beskrivs förfarandet för provningen enligt punkt 3 i bilaga 11. I förfarandet beskrivs en metod för att genom simulering av fel i berörda system i motorstyrningssystemet eller i utsläppsregleringssystemet kontrollera funktionen hos det omborddiagnossystem som installerats i fordonet. Där fastslås också förfaranden för att fastställa omborddiagnossystemens hållbarhet.

Tillverkaren skall tillhandahålla de defekta delar och/eller elektriska anordningar som kan användas för att simulera fel. När de mäts i provningscykeln av typ I skall sådana defekta delar eller anordningar inte medföra att fordonsutsläppen överstiger gränsvärdena i punkt 3.3.2 med mer än 20 %.

När fordonet provas med den defekta delen eller anordningen monterad, godkänns omborddiagnossystemet om felfunktionsindikatorn aktiverats. Omborddiagnossystemet godkänns också om felfunktionsindikatorn aktiverats under omborddiagnosgränsvärdena.

2.   BESKRIVNING AV PROVNINGEN

2.1.   Provningen av omborddiagnossystemen utgörs av följande moment:

2.1.1.   simulering av felfunktion i en del av motorstyr- eller utsläppsregleringssystemet,

2.1.2.   förkonditionering av fordonet med en simulerad felfunktion under den förkonditionering som anges i punkterna 6.2.1 eller 6.2.2,

2.1.3.   körning av fordonet med en simulerad felfunktion under provningscykeln av typ I och mätning av fordonets utsläpp,

2.1.4.   fastställande av om omborddiagnossystemet reagerar på den simulerade felfunktionen och på ett riktigt sätt anger felfunktionen för fordonsföraren.

2.2.   Som ett alternativ kan på tillverkarens begäran felfunktion hos en eller flera delar simuleras elektronisk enligt kraven i punkt 6 nedan.

2.3.   Tillverkarna får begära att kontrollen äger rum utanför provningscykeln av typ I om det kan påvisas för myndigheten att kontroll under de villkor som råder under provningscykeln av typ I kan medföra begränsande kontrollvillkor när fordonet är i bruk.

3.   PROVNINGSFORDON OCH BRÄNSLE

3.1.   Fordon

Fordonet skall uppfylla kraven i punkt 3.1 i bilaga 4.

3.2.   Bränsle

Det lämpliga referensbränsle som beskrivs i bilaga 10 för bensin och dieselbränslen och i bilaga 10a för motor- (LPG) och naturgasbränslen skall användas vid provningen. Den bränsletyp för varje fel som skall provas (se i punkt 6.3 i detta tillägg) får väljas av myndigheten bland de referensbränslen som beskrivs i bilaga 10a för provning av ett gasdrivet fordon som drivs med ett bränsle och bland de referensbränslen som beskrivs i bilaga 10 eller bilaga 10a för provning av ett gasdrivet fordon som drivs med två bränslen. Det valda bränslet får inte bytas under något av provningsmomenten (se punkterna 2.1-2.3 i detta tillägg). Om motor- (LPG) eller naturgas används som bränsle är det tillåtet att starta motorn med bensin och efter en förutbestämd tid som regleras automatiskt och inte står under förarens kontroll övergå till motor- (LPG) eller naturgas.

4.   TEMPERATUR OCH TRYCK UNDER PROVNINGEN

4.1.   Temperaturen och trycket skall under provningen uppfylla kraven för provning av typ I enligt beskrivningen i bilaga 4.

5.   PROVNINGSUTRUSTNING

5.1.   Chassidynamometer

Chassidynamometern skall uppfylla kraven i bilaga 4.

6.   OMBORDDIAGNOSPROVNINGSFÖRFARANDE

6.1.   Körcykeln på chassidynamometern skall uppfylla kraven i bilaga 4.

6.2.   Förkonditionering av fordonet

6.2.1.   Beroende på motortyp och efter införandet av ett av de fel som anges i punkt 6.3 skall fordonet förkonditioneras genom att köras i minst två på varandra följande provningar av typ I (del 1 och 2). För fordon med kompressionständningsmotor är ytterligare förkonditionering av två del 2-cykler tillåten.

6.2.2.   På tillverkarens begäran får alternativa förkonditioneringsmetoder användas.

6.3.   Fel som skall provas

6.3.1.   Fordon med gnisttändningsmotor:

6.3.1.1.   Ersättning av en katalysator med en sliten eller defekt katalysator eller elektronisk simulering av en sådan felfunktion.

6.3.1.2.   Samma villkor för feltändning i motorn som de villkor för övervakning av feltändning som anges i punkt 3.3.3.2 i bilaga 11.

6.3.1.3.   Ersättning av en syresensor med en sliten eller defekt syresensor eller elektronisk simulering av en sådan felfunktion.

6.3.1.4.   Elektrisk urkoppling av varje annan utsläppsrelaterad del som är ansluten till en styrdator för framdrivning (om den är inkopplad för vald bränsletyp).

6.3.1.5.   Elektrisk urkoppling av den elektroniska regleringsanordningen för avdunstningsrening (om sådan utrustning finns och den är inkopplad för vald bränsletyp). För detta särskilda fel behöver provning av typ I inte utföras.

6.3.2.   Fordon med kompressionständningsmotor:

6.3.2.1.   Om katalysator finns, ersättning av denna med en sliten eller defekt katalysator eller elektronisk simulering av en sådan felfunktion.

6.3.2.2.   Om partikelfälla finns, fullständigt avlägsnande av denna eller om sensorer utgör en integrerad del av fällan, inmontering av ett defekt partikelfälleaggregat.

6.3.2.3.   Elektrisk urkoppling av varje elektonisk bränslekvantitets- och tidpunktsinställningsanordning i bränslesystemet.

6.3.2.4.   Elektrisk urkoppling av varje annan utsläppsrelaterad del som är ansluten till en styrdator för framdrivning.

6.3.2.5.   Genom att uppfylla kraven i punkterna 6.3.2.3 och 6.3.2.4 och med typgodkännandemyndighetens samtycke skall tillverkaren vidta lämpliga åtgärder för att visa att omborddiagnossystemet signalerar ett fel då urkoppling äger rum.

6.4.   Provning av omborddiagnossystemet

6.4.1.   Fordon med gnisttändningsmotor:

6.4.1.1.   Efter förkonditionering av fordonet enligt punkt 6.2 genomgår provningsfordonet en provning av typ I (del 1 och 2).

Felfunktionsindikatorn skall före avslutningen av denna provning aktiveras under något av de villkor som anges i punkterna 6.4.1.2-6.4.1.5. Den tekniska tjänsten kan ersätta dessa villkor med andra i enlighet med punkt 6.4.1.6. Det totala antalet simulerade fel får emellertid för typgodkännandeändamål inte överstiga fyra (4).

6.4.1.2.   Ersättning av en katalysator med en sliten eller defekt katalysator eller elektronisk simulering av en sliten eller defekt katalysator som leder till utsläpp som överskrider det kolvätegränsvärde som anges i punkt 3.3.2 i bilaga 11.

6.4.1.3.   Ett framkallat feltändningsförhållande enligt de villkor för feltändningskontroll som anges i punkt 3.3.3.2 i bilaga 11 och som leder till utsläpp som överskrider vart och ett av de gränsvärden som anges i punkt 3.3.2 i bilaga 11.

6.4.1.4.   Ersättning av en syresensor med en sliten eller defekt syresensor eller elektronisk simulering av en sliten eller defekt syresensor som leder till utsläpp som överskrider vart och ett av de gränsvärden som anges i punkt 3.3.2 i bilaga 11.

6.4.1.5.   Elektrisk urkoppling av den elektroniska regleringsanordningen för avdunstningsrening (om sådan utrustning finns och den är inkopplad för vald bränsletyp).

6.4.1.6.   Elektrisk urkoppling av varje annan utsläppsrelaterad framdrivningsdel som är ansluten till en dator och som leder till utsläpp som överskrider vart och ett av de gränsvärden som anges i punkt 3.3.2 i denna bilaga (om den är inkopplad för vald bränsletyp).

6.4.2.   Fordon med kompressiontändningsmotor:

6.4.2.1.   Efter förkonditionering av fordonet enligt punkt 6.2 genomgår provningsfordonet en provning av typ I (del 1 och 2).

Felfunktionsindikatorn skall före avslutningen av denna provning aktiveras under något av de villkor som anges i punkterna 6.4.1.2-6.4.1.5. Den tekniska tjänsten kan ersätta dessa villkor med andra i enlighet med punkt 6.4.1.6. Det totala antalet simulerade fel skall emellertid för typgodkännandeändamål inte överstiga fyra.

6.4.2.2.   Om katalysator finns, ersättning av denna med en sliten eller defekt katalysator eller elektronisk simulering av en sliten eller defekt katalysator så att utsläppen överskrider de gränsvärden som anges i punkt 3.3.2 i bilaga 11.

6.4.2.3.   Om partikelfälla finns, fullständigt avlägsnande av denna eller ersättning av partikelfällan med en defekt partikelfälla som uppfyller kraven i punkt 6.3.2.2 ovan och så att utsläppen överskrider de gränsvärden som anges i punkt 3.3.2 i bilaga 11.

6.4.2.4.   Med hänvisning till punkt 6.3.2.5, urkoppling av varje elektonisk bränslekvantitets- och tidpunktsinställningsanordning i bränslesystemet så att utsläppen överskrider vart och ett av de gränsvärden som anges i punkt 3.3.2 i bilaga 11.

6.4.2.5.   Med hänvisning till punkt 6.3.2.5, urkoppling av varje annan utsläppsrelaterad framdrivningsdel som är ansluten till en dator så att utsläppen överskrider vart och ett av de gränsvärden som anges i punkt 3.3.2 i bilaga 11.

6.5.   Diagnossignaler

6.5.1.1.   Vid fastställandet av den första felfunktionen i någon del eller något system skall låsta mätvärden av motorförhållandena vid denna tidpunkt lagras i datorminnet. Om en efterföljande felfunktion inträffar i bränslesystemet eller i form av feltändning skall alla tidigare lagrade låsta mätvärden ersättas med uppgifter om bränslesystems- eller feltändningsförhållandena (berorende på vad som inträffar först). De lagrade motorförhållandeuppgifterna skall omfatta, men inte begränsas till, beräknat belastningsvärde, motorvarvtal, bränsleadaptionsvärde(n) (i förekommande fall), bränsletryck (i förekommande fall), fordonshastighet (i förekommande fall), kylmedelstemperatur, inloppstryck (i förekommande fall), återkopplad eller icke-återkopplad drift (i förekommande fall) samt den felkod som föranledde lagring av mätvärdena. Tillverkaren skall välja den uppsättning lagringsvillkor för låsta mätvärden som är bäst lämpad att underlätta effektiva reparationer. Endast en uppsättning mätvärden krävs. Tillverkarna får välja att lagra ytterligare mätvärdesuppsättningar, förutsatt att minst den uppsättning som krävs kan avläsas med ett generiskt avsökningsverktyg som uppfyller anvisningarna i punkterna 6.5.3.2 och 6.5.3.3. Om den felkod som föranledde att uppgifterna lagrades raderas i enlighet med punkt 3.7 i bilaga 11 får också de lagrade uppgifterna om motorförhållandena raderas.

6.5.1.2.   Förutom de erforderliga låsta mätvärdesuppgifterna skall följande signaler på begäran vidarebefordras via den seriella anslutningen till standarduttaget om uppgifterna är tillgängliga i fordonsdatorn eller kan fastställas med användande av uppgifter som kan bli tillgängliga via fordonsdatorn: diagnostiska felkoder, motorkylmedelstemperatur, bränslekontrollsystemets status (återkopplad, icke-återkopplad drift, annat), bränsleadaption, tändningens förinställning, ingångslufttemperatur, insugningsrörtryck, luftflöde, motorvarvtal, utgångsvärdet för gasregleringens positionssensor, sekundärluftens status (uppströms, nedströms eller atmosfär), beräknat belastningsvärde, fordonshastighet och bränsletryck.

Signalerna skall uttryckas i standardenheter med ugångspunkt i de anvisningar som anges i punkt 6.5.3. Verkliga signaler skall tydligt kunna särskiljas från förinställda värden eller nödkörningssignaler.

6.5.1.3.   För alla utsläppsregleringssystem som genomgår särskilda utvärderingsprovningar ombord (katalysator, syresensor osv.), utom upptäckt av feltändning, övervakning av bränslesystem samt övergripande kontroll av delar skall resultaten av den senaste provning som fordonet genomgått och de gränsvärden med vilka systemet jämförts göras tillgängliga via den seriella anslutningen till standarduttaget enligt de anvisningar som anges i punkt 6.5.3. För de övervakade delar och system som undantagits ovan skall en uppgift om huruvida de klarat de senaste provningarna eller inte vara tillgänglig via den seriella anslutningen.

6.5.1.4.   De omborddiagnoskrav enligt vilka fordonet kontrolleras (dvs. bilaga 11 eller de alternativa krav som anges i punkt 5) och de huvudsakliga utläppsreglerande system som övervakas med omborddiagnossystemet enligt punkt 6.5.3.3 skall hållas tillängliga via den seriella anslutningen till standarduttaget enligt de anvisningar som anges i punkt 6.5.3 i detta tillägg.

6.5.1.5.   Från och med den 1 januari 2003 för nya typer och från och med den 1 januari 2005 för alla typer av fordon som tas i bruk skall identifieringsnumret för mjukvarans kalibrering göras tillgängligt via den seriella anslutningen till standarduttaget. Identifieringsnumret för mjukvarans kalibrering skall visas i ett standardiserat format.

6.5.2.   Diagnossystemet för utsläppsreglering behöver inte utvärdera delar under felfunktion om en sådan utvärdering äventyrar säkerheten eller orsakar ett fel i någon del.

6.5.3.   Diagnossystemet för utsläppsreglering skall tillhandahålla standardiserad och obegränsad åtkomst och överensstämma med följande ISO-standarder och/eller SAE-anvisningar.

6.5.3.1.   En av följande standarder skall, med de begränsningar som anges, användas som kommunikationslänk mellan omborddiagnossystemet och externa verktyg:

| — | ISO 9141-2: 1994 (ändrad 1996) ”Road Vehicles – Diagnostic Systems – Part 2: CARB requirements for interchange of digital information”; |
| --- | --- |

—

ISO 9141-2: 1994 (ändrad 1996) ”Road Vehicles – Diagnostic Systems – Part 2: CARB requirements for interchange of digital information”;

| — | SAE J1850: mars 1998 ”Class B Data Communication Network Interface”. Utsläppsrelaterade meddelanden skall använda den cykliska redundanskontrollen och 3 byte-huvudet och inte teckenseparation eller kontrollsummor. |
| --- | --- |

—

SAE J1850: mars 1998 ”Class B Data Communication Network Interface”. Utsläppsrelaterade meddelanden skall använda den cykliska redundanskontrollen och 3 byte-huvudet och inte teckenseparation eller kontrollsummor.

| — | ISO 14230 – Part 4 ”Road Vehicles – Keyword protocol 2000 for diagnostic systems – Part 4: Requirements for emission-relate systems”; |
| --- | --- |

—

ISO 14230 – Part 4 ”Road Vehicles – Keyword protocol 2000 for diagnostic systems – Part 4: Requirements for emission-relate systems”;

| — | ISO DIS 15765-4 ”Road vehicles – Diagnostics on Controller Area Network (CAN) – Part 4: Requirements for emissions-related systems” av den 1 november 2001. |
| --- | --- |

—

ISO DIS 15765-4 ”Road vehicles – Diagnostics on Controller Area Network (CAN) – Part 4: Requirements for emissions-related systems” av den 1 november 2001.

6.5.3.2.   Den provningsutrustning och de diagnosverktyg som behövs för att kommunicera med omborddiagnossystemen skall uppfylla och överträffa de funktionsanvisningar som anges i ISO DIS 15031-4 ”Road vehicles – Communication between vehicle and external test equipment for emissions-related diagnostics – Part 4: External test equipment” av den 1 november 2001.

6.5.3.3.   Grundläggande diagnosuppgifter (som specificeras i punkt 6.5.1) och dubbelriktad kontrollinformation skall tillhandahållas med användande av det format och de enheter som beskrivs i ISO DIS 15031-5 ”Road vehicles – Communication between vehicle and external test equipment for emissions-related diagnostics – Part 5: Emissions-related diagnostic services” av den 1 november 2001 samt vara tillgängliga med användande av ett diagnosverktyg som uppfyller kraven i ISO DIS 15031-4.

Fordonstillverkaren skall förse det nationella standardiseringsorganet med uppgifter om alla utsläppsrelaterade diagnosdata, t.ex. parameteridentifikationer (PID), omborddiagnosövervaknings-ID eller provnings-ID som inte anges i ISO DIS 15031-5 men som hör samman med dessa föreskrifter.

6.5.3.4.   När ett fel registreras skall tillverkaren beteckna felet med användande av en lämplig felkod som överensstämmer med dem som anges i avsnitt 6.3 i ISO DIS 15031-6 ”Road vehicles – Communication between vehicle and external test equipment for emissions-related diagnostics – Part 6: Diagnostic trouble code definitions” som behandlar ”utsläppsdiagnossystemsrelaterade felkoder”. Om en sådan identifiering inte är möjlig får tillverkaren använda diagnosfelkoderna enligt avsnitten 5.3 och 5.6 i ISO DIS 15031-6. Felkoderna skall vara fullt tillgängliga med den standardiserade diagnosutrustning som uppfyller bestämmelserna i punkt 6.5.3.2 i denna bilaga.

Fordonstillverkaren skall förse det nationella standardiseringsorganet med uppgifter om alla utsläppsrelaterade diagnosdata, t.ex. parameteridentifikationer (PID), omborddiagnosövervaknings-ID eller provnings-ID som inte anges i ISO DIS 15031-5 men som hör samman med dessa föreskrifter.

6.5.3.5.   Anslutningsgränssnittet mellan fordonet och diagnosanordningen skall vara standardiserat och uppfylla alla krav i ISO DIS 15031-3 ”Road vehicles – Communication between vehicle and external test equipment for emissions-related diagnostics – Part 3: Diagnostic connector and related electrical circuits: specification and use” av den 1 november 2001. Dess placering skall underställas myndigheten för godkännande och vara sådan att det är lättåtkomligt för servicepersonalen men skyddat från påverkan av okvalificerad personal.

6.6.   Särskilda krav för överföring av diagnossignaler från gasdrivna fordon som drivs med två bränslen.

6.6.1.   För gasdrivna fordon som drivs med två bränslen och där de olika bränslesystemens diagnossignaler lagras i samma dator skall diagnossignalerna för drift med bensin och för drift med gas utvärderas och överföras oberoende av varandra.

6.6.2.   För gasdrivna fordon som drivs med två bränslen och där de olika bränslesystemens diagnossignaler lagras i separata datorer skall diagnossignalerna för drift med bensin och för drift med gas utvärderas och överföras från den dator där signalerna från respektive bränsle lagrats.

6.6.3.   Som svar på en sökning med ett diagnosverktyg skall diagnossignalerna från fordonet när det drivs med bensin överföras från en källadress och diagnossignalerna från fordonet när det drivs med gas överföras från en annan källadress. Användningen av källadresser beskrivs i ISO DIS 15031-5 ”Road vehicles – Communication between vehicles and external test equipment for emissions-related diagnostics – Part 5: Emissions-related diagnostic services”, av den 1 november 2001.

BILAGA 11

Tillägg 2

FORDONSFAMILJENS VÄSENTLIGA KÄNNETECKEN

1.   PARAMETRAR SOM DEFINIERAR OMBORDDIAGNOSFAMILJEN

Omborddiagnosfamiljen kan definieras med grundläggande konstruktionsparametrar som skall vara gemensamma för fordon inom familjen. I vissa fall kan det förekomma interaktion av parametrar. Dessa effekter skall också beaktas för att säkerställa att endast fordon med liknande avgasutsläppskännetecken ingår i en omborddiagnosfamilj.

2.   För detta ändamål anses de fordonstyper vars nedanstående parametrar är identiska tillhöra samma kombinerade system för motor/utsläpp och kontroll/omborddiagnos.

Motor:

| a) | Förbränningsprocess (dvs. gnisttändning, kompressionständning, tvåtakts-, fyrtakts-), |
| --- | --- |

a)

Förbränningsprocess (dvs. gnisttändning, kompressionständning, tvåtakts-, fyrtakts-),

| b) | metod för bränsletillförsel till motorn (dvs. förgasare eller bränsleinsprutning). |
| --- | --- |

b)

metod för bränsletillförsel till motorn (dvs. förgasare eller bränsleinsprutning).

Utsläppsregleringssystem:

| a) | typ av katalysatoromvandlare (dvs. oxidering, trestegs-, uppvärmd katalysator, annan), |
| --- | --- |

a)

typ av katalysatoromvandlare (dvs. oxidering, trestegs-, uppvärmd katalysator, annan),

| b) | typ av partikelfälla, |
| --- | --- |

b)

typ av partikelfälla,

| c) | sekundärluftsinsprutning (dvs. med eller utan), |
| --- | --- |

c)

sekundärluftsinsprutning (dvs. med eller utan),

| d) | avgasåterföring (EGR) (dvs. med eller utan). |
| --- | --- |

d)

avgasåterföring (EGR) (dvs. med eller utan).

Omborddiagnossystemets delar och funktion.

| | Omborddiagnossystemets metoder för funktionsövervakning, felfunktionsdetektion och felfunktionsindikering för fordonsföraren. |
| --- | --- |

Omborddiagnossystemets metoder för funktionsövervakning, felfunktionsdetektion och felfunktionsindikering för fordonsföraren.

BILAGA 12

BEVILJANDE AV ETT ECE-TYPGODKÄNNANDE AV ETT FORDON SOM DRIVS MED MOTOR- (LPG) ELLER NATURGAS

1.   INLEDNING

I denna bilaga beskrivs särskilda krav för typgodkännande av fordon som drivs med motor- (LPG) eller naturgas eller som kan drivas med oblyad bensin, motor- (LPG) eller naturgas med avseende på provning med motor- (LPG) eller naturgas.

För motor- (LPG) och naturgas finns det på marknaden en stor variation av bränslesammansättningar vilket kräver att bränslemängderna i bränslesystemet kan anpassas efter dessa sammansättningar. För att visa detta skall fordonet i provningen av typ I provas med två vitt skilda referensbränslen och därvid visa bränslesystemets självanpassningsförmåga. Närhelst självanpassningsförmågan i ett bränslesystem visats på ett fordon får ett sådant fordon betraktas som huvudfordon i en familj. Fordon som uppfyller kraven för medlemmar i denna familj behöver, om de är utrustade med samma bränslesystem, endast provas med ett bränsle.

2.   DEFINITIONER

I denna bilaga gäller följande definitioner:

2.1.   huvudfordon: fordon som valts för att fungera som det fordon på vilket självanpassningsförmågan i ett bränslesystem skall visas och dit medlemmarna i en familj hänförs. Det är möjligt för mer än ett huvudfordon att ingå i en familj.

2.2.   Familjemedlem

2.2.1.   familjemedlem: fordon som delar följande väsentliga egenskaper med sitt (sina) huvudfordon:

| a) | Det är tillverkat av samma tillverkare. |
| --- | --- |

a)

Det är tillverkat av samma tillverkare.

| b) | Det är underkastat samma utsläppsgränsvärden. |
| --- | --- |

b)

Det är underkastat samma utsläppsgränsvärden.

| c) | Om gasbränslesystemet har en central tillförsel för hela motorn:
  har det en verifierad uteffekt av mellan 0,7 och 1,15 gånger huvudfordonets.
  Om gasbränslesystemet har en individuell tillförsel per cylinder:
  har det en verifierad uteffekt per cylinder av mellan 0,7 och 1,15 gånger huvudfordonets. |
| --- | --- |

c)

Om gasbränslesystemet har en central tillförsel för hela motorn:

har det en verifierad uteffekt av mellan 0,7 och 1,15 gånger huvudfordonets.

Om gasbränslesystemet har en individuell tillförsel per cylinder:

har det en verifierad uteffekt per cylinder av mellan 0,7 och 1,15 gånger huvudfordonets.

| d) | Om det är utrustat med en katalysator har den samma katalysatortyp dvs. trevägs-, oxiderings-, de-NOxs-. |
| --- | --- |

d)

Om det är utrustat med en katalysator har den samma katalysatortyp dvs. trevägs-, oxiderings-, de-NOxs-.

| e) | Det har ett gasbränslesystem (inkl. tryckregulator) från samma systemtillverkare och av samma typ: induktion, ånginsprutning (enkelpunkts-, flerpunkts-), vätskeinsprutning (enkelpunkts-, flerpunkts-). |
| --- | --- |

e)

Det har ett gasbränslesystem (inkl. tryckregulator) från samma systemtillverkare och av samma typ: induktion, ånginsprutning (enkelpunkts-, flerpunkts-), vätskeinsprutning (enkelpunkts-, flerpunkts-).

| f) | Detta gasbränslesystem regleras av en elektronisk styrenhet (ECU) av samma typ och den tekniska specifikationen innehåller samma mjukvaruprinciper och styrningsstrategi. |
| --- | --- |

f)

Detta gasbränslesystem regleras av en elektronisk styrenhet (ECU) av samma typ och den tekniska specifikationen innehåller samma mjukvaruprinciper och styrningsstrategi.

2.2.2.   För krav c): om en demonstration visar att två gasdrivna fordon kan vara medlemmar av samma familj med undantag av deras verifierade uteffekt av P1 respektive P2 (P1 < P2) och båda provas som om de vore huvudfordon skall familjeförhållandet anses gälla för varje fordon med en verifierad uteffekt av mellan 0,7 P1 och 1,15 P2.

3.   BEVILJANDE AV TYPGODKÄNNANDE

Typgodkännande beviljas under förutsättning att följande krav uppfylls:

3.1.   Typgodkännande av avgasutsläpp för ett huvudfordon:

Huvudfordonet skall visa sin anpassningsförmåga till varje bränslesammansättning som kan förekomma på marknaden. För motorgas (LPG) finns det variationer i C3/C4-sammansättningen. För naturgas finns det generellt två bränsletyper, bränsle med högt värmevärde (H-gas) och bränsle med lågt värmevärde (L-gas) men med en betydande spridning inom båda områdena, där de visar avsevärda skillnader i Wobbetal. Dessa variationer återspeglas i referensbränslena.

3.1.1.   Huvudfordonet(en) skall i provningen av typ I provas med de två vitt skilda referensbränslena i bilaga 10a.

3.1.1.1.   Om övergången från ett bränsle till ett annat i praktiken regleras med en strömbrytare får denna strömbrytare inte användas under typgodkännandet. I så fall kan på tillverkarens begäran och med den tekniska tjänstens samtycke den förkonditioneringscykel som avses i punkt 5.3.1 i bilaga 4 utökas.

3.1.2.   Fordonet(en) anses överensstämma om fordonet(en) med båda referensbränslena uppfyller utsläppsgränsvärdena.

3.1.3.   Förhållandet ”r” mellan utsläppsresultaten skall för varje förorening bestämmas enligt nedanstående:

| Bränsletyp(er) | Referensbränslen | Beräkning av ”r” |
| --- | --- | --- |
| motorgas (LPG) och bensin (typgodkännande B) | Bränsle A | |
| eller endast motorgas (LPG) (typgodkännande D) | Bränsle B |
| naturgas och bensin(typgodkännande B) | Bränsle G 20 | |
| eller endast naturgas(typgodkännande D) | Bränsle G 25 |

Bränsletyp(er)

Referensbränslen

Beräkning av ”r”

motorgas (LPG) och bensin (typgodkännande B)

Bränsle A

Formula

eller endast motorgas (LPG) (typgodkännande D)

Bränsle B

naturgas och bensin(typgodkännande B)

Bränsle G 20

Formula

eller endast naturgas(typgodkännande D)

Bränsle G 25

3.2.   Typgodkännande av avgasutsläpp för en medlem av familjen:

För en medlem av familjen skall en provning av typ I utföras med ett referensbränsle. Detta referensbränsle kan vara ettdera av referensbränslena. Fordonet skall anses överensstämma om följande krav uppfylls:

3.2.1.   Fordonet överensstämmer med definitionen för en familjemedlem enligt definition i punkt 2.2 ovan.

3.2.2.   Om provningsbränslet är referensbränsle A för motor- (LPG) eller G20 för naturgas skall utsläppsresultatet multipliceras med den relevanta faktorn ”r” om r > 1; om r < 1 behövs ingen korrigering.

Om provningsbränslet är referensbränsle B för motor- (LPG) eller G25 för naturgas skall utsläppsresultatet divideras med den relevanta faktorn ”r” om r < 1; om r > 1 behövs ingen korrigering.

3.2.3.   Fordonet skall uppfylla de utsläppsgränsvärden som för både uppmätta och beräknade utsläpp gäller för den relevanta kategorin.

3.2.4.   Om upprepade provningar utförs på samma motor skall medelvärdet av resultaten för referensbränsle G20 eller A och av resultaten för referensbränsle G25 eller B först beräknas; därefter skall ”r”-faktorn beräknas ur dessa medelvärden.

4.   ALLMÄNNA VILLKOR

Provningar av produktionsöverensstämmelse kan utföras med ett bränsle som finns på marknaden där förhållandet C3/C4 ligger mellan referensbränslen för motorgas (LPG) eller där Wobbetalet ligger mellan de vitt skilda referensbränslena för naturgas. I detta fall behövs en bränsleanalys.

BILAGA 13

UTSLÄPPSPROVNINGSFÖRFARANDE FÖR ETT FORDON UTRUSTAT MED ETT PERIODISKT REGENERERANDE SYSTEM

1.   INLEDNING

I denna bilaga definieras särskilda bestämmelser för typgodkännande av ett fordon utrustat med ett periodiskt regenererande system enligt definition i punkt 2.20 i dessa föreskrifter.

2.   TYPGODKÄNNANDETS TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH OMFATTNING

2.1.   Fordonsfamiljegrupper som utrustats med periodiskt regenererande system

Förfarandet tillämpas på fordon som utrustats med ett periodiskt regenererande system enligt definition i punkt 2.20 i dessa föreskrifter. För tillämpningen av denna bilaga får fordonsfamiljegrupper upprättas. Dessa fordonstyper med regenererande system vars nedan beskrivna parametrar är identiska eller ligger inom fastställda toleranser skall således anses tillhöra samma familj för de mätningar som är specifika för de definierade periodiskt regenererande systemen.

2.1.1.   Identiska parametrar är:

Motor:

| | Förbränningsprocess. |
| --- | --- |

Förbränningsprocess.

Periodiskt regenererande system (dvs. katalysator, partikelfälla):

| a) | Konstruktion (dvs. typ av hölje, typ av ädelmetall, typ av substrat, celltäthet). |
| --- | --- |

a)

Konstruktion (dvs. typ av hölje, typ av ädelmetall, typ av substrat, celltäthet).

| b) | Typ och arbetssätt. |
| --- | --- |

b)

Typ och arbetssätt.

| c) | Doserings- och tillsatssystem. |
| --- | --- |

c)

Doserings- och tillsatssystem.

| d) | Volym ± 10 %. |
| --- | --- |

d)

Volym ± 10 %.

| e) | Placering (temperatur ± 50 °C vid 120 km/h eller med en skillnad av 5 % i högsta temperatur/tryck). |
| --- | --- |

e)

Placering (temperatur ± 50 °C vid 120 km/h eller med en skillnad av 5 % i högsta temperatur/tryck).

2.2.   Fordonstyper med olika referensvikter

De faktorer Ki som utvecklats genom förfarandena i denna bilaga för typgodkännande av en fordonstyp med ett periodiskt regenererande system enligt definition i punkt 2.20 i dessa föreskrifter kan utökas till andra fordon i familjegruppen med en referensvikt inom de närmaste två högre klasserna med motsvarande tröghet eller alla lägre med motsvarande tröghet.

3.   PROVNINGSFÖRFARANDE

Fordonet kan utrustas med en omkopplare som kan hindra eller möjliggöra regenereringsprocessen, förutsatt att detta förfarande inte får någon effekt på den ursprungliga motorkalibreringen. Denna omkopplare skall endast tillåtas för att hindra regenerering under regenereringssystemets laddning och under förkonditioneringscyklerna. Den får emellertid inte användas vid utsläppsmätningarna under regenereringsfasen utan utsläppsprovningen skall i stället utföras med den ursprungliga utrustningstillverkarens (OEM) oförändrade styrenhet.

3.1.   Avgasutsläppsmätning mellan två cykler då regenereringsfaserna inträffar

Medelvärdet av utsläppen mellan regenereringsfaserna och under laddningen av den regenererande anordningen skall fastställas ur det aritmetiska medelvärdet av flera på ungefär samma avstånd belägna (om fler än 2) körcykler av typ I eller motsvarande cykler i motorprovningsbänk. Som ett alternativ kan tillverkaren lämna uppgifter som visar att utsläppen förblir konstanta (± 15 %) mellan regenereringsfaserna. I detta fall kan de utsläpp som uppmätts under den normala provningen av typ I användas. I varje annat fall skall en utsläppsmätning för minst två körcykler av typ I eller motsvarande cykler i motorprovningsbänk avslutas: en omedelbart efter regenerering (före ny laddning) och en så snart som möjligt före en regenereringsfas. Alla utsläppsmätningar och beräkningar skall utföras enligt bilaga 4, punkterna 5, 6, 7 och 8.

3.1.2.   Laddningsprocessen och fastställandet av Ki skall under körcykeln av typ I göras på en chassidynamometer eller i en motorprovningsbänk med användande av en motsvarande provningscykel. Dessa cykler kan köras kontinuerligt (dvs. utan att motorn behöver avstängas mellan cyklerna). Efter ett visst antal avslutade cykler kan fordonet avlägsnas från chassidynamometern och provningen fortsättas vid en senare tidpunkt.

3.1.3.   Det antal cykler (D) mellan två cykler där regenereringsfaser inträffar, det antal cykler då utsläppsmätningar görs (n) och varje utsläppsmätning (M’sij) skall när så är tillämpligt registreras i bilaga 1, punkterna 4.2.11.2.1.10.1-4.2.11.2.1.10.4 eller 4.2.11.2.5.4.1-4.2.11.2.5.4.4.

3.2.   Utsläppsmätning under regenerering

3.2.1.   Förberedelse av fordonet kan, om så krävs, för utsläppsprovningen under en regenereringfas avslutas med användande av förberedelsecyklerna i punkt 5.3 i bilaga 4 eller av motsvarande cykler i motorprovningsbänk beroende på det laddningsförfarande som valts i punkt 3.1.2 ovan.

3.2.2.   De provnings- och fordonsvillkor för provningen av typ I som beskrivs i bilaga 4 gäller innan den första giltiga utsläppsprovningen utförs.

3.2.3.   Regenerering skall inte ske under förberedelsen av fordonet. Detta kan säkerställas med en av följande metoder:

3.2.3.1.   Ett inaktivt regenereringssystem med en attrapp eller ett ofullständigt system kan monteras för förkonditioneringscyklerna.

3.2.3.2.   Någon annan metod som överenskommits mellan tillverkaren och typgodkännandemyndigheten.

3.2.4.   En avgasutsläppsprovning vid kallstart inkl. en regenereringsprocess skall utföras enligt körcykeln av typ I eller motsvarande cykel i motorprovningsbänk. Om de utsläppsprovningar mellan två cykler då regenereringsfaser inträffar utförs i en motorprovningsbänk skall utsläppsprovningen inkl. en regenereringsfas också utföras i en motorprovningsbänk.

3.2.5.   Om regenereringsprocessen kräver mer än en körcykel skall påföljande provningscykel(er) köras omedelbart, utan att motorn avstängs, tills fullständig regenerering uppnåtts (varje cykel skall vara fullständig). Den tid som krävs för en ny provningsinställning skall vara så kort som möjligt (t.ex. byte av partikelfilter). Motorn skall vara avstängd under denna period.

3.2.6.   Utsläppsvärdena under regenereringen (Mri) skall beräknas enligt bilaga 4, punkt 8. Det antal körcykler (d) som uppmätts för en fullständig regenerering skall registreras.

3.3.   Beräkning av de kombinerade avgasutsläppen

Formula n ≥ 2; Formula

Formula

där för varje granskad förorening (i):

| – | = | M′sij | = | utsläppsmassan av förorening (i) i g/km under en körcykel av typ I (eller motsvarande cykel i motorprovningsbänk) utan regenerering |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| – | = | M′rij | = | utsläppsmassan av förorening (i) i g/km under en körcykel av typ I (eller motsvarande cykel i motorprovningsbänk) under regenerering. (om n >1 körs den första provningen av typ I kallt och påföljande cykler körs varma) |
| – | = | Msi | = | medelvärdet för utsläppsmassan av förorening (i) i g/km utan regenerering |
| – | = | Mri | = | medelvärdet för utsläppsmassan av förorening (i) i g/km under regenerering |
| – | = | Mpi | = | medelvärdet för utsläppsmassan av förorening (i) i g/km |
| – | = | n | = | antalet provningspunkter vid vilka utsläppsmätningar (körcykler av typ I eller motsvarande cykler i motorprovningsbänk) görs mellan två mätningar då regenereringsfaser inträffar, ≥2 |
| – | = | d | = | det antal körcykler som krävs för regenerering |
| – | = | D | = | antalet körcykler mellan två cykler då regenereringsfaser inträffar |

–

=

M′sij

=

utsläppsmassan av förorening (i) i g/km under en körcykel av typ I (eller motsvarande cykel i motorprovningsbänk) utan regenerering

–

=

M′rij

=

utsläppsmassan av förorening (i) i g/km under en körcykel av typ I (eller motsvarande cykel i motorprovningsbänk) under regenerering. (om n >1 körs den första provningen av typ I kallt och påföljande cykler körs varma)

–

=

Msi

=

medelvärdet för utsläppsmassan av förorening (i) i g/km utan regenerering

–

=

Mri

=

medelvärdet för utsläppsmassan av förorening (i) i g/km under regenerering

–

=

Mpi

=

medelvärdet för utsläppsmassan av förorening (i) i g/km

–

=

n

=

antalet provningspunkter vid vilka utsläppsmätningar (körcykler av typ I eller motsvarande cykler i motorprovningsbänk) görs mellan två mätningar då regenereringsfaser inträffar, ≥2

–

=

d

=

det antal körcykler som krävs för regenerering

–

=

D

=

antalet körcykler mellan två cykler då regenereringsfaser inträffar

I figur 8/1 illustreras mätparametrarna.

Figur 8/1

Parametrar som uppmäts vid utsläppsprovning under och mellan cykler då regenerering inträffar (schematiskt exempel, utsläppen under ”D” kan öka eller minska)

Image

3.4.   Beräkning av regenereringsfaktorn K för varje uppmätt förorening (i)

Ki = Mpi / Msi

Resultaten för Msi, Mpi och Ki skall registreras i den provningsrapport som inges av den tekniska tjänsten.

Ki kan fastställas efter avslutningen av en enskild sekvens.

BILAGA 14

UTSLÄPPSPROVNINGSFÖRFARANDE FÖR ELEKTRISKA HYBRIDFORDON (HEV)

1.   INLEDNING

1.1.   I denna bilaga definieras de särskilda bestämmelser för typgodkännande av ett elektriskt hybridfordon som anges i punkt 2.21.2 i dessa föreskrifter.

1.2.   Som allmän princip för provningar av typ I, II, III, IV, V, VI och för omborddiagnos skall elektriska hybridfordon provas enligt bilagorna 4, 5, 6, 7, 9, 8 respektive 11, om de inte annat sägs i denna bilaga.

1.3.   Endast vid provning av typ I skall fordon som laddas utanför fordonet (enligt definition i punkt 2) provas enligt villkor A och B. Provningsresultaten enligt både villkor A och B samt de viktade värdena skall registreras i meddelandeformuläret.

1.4.   Utsläppsprovningsresultaten skall under alla angivna provningsförhållanden i dessa föreskrifter uppfylla gränsvärdena.

2.   KATEGORIER AV ELEKTRISKA HYBRIDFORDON

| Fordonsladdning | Laddning utanför fordonet (52)

  (OVC) | Ej laddning utanför fordonet (53)

  (NOVC) |
| --- | --- | --- |
| Driftomkopplare | Utan | Med | Utan | Med |

Fordonsladdning

Laddning utanför fordonet (52)

(OVC)

Ej laddning utanför fordonet (53)

(NOVC)

Driftomkopplare

Utan

Med

Utan

Med

3.   METODER FÖR PROVNING AV TYP I

3.1.   EXTERNT LADDNINGSBARA ELEKTRISKA HYBRIDFORDON (OVC HEV) UTAN DRIFTOMKOPPLARE

3.1.1.   Två provningar skall utföras under följande villkor:

| Villkor A: | provningen skall genomföras med en fullt laddad anordning för lagring av elektrisk energi/effekt. |
| --- | --- |

Villkor A:

provningen skall genomföras med en fullt laddad anordning för lagring av elektrisk energi/effekt.

| Villkor B: | provningen skall genomföras med anordningen för lagring av elektrisk energi/effekt i lägsta laddningstillstånd (maximal urladdningskapacitet). |
| --- | --- |

Villkor B:

provningen skall genomföras med anordningen för lagring av elektrisk energi/effekt i lägsta laddningstillstånd (maximal urladdningskapacitet).

Laddningstillståndets profil i anordningen för lagring av elektrisk energi/effekt under olika skeden av provningen av typ I anges i tillägg 1.

3.1.2.   Villkor A

3.1.2.1.   Förfarandet skall inledas med urladdning av fordonets anordning för lagring av elektrisk energi/effekt under körning (på provningsbanan, på en chassidynamometer osv.):

| — | vid en konstant hastighet av 50 km/h tills det elektriska hybridfordonets bränsleförbrukande motor sätter igång, |
| --- | --- |

—

vid en konstant hastighet av 50 km/h tills det elektriska hybridfordonets bränsleförbrukande motor sätter igång,

| — | om ett fordon inte kan nå en konstant hastighet av 50 km/h utan att sätta igång den bränsleförbrukande motorn, skall varvtalet minska tills fordonet kan köras med en lägre konstant hastighet där den bränsleförbrukande motorn inte sätter igång förrän efter en definierad tid/körsträcka (som skall överenskommas mellan den tekniska tjänsten och tillverkaren) |
| --- | --- |

—

om ett fordon inte kan nå en konstant hastighet av 50 km/h utan att sätta igång den bränsleförbrukande motorn, skall varvtalet minska tills fordonet kan köras med en lägre konstant hastighet där den bränsleförbrukande motorn inte sätter igång förrän efter en definierad tid/körsträcka (som skall överenskommas mellan den tekniska tjänsten och tillverkaren)

| — | eller på tillverkarens rekommendation. |
| --- | --- |

—

eller på tillverkarens rekommendation.

Den bränsleförbrukande motorns körning skall avbrytas inom 10 sekunder efter det att den automatiskt satts igång.

3.1.2.2.   Konditionering av fordonet

3.1.2.2.1.   För fordon med kompressionständningsmotor skall den del 2-cykel som beskrivs i tillägg 1 till bilaga 4 användas. Tre på varandra följande cykler skall köras enligt punkt 3.1.2.5.3 nedan.

3.1.2.2.2.   Fordon med gnisttändningsmotor skall förkonditioneras med en del 1- och två del 2-körcykler enligt punkt 3.1.2.5.3 nedan.

3.1.2.3.   Efter denna förkonditionering och före provningen skall fordonet förvaras i en lokal där temperaturen förblir relativt konstant mellan 293 och 303 K (20 °C och 30 °C). Denna konditionering skall utföras under minst sex timmar och fortsätta tills motoroljans och kylmedlets, i förekommande fall, temperatur ligger inom ± 2 K av lokalens temperatur och anordningen för lagring av elektrisk energi/effekt är fullt uppladdad som ett resultat av det laddande som föreskrivs i punkt 3.1.2.4 nedan.

3.1.2.4.   Under stabilisering skall anordningen för lagring av elektrisk energi/effekt laddas:

| a) | med i fordonet monterad laddare, i förekommande fall,
  eller |
| --- | --- |

a)

med i fordonet monterad laddare, i förekommande fall,

eller

| b) | med en extern laddare enligt tillverkarens rekommendation och med användande av det normala förfarandet för laddning under natten. |
| --- | --- |

b)

med en extern laddare enligt tillverkarens rekommendation och med användande av det normala förfarandet för laddning under natten.

Genom detta förfarande utesluts alla slags specialladdningar som kan ha initierats automatiskt eller manuellt, t.ex. utjämningsladdningar eller underhållsladdningar.

Tillverkaren skall bekräfta att det inte förekommit någon specialladdning under provningen.

3.1.2.5.   Provningsförfarande

3.1.2.5.1.   Fordonet skall startas med de hjälpmedel för normal användning som erbjuds föraren. Den första cykeln påbörjas vid inledningen av förfarandet för fordonsstart.

3.1.2.5.2.   Provtagningen skall börja före eller vid inledningen av förfarandet för fordonsstart och upphöra vid slutet av landsvägskörningscykelns slutliga tomgångsperiod (del två, provtagningens slut).

3.1.2.5.3.   Fordonet skall köras enligt bilaga 4, eller – vid fall av en särskild växlingsstrategi – enligt de instruktioner från tillverkaren som ingår i fordonsproduktionshandboken för förare och som anges genom ett tekniskt växlingsinstrument (för förarnas information). För dessa fordon gäller inte de växlingspunkter som anges i bilaga 4, tillägg 1. På körkurvans mönster skall beskrivningen enligt punkt 2.3.3 i bilaga 4 tillämpas.

3.1.2.5.4.   Avgaserna skall analyseras enligt bilaga 4.

3.1.2.6.   Provningsresultaten skall jämföras med de gränsvärden som föreskrivs i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter och medelvärdet för utsläpp av varje förorening skall beräknas (M1i) för villkor A.

3.1.3.   Villkor B

3.1.3.1.   Konditionering av fordonet

3.1.3.1.1.   För fordon med kompressionständningsmotor skall den del 2-cykel som beskrivs i tillägg 1 i bilaga 4 användas. Tre på varandra följande cykler skall köras enligt punkt 3.1.3.4.3 nedan.

3.1.3.1.2.   Fordon med gnisttändningsmotor skall förkonditioneras med en del 1- och två del 2-körcykler enligt punkt 3.1.3.4.3 nedan.

3.1.3.2.   Fordonets anordning för lagring av elektrisk energi/effekt skall urladdas under körning (på provningsbanan, på en chassidynamometer osv.):

| — | med en konstant hastighet av 50 km/h tills det elektriska hybridfordonets bränsleförbrukande motor sätter igång, |
| --- | --- |

—

med en konstant hastighet av 50 km/h tills det elektriska hybridfordonets bränsleförbrukande motor sätter igång,

| — | om ett fordon inte kan nå en konstant hastighet av 50 km/h utan att sätta igång den bränsleförbrukande motorn, skall varvtalet minskas tills fordonet kan köras med en lägre konstant hastighet exakt där den bränsleförbrukande motorn inte sätter igång förrän efter en definierad tid/körsträcka (som skall överenskommas mellan den tekniska tjänsten och tillverkaren) |
| --- | --- |

—

om ett fordon inte kan nå en konstant hastighet av 50 km/h utan att sätta igång den bränsleförbrukande motorn, skall varvtalet minskas tills fordonet kan köras med en lägre konstant hastighet exakt där den bränsleförbrukande motorn inte sätter igång förrän efter en definierad tid/körsträcka (som skall överenskommas mellan den tekniska tjänsten och tillverkaren)

| — | eller på tillverkarens rekommendation. |
| --- | --- |

—

eller på tillverkarens rekommendation.

Den bränsleförbrukande motorns körning skall avbrytas inom 10 sekunder efter det att den automatiskt satts igång.

3.1.3.3.   Efter denna förkonditionering och före provningen skall fordonet förvaras i en lokal där temperaturen förblir relativt konstant mellan 293 och 303 K (20 °C och 30 °C). Denna konditionering skall utföras under minst sex timmar och fortsätta tills motoroljans och kylmedlets, i förekommande fall, temperatur ligger inom ± 2 K av lokalens temperatur.

3.1.3.4.   Provningsförfarande

3.1.3.4.1.   Fordonet skall startas med de hjälpmedel för normal användning som erbjuds föraren. Den första cykeln påbörjas vid inledningen av förfarandet för fordonsstart.

3.1.3.4.2.   Provtagningen skall börja före eller vid inledningen av förfarandet för fordonsstart och upphöra vid slutet av landsvägskörningscykelns slutliga tomgångsperiod (del två, provtagningens slut).

3.1.3.4.3.   Fordonet skall köras enligt bilaga 4, eller – vid fall av en särskild växlingsstrategi – enligt de instruktioner från tillverkaren som ingår i fordonsproduktionshandboken för förare och som anges genom ett tekniskt växlingsinstrument (för förarnas information). För dessa fordon gäller inte de växlingspunkter som anges i bilaga 4, tillägg 1. På körkurvans mönster skall beskrivningen enligt punkt 2.3.3 i bilaga 4 tillämpas.

3.1.3.4.4.   Avgaserna skall analyseras enligt bilaga 4.

3.1.3.5.   Provningsresultaten skall jämföras med de gränsvärden som föreskrivs i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter och medeltalet för utsläpp av varje förorening skall beräknas (M2i) för villkor B.

3.1.4.   Provningsresultat

3.1.4.1.   För redovisning skall de viktade värdena beräknas enligt nedanstående:

Mi = (De · M1i + Dav · M2i) / (De + Dav)

där

| — | = | Mi | = | Utsläppsmassa av den i:te föroreningen i gram per kilometer. |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | M1i | = | Medelvärde för utsläppsmassan av den i:te föroreningen i gram per kilometer med en fulladdad anordning för lagring av elektrisk energi/effekt beräknas i punkt 3.1.2.6. |
| — | = | M2i | = | Medelvärde för utsläppsmassan av den i:te föroreningen i gram per kilometer med en anordning för lagring av elektrisk energi/effekt i lägsta laddningstillstånd (maximal urladdning) som beräknas i punkt 3.1.3.5. |
| — | = | De | = | Räckvidd för det elektriskt drivna fordonet enligt det förfarande som beskrivs i föreskrifter nr 101, bilaga 7, och där tillverkaren skall erbjuda hjälpmedel för att utföra mätningen då fordonet körs med endast el. |
| — | = | Dav | = | 25 km (genomsnittlig körsträcka mellan två batteriomladdningar) |

—

=

Mi

=

Utsläppsmassa av den i:te föroreningen i gram per kilometer.

—

=

M1i

=

Medelvärde för utsläppsmassan av den i:te föroreningen i gram per kilometer med en fulladdad anordning för lagring av elektrisk energi/effekt beräknas i punkt 3.1.2.6.

—

=

M2i

=

Medelvärde för utsläppsmassan av den i:te föroreningen i gram per kilometer med en anordning för lagring av elektrisk energi/effekt i lägsta laddningstillstånd (maximal urladdning) som beräknas i punkt 3.1.3.5.

—

=

De

=

Räckvidd för det elektriskt drivna fordonet enligt det förfarande som beskrivs i föreskrifter nr 101, bilaga 7, och där tillverkaren skall erbjuda hjälpmedel för att utföra mätningen då fordonet körs med endast el.

—

=

Dav

=

25 km (genomsnittlig körsträcka mellan två batteriomladdningar)

3.2.   EXTERNT LADDNINGSBARA ELEKTRISKA HYBRIDFORDON (OVC HEV) MED DRIFTOMKOPPLARE

3.2.1.   Två provningar skall utföras under följande villkor:

| Villkor A: | provningen skall utföras med en fulladdad anordning för lagring av elektrisk energi/effekt. |
| --- | --- |

Villkor A:

provningen skall utföras med en fulladdad anordning för lagring av elektrisk energi/effekt.

| Villkor B: | provningen skall utföras med en anordning för lagring av elektrisk energi/effekt i lägsta laddningstillstånd (maximal urladdning). |
| --- | --- |

Villkor B:

provningen skall utföras med en anordning för lagring av elektrisk energi/effekt i lägsta laddningstillstånd (maximal urladdning).

3.2.1.3.   Driftomkopplaren skall inställas enligt tabellen nedan:

| Hybrid | Endast el
  Hybrid
  Omkopplare inkopplad | Endast bränsleförbrukning
  Hybrid
  Omkopplare inkopplad | Endast el
  Endast bränsleförbrukning
  Hybrid
  Omkopplare inkopplad | Hybriddrift n (54)

  ...
  Hybriddrift m (54)

  Omkopplare inkopplad |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Batteriets laddnings-tillstånd |
| Villkor A
  Fulladdad | Hybrid | Hybrid | Hybrid | Största elektriska hybriddrift (55) |
| Villkor B
  Lägsta laddnings-tillstånd | Hybrid | Bränsleförbrukning | Bränsleförbrukning | Drift med störst bränsleförbrukning (56) |

Hybrid

Endast el

Hybrid

Omkopplare inkopplad

Endast bränsleförbrukning

Hybrid

Omkopplare inkopplad

Endast el

Endast bränsleförbrukning

Hybrid

Omkopplare inkopplad

Hybriddrift n (54)

...

Hybriddrift m (54)

Omkopplare inkopplad

Batteriets laddnings-tillstånd

Villkor A

Fulladdad

Hybrid

Hybrid

Hybrid

Största elektriska hybriddrift (55)

Villkor B

Lägsta laddnings-tillstånd

Hybrid

Bränsleförbrukning

Bränsleförbrukning

Drift med störst bränsleförbrukning (56)

3.2.2.   Villkor A

3.2.2.1.   Om fordonets räckvidd när det drivs med enbart el är större än den fullständiga cykeln får på tillverkarens begäran provningen av typ I utföras med endast elektrisk drift. I detta fall kan den förkonditionering av motorn som föreskrivs i punkt 3.2.2.3.1 eller 3.2.2.3.2 utelämnas.

3.2.2.2.   Förfarandet skall inledas med urladdning av fordonets anordning för lagring av elektrisk energi/effekt medan det körs med driftomkopplaren inställd för endast el (på provningsbanan, på en chassidynamometer osv.) och med en konstant hastighet av 70 % ±5 % av fordonets högsta hastighet under 30 minuter (fastställd enligt föreskrifter nr 101).

Urladdningen avbryts:

| — | då fordonet inte kan köras med 65 % av den högsta hastigheten under 30 minuter,
  eller |
| --- | --- |

—

då fordonet inte kan köras med 65 % av den högsta hastigheten under 30 minuter,

eller

| — | då en indikering från fordonets normala instrumentering ges till föraren att stanna fordonet,
  eller |
| --- | --- |

—

då en indikering från fordonets normala instrumentering ges till föraren att stanna fordonet,

eller

| — | då fordonet körts 100 km. |
| --- | --- |

—

då fordonet körts 100 km.

Om fordonet inte är utrustat för endast elektrisk drift skall urladdningen av anordningen för lagring av elektrisk energi/effekt åstadkommas genom att fordonet körs (på provningsbanan, på en chassidynamometer osv.):

| — | med en konstant hastighet av 50 km/h tills det elektriska hybridfordonets bränsleförbrukande motor sätter igång,
  eller |
| --- | --- |

—

med en konstant hastighet av 50 km/h tills det elektriska hybridfordonets bränsleförbrukande motor sätter igång,

eller

| — | om ett fordon inte kan nå en konstant hastighet av 50 km/h utan att sätta igång den bränsleförbrukande motorn, skall varvtalet minskas tills fordonet kan köras med en lägre konstant hastighet exakt där den bränsleförbrukande motorn inte sätter igång förrän efter en definierad tid/körsträcka (som skall överenskommas mellan den tekniska tjänsten och tillverkaren),
  eller |
| --- | --- |

—

om ett fordon inte kan nå en konstant hastighet av 50 km/h utan att sätta igång den bränsleförbrukande motorn, skall varvtalet minskas tills fordonet kan köras med en lägre konstant hastighet exakt där den bränsleförbrukande motorn inte sätter igång förrän efter en definierad tid/körsträcka (som skall överenskommas mellan den tekniska tjänsten och tillverkaren),

eller

| — | på tillverkarens rekommendation. |
| --- | --- |

—

på tillverkarens rekommendation.

Den bränsleförbrukande motorns körning skall avbrytas inom 10 sekunder efter det att den automatiskt satt igång.

3.2.2.3.   Konditionering av fordonet

3.2.2.3.1.   För fordon med kompressionständningsmotor skall den del 2-cykel som beskrivs i tillägg 1 till bilaga 4 användas. Tre på varandra följande cykler skall köras enligt punkt 3.2.2.6.3 nedan.

3.2.2.3.2.   Fordon med gnisttändningsmotor skall förkonditioneras med en del 1- och två del 2-körcykler enligt punkt 3.2.2.6.3 nedan.

3.2.2.4.   Efter denna förkonditionering och före provningen skall fordonet förvaras i en lokal där temperaturen förblir relativt konstant mellan 293 och 303 K (20 °C och 30 °C). Denna konditionering skall utföras under minst sex timmar och fortsätta tills motoroljans och kylmedlets, i förekommande fall, temperatur ligger inom ± 2 K av lokalens temperatur och anordningen för lagring av elektrisk energi/effekt är fullt uppladdad som ett resultat av det laddande som föreskrivs i punkt 3.2.2.5.

3.2.2.5.   Under stabilisering skall anordningen för lagring av elektrisk energi/effekt laddas:

| a) | med i fordonet monterad laddare, i förekommande fall,
  eller |
| --- | --- |

a)

med i fordonet monterad laddare, i förekommande fall,

eller

| b) | med en extern laddare enligt tillverkarens rekommendation och med användande av det normala förfarandet för laddning under natten. |
| --- | --- |

b)

med en extern laddare enligt tillverkarens rekommendation och med användande av det normala förfarandet för laddning under natten.

Genom detta förfarande utesluts alla slags specialladdningar som kan ha initierats automatiskt eller manuellt, t.ex. utjämningsladdningar eller underhållsladdningar.

Tillverkaren skall bekräfta att det inte förekommit någon specialladdning under provningen.

3.2.2.6.   Provningsförfarande

3.2.2.6.1.   Fordonet skall startas med de hjälpmedel för normal användning som erbjuds föraren. Den första cykeln påbörjas vid inledningen av förfarandet för fordonsstart.

3.2.2.6.2.   Provtagningen skall börja före eller vid inledningen av förfarandet för fordonsstart och upphöra vid slutet av landsvägskörningscykelns slutliga tomgångsperiod (del två, provtagningens slut).

3.2.2.6.3.   Fordonet skall köras enligt bilaga 4, eller – vid fall av en särskild växlingsstrategi – enligt de instruktioner från tillverkaren som ingår i fordonsproduktionshandboken för förare och som anges genom ett tekniskt växlingsinstrument (för förarnas information). För dessa fordon gäller inte de växlingspunkter som anges i bilaga 4, tillägg 1. På körkurvans mönster skall beskrivningen enligt punkt 2.3.3 i bilaga 4 tillämpas.

3.2.2.6.4.   Avgaserna skall analyseras enligt bilaga 4.

3.2.2.7.   Provningsresultaten skall jämföras med de gränsvärden som föreskrivs i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter och medeltalet för utsläpp av varje förorening skall beräknas (M1i) för villkor A.

3.2.3.   Villkor B

3.2.3.1.   Konditionering av fordonet

3.2.3.1.1.   För fordon med kompressionständningsmotor skall den del 2-cykel som beskrivs i tillägg 1 till bilaga 4 användas. Tre på varandra följande cykler skall köras enligt punkt 3.2.3.4.3 nedan.

3.2.3.1.2.   Fordon med gnisttändningsmotor skall förkonditioneras med en del 1- och två del 2-körcykler enligt punkt 3.2.3.4.3 nedan.

3.2.3.2.   Fordonets anordning för lagring av elektrisk energi/effekt skall urladdas enligt punkt 3.2.2.2.

3.2.3.3.   Efter denna förkonditionering och före provningen skall fordonet förvaras i en lokal där temperaturen förblir relativt konstant mellan 293 och 303 K (20 °C och 30 °C). Denna konditionering skall utföras under minst sex timmar och fortsätta tills motoroljans och kylmedlets, i förekommande fall, temperatur ligger inom ± 2 K av lokalens temperatur.

3.2.3.4.   Provningsförfarande

3.2.3.4.1.   Fordonet skall startas med de hjälpmedel för normal användning som erbjuds föraren. Den första cykeln påbörjas vid inledningen till förfarandet för fordonsstart.

3.2.3.4.2.   Provtagningen skall börja före eller vid inledningen till förfarandet för fordonsstart och upphöra vid slutet av landsvägskörningscykelns slutliga tomgångsperiod (del två, provtagningens slut).

3.2.3.4.3.   Fordonet skall köras enligt bilaga 4, eller vid fall av en särskild växlingsstrategi enligt de instruktioner från tillverkaren, som ingår i fordonsproduktionshandboken för förare och som anges genom ett tekniskt växlingsinstrument (för förarnas information). För dessa fordon gäller inte de växlingspunkter som anges i bilaga 4, tillägg 1. På körkurvans mönster skall beskrivningen enligt punkt 2.3.3 i bilaga 4 tillämpas.

3.2.3.4.4.   Avgaserna skall analyseras enligt bilaga 4.

3.2.3.5.   Provningsresultaten skall jämföras med de gränsvärden som föreskrivs i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter och medelvärdet för utsläpp av varje förorening skall beräknas (M2i) för villkor B.

3.2.4.   Provningsresultat

3.2.4.1.   För redovisning skall de viktade värdena beräknas enligt nedanstående:

Mi = (De · M1i + Dav · M2i) / (De + Dav)

där

| — | = | Mi | = | Utsläppsmassan av den i:te föroreningen i gram per kilometer. |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | M1i | = | Medelvärde för utsläppsmassa av den i:te föroreningen i gram per kilometer med en fulladdad anordning för lagring av elektrisk energi/effekt beräknas i punkt 3.2.2.7. |
| — | = | M2i | = | Medelvärde för utsläppsmassa av den i:te föroreningen i gram per kilometer med en anordning för lagring av elektrisk energi/effekt i lägsta laddningstillstånd (maximal urladdning) beräknas i punkt 3.2.3.5. |
| — | = | De | = | Räckvidd för det elektriskt drivna fordonet enligt det förfarande som beskrivs i föreskrifter nr 101, bilaga 7 och där tillverkaren skall erbjuda hjälpmedel för att utföra mätningen då fordonet drivs med endast el. Om det inte finns något inställningsläge för endast el skall tillverkaren tillhandahålla hjälpmedel för att utföra mätningen då fordonet endast drivs med el. |
| — | = | Dav | = | 25 km (genomsnittlig körsträcka mellan två batteriomladdningar). |

—

=

Mi

=

Utsläppsmassan av den i:te föroreningen i gram per kilometer.

—

=

M1i

=

Medelvärde för utsläppsmassa av den i:te föroreningen i gram per kilometer med en fulladdad anordning för lagring av elektrisk energi/effekt beräknas i punkt 3.2.2.7.

—

=

M2i

=

Medelvärde för utsläppsmassa av den i:te föroreningen i gram per kilometer med en anordning för lagring av elektrisk energi/effekt i lägsta laddningstillstånd (maximal urladdning) beräknas i punkt 3.2.3.5.

—

=

De

=

Räckvidd för det elektriskt drivna fordonet enligt det förfarande som beskrivs i föreskrifter nr 101, bilaga 7 och där tillverkaren skall erbjuda hjälpmedel för att utföra mätningen då fordonet drivs med endast el. Om det inte finns något inställningsläge för endast el skall tillverkaren tillhandahålla hjälpmedel för att utföra mätningen då fordonet endast drivs med el.

—

=

Dav

=

25 km (genomsnittlig körsträcka mellan två batteriomladdningar).

3.3.   ICKE-EXTERNT LADDNINGSBARA ELEKTRISKA HYBRIDFORDON (NOVC HEV) UTAN DRIFTOMKOPPLARE

3.3.1.   Dessa fordon skall provas enligt bilaga 4.

3.3.2.   För förkonditionering skall minst två på varandra följande fullständiga körcykler (en del 1 och en del 2) genomföras utan stabilisering.

3.3.3.   Fordonet skall köras enligt bilaga 4, eller – vid fall av en särskild växlingsstrategi – enligt de instruktioner från tillverkaren som ingår i fordonsproduktionshandboken för förare och som anges genom ett tekniskt växlingsinstrument (för förarnas information). För dessa fordon gäller inte de växlingspunkter som anges i bilaga 4, tillägg 1. På körkurvans mönster skall beskrivningen enligt punkt 2.3.3 i bilaga 4 tillämpas.

3.4.   ICKE-EXTERNT LADDNINGSBARA ELEKTRISKA HYBRIDFORDON (NOVC HEV) MED DRIFTOMKOPPLARE

3.4.1.   Dessa fordon förkonditioneras och provas för hybriddrift enligt bilaga 4. Om flera hybriddrifter är tillgängliga skall provningen genomföras med den drift som automatiskt inställs efter tändnyckelns omvridning (normal drift). På grundval av den information som tillhandahålls av tillverkaren skall den tekniska tjänsten säkerställa att alla gränsvärden uppfylls för alla hybriddrifer.

3.4.2.   För förkonditionering skall minst två på varandra följande fullständiga körcykler (en del 1 och en del 2) genomföras utan stabilisering.

3.4.3.   Fordonet skall köras enligt bilaga 4, eller – vid fall av en särskild växlingsstrategi – enligt de instruktioner från tillverkaren som ingår i fordonsproduktionshandboken för förare och som anges genom ett tekniskt växlingsinstrument (för förarnas information). För dessa fordon gäller inte de växlingspunkter som anges i bilaga 4, tillägg 1. På körkurvans mönster skall beskrivningen enligt punkt 2.3.3 i bilaga 4 tillämpas.

4.   METODER FÖR PROVNING AV TYP II

4.1.   Fordonen skall provas enligt bilaga 5 med den bränsleförbrukande motorn igång. Tillverkaren skall tillhandahålla ett driftläge som möjliggör utförandet av denna provning.

Om så krävs skall det särskilda förfarande som anges i punkt 5.1.6 i föreskrifterna användas.

5.   METODER FÖR PROVNING AV TYP III

5.1.   Fordonen skall provas enligt bilaga 6 med den bränsleförbrukande motorn igång. Tillverkaren skall tillhandahålla ett driftläge som möjliggör utförandet av denna provning.

5.2.   Provningarna skall endast utföras enligt villkoren 1 och 2 i punkt 3.2 i bilaga 6. Om det av något skäl inte är möjligt att prova enligt villkor 2 skall som alternativ ett annat förfarande med konstant hastighet (med den bränsleförbrukande motorn igång under belastning) utföras.

6.   METODER FÖR PROVNING AV TYP IV

6.1.   Fordonen skall provas enligt bilaga 7.

6.2.   Innan provningsförfarandet inleds (punkt 5.1 i bilaga 7) skall fordonen förkonditioneras enligt följande:

6.2.1.   För externt laddningsbara fordon:

6.2.1.1.   För externt laddningsbara fordon utan driftomkopplare: förfarandet skall inledas med urladdning av fordonets anordning för lagring av elektrisk energi/effekt medan det körs (på provningsbanan, på en chassidynamometer osv.):

| — | med en konstant hastighet av 50 km/h tills det elektriska hybridfordonets bränsleförbrukande motor sätter igång,
  eller |
| --- | --- |

—

med en konstant hastighet av 50 km/h tills det elektriska hybridfordonets bränsleförbrukande motor sätter igång,

eller

| — | om ett fordon inte kan nå en konstant hastighet av 50 km/h utan att sätta igång den bränsleförbrukande motorn, skall varvtalet minskas tills fordonet kan köras med en lägre konstant hastighet exakt där den bränsleförbrukande motorn inte sätter igång förrän efter en definierad tid/körsträcka (som skall överenskommas mellan den tekniska tjänsten och tillverkaren),
  eller |
| --- | --- |

—

om ett fordon inte kan nå en konstant hastighet av 50 km/h utan att sätta igång den bränsleförbrukande motorn, skall varvtalet minskas tills fordonet kan köras med en lägre konstant hastighet exakt där den bränsleförbrukande motorn inte sätter igång förrän efter en definierad tid/körsträcka (som skall överenskommas mellan den tekniska tjänsten och tillverkaren),

eller

| — | på tillverkarens rekommendation. |
| --- | --- |

—

på tillverkarens rekommendation.

Den bränsleförbrukande motorns körning skall avbrytas inom 10 sekunder efter det att den automatiskt satt igång.

6.2.1.2.   För externt laddningsbara fordon med driftomkopplare: förfarandet skall inledas med urladdning av fordonets anordning för lagring av elektrisk energi/effekt medan det körs med driftomkopplaren inställd för endast el (på provningsbanan, på en chassidynamometer osv.) och med en konstant hastighet av 70 % ± 5 % av fordonets högsta hastighet under 30 minuter.

Urladdningen avbryts:

| — | då fordonet inte kan köras med 65 % av den högsta hastigheten under 30 minuter,
  eller |
| --- | --- |

—

då fordonet inte kan köras med 65 % av den högsta hastigheten under 30 minuter,

eller

| — | då en indikering från fordonets normala instrumentering ges till föraren att stanna fordonet,
  eller |
| --- | --- |

—

då en indikering från fordonets normala instrumentering ges till föraren att stanna fordonet,

eller

| — | då fordonet körts 100 km. |
| --- | --- |

—

då fordonet körts 100 km.

Om fordonet inte är utrustat för endast elektrisk drift skall urladdningen av anordningen för lagring av elektrisk energi/effekt åstadkommas genom att fordonet körs (på provningsbanan, på en chassidynamometer osv.):

| — | med en konstant hastighet av 50 km/h tills det elektriska hybridfordonets bränsleförbrukande motor sätter igång,
  eller |
| --- | --- |

—

med en konstant hastighet av 50 km/h tills det elektriska hybridfordonets bränsleförbrukande motor sätter igång,

eller

| — | om ett fordon inte kan nå en konstant hastighet av 50 km/h utan att sätta igång den bränsleförbrukande motorn, skall varvtalet minskas tills fordonet kan köras med en lägre konstant hastighet exakt där den bränsleförbrukande motorn inte sätter igång förrän efter en definierad tid/körsträcka (som skall överenskommas mellan den tekniska tjänsten och tillverkaren),
  eller |
| --- | --- |

—

om ett fordon inte kan nå en konstant hastighet av 50 km/h utan att sätta igång den bränsleförbrukande motorn, skall varvtalet minskas tills fordonet kan köras med en lägre konstant hastighet exakt där den bränsleförbrukande motorn inte sätter igång förrän efter en definierad tid/körsträcka (som skall överenskommas mellan den tekniska tjänsten och tillverkaren),

eller

| — | på tillverkarens rekommendation. |
| --- | --- |

—

på tillverkarens rekommendation.

Motorn skall stannas inom 10 sekunder efter det att den automatiskt satt igång.

6.2.2.   För icke-externt laddningsbara fordon:

6.2.2.1.   Icke-externt laddningsbara fordon utan driftomkopplare: förfarandet skall inledas med en förkonditionering av minst två på varandra följande fullständiga körcykler (en del 1 och en del 2) utan stabilisering.

6.2.2.2.   Icke-externt laddningsbara fordon med driftomkopplare: förfarandet skall inledas med en förkonditionering av minst två på varandra följande fullständiga körcykler (en del 1 och en del 2) utan stabilisering, som utförs med fordonet i hybriddrift. Om flera hybriddrifter är tillgängliga skall provningen utföras med den drift som automatiskt inställs efter tändnyckelns omvridning (normal drift).

6.3.   Förkonditioneringskörningen och dynamometerprovningen skall utföras enligt punkterna 5.2 och 5.4 i bilaga 7:

6.3.1.   För externt laddningsbara fordon: samma villkor som anges i villkor B för provning av typ I (punkterna 3.1.3 och 3.2.3).

6.3.2.   För icke-externt laddningsbara fordon: samma villkor som i provning av typ I.

7.   METODER FÖR PROVNING AV TYP V

7.1.   Fordonen skall provas enligt bilaga 9.

7.2.   För externt laddningsbara fordon:

Det är tillåtet att ladda anordningen för lagring av elektrisk energi/effekt två gånger om dagen under ackumulerad körsträcka.

För externt laddningsbara fordon med driftomkopplare skall ackumulering av körsträckan utföras med den drift som automatiskt inställs efter tändnyckelns omvridning (normal drift).

Under den ackumulerade körsträckan är det tillåtet att, om så krävs, med den tekniska tjänstens samtycke gå över till en annan hybriddrift för att fortsätta att ackumulera körsträcka.

Utsläppsmätningar av föroreningar skall genomföras på samma villkor som de som anges i villkor B för provning av typ I (punkterna 3.1.3 och 3.2.3).

7.3.   För icke-externt laddningsbara fordon:

För icke-externt laddningsbara fordon med driftomkopplare skall ackumulering av körsträckan utföras med den drift som automatiskt inställs efter tändnyckelns omvridning (normal drift).

Utsläppsmätningar av föroreningar skall utföras på samma villkor som vid provning av typ I.

8.   METODER FÖR PROVNING AV TYP VI

8.1.   Fordonen skall provas enligt bilaga 8.

8.2.   För externt laddningsbara fordon skall utsläppsmätningar av föroreningar utföras på samma villkor som de som anges i villkor B för provning av typ I (punkterna 3.1.3 och 3.2.3.).

8.3.   För icke-externt laddningsbara fordon skall utsläppsmätningar av föroreningar utföras på samma villkor som vid provning av typ I.

9.   PROVNINGSMETODER FÖR OMBORDDIAGNOS

9.1.   Fordonen skall provas enligt bilaga 11.

9.2.   För externt laddningsbara fordon skall utsläppsmätningar av föroreningar utföras på samma villkor som de som anges i villkor B för provning av typ I (punkterna 3.1.3 och 3.2.3.).

9.3.   För icke-externt laddningsbara fordon skall utsläppsmätningar av föroreningar utföras på samma villkor som vid provning av typ I.

BILAGA 14

Tillägg 1

Profil över laddningstillstånd (SOC) hos anordningen för lagring av elektrisk energi/effekt för provning av typ I av externt laddningsbara hybridfordon

Villkor A för provning av typ I

Image

Villkor A:

| 1) | ursprungligt laddningstillstånd hos anordningen för lagring av elektrisk energi/effekt |
| --- | --- |

1)

ursprungligt laddningstillstånd hos anordningen för lagring av elektrisk energi/effekt

| 2) | urladdning enligt punkt 3.1.2.1 eller 3.2.2.1 |
| --- | --- |

2)

urladdning enligt punkt 3.1.2.1 eller 3.2.2.1

| 3) | fordonskonditionering enligt punkt 3.1.2.2 eller 3.2.2.2 |
| --- | --- |

3)

fordonskonditionering enligt punkt 3.1.2.2 eller 3.2.2.2

| 4) | laddning under stabilisering enligt punkterna 3.1.2.3 och 3.1.2.4 eller punkterna 3.2.2.3 |
| --- | --- |

4)

laddning under stabilisering enligt punkterna 3.1.2.3 och 3.1.2.4 eller punkterna 3.2.2.3

| 5) | och 3.2.2.4 provning enligt punkt 3.1.2.5 eller 3.2.2.5. |
| --- | --- |

5)

och 3.2.2.4 provning enligt punkt 3.1.2.5 eller 3.2.2.5.

Villkor B för provning av typ I

Image

Villkor B:

| 1) | ursprungligt laddningstillstånd |
| --- | --- |

1)

ursprungligt laddningstillstånd

| 2) | fordonskonditionering enligt punkt 3.1.3.1 eller 3.2.3.1 |
| --- | --- |

2)

fordonskonditionering enligt punkt 3.1.3.1 eller 3.2.3.1

| 3) | urladdning enligt punkt 3.1.3.2 eller 3.2.3.2 |
| --- | --- |

3)

urladdning enligt punkt 3.1.3.2 eller 3.2.3.2

| 4) | stabilisering enligt punkt 3.1.3.3 eller 3.2.3.3 |
| --- | --- |

4)

stabilisering enligt punkt 3.1.3.3 eller 3.2.3.3

| 5) | provning enligt punkt 3.1.3.4 eller 3.2.3.4. |
| --- | --- |

5)

provning enligt punkt 3.1.3.4 eller 3.2.3.4.

---

(1)  Fordonskategorier enligt definition i bilaga 7 till den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/ändring 2).

1

(2)  Tillstånd A är avskaffat. Genom ändringsserie 05 till dessa föreskrifter förbjuds användning av blyad bensin.

2

(3)  1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 5 för Sverige, 6 för Belgien, 7 för Ungern, 8 för Tjeckien, 9 för Spanien, 10 för Serbien och Montenegro, 11 för Förenade kungariket, 12 för Österrike, 13 för Luxemburg, 14 för Schweiz, 15 (vakant), 16 för Norge, 17 för Finland, 18 för Danmark, 19 för Rumänien, 20 för Polen, 21 för Portugal, 22 för Ryska federationen, 23 för Grekland, 24 för Irland, 25 för Kroatien, 26 för Slovenien, 27 för Slovakien, 28 för Vitryssland, 29 för Estland, 30 (vakant), 31 för Bosnien och Hercegovina, 32 för Lettland, 33 (vakant), 34 för Bulgarien, 35 (vakant), 36 för Litauen, 37 för Turkiet, 38 (vakant), 39 för Azerbajdzjan, 40 för f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, 41 (vakant), 42 för Europeiska gemenskapen (typgodkännanden beviljas av dess medlemsstater med användande av deras respektive ECE-symbol), 43 för Japan, 44 (vakant), 45 för Australien, 46 för Ukraina, 47 för Sydafrika, 48 för Nya Zeeland, 49 för Cypern, 50 för Malta och 51 för Sydkorea. Följande nummer skall tilldelas andra länder i den kronologiska ordning i vilken de ratificerar eller ansluter sig till överenskommelsen om antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon, utrustning och delar som kan monteras och/eller användas på hjulförsedda fordon samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av de typgodkännanden som beviljats på grundval av dessa föreskrifter, varefter de så tilldelade numren skall meddelas de avtalsslutande parterna av Förenta nationernas generalsekreterare.

3

(4)  För kompressionständningsmotorer.

4

(5)  Utom fordon vars största vikt överstiger 2 500 kg.

5

(6)  Samt de fordon av kategori M som anges i not (2).

6

(7)  För fordon med kompressionständningsmotor.

7

(8)  Lambdavärdet skall beräknas med användning av den förenklade Brettschneiderekvationen enligt följande:

8

Formula

där

| [ ] | = | Koncentrationen i volymprocent |
| --- | --- | --- |
| K1 | = | Omvandlingsfaktor för NDIR-mätning till FID-mätning (tillhandahållen av mätutrustningstillverkaren) |
| Hcv | = | Det atomära förhållandet väte/kol






  — | för bensin 1,73 |

[ ]

=

Koncentrationen i volymprocent

K1

1

=

Omvandlingsfaktor för NDIR-mätning till FID-mätning (tillhandahållen av mätutrustningstillverkaren)

Hcv

cv

=

Det atomära förhållandet väte/kol

—

för bensin 1,73

| — | för motorgas (LPG) 2,53 |
| --- | --- |

—

för motorgas (LPG) 2,53

| — | för naturgas 4,0 |
| --- | --- |

—

för naturgas 4,0

Ocv

cv

=

Det atomära förhållandet syre/koL

| — | för bensin 0,02 |
| --- | --- |

—

för bensin 0,02

| — | för motorgas (LPG) 0,0 |
| --- | --- |

—

för motorgas (LPG) 0,0

| — | för naturgas 0,0 |
| --- | --- |

—

för naturgas 0,0

(9)  Dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/ändring. 2.

9

(10)  På grundval av de faktiska uppgifter om fordon i drift som skall inges före den 31 december 2003 kan kraven i denna punkt ses över och övervägas: a) om definitionen av avvikande utsläppskälla behöver revideras med hänsyn till fordon som typgodkänts enligt de gränsvärden som anges i rad B i tabellen i punkt 5.3.1.4, b) om förfarandet för att kartlägga avvikande utsläppskällor skall ändras och c) om förfarandena för provning av överensstämmelse för fordon i drift vid en lämplig tidpunkt skall ersättas med ett nytt statistikförfarande. Om så befinns lämpligt skall erforderliga ändringar föreslås.

10

(11)  För varje fordon bestäms ”en mellanliggande zon” enligt följande: Fordonet skall uppfylla de krav som anges i punkt 3.2.1 eller punkt 3.2.1 och dessutom skall det uppmätta värdet för samma reglerade förorening ligga under en nivå som fastställs av produkten för gränsvärdet för samma reglerade förorening som anges i rad A i tabellen i punkt 5.3.1.4 multiplicerad med faktorn 2,5.

11

(12)  För varje fordon bestäms ”en underkänd zon” enligt följande. Det uppmätta värdet för någon reglerad förorening överstiger en nivå som fastställs av produkten för gränsvärdet för samma reglerade förorening som anges i rad A i tabellen i punkt 5.3.1.4 multiplicerad med faktorn 2,5.

12

(13)  Stryk det som inte är tillämpligt.

13

(14)  Detta värde skall avrundas till närmaste tiondedels millimeter.

14

(15)  Detta värde skall beräknas med π = 3,1416 och avrundas till närmaste cm3.

15

3

(16)  Ange toleransen.

16

(17)  CVT – Kontinuerligt varierbar utväxling.

17

(18)  Se punkterna. 2.19 och 5.3.1.4 i dessa föreskrifter.

18

(19)  Det bör observeras att den tillåtna tiden av två sekunder innefattar tiden för växling och, om så krävs, medger en viss grad av handlingsfrihet för att komma i fas med cykeln.

19

(20)  PM = växel i friläge, kopplingen ilagd. K1, K2 = första eller andra växeln ilagd, kopplingen urkopplad.

20

1

2

(21)

21

| PM | = | växel i friläge, koppling urkopplad. |
| --- | --- | --- |
| K1, K5 | = | första eller andra växeln ilagd, koppling urkopplad. |

PM

=

växel i friläge, koppling urkopplad.

K1, K5

1

5

=

första eller andra växeln ilagd, koppling urkopplad.

(22)  Ytterligare växlar kan användas enligt tillverkarens rekommendationer om fordonet utrustats med en utväxling med mer än fem växlar.

22

(23)  För elektriska hybridfordon och tills enhetliga tekniska bestämmelser fastställts skall tillverkaren komma överens med den tekniska tjänsten om fordonets skick när den provning som definieras i detta tillägg utförs.

23

(24)  i ppm kolekvivalent.

24

(25)  De värden som anges i anvisningarna är ”verkliga värden”. Vid fastställande av deras gränsvärden har villkoren enligt ISO 4259 ”Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test” tillämpats, vid fastställande av ett minimivärde har en minsta skillnad av 2R över noll beaktats och vid fastställande av ett maximi- och minimivärde är den minsta differensen 4R (R = reproducerbarhet).

25

Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test

Utan hinder av denna åtgärd, som krävs av tekniska skäl, skall bränsletillverkaren icke desto mindre eftersträva ett nollvärde då det föreskrivna maximivärdet är 2R och ett medelvärde i de fall maximi- och minimigränsvärden anges. Om ett klarläggande krävs huruvida ett bränsle uppfyller kraven i anvisningarna skall villkoren i ISO 4259 tillämpas.

(26)  Bränslet kan innehålla de antioxidanter och metalldesaktivatorer som normalt används för att stabilisera strömmar av raffinaderigas men rengörings-/dispergeringstillsatser och lösningsoljor får inte tillföras.

26

(27)  Den verkliga svavelhalten i det bränsle som används för provning av typ I skall registreras.

27

(28)  De värden som anges i anvisningarna är ”verkliga värden”. Vid fastställande av deras gränsvärden har villkoren enligt ISO 4259 ”Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test” tillämpats, vid fastställande av ett minimivärde har en minsta skillnad av 2R över noll beaktats och vid fastställande av ett maximi- och minimivärde är den minsta differensen 4R (R = reproducerbarhet).

28

Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test

Utan hinder av denna åtgärd, som krävs av tekniska skäl, skall bränsletillverkaren icke desto mindre eftersträva ett nollvärde då det föreskrivna maximivärdet är 2R och ett medelvärde i de fall maximi- och minimigränsvärden anges. Om ett klarläggande krävs huruvida ett bränsle uppfyller kraven i anvisningarna skall villkoren i ISO 4259 tillämpas.

(29)  Intervallet för cetantalet står inte i överensstämmelse med kraven på ett minimiintervall för 4R. I fråga en tvist mellan bränsleleverantören och bränsleanvändaren kan emellertid villkoren i ISO 4259 användas för att lösa sådana tvister, förutsatt att upprepade mätningar av ett tillräckligt antal för att nå erforderlig precision utförs hellre än enstaka bestämningar.

29

(30)  Den verkliga svavelhalten i det bränsle som används för provning av typ I skall registreras.

30

(31)  Även om oxidationsstabiliteten är kontrollerad är det troligt att produktens livslängd kommer att bli begränsad. Leverantören bör rådfrågas med avseende på lagringsförhållanden och livslängd.

31

(32)  De värden som anges i anvisningarna är ”verkliga värden”. Vid fastställande av deras gränsvärden har villkoren enligt ISO 4259 ”Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test” tillämpats, vid fastställande av ett minimivärde har en minsta skillnad av 2R över noll beaktats och vid fastställande av ett maximi- och minimivärde är den minsta differensen 4R (R = reproducerbarhet).

32

Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test

Utan hinder av denna åtgärd, som krävs av tekniska skäl, skall bränsletillverkaren icke desto mindre eftersträva ett nollvärde då det föreskrivna maximivärdet är 2R och ett medelvärde i de fall maximi- och minimigränsvärden anges. Om ett klarläggande krävs huruvida ett bränsle uppfyller kraven i anvisningarna skall villkoren i ISO 4259 tillämpas.

(33)  Bränslet kan innehålla de antioxidanter och metalldesaktivatorer som normalt används för att stabilisera strömmar av raffinaderigas men rengörings-/dispergeringstillsatser och lösningsoljor får inte tillföras.

33

(34)  Den verkliga svavelhalten i det bränsle som används för provning av typ I skall registreras.

34

(35)  De värden som anges i anvisningarna är ”verkliga värden”. Vid fastställande av deras gränsvärden har villkoren enligt ISO 4259 ”Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test” tillämpats, vid fastställande av ett minimivärde har en minsta skillnad av 2R över noll beaktats och vid fastställande av ett maximi- och minimivärde är den minsta differensen 4R (R = reproducerbarhet).

35

Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test

Utan hinder av denna åtgärd, som krävs av tekniska skäl, skall bränsletillverkaren icke desto mindre eftersträva ett nollvärde då det föreskrivna maximivärdet är 2R och ett medelvärde i de fall maximi- och minimigränsvärden anges. Om ett klarläggande krävs huruvida ett bränsle uppfyller kraven i anvisningarna skall villkoren i ISO 4259 tillämpas.

(36)  Intervallet för cetantalet står inte i överensstämmelse med kraven på ett minimiintervall för 4R. I fråga en tvist mellan bränsleleverantören och bränsleanvändaren kan emellertid villkoren i ISO 4259 användas för att lösa sådana tvister, förutsatt att upprepade mätningar av ett tillräckligt antal för att nå erforderlig precision utförs hellre än enstaka bestämningar.

36

(37)  Den verkliga svavelhalten i det bränsle som används för provning av typ I skall registreras.

37

(38)  Även om oxidationsstabiliteten är kontrollerad är det troligt att produktens livslängd kommer att bli begränsad. Leverantören bör rådfrågas med avseende på lagringsförhållanden och livslängd.

38

(39)  De värden som anges i anvisningarna är ”verkliga värden”. Vid fastställande av deras gränsvärden har villkoren enligt ISO 4259 ”Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test” tillämpats, vid fastställande av ett minimivärde har en minsta skillnad av 2R över noll beaktats och vid fastställande av ett maximi- och minimivärde är den minsta differensen 4R (R = reproducerbarhet).

39

Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test

Utan hinder av denna åtgärd, som krävs av tekniska skäl, skall bränsletillverkaren icke desto mindre eftersträva ett nollvärde då det föreskrivna maximivärdet är 2R och ett medelvärde i de fall maximi- och minimigränsvärden anges. Om ett klarläggande krävs huruvida ett bränsle uppfyller kraven i anvisningarna skall villkoren i ISO 4259 tillämpas.

(40)  Bränslet kan innehålla de antioxidanter och metalldesaktivatorer som normalt används för att stabilisera strömmar av raffinaderigas men rengörings-/dispergeringstillsatser och lösningsoljor får inte tillföras.

40

(41)  Den verkliga svavelhalten i det bränsle som används för provning av typ I skall registreras.

41

(42)  Med denna metod kan inte förekomst av korrosiva ämnen bestämmas exakt om provet innehåller korrosionshämmande medel eller andra kemikalier som minskar provets korrosivitet på kopparremsan. Tillförsel av sådana ämnen i det enda syftet att få provningsmetoden att ge missvisande resultat är därför förbjuden.

42

(43)  Med denna metod kan inte förekomst av korrosiva ämnen bestämmas exakt om provet innehåller korrosionshämmande medel eller andra kemikalier som minskar provets korrosivitet på kopparremsan. Tillförsel av sådana ämnen i det enda syftet att få provningsmetoden att ge missvisande resultat är därför förbjuden.

43

(44)  Inerta gaser (andra än N2) + C2 + C2+.

44

2

2

2+

(45)  Värde som skall bestämmas vid 293,2 K (20 °C) och 101,3 kPa.

45

(46)  Värde som skall bestämmas vid 273,2 K (0 °C) och 101,3 kPa.

46

(47)  För kompressionständningsmotorer.

47

(48)  Utom fordon vars högsta vikt överstiger 2 500 kg.

48

(49)  Samt de fordon av kategori M som anges i fotnot (2).

49

(50)  Internationell standard ISO 2575-1982 (E): ”Road vehicles: Symbols for control indicators and tell-tales”, symbol nr 4.36.

50

(51)  Detta krav är endast tillämpligt från och med den 1 januari 2003 för nya fordonstyper med en elektronisk varvtalsinmatning för motordriften. Det gäller alla fordon som tas i bruk från och med den 1 januari 2005.

51

(52)  också känd som ”externt laddningsbar”.

52

(53)  också känd som ”icke-externt laddningsbar”.

53

(54)  T.ex.: inkopplad för sportkörning, ekonomisk körning, stadskörning eller landsvägskörning ...

54

(55)  Största elektriska hybriddrift:

55

Största elektriska hybriddrift:

Den hybriddrift som kan bevisas ha den största elförbrukningen av alla valbara hybriddrifter när det provas i enlighet med villkor A i punkt 4 i bilaga 10 till föreskrifter nr 101 och som skall upprättas med utgångspunkt i de upplysningar som lämnas av tillverkaren i samförstånd med den tekniska tjänsten.

(56)  Drift med störst bränsleförbrukning:

56

Drift med störst bränsleförbrukning:

Den hybriddrift som kan bevisas ha den största elförbrukningen av alla valbara hybriddrifter när det provas i enlighet med villkor B i punkt 4 i bilaga 10 till föreskrifter nr 101 och som skall upprättas med utgångspunkt i de upplysningar som lämnas av tillverkaren i samförstånd med den tekniska tjänsten.

---

| 9.3.2007 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 70/355 |
| --- | --- | --- | --- |

9.3.2007

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 70/355

---

Rättelse till föreskrifter nr 123 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om typgodkännande av justerbara framljussystem (AFS) avsedda för motorfordon

(
  Europeiska unionens officiella tidning L 375 av den 27 december 2006
  )

Föreskrifter nr 123 skall vara som följer:

Föreskrifter nr 123 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om typgodkännande av justerbara framljussystem (AFS) avsedda för motorfordon

A.   ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER

TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Dessa föreskrifter skall tillämpas på justerbara framljussystem (AFS) avsedda för motorfordon.

1.   DEFINITIONER

I dessa föreskrifter skall följande definitioner gälla.

1.1   Definitionerna i föreskrifter nr 48 med den ändringsserie som gäller vid tidpunkten för ansökan om typgodkännande skall tillämpas.

1.2   justerbart framljussystem (eller system): belysningsanordning som avger ljusstrålar vars egenskaper anpassas automatiskt till halvljusets och i förekommande fall helljusets växlande användningsvillkor med ett minsta antal funktioner i enlighet med punkt 6.1.1. Systemet omfattar systemstyrning, eventuellt en eller flera strömförsörjnings- och driftsenheter, och installationsenheter placerade på fordonets högra och vänstra sida.

1.3   klass av halvljus (C, V, E eller W): halvljus med sådana egenskaper som anges i dessa föreskrifter och i föreskrifter 48 (1).

läge för ett systems frontbelysningsfunktion: en stråle som uppfyller kraven i punkterna 6.2 och 6.3 i dessa föreskrifter, antingen för en klass av halvljus eller för helljuset, avsedd av tillverkaren för användning på särskilda fordon under särskilda driftsförhållanden.

1.4.1   kurvbelysningsläge: en frontbelysningsfunktion vars belysning har flyttats i sidled eller ändrats (för att uppnå likvärdigt resultat), avsedd för kurvor eller vägkorsningar och med särskilda fotometriska egenskaper.

1.4.2   kurvbelysningsläge i kategori 1: ett kurvbelysningsläge med horisontell förflyttning av krökningen i ljus-mörkergränsen,

1.4.3   kurvbelysningsläge i kategori 2: ett kurvbelysningsläge utan horisontell förflyttning av krökningen i ljus-mörkergränsen.

1.5   belysningsenhet: en ljusavgivande del av systemet som kan bestå av optiska, mekaniska och elektriska beståndsdelar, utformad för att helt eller delvis tillhandahålla en ljusstråle för en eller flera av de belysningsfunktioner som systemet avger.

1.6   installationsenhet: en odelbar enhet (ljuskropp) som innehåller en eller flera belysningsenheter.

1.7   högersida eller vänstersida: samtliga belysningsenheter som är avsedda att monteras på den sidan av fordonets längsgående mittplan i förhållande till dess framåtriktade rörelseaxel.

1.8   systemstyrning: den eller de delar av systemet som tar emot signaler från fordonet och som automatiskt styr belysningsenheternas drift.

1.9   neutraltillstånd: systemets tillstånd när ett definierat läge av halvljuset av klass C (”grundläggande halvljus”), eller i förekommande fall helljuset, avges och ingen AFS-styrsignal anbringas.

1.10   signal: varje AFS-styrsignal enligt definitionen i föreskrifter nr 48 eller varje kompletterande instyrsignal till systemet eller varje utstyrsignal från systemet till fordonet.

1.11   signalgenerator: en anordning som kan återge en eller flera signaler för systemtest.

1.12   strömförsörjnings- och driftsenhet: en eller flera beståndsdelar av ett system som försörjer systemet med energi eller en eller flera delar av detta system, såsom en effektregulator eller spänningsregulator för en eller flera ljuskällor, t.ex. utrustning för elektronisk styrning av ljuskällor.

1.13   systemets referensaxel: skärningslinjen mellan fordonets längsgående mittplan och det horisontella planet genom en belysningsenhets referenspunkt enligt de ritningar som avses i punkt 2.2.1.

1.14   lyktglas: den ytterst belägna komponenten av installationsenheten vilken överför ljus genom den lysande ytan.

1.15   beläggning: någon eller några produkter som lagts i ett eller flera lager på lyktglasets yttersida.

System av olika typer: system som skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden såsom

1.16.1   handelsbeteckning eller varumärke,

1.16.2   förekomst eller avsaknad av komponenter vilka kan ändra systemets optiska eller fotometriska egenskaper,

1.16.3   anpassning till högertrafik, vänstertrafik eller båda delarna,

1.16.4   belysningsfunktion(er), avgivet/na läge(n) eller klass(er),

1.16.5   de material som lyktglas och eventuell beläggning består av,

1.16.6   egenskaper hos den eller de signaler som specificerats för systemet,

1.17   inriktning: inställning av strålen eller en av dess delar på en mätskärm enligt vad som är föreskrivet.

1.18   justering: användning av systemets medel för vertikal och/eller horisontell inriktning av strålen.

1.19   funktion för byte av trafikriktning: varje frontbelysningsfunktion eller ett läge därav eller en eller flera av dess delar, eller varje kombination av dessa beståndsdelar, avsedd för att undvika bländning och ge tillräcklig belysning när ett fordon som är utrustat med ett system för trafik på vägens enda sida tillfälligt används i ett land med trafik på vägens andra sida.

1.20   ersättningsfunktion: varje frontalbelysningsfunktion och/eller frontalsignaleringsfunktion eller ett läge därav eller en eller flera av dess delar, eller varje kombination av dessa beståndsdelar, avsedd för att ersätta en frontalbelysningsfunktion eller ett frontalbelysningsläge vid bortfall.

2.   ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE AV ETT SYSTEM

Ansökan om typgodkännande skall lämnas in av innehavaren av handelsbeteckningen eller varumärket eller av hans vederbörligen befullmäktigade representant.

I ansökan skall följande anges:

De frontalbelysningsfunktioner som systemet skall avge och för vilka typgodkännande söks i enlighet med dessa föreskrifter.

2.1.1.1   Alla andra främre belysnings- och signalfunktioner som en eller flera lyktor skall avge, oavsett om de är grupperade, kombinerade eller ömsesidigt inbyggda i det system för vilket typgodkännande söks skall anges tillräckligt utförligt för att möjliggöra identifikation av dessa lyktor samt de föreskrifter enligt vilka de bör typgodkännas (separat).

2.1.2   Huruvida halvljuset är avsett för både vänstertrafik och högertrafik eller bara för trafik på en sida av vägen.

Om systemet är försett med en eller flera justerbara belysningsenheter:

2.1.3.1   Varje belysningsenhets monteringsposition(er) i förhållande till marken och fordonets längsgående mittplan.

2.1.3.2   Maximala vinklar under och över normalpositionen/erna som anordningen/arna för vertikal justering kan uppnå.

2.1.4   Kategori enligt definitionen i föreskrifter nr 37 eller föreskrifter nr 99 för den eller de demonterbara eller icke-demonterbara ljuskällor som används.

Om systemet är försett med en eller flera icke-demonterbara ljuskällor:

2.1.5.1   Identifikation av den eller de belysningsenheter från vilka ljuskällorna inte är demonterbara.

2.1.6   Driftsförhållanden, dvs. matningsspänningar enligt definitionen i bilaga 9 till dessa föreskrifter där så är tillämpligt.

Alla ansökningar om typgodkännande skall åtföljas av följande:

2.2.1   Ritningar i tre exemplar som är tillräckligt detaljerade för att identifiera typen, där det anges det utrymme som är avsett för placering av typgodkännandemärket och kompletterande symboler i förhållande till cirkeln runt typgodkännandemärket/na, uppgift om den geometriska position där belysningsenheterna skall monteras på fordonet i förhållande till marken och fordonets längsgående mittplan, ett tvärsnitt av var och en av belysningsenheterna i vertikalled (axiell led) och framifrån, med angivande av de huvudsakliga optiska egenskaperna, särskilt referensaxel/lar och den eller de punkter som skall betraktas som referenspunkt vid provning samt uppgifter om lyktglasets optiska egenskaper, om sådana finns.

En kortfattad teknisk beskrivning av systemet med följande angivet:

| a) | Den eller de belysningsfunktioner och lägen som systemet avger (2). |
| --- | --- |

a)

Den eller de belysningsfunktioner och lägen som systemet avger (2).

| b) | De belysningsenheter som bidrar till vart och ett av dem (2) samt signaler (3) med tekniska specifikationer av deras funktion. |
| --- | --- |

b)

De belysningsenheter som bidrar till vart och ett av dem (2) samt signaler (3) med tekniska specifikationer av deras funktion.

| c) | Eventuell kategori för kurvbelysningsläge (2). |
| --- | --- |

c)

Eventuell kategori för kurvbelysningsläge (2).

| d) | Den eller de uppsättningar kompletterande uppgifter som skall lämnas enligt bestämmelserna för halvljus av klass E enligt tabell 6 i bilaga 3 till dessa föreskrifter, där så är tillämpligt. |
| --- | --- |

d)

Den eller de uppsättningar kompletterande uppgifter som skall lämnas enligt bestämmelserna för halvljus av klass E enligt tabell 6 i bilaga 3 till dessa föreskrifter, där så är tillämpligt.

| e) | Vilka eventuella bestämmelser för halvljus av klass W som är tillämpliga enligt bilaga 3 till dessa föreskrifter. |
| --- | --- |

e)

Vilka eventuella bestämmelser för halvljus av klass W som är tillämpliga enligt bilaga 3 till dessa föreskrifter.

| f) | Vilka belysningsenheter (3) som avger eller bidrar till en eller flera ljus-mörkergränser för halvljus. |
| --- | --- |

f)

Vilka belysningsenheter (3) som avger eller bidrar till en eller flera ljus-mörkergränser för halvljus.

| g) | Uppgift(er) (2) i enlighet med punkt 6.4.6 i dessa föreskrifter med avseende på punkterna 6.22.6.1.2.1 och 6.22.6.1.3 i föreskrifter nr 48. |
| --- | --- |

g)

Uppgift(er) (2) i enlighet med punkt 6.4.6 i dessa föreskrifter med avseende på punkterna 6.22.6.1.2.1 och 6.22.6.1.3 i föreskrifter nr 48.

| h) | Vilka belysningsenheter som är avsedda för att avge minimibelysning för halvljus enligt punkt 6.2.9.1 i dessa föreskrifter. |
| --- | --- |

h)

Vilka belysningsenheter som är avsedda för att avge minimibelysning för halvljus enligt punkt 6.2.9.1 i dessa föreskrifter.

| (i) | Monterings- och driftsanvisningar för provningsändamål. |
| --- | --- |

(i)

Monterings- och driftsanvisningar för provningsändamål.

| (j) | Alla andra relevanta uppgifter. |
| --- | --- |

(j)

Alla andra relevanta uppgifter.

2.2.2.1   Det säkerhetsbegrepp som definieras i dokumentationen, där det enligt den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandeprovningen tillfredsställande anges

| i) | de åtgärder som integrerats i systemet för att säkerställa att det överensstämmer med punkterna 5.7.3, 5.9 och 6.2.6.4 i dessa föreskrifter, |
| --- | --- |

i)

de åtgärder som integrerats i systemet för att säkerställa att det överensstämmer med punkterna 5.7.3, 5.9 och 6.2.6.4 i dessa föreskrifter,

| ii) | anvisningar för kontroll av detta enligt punkt 6.2.7 i dessa föreskrifter,
  och/eller |
| --- | --- |

ii)

anvisningar för kontroll av detta enligt punkt 6.2.7 i dessa föreskrifter,

och/eller

| iii) | hänvisningar till relevanta handlingar som styrker systemets prestanda i fråga om tillförlitlighet och driftssäkerhet för de åtgärder som avses i punkt 2.2.2.1 i i dessa föreskrifter, t.ex. feleffektsanalys (FMEA) eller felträdsanalys (FTA) eller något annat förfarande som är lämpligt med avseende på systemets säkerhet. |
| --- | --- |

iii)

hänvisningar till relevanta handlingar som styrker systemets prestanda i fråga om tillförlitlighet och driftssäkerhet för de åtgärder som avses i punkt 2.2.2.1 i i dessa föreskrifter, t.ex. feleffektsanalys (FMEA) eller felträdsanalys (FTA) eller något annat förfarande som är lämpligt med avseende på systemets säkerhet.

2.2.2.2   Varumärke och typ för eventuella strömförsörjnings- och driftsenheter, om dessa inte ingår i en installationsenhet.

2.2.3   Två provexemplar av den typ av system för vilket typgodkännande söks, inkl. eventuella monteringsanordningar, strömförsörjnings- och driftsenheter och signalgeneratorer.

För provning av plastmaterialet som lyktglasen är tillverkade av:

Fjorton lyktglas.

2.2.4.1.1   Tio av dessa lyktglas får ersättas med tio materialprover av plasten på minst 60 × 80 mm, med en plan eller konvex ytteryta och en praktiskt taget plan yta i mitten (med en krökningsradie av minst 300 mm), som är minst 15 × 15 mm.

2.2.4.1.2   Varje sådant lyktglasprov skall framställas med samma metod som vid serieproduktion.

2.2.4.2   En belysningsenhet eller i förekommande fall en optisk uppsättning, där lyktglasen kan monteras i enlighet med tillverkarens anvisningar.

2.2.5   För provning av dessa ljusgenomsläppande plastkomponenters motståndskraft mot sådan ultraviolett strålning som kan avges av den eller de ljuskällor som ingår i systemet, t.ex. urladdningslampor, enligt punkt 2.2.4 i bilaga 6 till dessa föreskrifter:

Ett prov av varje material som används i systemet, ett fullständigt system eller en eller flera delar därav som innehåller dessa material. Alla materialprover skall ha samma utseende och ha ytbehandlats på samma sätt där så är tillämpligt som om de var avsedda för användning i ett system som skall genomgå typgodkännande.

2.2.6   De material som lyktglas och eventuella ytbeläggningar är gjorda av skall åtföljas av en provningsrapport om materialens och beläggningarnas egenskaper om de redan har provats.

2.2.7   För system som avses i punkt 4.1.7 nedan, ett fordon som är representativt för det eller de fordon som avses i punkt 4.1.6 nedan.

3.   MÄRKNINGAR

3.1   Installationsenheterna i ett system som inlämnats för typgodkännande skall vara märkta med den sökandes handelsbeteckning eller varumärke.

På lyktglaset och huvudenheten skall det finnas tillräckligt stora utrymmen för typgodkännandemärket och de tilläggssymboler som nämns under punkt 4. Dessa utrymmen skall anges på ritningarna som nämns under punkt 2.2.1.

3.2.1   Om lyktglaset inte kan demonteras från installationsenhetens huvuddel räcker det dock med en enda märkning i enlighet med punkt 4.2.5.

3.3   De installationsenheter eller system som utformats för att kunna användas både i högertrafik och vänstertrafik skall märkas med uppgift om de två monterings positionerna för fordonets optiska element, ljuskällor eller reflektorer; märkningen skall vara bokstäverna ”R/D” för högertrafik och ”L/G” för vänstertrafik.

3.4   För system som är utformade för att uppfylla kraven i punkt 5.8.2 nedan med hjälp av en ytterligare yta som befinner sig på framsidan av installationsenhetens lyktglas måste denna yta markeras outplånligt. Om ytan framstår tydligt är denna märkning inte nödvändig.

4.   TYPGODKÄNNANDE

4.1   Allmänt

4.1.1   Om alla de provexemplar av en typ av system som lämnats in enligt punkt 2 ovan uppfyller bestämmelserna i dessa föreskrifter, skall typgodkännande beviljas.

4.1.2   För grupperade, kombinerade eller flerfunktionslyktor som var för sig uppfyller kraven i flera skilda föreskrifter, kan ett enda internationellt typgodkännandemärke anbringas under förutsättning att alla ingående lyktor uppfyller de bestämmelser som är tillämpliga på dem.

4.1.3   Varje godkänd typ skall tilldelas ett godkännandenummer. Dess första två siffror (för närvarande 00) skall ange löpnumret på den senaste betydande tekniska ändringen av föreskrifterna vid beviljandet av typgodkännandet. Samma avtalspart får inte tilldela en annan typ av system som omfattas av dessa föreskrifter samma typgodkännande nummer.

Rapporter om typgodkännande, utökning, avslag, återkallande av godkännande eller upphörande produktion av en typ av strålkastare enligt dessa föreskrifter skall rapporteras till de avtalsslutande parterna i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter, med ett formulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter och med angivande av de uppgifter som förtecknas i punkt 2.1.3.

4.1.4.1   Om installationsenheten/erna är försedd(a) med en justerbar reflektor och utformade endast för att användas i de monteringspositioner som motsvarar uppgifterna i punkt 2.1.3, är sökanden skyldig att efter det att typgodkännandet utfärdats vederbörligen informera användaren om vilka monteringspositioner som är korrekta.

4.1.5   Som tillägg till den märkning som föreskrivs under punkt 3.1, skall ett typgodkännandemärke, som beskrivs under punkt 4.2 och 4.3 nedan, placeras på de utrymmen som nämns under punkt 3.2 ovan, på varje installationsenhet som överensstämmer med en typ som godkänts enligt dessa föreskrifter.

4.1.6   Sökanden skall på en blankett som följer mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter ange vilket eller vilka fordon systemet är avsett för.

Om typgodkännande söks för ett system som inte är avsett att omfattas av typgodkännande av ett fordon i enlighet med föreskrifter nr 48

4.1.7.1   skall sökanden uppvisa tillräcklig dokumentation som visar att systemet kan uppfylla kraven i punkt 6.22 i föreskrifter nr 48, när det är korrekt monterat,

4.1.7.2   skall systemet typgodkännas i enlighet med föreskrifter nr 10.

4.2   Typgodkännandemärkets sammansättning

Typgodkännandemärket skall bestå av följande:

Ett internationellt typgodkännandemärke, bestående av:

4.2.1.1   En cirkel som omger bokstaven ”E” följd av landsnumret för det land som beviljat typgodkännande (4);

4.2.1.2   Typgodkännandenumret som beskrivs under punkt 4.1.3.

En eller flera av följande tilläggssymboler:

4.2.2.1   På systemet bokstaven ”X” och den eller de bokstäver som motsvarar de funktioner som systemet avger:

| ”C” | för halvljus i klass C, åtföljd av symboler för andra relevanta halvljusklasser, |
| --- | --- |
| ”E” | för halvljus i klass E, |
| ”V” | för halvljus i klass V, |
| ”W” | för halvljus i klass W, |
| ”R” | för helljus. |

”C”

för halvljus i klass C, åtföljd av symboler för andra relevanta halvljusklasser,

”E”

för halvljus i klass E,

”V”

för halvljus i klass V,

”W”

för halvljus i klass W,

”R”

för helljus.

4.2.2.2   Ett vågrätt streck över varje symbol, om belysningsfunktionen eller -läget ombesörjs av flera installationsenheter monterade på en sida eller bägge sidor.

4.2.2.3   Symbolen ”T”, placerad efter symbolen för alla belysningsfunktioner och/eller belysningsklasser utformade för att uppfylla bestämmelserna för belysning i kurvor, varvid dessa symboler skall samlas längst till vänster.

4.2.2.4   På separata installationsenheter: bokstaven ”X” och den eller de bokstäver som motsvarar de funktioner som ombesörjs av den eller de belysningsenheter som de omfattar.

4.2.2.5   Om den installationsenhet som monterats på en av sidorna inte är ensam om att ombesörja en belysningsfunktion eller ett belysningsläge skall ett vågrätt streck dras över den funktionens symbol.

4.2.2.6   På system eller en eller flera av deras beståndsdelar som är utformade för att endast överensstämma med de krav som är tillämpliga på vänstertrafik: en vågrät pil som pekar mot höger när man befinner sig mitt emot installationsenheten, dvs. mot den sida av vägen där trafik förekommer.

4.2.2.7   På system eller en eller flera av deras beståndsdelar som är utformade för att överensstämma med trafik på bägge sidor, t.ex. genom justering av det optiska elementet eller ljuskällan: en vågrät pil som pekar både åt vänster och höger.

4.2.2.8   På installationsenheter som innehåller ett lyktglas i plast: bokstäverna ”PL” placerade i närheten av de symboler som avses i punkterna 4.2.2.1–4.2.2.7.

4.2.2.9   På installationsenheter som bidrar till att uppfylla kraven i dessa föreskrifter för helljus: uppgift om maximal ljusstyrka uttryckt genom den märkning som anges i punkt 6.3.2.1.3 i dessa föreskrifter, placerade i närheten av cirkeln runt bokstaven ”E”.

I samtliga fall skall det användningsläge som tillämpas under provningsförfarandet enligt punkt 1.1.1.1 i bilaga 4 och den eller de spänningar som är tillåtna enligt punkt 1.1.1.2 i bilaga 4 anges på typgodkännandeintyget och på de blanketter som lämnas till de avtalsslutande parter i denna överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter.

I tillämpliga fall skall systemen eller en eller flera delar därav märkas enligt följande:

4.2.3.1   På installationsenheter som överensstämmer med bestämmelserna i dessa föreskrifter och som är utformade för att utesluta all samtidig belysning från halvljusets ljuskälla/or och alla andra belysningsfunktioner med vilka det kan ingå som en flerfunktionslykta: jämte typgodkännandemärket ett snedstreck (/) efter halvljusets symbol(er).

4.2.3.2   På installationsenheter som inte uppfyller kraven i bilaga 4 till dessa föreskrifter när de försörjs med en spänning om 6 eller 12 V: en symbol bestående av talet 24 överkryssat (X) i närheten av ljuskällans/ornas fäste.

4.2.4   De två siffrorna i typgodkännandenumret (för närvarande 00), vilka anger serienumret på den senaste betydande tekniska ändringen som gjorts av föreskrifterna vid tiden för beviljandet av typgodkännandet, och eventuellt en pil, kan placeras intill ovan nämnda tilläggssymboler.

4.2.5   De märkningar och symboler som anges under punkterna 4.2.1 och 4.2.2 ovan skall vara lättläsliga och outplånliga. Det kan placeras på en inre eller yttre del (genomskinlig eller inte) av sådana installationseheter som inte kan separeras från den genomskinliga, ljusavgivande delen av systemet. De måste under alla omständigheter vara synliga när installationsenheten är monterad i fordonet. Detta krav skall betraktas som uppfyllt även om en rörlig del av fordonet behöver föras undan.

4.3   Typgodkännandemärkets uppbyggnad

4.3.1   Oberoende lyktor

I figurerna 1–10 i bilaga 2 till dessa föreskrifter ges exempel på sådana typgodkännandemärken och tilläggssymboler som nämns ovan.

Grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor:

När grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor visat sig överensstämma med kraven i flera olika föreskrifter, kan ett enda internationellt typgodkännandemärke anbringas, bestående av en cirkel som omger bokstaven ”E” följd av det särskilda landsnumret för det land som utfärdat godkännandet och ett typgodkännandenummer. Detta typgodkännandemärke kan placeras var som helst på grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor under förutsättning att

4.3.2.1.1   det är synligt enligt kraven i punkt 4.2.5, och

4.3.2.1.2   ingen del av grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor som avger ljus skall kunna tas bort utan att typgodkännandemärket samtidigt tas bort.

Igenkänningssymbolen för varje nummer av föreskrifter som varje lykta har blivit godkänd för, tillsammans med numret på ändringsserien på den senaste betydande tekniska ändringen som gjorts av föreskrifterna i fråga vid tiden för beviljandet av typgodkännandet, samt eventuell pil, skall placeras antingen

4.3.2.2.1   på lämplig ljusavgivande yta, eller,

4.3.2.2.2   i en grupp på ett sådant sätt att var och en av de grupperade eller kombinerade lyktorna eller flerfunktionslyktorna tydligt kan identifieras (för exempel se bilaga 2).

4.3.2.3   Storleken på de ingående delarna i ett enskilt typgodkännandemärke skall inte vara mindre än den minsta storlek som krävs för det minsta av de enskilda märkena i de föreskrifter enligt vilka typgodkännande beviljats.

4.3.2.4   Varje godkänd typ skall tilldelas ett godkännandenummer. Samma avtalspart får inte tilldela en annan typ av grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor som omfattas av dessa föreskrifter samma typgodkännandenummer.

4.3.2.5   I figurerna 11 och 12 i bilaga 2 till dessa föreskrifter ges exempel på hur typgodkännandemärken för grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor kan vara uppbyggda med alla de ovan nämnda tilläggssymbolerna, för system vars funktioner ombesörjs av flera installationsenheter per fordonssida.

4.3.2.6   I figur 13 i bilaga 2 till dessa föreskrifter ges exempel på hur typgodkännandemärken för fullständiga system kan vara uppbyggda.

B.   TEKNISKA BESTÄMMELSER FÖR SYSTEM ELLER DELAR AV DEM

Om inte annat anges skall de fotometriska mätningarna utföras i enlighet med bestämmelserna i bilaga 9 till dessa föreskrifter.

5.   ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Alla prover för vilka typgodkännande söks enbart för högertrafik skall överensstämma med kraven i punkterna 6 och 7 nedan. Om typgodkännande däremot söks för vänstertrafik skall bestämmelserna i punkt 6 nedan, inbegripet tillämpliga bilagor till dessa föreskrifter, tillämpas genom att vänster ersätts med höger och omvänt.

På samma sätt skall beteckningarna för vinkelinställningar och enheter ändras genom att ”R” ersätts med ”L” och omvänt.

5.1.2   System eller en eller flera delar därav skall vara utformade så att de bevarar sina fotometriska egenskaper och förblir i fullgott driftsskick under normala användningsvillkor, trots eventuella vibrationer de kan utsättas för.

System eller en eller flera delar därav skall vara försedda med en anordning som möjliggör att de justeras på fordonet enligt de bestämmelser som är tillämpliga på dem.

5.2.1   System eller en eller flera delar därav kan få undantag från detta, förutsatt att användningen av sådana anordningar är begränsad till fordon på vilka justering är möjlig på annat sätt eller inte tillämplig, enligt tillverkarens anvisningar.

System får inte vara försedda med ljuskällor som inte typgodkänts enligt föreskrifter nr 37 eller nr 99.

5.3.1   Demonterbara ljuskällors fästen skall överensstämma med de måttkrav som anges på informationsbladet till IEC:s publikation nr 60061-2, enligt vad som anges i de föreskrifter som är tillämpliga på ljuskällor.

5.3.2   Om en ljuskälla inte är demonterbar skall den inte ingå i en belysningsenhet som avger halvljus i neutraltillstånd.

5.4   System eller en eller flera delar därav som är utformade så att de uppfyller kraven både för högertrafik och vänstertrafik får anpassas till den ena eller andra trafikformen antingen genom en lämplig initial inriktning vid montering på fordonet eller genom ett avsiktligt handgrepp av användaren. I samtliga fall skall endast två helt åtskilda inriktningar vara möjliga, en för högertrafik och en för vänstertrafik, och oavsiktlig övergång från en inställning till en annan och inställning i lägen i mitten får inte vara möjlig.

5.5   Kompletterande provningar skall utföras i enlighet med bestämmelserna i bilaga 4 till dessa föreskrifter för att säkerställa att de fotometriska egenskaperna inte varierar orimligt mycket under användningen.

5.6   Om en belysningsenhets lyktglas är av plast skall provningen utföras i enlighet med bestämmelserna i bilaga 6 till dessa föreskrifter.

För system eller en eller flera delar därav som är utformade för att växelvis avge halvljus och helljus skall alla mekaniska, elektromekaniska och andra anordningar som är inbyggda i belysningsenheten för övergång från ett slags ljus till ett annat vara utformade så att

5.7.1   de är tillräckligt kraftiga för att klara 50 000 omkopplingar utan att det uppstår skador trots de vibrationer de kan utsättas för vid normal användning,

5.7.2   antingen helljus eller halvljus erhålls utan möjlighet till mellanlägen eller odefinierade tillstånd, och att ljuset om detta inte är möjligt uppfyller kraven i punkt 5.7.3 nedan,

5.7.3   systemet vid fel automatiskt övergår till halvljus eller till ett tillstånd så att de fotometriska värdena inte överstiger 1,5 lx i området IIIb enligt definitionen i bilaga 3 till dessa föreskrifter och inte heller underskrider 4 lx på en punkt på ”segmentet Emax”, med hjälp av t.ex. släckning, försvagning eller sänkning av strålen eller ersättning av en funktion,

5.7.4   det är omöjligt för användaren att med normala verktyg ändra de rörliga delarnas form eller position eller påverka strömställaren.

Systemen skall vara försedda med anordningar som gör det möjligt att använda dem tillfälligt i länder där trafiken sker på den andra sidan av vägen än i det land för vilket typgodkännande söks, utan att orsaka orimlig bländning av mötande trafik. Av denna anledning skall systemen eller en eller flera delar därav

5.8.1   medge att användaren gör en inriktning enligt punkt 5.4 nedan utan särskilda verktyg, eller

ha en funktion för ändring av trafikriktning som ger en belysning av högst 1,5 lx i område IIIb för mötande trafik och minst 6 lx i punkten 50 V när provningen utförs enligt punkt 6.2, utan ändring av inriktningen i förhållande till den ursprungliga trafikriktningen, och för detta

5.8.2.1   får övertäckning av en lämplig del av lyktglaset i enlighet med punkt 3.4 användas som lösning helt eller delvis.

5.9   Systemen skall vara utformade så att om fel uppstår på en ljuskälla skall en signal utlösas på ett sätt som uppfyller de relevanta kraven i föreskrifter nr 48.

5.10   Den eller de komponenter där en demonterbar ljuskälla är fastsatt skall vara utformade så att ljuskällan är lätt att montera utan risk för felaktig montering, även i mörker.

För system som uppfyller kraven i punkt 4.1.7 ovan:

5.11.1   Systemet skall åtföljas av ett exemplar av den blankett som definieras i punkt 4.1.4 ovan och monteringsanvisningar enligt bestämmelserna i föreskrifter nr 48.

5.11.2   Den tekniska tjänsten som ansvarar för typgodkännandet skall kontrollera följande:

| a) | Att systemet kan monteras korrekt med hjälp av anvisningarna. |
| --- | --- |

a)

Att systemet kan monteras korrekt med hjälp av anvisningarna.

| b) | Att systemet när det är monterat på fordonet uppfyller kraven i punkt 6.22 i föreskrifter nr 48.
  Det är obligatoriskt att utföra ett körprov på landsväg för att kontrollera överensstämmelsen med punkt 6.22.7.4 i föreskrifter nr 48, inbegripet alla situationer av betydelse för systemstyrningen, på grundval av sökandens beskrivning. Det skall anges om alla lägen är aktiva, i drift eller avaktiverade enligt sökandens beskrivning. Alla uppenbara fel (såsom för hög vinkel eller flackande ljus) skall leda till invändning. |
| --- | --- |

b)

Att systemet när det är monterat på fordonet uppfyller kraven i punkt 6.22 i föreskrifter nr 48.

Det är obligatoriskt att utföra ett körprov på landsväg för att kontrollera överensstämmelsen med punkt 6.22.7.4 i föreskrifter nr 48, inbegripet alla situationer av betydelse för systemstyrningen, på grundval av sökandens beskrivning. Det skall anges om alla lägen är aktiva, i drift eller avaktiverade enligt sökandens beskrivning. Alla uppenbara fel (såsom för hög vinkel eller flackande ljus) skall leda till invändning.

6.   BELYSNING

6.1   Allmänna bestämmelser

6.1.1   Varje system skall avge halvljus av klass C enligt punkt 6.2.5 nedan och halvljus i annan klass eller andra klasser. Det kan inbegripa ett eller flera andra lägen inom varje halvljusklass och frontala belysningsfunktioner enligt punkterna 6.3 och/eller 2.1.1.1 i dessa föreskrifter.

6.1.2   Systemet skall möjliggöra automatiska ändringar så att god belysning av vägen erhålls utan besvär för föraren eller andra användare.

6.1.3   Systemet skall betraktas som godtagbart om det uppfyller de relevanta fotometriska kraven i punkterna 6.2 och 6.3.

De fotometriska mätningarna skall utföras enligt sökandens anvisningar

6.1.4.1   i neutraltillstånd enligt definitionen i punkt 1.9,

6.1.4.2   vid signal V, signal W, signal E eller signal T, enligt punkt 1.10 efter vad som är tillämpligt.

6.1.4.3   vid alla andra eventuella signaler enligt punkt 1.10 eller kombinationer av dem, enligt sökandens anvisningar.

6.2   Bestämmelser för halvljus

Före varje provning enligt nedanstående punkter skall systemet försättas i neutraltillstånd, dvs. avge halvljus i klass C.

På varje sida av systemet (dvs. av fordonet) skall halvljuset i neutraltillstånd med hjälp av minst en belysningsenhet avge en ljus-mörkergräns som överensstämmer med bilaga 8 till dessa föreskrifter, eller

6.2.1.1   systemet skall erbjuda andra medel, t.ex. optiska medel eller provisoriska hjälpstrålar, som medger en tydlig och korrekt inriktning av strålarna.

6.2.1.2   Bilaga 8 skall inte tillämpas på funktionen för övergång mellan höger- och vänstertrafik enligt beskrivningen i punkterna 5.8–5.8.2.1 ovan.

6.2.2   Systemet eller en eller flera delar därav skall inriktas så att ljus-mörkergränsens position överensstämmer med kraven i tabell 2 i bilaga 3 till dessa föreskrifter.

6.2.3   När systemet är inriktat på detta sätt skall det eller en eller flera delar därav för det fall där typgodkännande söks enbart för halvljus uppfylla de krav som anges i relevanta punkter. Om det däremot är utformat för att avge kompletterande belysning eller ljussignalfunktioner enligt dessa föreskrifters tillämpningsområde skall det också uppfylla de krav som anges i de relevanta punkterna nedan, förutsatt att de inte är separat justerbara.

6.2.4   När ett system eller en eller flera delar därav som inriktats på detta sätt inte uppfyller kraven i punkt 6.2.3 ovan kan dess justering enligt tillverkarens anvisningar ändras med högst 0,5 grader åt höger eller väster och med 0,2 grader uppåt eller nedåt i förhållande till den initiala justeringen.

6.2.5   När systemet avger ett visst halvljusläge skall det uppfylla kraven i relevant avsnitt (C, V, E eller W) i del A av tabell 1 (fotometriska värden) och tabell 2 (Emax och ljus-mörkergränsens placering) i bilaga 3 till dessa föreskrifter, samt avsnitt 1 (bestämmelser för ljus-mörkergränsen) i bilaga 8 till dessa föreskrifter.

En stråle får avges i kurvbelysningsläge, förutsatt att

6.2.6.1   systemet överensstämmer med relevanta krav i del B i tabell 1 (fotometriska värden) och punkt 2 i tabell 2 (bestämmelser för ljus-mörkergränsen) i bilaga 3 till dessa föreskrifter, när värdena uppmäts enligt förfarandet i bilaga 9, beroende på kategori (1 eller 2) av det kurvbelysningsläge för vilket typgodkännande söks,

6.2.6.2   punkten Emax inte befinner sig utanför den rektangel som bildas av den högsta vertikala position som definieras i tabell 2 i bilaga 3 till dessa föreskrifter för den aktuella halvljusklassen och 2 grader nedanför linjen H-H, och mellan 45 grader till vänster och 45 grader till höger om systemets referensaxel,

6.2.6.3   när signalen T motsvarar fordonets minsta vändradie till vänster (eller höger) avger systemet en belysning om minst 3 lx i en eller flera punkter i området mellan linjen H-H och 2 grader ovanför, och mellan 10 och 45 grader till vänster eller höger om fordonets referensaxel,

6.2.6.4   om typgodkännande söks för ett kurvbelysningsläge i kategori 1, systemets användning är begränsad till ett fordon som är utformat så att den horisontella delen av ljus-mörkergränsens böjning från systemet uppfyller relevanta bestämmelser i punkt 6.22.7.4.5 i i föreskrifter nr 48,

om typgodkännande söks för ett kurvbelysningsläge i kategori 1, systemet är utformat så att om fel uppstår i belysningens sidorörelse eller ändring är det möjligt att automatiskt erhålla fotometriska egenskaper som motsvarar antingen dem som definieras i punkt 6.2.5 eller värden som inte överstiger 1,5 lx i området IIIb, enligt definitionen i bilaga 3 till dessa föreskrifter, och som är minst 4 lx i en punkt av ”segmentet Emax”,

6.2.6.5.1   detta är dock inte nödvändigt om värdet 1 lx inte överskrids någonstans i positioner till vänster om fordonets referensaxel, ovanför linjen från 0,3° ovanför linjen H–H till 5° till vänster och ovanför linjen från 0,57° ovanför H–H till 5° till vänster.

6.2.7   Systemet skall kontrolleras enligt tillverkarens anvisningar enligt den säkerhetsprincip som angetts i punkt 2.2.2.1 ovan.

6.2.8   De system eller en eller flera delar därav som är utformade både för högertrafik och vänstertrafik skall i bägge positionerna uppfylla de relevanta kraven för aktuell trafikriktning, i enlighet med punkt 5.4 ovan.

Systemen skall vara utformade så att

6.2.9.1.   varje specificerat halvljusläge avger minst 3 lx i punkten 50 V på varje sida om systemet,

men halvljuslägen i klass V behöver inte uppfylla detta krav,

6.2.9.2   halvljuset i klass C fyra sekunder efter tändning av ett system som varit släckt i minst 30 minuter avger minst 5 lx i punkt 50V,

6.2.9.3   Andra lägen:

när insignaler enligt punkt 6.1.4.3 i dessa föreskrifter tillförs skall kraven i punkt 6.2 vara uppfyllda.

6.3   Bestämmelser för helljus

Före varje provning enligt nedanstående punkter skall systemet försättas i neutraltillstånd.

Systemets belysningsenhet(er) skall justeras enligt tillverkarens anvisningar så att området med maximal belysning är centrerat på skärningspunkten (HV) för linjerna H-H och V-V.

6.3.1.1   Varje belysningsenhet som inte är separat justerbar eller som justerats efter sådana åtgärder som vidtagits enligt punkt 6.2 skall genomgå provning justerad på det sättet.

När belysningen mäts enligt bestämmelserna i bilaga 9 till dessa föreskrifter skall den överensstämma med följande krav:

Punkten HV skall befinna sig inom den isolux som motsvarar 80 % av helljusets maximala belysning.

6.3.2.1.1   Det maximala värdet (EM) skall inte understiga 48 lx och får under inga omständigheter överstiga 240 lx.

6.3.2.1.2   Den maximala ljusstyrkan (IM) för varje installationsenhet som bidrar till helljusets maximala styrka, uttryckt i tusendels candela, skall beräknas enligt följande formel:

IM = 0,625 EM

6.3.2.1.3   Referensmärket (I’M) för denna maximala ljusstyrka, enligt definitionen i punkt 4.2.2.9 ovan, skall beräknas med följande formel:

Formula

Detta värde skall avrundas till det värde som ligger närmast av 5 - 10 - 12,5 - 17,5 - 20 - 25 - 27,5 - 30 - 37,5 - 40 - 45 - 50.

6.3.2.2   Räknat från punkten HV i horisontell led åt höger och vänster skall helljusets belysning uppgå till minst 24 lx vid 2,6 grader och minst 6 lx vid 5,2 grader.

Belysningen eller en del därav som systemet avger får förskjutas i sidled på automatisk väg (eller ändras med likvärdig verkan) förutsatt att

6.3.3.1   systemet uppfyller kraven i punkterna 6.3.2.1.1 och 6.3.2.2 ovan, varvid varje belysningsenhet skall mätas enligt förfarandet i bilaga 9.

Systemet skall vara utformat så att

6.3.4.1   belysningsenheten/erna på höger och vänster sida var och en avger minst hälften av halvljusets minimibelysning enligt kraven i punkt 6.3.2.2 ovan,

6.3.4.2   en belysning på minst 42 lx erhålls i helljusets punkt HV fyra sekunder efter tändning av systemet, som varit släckt i minst 30 minuter,

6.3.4.3   bestämmelserna i punkt 6.3 är uppfyllda när insignaler enligt punkt 6.1.4.3 i dessa föreskrifter tillförs.

6.3.5   Om de krav som är tillämpliga på den aktuella strålen inte är uppfyllda, får strålen omriktas med 0,5 grader uppåt eller nedåt och/eller 1 grad åt höger eller vänster i förhållande till den initiala inriktningen. I denna nya position skall alla fotometriska krav vara uppfyllda. Dessa krav gäller inte för sådana belysningsenheter som avses i punkt 6.3.1.1 i dessa föreskrifter.

6.4   Övriga bestämmelser

För system eller en eller flera delar därav som är försedda med justerbara belysningsenheter skall kraven i punkterna 6.2 (halvljus) och 6.3 (helljus) tillämpas på var och en av de monteringspositioner som definieras i punkt 2.1.3 (justeringsintervall). Nedanstående förfarande skall tillämpas vid kontroll:

6.4.1   Varje angiven position skall ställas in med hjälp av försöksgoniometer i förhållande till en rät linje mellan referenspunkten och punkten HV på mätskärmen. Det justerbara systemet eller en eller flera delar därav skall därvid placeras i en position så att belysningen på mätskärmen motsvarar relevanta bestämmelser för inriktning.

6.4.2   När systemet eller en eller flera delar därav initialt har placerats i enlighet med punkt 6.4.1 skall anordningen eller delar därav uppfylla de relevanta fotometriska kraven i punkterna 6.2 och 6.3.

Kompletterande provningar skall utföras efter det att reflektorn eller systemet eller en eller flera delar därav flyttats vertikalt med plus eller minus 2 grader eller åtminstone i sin maximala position om denna är mindre än 2 grader från den initiala positionen, med hjälp av den justeringsanordning som hör till systemet eller en eller flera delar därav. Efter omriktning av det fullständiga systemet eller en eller flera delar därav (t.ex. med hjälp av goniometern) i motsvarande motsatt riktning skall den mängd ljus som avges i nedan angivna riktningar kontrolleras och förbli inom angivna gränser:

6.4.3.1   Halvljus: punkterna HV och 75R, eller i förekommande fall 50R, och helljus: IM och punkten HV (uttryckt i procent av IM).

6.4.4   Om sökanden har angett mer än en monteringsposition skall förfarandet enligt punkterna 6.4.1–6.4.3 upprepas för var och en av de andra positionerna.

6.4.5   Om sökanden inte har uppgett någon särskild monteringsposition skall systemet eller en eller flera delar därav inriktas för de åtgärder som anges i punkterna 6.2 (halvljus) och 6.3 (helljus) och anordningen för justering av systemet eller en eller flera delar därav skall placeras i en mellanposition. De kompletterande provningar som avses i punkt 6.4.3 skall utföras efter det att reflektorn eller delar därav placerats i sina ytterpositioner (i stället för förflyttning med plus eller minus 2 grader) med hjälp av justeringsanordningen.

6.4.6   Det skall anges på en blankett som överensstämmer med förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter vilken eller vilka belysningsenheter som avger en ljus-mörkergräns enligt definitionen i bilaga 8 till dessa föreskrifter, som projiceras på ett område som ligger mellan 6 grader till vänster och 4 grader till höger och ovanför en horisontell linje 0,8 grader nedanför.

6.4.7   Det skall anges på en blankett som överensstämmer med förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter vilket eller vilka halvljuslägen i klass E som i förekommande fall uppfyller uppsättningarna av uppgifter i tabell 6 i bilaga 3 till dessa föreskrifter.

7.   FÄRG

7.1   Det avgivna ljuset skall ha vit färg. Uttryckt i IEC:s trikromatiska koordinater skall det ljus som avges av varje del av systemet befinna sig inom följande gränser:

| gräns mot blått | x ≥ 0,310 |
| --- | --- |
| gräns mot gult | x ≤ 0,500 |
| gräns mot grönt | y ≤ 0,150 + 0,640 x |
| gräns mot grönt | y ≤ 0,440 |
| gräns mot purpur | y ≥ 0,050 + 0,750 x |
| gräns mot rött | y ≥ 0,382. |

gräns mot blått

x ≥ 0,310

gräns mot gult

x ≤ 0,500

gräns mot grönt

y ≤ 0,150 + 0,640 x

gräns mot grönt

y ≤ 0,440

gräns mot purpur

y ≥ 0,050 + 0,750 x

gräns mot rött

y ≥ 0,382.

C.   ÖVRIGA ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER

8.   ÄNDRING AV SYSTEMETS TYP OCH UTÖKAT TYPGODKÄNNANDE

Varje ändring av systemtypen skall rapporteras till den myndighet som godkänt systemtypen. Myndigheten kan då antingen:

8.1.1   anse att ändringarna troligen inte har någon märkbar negativ inverkan och att systemet i alla fall uppfyller ställda krav, eller

8.1.2   begära ytterligare en provningsrapport från den tekniska tjänst som ansvarar för provningarna.

8.2.   Bekräftelse eller avslag på ansökan, med angivande av ändringarna, skall rapporteras på det sätt som anges under punkt 4.1.4 ovan till de avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter.

8.3.   Den behöriga myndighet som beviljar en utökning av typgodkännande skall tilldela varje rapportformulär som skrivs för en sådan utökning ett serienummer och informera övriga parter i 1958 års avtal om utökningen med hjälp av ett rapportformulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

9.   PRODUKTIONENS ÖVERENSSTÄMMELSE

Tillverkningsförfarandets överensstämmelse skall följa de förfaranden som fastställs i bilaga 2 till överenskommelsen (E/ECE/324–E/ECE/TRANS/505/Rev.2) med följande krav:

9.1   System som är typgodkända enligt dessa föreskrifter skall tillverkas så att de överensstämmer med den typ som godkänts genom att uppfylla de krav som anges under punkterna 6 och 7.

9.2   De minimikrav för kontrollmetoderna för produktionsöverensstämmelse som anges i bilaga 5 till dessa föreskrifter skall uppfyllas.

9.3   De minimikrav för provtagning av kontrollant som anges i bilaga 7 till dessa föreskrifter skall uppfyllas.

9.4   Myndigheten som utfärdat typgodkännande kan när som helst granska de metoder för att kontrollera produktionsöverensstämmelsen som används vid varje tillverkningsställe. I normalfallet skall sådan granskning ske vartannat år.

9.5   System eller en eller flera delar därav som uppvisar uppenbara brister skall inte beaktas.

9.6   Referensmärket skall inte beaktas.

10.   PÅFÖLJDER VID BRISTER I PRODUKTIONENS ÖVERENSSTÄMMELSE

10.1   Godkännande som beviljats för en typ av system enligt dessa föreskrifter kan återkallas om kraven inte uppfylls, eller om ett system eller en eller flera delar därav med typgodkännandemärke inte överensstämmer med den godkända typen.

10.2   Om en avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett typgodkännande som den tidigare beviljat skall denne omedelbart meddela detta till övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter, med ett rapportformulär enligt förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

11.   PRODUKTIONENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE

11.1   Om innehavaren av typgodkännandet upphör med tillverkningen av en typ av system som godkänts enligt dessa föreskrifter, skall denne informera den myndighet som beviljat typgodkännandet. När myndigheten fått ett sådant meddelande skall den informera övriga avtalsslutande parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter med ett rapportformulär enligt förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

12.   NAMN OCH ADRESS FÖR DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR TYPGODKÄNNANDEPROVNING OCH TILL DE BEHÖRIGA MYNDIGHETERNA

12.1   De avtalsslutande parterna i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter skall till FN:s sekretariat rapportera namn och adresser till de tekniska tjänster som ansvarar för typgodkännandeprov, liksom till de administrativa myndigheter som beviljar typgodkännande och till vilka intyg om typgodkännande, utvidgning, avslag eller återkallande av typgodkännande som utfärdats i annat land skall skickas.

Bilaga 1

Image

Image

Image

BILAGA 2

EXEMPEL PÅ TYPGODKÄNNANDEMÄRKEN

Exempel 1

a ≥ 8 mm (lyktglas i glas)a ≥ 5 mm (lyktglas i plast)

| | |
| --- | --- |
| Figur 1 | Figur 2 |

Image

Image

Figur 1

Figur 2

Den installationsenhet i ett system som har något av ovanstående typgodkännandemärken har godkänts i Nederländerna (E4) enligt dessa föreskrifter med typgodkännandenummer 19 243, och uppfyller kraven i dessa föreskrifter i den ursprungliga lydelsen (00). Halvljuset är utformat enbart för högertrafik. Bokstäverna ”CT” (figur 1) anger att det är fråga om ett halvljus med kurvbelysningsläge, och bokstäverna ”CWR” (figur 2) anger att det är fråga om ett halvljus i klass C, ett halvljus i klass W och ett helljus.

Talet 30 anger att halvljusets maximala ljusstyrka ligger mellan 86 250 och 101 250 candela.

Obs: Typgodkännandenumret och tilläggssymbolerna skall placeras i närheten av cirkeln kring bokstaven ”E”, ovanför eller nedanför denna bokstav eller till höger eller vänster om den. Typgodkännandenumrets siffror skall befinna sig på samma sida om bokstaven ”E” och vara vända i samma riktning.

Romerska siffror i typgodkännandenumret bör inte användas för att undvika förväxling med andra symboler.

Exempel 2

| | |
| --- | --- |
| Figur 3 | Figur 4 a) |
| |
| Figur 4 b) |

Image

Image

Figur 3

Figur 4 a)

Image

Figur 4 b)

Installationsenheten i ett system med ovanstående typgodkännandemärkning överensstämmer med kraven i dessa föreskrifter både när det gäller halvljus och helljus, och enheten är utformad enligt följande:

Figur 3: Halvljus i klass C med halvljus i klass E, endast för vänstertrafik.

Figurerna 4 a och 4 b: Halvljus i klass C och halvljus i klass V, för bägge trafikriktningarna tack vare en anordning för justering av det optiska elementet eller ljuskällan, samt helljus. Halvljuset i klass C, halvljuset i klass V och helljuset skall följa bestämmelserna för kurvbelysning, vilket anges med bokstaven ”T”. Strecket över bokstaven ”R” anger att helljuset avges av flera installationsenheter på den sidan av systemet.

Exempel 3

| | |
| --- | --- |
| Figur 5 | Figur 6 |

Image

Image

Figur 5

Figur 6

Installationsenheten med ovanstående typgodkännandemärke innehåller ett lyktglas av plast och överensstämmer med bestämmelserna i dessa föreskrifter endast när det gäller halvljus, och den är utformad enligt följande:

Figur 5: Halvljus i klass C och halvljus i klass W för bägge trafikriktningarna.

Figur 6: Halvljus i klass C med kurvbelysningsläge, endast för högertrafik.

Exempel 4

| | |
| --- | --- |
| Figur 7 | Figur 8 |

Image

Image

Figur 7

Figur 8

Figur 7: Installationsenheten med ovanstående typgodkännandemärkning uppfyller kraven i dessa föreskrifter när det gäller halvljus i klass C och halvljus i klass V, och den är utformad enbart för vänstertrafik.

Figur 8: Installationsenheten med ovanstående typgodkännandemärkning är en (separat) installationsenhet som ingår i ett system, och den uppfyller kraven i dessa föreskrifter enbart när det gäller helljus.

Exempel 5: Identifikation av en installationsenhet med lyktglas i plast enligt kraven i dessa föreskrifter

| | |
| --- | --- |
| Figur 9 | Figur 10 |

Image

Image

Figur 9

Figur 10

Figur 9: Halvljus i klass C och halvljus i klass W, bägge med kurvbelysningsläge, samt helljus, utformade för högertrafik.

Halvljuset och dess lägen skall inte vara i drift samtidigt som helljuset i en annan strålkastare i en flerfunktionslykta.

Figur 10: Halvljus i klass E och halvljus i klass W utformade enbart för högertrafik, samt helljus. Strecket över ”E” och ”W” anger att dessa halvljusklasser avges på den aktuella sidan av systemet av mer än en installationsenhet.

Exempel 6: Förenklad märkning för grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor godkända enligt andra föreskrifter än dessa (fig. 11) (de vågräta och lodräta strecken ingår inte i typgodkännandemärkningen utan tjänar enbart för att antyda ljussignalanordningens form)

Dessa två exempel motsvarar två installationsenheter placerade på samma sida av ett system med typgodkännandemärkning som omfattar (mall A och mall B):

Installationsenhet nr 1

En främre positionslykta typgodkänd enligt ändringsserie 02 till föreskrifter nr 7.

En eller flera belysningsenheter som avger halvljus i klass C i kurvläge, utformade för att fungera tillsammans med en eller flera andra installationsenheter på samma sida av systemet (vilket anges med strecket ovanför ”C”), och ett halvljus i klass V, bägge utformade för höger- och vänstertrafik, samt halvljus med maximal ljusstyrka mellan 86 250 och 101 250 candela (vilket anges med talet 30), typgodkänd enligt dessa föreskrifter i ursprunglig lydelse (00) med lyktglas av plast.

Ett varselljus, typgodkänt enligt ändringsserie 00 till föreskrifter nr 87;

En främre körriktningsvisare i kategori 1a, typgodkänd enligt ändringsserie 01 till föreskrifter nr 6.

Installationsenhet nr 3

Ett främre dimljus typgodkänt enligt ändringsserie 02 till föreskrifter nr 19, eller halvljus i klass C i kurvbelysningsläge, utformad för höger- och vänstertrafik och för funktion tillsammans med en eller flera andra installationsenheter på samma sida av systemet, vilket anges med strecket ovanför bokstaven ”C”.

Exempel 7: Typgodkännandemärkets utformning för ett system (fig. 12)

Image

Dessa två exempel motsvarar ett justerbart framljussystem bestående av två installationsenheter (med samma funktioner) per sida av systemet (enheterna nr 1 och 3 på vänster sida och enheterna nr 2 och 4 för höger sida).

Systemets installationsenhet nr 1 (eller nr 2) med ovanstående typgodkännandemärkning överensstämmer med kraven i dessa föreskrifter (ändringsserie 00) både när det gäller halvljus i klass C utformat för vänstertrafik och helljus med maximal ljusstyrka mellan 86 250 och 101 250 candela (vilket anges med talet 30), grupperade med en främre körriktningsvisare i kategori 1a, typgodkänd enligt ändringsserie 01 till föreskrifter nr 6.

Image

I exempel 7 a omfattar systemets installationsenhet nr 1 (eller nr 2) ett halvljus i klass C i kurvbelysningsläge, ett halvljus i klass W, ett halvljus i klass V och ett halvljus i klass E. Strecket ovanför ”C” anger att halvljuset i klass C avges av två installationsenheter på den aktuella sidan av systemet.

Installationsenheten nr 3 (eller nr 4) är utformad för att avge den andra delen av halvljuset i klass C på en sida av systemet, vilket anges med det vågräta strecket över bokstaven ”C”.

I exempel 7 b är systemets installationsenhet nr 1 (eller nr 2) utformad för att avge halvljus i klass C, halvljus i klass W och halvljus i klass E. Strecket ovanför ”W” anger att halvljuset i klass W avges av två installationsenheter på den aktuella sidan av systemet. Bokstaven ”T” till höger om raden av symboler (och till vänster om typgodkännandenumret) anger att alla strålar, dvs. halvljuset i klass C, halvljuset i klass W, halvljuset i klass E och helljuset, inbegriper ett kurvbelysningsläge.

Systemets installationsenhet nr 3 (eller nr 4) är utformad för att avge den andra delen av halvljuset i klass W på den aktuella sidan av systemet (vilket anges med strecket ovanför ”W”) och av halvljuset i klass V.

Exempel 8:

Typgodkännandemärkningens utformning för ett systems två sidor (fig. 13)

Detta exempel visar ett justerbart framljussystem bestående av två installationsenheter på fordonets vänstra sida och en installationsenhet på den högra sidan.

Systemet med ovanstående typgodkännandemärken överensstämmer med kraven i dessa föreskrifter (ändringsserie 00) både för halvljus för vänstertrafik och helljus med maximal ljusstyrka mellan 86 250 och 101 250 candela (vilket anges med talet 30), grupperade med en främre körriktningsvisare i kategori 1a, typgodkänd enligt ändringsserie 01 till föreskrifter nr 6 och ett främre positionsljus typgodkänt enligt ändringsserie 02 till föreskrifter nr 7.

Image

Systemets installationsenhet nr 1 (till vänster) är utformat för att bidra till halvljuset i klass C och halvljuset i klass E. Strecket ovanför ”C” anger att på den aktuella sidan bidrar flera installationsenheter till halvljuset i klass C. Bokstaven ”T” till höger om raden av symboler anger att halvljuset i klass C och halvljuset i klass E bägge inbegriper ett kurvbelysningsläge.

Systemets installationsenhet nr 3 (till vänster) är utformat för att lämna det andra bidraget till halvljuset i klass C på den aktuella sidan (vilket anges med strecket ovanför ”C”) och halvljuset i klass W.

Systemets installationsenhet nr 2 (till höger) är utformat för att bidra till halvljuset i klass C, till halvljuset i klass E, vilka bägge inbegriper ett kurvbelysningsläge, samt till halvljuset i klass W.

Obs: I exemplen 6, 7 och 8 skall de olika installationsenheterna ha samma typgodkännandemärke.

BILAGA 3

FOTOMETRISKA KRAV FÖR HALVLJUS (5)

I denna bilaga menas med ovanför belägen ovanför i vertikal led, nedanför belägen nedanför i vertikal led.

Vinkelpositioner uttrycks i grader ovanför (U) eller grader nedanför (D) linjen H-H,

och till höger (R) eller vänster (L) om linjen V-V.

Figur 1: Vinkelpositioner för fotometriska krav för halvljus (för högertrafik)

Image

Tabell 1

Fotometriska egenskaper som är tillämpliga på halvljus

| Krav i lux på 25m | Position/grader | Halvljus |
| --- | --- | --- |
| horisontell | vertikal | klass C | klass V | klass E | klass W |
| | nr | element | från/till | till | till | min. | max. | min. | max. | min. | max. | min. | max. |
| Del A | 1 | B50L (9) | L 3,43 | | U 0,57 | | 0,4 | | 0,4 | | 0,7 (13) | | 0,7 |
| 2 | HV (9) | V | | H | | 0,7 | | 0,7 | | | | |
| 3 | BR (9) | R 2,5 | | U 1 | 0,2 | 2 | 0,1 | 1 | 0,2 | 2 | 0,2 | 3 |
| 4 | Segment BRR (9) | R 8 | R 20 | U 0,57 | | 4 | | 1 | | 4 | | 6 |
| 5 | Segment BLL (9) | L 8 | L 20 | U 0,57 | | 0,7 | | 1 | | 1 | | 1 |
| 6 | P | L 7 | | H | 0,1 | | | | | | 0,1 | |
| 7 | Omr. III (enligt definitioni tabell 3) | | | | | 0,7 | | 0,7 | | 1 | | 1 |
| 8a | S50, S50LL, S50RR (10) | | | U 4 | 0,1 (12) | | | | 0,1 (12) | | 0,1 (12) | |
| 9a | S100, S100LL, S100RR (10) | | | U 2 | 0,2 (12) | | | | 0,2 (12) | | 0,2 (12) | |
| 10 | 50 R | R 1,72 | | D 0,86 | | | 6 | | | | | |
| 11 | 75 R | R 1,15 | | D 0,57 | 12 | | | | 18 | | 24 | |
| 12 | 50 V | V | | D 0,86 | 6 | | 6 | | 12 | | 12 | |
| 13 | 50 L | L 3,43 | | D 0,86 | 4,2 | 15 | 4,2 | 15 | 8 | | 8 | 30 |
| 14 | 25LL | L 16 | | D 1,72 | 1,4 | | 1 | | 1,4 | | 4 | |
| 15 | 25RR | R 11 | | D 1,72 | 1,4 | | 1 | | 1,4 | | 4 | |
| 16 | Segment 20 och nedanför | L 3,5 | V | D 2 | | | | | | | | 20 (7) |
| 17 | Segment 10 och nedanför | L 4,5 | R 2,0 | D 4 | | 14 (6) | | 14 (6) | | 14 (6) | | 8 (7) |
| 18 | Emax
   (8) | | | | 20 | 50 | 10 | 50 | 20 | 90 (13) | 35 | 80 (7) |
| Del B (kurvbelysningslägen): Del A i tabell 1 är tillämplig men elementen på raderna 1, 2, 7, 13 och 18 skall ersättas av nedanstående. |
| Del B | 1 | B50L (9) | L 3,43 | | U 0,57 | | 0,6 | | 0,6 | | | | 0,9 |
| 2 | HV (9) | | | | | 1 | | 1 | | | | |
| 7 | Omr. III (enligt definitioni tabell 3) | | | | | 1 | | 1 | | 1 | | 1 |
| 13 | 50L | L 3,43 | | D 0,86 | 2 | | 2 | | 4 | | 4 | |
| 18 | Emax
   (11) | | | | 12 | 50 | 6 | 50 | 12 | 90 (13) | 24 | 80 (7) |

Krav i lux på 25m

Position/grader

Halvljus

horisontell

vertikal

klass C

klass V

klass E

klass W

nr

element

från/till

till

till

min.

max.

min.

max.

min.

max.

min.

max.

Del A

1

B50L (9)

L 3,43

U 0,57

0,4

0,4

0,7 (13)

0,7

2

HV (9)

V

H

0,7

0,7

3

BR (9)

R 2,5

U 1

0,2

2

0,1

1

0,2

2

0,2

3

4

Segment BRR (9)

R 8

R 20

U 0,57

4

1

4

6

5

Segment BLL (9)

L 8

L 20

U 0,57

0,7

1

1

1

6

P

L 7

H

0,1

0,1

7

Omr. III (enligt definitioni tabell 3)

0,7

0,7

1

1

8a

S50, S50LL, S50RR (10)

U 4

0,1 (12)

0,1 (12)

0,1 (12)

9a

S100, S100LL, S100RR (10)

U 2

0,2 (12)

0,2 (12)

0,2 (12)

10

50 R

R 1,72

D 0,86

6

11

75 R

R 1,15

D 0,57

12

18

24

12

50 V

V

D 0,86

6

6

12

12

13

50 L

L 3,43

D 0,86

4,2

15

4,2

15

8

8

30

14

25LL

L 16

D 1,72

1,4

1

1,4

4

15

25RR

R 11

D 1,72

1,4

1

1,4

4

16

Segment 20 och nedanför

L 3,5

V

D 2

20 (7)

17

Segment 10 och nedanför

L 4,5

R 2,0

D 4

14 (6)

14 (6)

14 (6)

8 (7)

18

Emax
   (8)

20

50

10

50

20

90 (13)

35

80 (7)

Del B (kurvbelysningslägen): Del A i tabell 1 är tillämplig men elementen på raderna 1, 2, 7, 13 och 18 skall ersättas av nedanstående.

Del B

1

B50L (9)

L 3,43

U 0,57

0,6

0,6

0,9

2

HV (9)

1

1

7

Omr. III (enligt definitioni tabell 3)

1

1

1

1

13

50L

L 3,43

D 0,86

2

2

4

4

18

Emax
   (11)

12

50

6

50

12

90 (13)

24

80 (7)

Tabell 2

Element, vinkelposition eller värde i grader för halvljus och kompletterande krav

| | Vinkelposition/värde i grader | Halvljus, klass C | Halvljus, klass V | Halvljus, klass E | Halvljus, klass W |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nr | Beteckning för del av halvljus och krav | horisontellt | vertikalt | horisontellt | vertikalt | horisontellt | vertikalt | horisontellt | vertikalt |
| 2.1 | Emax får inte vara beläget utanför rektangeln belägen (ovanför segment Emax) | mellan 0,5L
  och 3R | mellan 0,3D
  och 1,72D | | mellan 0,3D
  och 1,72D | mellan 0,5L
  och 3R | mellan 0,1D
  och 1,72D | mellan 0,5L
  och 3R | mellan 0,3D
  och 1,72D |
| 2.2 | Ljus-mörkergränsen och dess delar skall






  — | uppfylla kraven i punkt 1 i bilaga 8 till dessa föreskrifter, varvid böjningen skall vara belägen på linjen V-V,
  och |

Vinkelposition/värde i grader

Halvljus, klass C

Halvljus, klass V

Halvljus, klass E

Halvljus, klass W

Nr

Beteckning för del av halvljus och krav

horisontellt

vertikalt

horisontellt

vertikalt

horisontellt

vertikalt

horisontellt

vertikalt

2.1

Emax får inte vara beläget utanför rektangeln belägen (ovanför segment Emax)

mellan 0,5L

och 3R

mellan 0,3D

och 1,72D

mellan 0,3D

och 1,72D

mellan 0,5L

och 3R

mellan 0,1D

och 1,72D

mellan 0,5L

och 3R

mellan 0,3D

och 1,72D

2.2

Ljus-mörkergränsen och dess delar skall

—

uppfylla kraven i punkt 1 i bilaga 8 till dessa föreskrifter, varvid böjningen skall vara belägen på linjen V-V,

och

| — | vara belägna så att den horisontella delen är: |
| --- | --- |

—

vara belägna så att den horisontella delen är:

vid V = 0,57 D

≤ 0,57 D

≥ 1,3 D

≤ 0,23 D (14)

≥ 0,57 D

≤ 0,23 D

≥ 0,57 D

Tabell 3

Områden III för halvljus, koordinater för högsta punkt

| Vinkelposition i grader | Triangelmarkering nr | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Område III a
  för halvljus i klass C eller klass V | horisontellt | 8L | 8 L | 8 R | 8 R | 6 R | 1,5 R | V-V | 4 L |
| vertikalt | 1 U | 4 U | 4 U | 2 U | 1,5 U | 1,5 U | H-H | H-H |
| Område III b
  för halvljus i klass W eller klass E | horisontellt | 8 L | 8 L | 8 R | 8 R | 6 R | 1,5 R | 0,5 L | 4 L |
| vertikalt | 1U | 4U | 4U | 2U | 1,5U | 1,5U | 0,34U | 0,34U |

Vinkelposition i grader

Triangelmarkering nr

1

2

3

4

5

6

7

8

Område III a

för halvljus i klass C eller klass V

horisontellt

8L

8 L

8 R

8 R

6 R

1,5 R

V-V

4 L

vertikalt

1 U

4 U

4 U

2 U

1,5 U

1,5 U

H-H

H-H

Område III b

för halvljus i klass W eller klass E

horisontellt

8 L

8 L

8 R

8 R

6 R

1,5 R

0,5 L

4 L

vertikalt

1U

4U

4U

2U

1,5U

1,5U

0,34U

0,34U

Tabell 4

Kompletterande bestämmelser för halvljus i klass W, uttryckta i lux på 25m håll

| 4.1 | Definition och krav tillämpliga på segmenten E, F1, F2 och F3 (anges inte i figur 1 ovan) |
| --- | --- |
| Största tillåtna värde är 0,2 lx: a) på ett segment E på 10 grader U mellan 20 L och 20 grader R, och b) på tre vertikala segment (F1, F2 et F3) på horisontella positioner 10 grader L, V och 10 grader R, där alla tre går från 10 U till 60 grader U. |
| 4.2 | Annan (kompletterande) uppsättning krav för Emax, segment 20 och segment 10:
  Del A eller B i tabell 1 skall tillämpas, förutsatt att maximikraven på raderna 16, 17 och 18 ersätts av dem som anges nedan. |
| Om ett halvljus i klass W, vid användning av sökandens uppgifter enligt punkt 2.2.2 e i dessa föreskrifter, är utformat för att avge mot segment 20 och nedanför högst 10 lx och mot segment 10 och nedanför högst 4 lx, får det nominella värdet för Emax för detta halvljus inte överstiga 100 lx. |

4.1

Definition och krav tillämpliga på segmenten E, F1, F2 och F3 (anges inte i figur 1 ovan)

Största tillåtna värde är 0,2 lx: a) på ett segment E på 10 grader U mellan 20 L och 20 grader R, och b) på tre vertikala segment (F1, F2 et F3) på horisontella positioner 10 grader L, V och 10 grader R, där alla tre går från 10 U till 60 grader U.

4.2

Annan (kompletterande) uppsättning krav för Emax, segment 20 och segment 10:

Del A eller B i tabell 1 skall tillämpas, förutsatt att maximikraven på raderna 16, 17 och 18 ersätts av dem som anges nedan.

Om ett halvljus i klass W, vid användning av sökandens uppgifter enligt punkt 2.2.2 e i dessa föreskrifter, är utformat för att avge mot segment 20 och nedanför högst 10 lx och mot segment 10 och nedanför högst 4 lx, får det nominella värdet för Emax för detta halvljus inte överstiga 100 lx.

Tabell 5

Krav på den övre delen och vinkelposition för mätpunkter

| Punktens beteckning | S50LL | S50 | S50RR | S100LL | S100 | S100RR |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vinkelposition i grader | 4 U / 8 L | 4 U / V-V | 4 U / 8 R | 2 U / 4 L | 2 U / V-V | 2 U / 4 R |

Punktens beteckning

S50LL

S50

S50RR

S100LL

S100

S100RR

Vinkelposition i grader

4 U / 8 L

4 U / V-V

4 U / 8 R

2 U / 4 L

2 U / V-V

2 U / 4 R

Tabell 6

Kompletterande krav för halvljus i klass E

| Delarna A och B i tabell 1 samt tabell 2 skall tillämpas, förutsatt att raderna 1 och 18 i tabell 1 och punkt 2.2 i tabell 2 ersätts med följande |
| --- |
| Punkt | Beteckning | Rad 1 i tabell 1, del A eller B | Rad 18 i tabell 1, del A eller B | Punkt 2.2 i tabell 2 |
| Nr | Uppsättning uppgifter | EB50L i lux på 25 m håll | Emax i lux på 25 m håll | Position för den horisontella delen av ljus-mörkergränsen i grader |
| | | max. | max. | inte under |
| 6.1 | E1 | 0,6 | 80 | 0,34 D |
| 6.2 | E2 | 0,5 | 70 | 0,45 D |
| 6.3 | E3 | 0,4 | 60 | 0,57 D |

Delarna A och B i tabell 1 samt tabell 2 skall tillämpas, förutsatt att raderna 1 och 18 i tabell 1 och punkt 2.2 i tabell 2 ersätts med följande

Punkt

Beteckning

Rad 1 i tabell 1, del A eller B

Rad 18 i tabell 1, del A eller B

Punkt 2.2 i tabell 2

Nr

Uppsättning uppgifter

EB50L i lux på 25 m håll

Emax i lux på 25 m håll

Position för den horisontella delen av ljus-mörkergränsen i grader

max.

max.

inte under

6.1

E1

0,6

80

0,34 D

6.2

E2

0,5

70

0,45 D

6.3

E3

0,4

60

0,57 D

Endast upplysningsvis: de fotometriska värdena i tabell 1 nedan anges i candela.

| Kraven uttrycks i cd | Position/grader | Halvljus |
| --- | --- | --- |
| horisontellt | 1vertikalt | klass C | klass V | klass E | klass W |
| | No | Element | Från/till | till | till | min. | max. | min. | max. | min. | max. | min. | max. |
| Del A | 1 | B50L (18) | L 3,43 | | U 0,57 | | 250 | | 250 | | 438 (22) | | 438 |
| 2 | HV (18) | V | | H | | 438 | | 438 | | | | |
| 3 | BR (18) | R 2,5 | | U 1 | 125 | 1 250 | 63 | 625 | 125 | 1 250 | 125 | 1 875 |
| 4 | Segment BRR (18) | R 8 | R 20 | U 0,57 | | 2 500 | | 625 | | 2 500 | | 3 750 |
| 5 | Segment BLL (18) | L 8 | L 20 | U 0,57 | | 438 | | 625 | | 625 | | 625 |
| 6 | P | L 7 | | H | 63 | | | | | | 63 | |
| 7 | Omr. III (enligt definitioni tabell 3) | | | | | 438 | | 438 | | 625 | | 625 |
| 8a | S50, S50LL, S50RR (19) | | | U 4 | 63 (21) | | | | 63 (21) | | 63 (21) | |
| 9a | S100, S100LL, S100RR (19) | | | U 2 | 125 (21) | | | | 125 (21) | | 125 (21) | |
| 10 | 50 R | R 1,72 | | D 0,86 | | | 3 750 | | | | | |
| 11 | 75 R | R 1,15 | | D 0,57 | 7 500 | | | | 11 250 | | 15 000 | |
| 12 | 50 V | V | | D 0,86 | 3 750 | | 3 750 | | 7 500 | | 7 500 | |
| 13 | 50 L | L 3,43 | | D 0,86 | 2 625 | 9 375 | 2 625 | 9 375 | 5 000 | | 5 000 | 18 750 |
| 14 | 25LL | L 16 | | D 1,72 | 875 | | 625 | | 875 | | 2 500 | |
| 15 | 25 RR | R 11 | | D 1,72 | 875 | | 625 | | 875 | | 2 500 | |
| 16 | Segment 20 och nedanför | L 3,5 | V | D 2 | | | | | | | | 12 500 |
| 17 | Segment 10 och nedanför | L 4,5 | R 20 | D 4 | | 8 750 (15) | | 8 750 (15) | | 8 750 (15) | | 5 000 (16) |
| 18 | Emax
   (17) | | | | 12 500 | 31 250 | 6 250 | 31 250 | 12 500 | 56 250 (22) | 21 875 | 50 000 (16) |
| Del B (kurvbelysningsläge): Del A i tabell 1 skall tillämpas, men raderna 1, 2, 7, 13 och 18 skall ersättas med följande. |
| Del B | 1 | B50L (18) | L 3,43 | | U 0,57 | | 375 | | 375 | | | | 563 |
| 2 | HV (18) | | | | | 625 | | 625 | | | | |
| 7 | Omr. III (enligt definitioni tabell 3) | | | | | 625 | | 625 | | 625 | | 625 |
| 13 | 50L | L 3,43 | | D 0,86 | 1 250 | | 1 250 | | 2 500 | | 2 500 | |
| 18 | Emax
   (20) | | | | 7 500 | 31 250 | 3 750 | 31 250 | 7 500 | 56 250 (22) | 15 000 | 50 000 (16) |

Kraven uttrycks i cd

Position/grader

Halvljus

horisontellt

1vertikalt

klass C

klass V

klass E

klass W

No

Element

Från/till

till

till

min.

max.

min.

max.

min.

max.

min.

max.

Del A

1

B50L (18)

L 3,43

U 0,57

250

250

438 (22)

438

2

HV (18)

V

H

438

438

3

BR (18)

R 2,5

U 1

125

1 250

63

625

125

1 250

125

1 875

4

Segment BRR (18)

R 8

R 20

U 0,57

2 500

625

2 500

3 750

5

Segment BLL (18)

L 8

L 20

U 0,57

438

625

625

625

6

P

L 7

H

63

63

7

Omr. III (enligt definitioni tabell 3)

438

438

625

625

8a

S50, S50LL, S50RR (19)

U 4

63 (21)

63 (21)

63 (21)

9a

S100, S100LL, S100RR (19)

U 2

125 (21)

125 (21)

125 (21)

10

50 R

R 1,72

D 0,86

3 750

11

75 R

R 1,15

D 0,57

7 500

11 250

15 000

12

50 V

V

D 0,86

3 750

3 750

7 500

7 500

13

50 L

L 3,43

D 0,86

2 625

9 375

2 625

9 375

5 000

5 000

18 750

14

25LL

L 16

D 1,72

875

625

875

2 500

15

25 RR

R 11

D 1,72

875

625

875

2 500

16

Segment 20 och nedanför

L 3,5

V

D 2

12 500

17

Segment 10 och nedanför

L 4,5

R 20

D 4

8 750 (15)

8 750 (15)

8 750 (15)

5 000 (16)

18

Emax
   (17)

12 500

31 250

6 250

31 250

12 500

56 250 (22)

21 875

50 000 (16)

Del B (kurvbelysningsläge): Del A i tabell 1 skall tillämpas, men raderna 1, 2, 7, 13 och 18 skall ersättas med följande.

Del B

1

B50L (18)

L 3,43

U 0,57

375

375

563

2

HV (18)

625

625

7

Omr. III (enligt definitioni tabell 3)

625

625

625

625

13

50L

L 3,43

D 0,86

1 250

1 250

2 500

2 500

18

Emax
   (20)

7 500

31 250

3 750

31 250

7 500

56 250 (22)

15 000

50 000 (16)

BILAGA 4

PROVNING AV STABILITETEN I FOTOMETRISKA PRESTANDA HOS TÄNDA SYSTEM

PROVNING AV KOMPLETTA SYSTEM

När de fotometriska värdena har mätts enligt bestämmelserna i dessa föreskrifter, i punkten Emax för helljuset och i punkterna HV, 50 R, 50 L och B 50 för halvljuset, skall ett komplett systemexemplar provas med avseende på stabiliteten för de fotometriska egenskaperna i drift.

I denna bilaga menas med

| a) | komplett system: höger sida och vänster sida av ett system, inbegripet elektronisk(a) styranordning(ar) och/eller anordningar för strömförsörjning och handhavande inkl. de omgivande karosseridelar och lyktor som kan påverka värmespridningen. Varje installationsenhet i systemet och lyktan/orna i förekommande fall i det kompletta systemet kan provas separat, |
| --- | --- |

a)

komplett system: höger sida och vänster sida av ett system, inbegripet elektronisk(a) styranordning(ar) och/eller anordningar för strömförsörjning och handhavande inkl. de omgivande karosseridelar och lyktor som kan påverka värmespridningen. Varje installationsenhet i systemet och lyktan/orna i förekommande fall i det kompletta systemet kan provas separat,

| b) | provexemplar: i nedanstående text antingen det kompletta systemet eller en installationsenhet som provas, |
| --- | --- |

b)

provexemplar: i nedanstående text antingen det kompletta systemet eller en installationsenhet som provas,

| c) | ljuskälla: varje glödtråd i en glödlampa med flera glödtrådar. |
| --- | --- |

c)

ljuskälla: varje glödtråd i en glödlampa med flera glödtrådar.

Provningarna skall utföras

| i) | i torr och stillastående luft vid en omgivande temperatur av 23 °C ± 5 °C, varvid provexemplaret skall vara fastsatt på en anordning som motsvarar den riktiga installationen på fordonet, |
| --- | --- |

i)

i torr och stillastående luft vid en omgivande temperatur av 23 °C ± 5 °C, varvid provexemplaret skall vara fastsatt på en anordning som motsvarar den riktiga installationen på fordonet,

| ii) | om demonterbara ljuskällor används, med användning av en serieproducerad glödlampa som åldrats i minst en timme, eller en serieproducerad urladdningslampa som åldrats i minst 15 timmar. |
| --- | --- |

ii)

om demonterbara ljuskällor används, med användning av en serieproducerad glödlampa som åldrats i minst en timme, eller en serieproducerad urladdningslampa som åldrats i minst 15 timmar.

Mätutrustningen skall vara likvärdig med den som används för typgodkännandeprovning av system.

Systemet eller en eller flera delar därav skall försättas i neutraltillstånd före nedanstående provningar.

1.   PROVNING AV DE FOTOMETRISKA EGENSKAPERNAS STABILITET

1.1   Rent provexemplar

Varje provexemplar skall vara tänt under 12 timmar enligt beskrivningen under punkt 1.1.1 och kontrolleras såsom föreskrivs under punkt 1.1.2.

1.1.1   Provningsförfarande

1.1.1.1   Provningsgång

| a) | Om provexemplaret är utformat för att avge en enda belysningsfunktion (halvljus eller helljus) och för en enda klass av halvljus, skall motsvarande ljuskällor vara tända under den tid (23) som anges i punkt 1.1 ovan. |
| --- | --- |

a)

Om provexemplaret är utformat för att avge en enda belysningsfunktion (halvljus eller helljus) och för en enda klass av halvljus, skall motsvarande ljuskällor vara tända under den tid (23) som anges i punkt 1.1 ovan.

| b) | Om provexemplaret avger men än en funktion eller mer än en halvljusklass enligt dessa föreskrifter och om sökanden uppger att varje funktion eller klass hos provexemplaret har egen/na ljuskällor, och är uteslutande tänd vid varje enskild tidpunkt (24), skall provningen utföras under dessa förhållanden, genom att det mest energiförbrukande läget sätts i drift (23) för varje funktion eller halvljusklass successivt under den (likformigt fördelade) tid som anges i punkt 1.1.
  I samtliga andra fall (23)
   (24) skall provexemplaret genomgå nedanstående driftscykel för vart och ett av lägena i halvljusets klass C, klass V, klass E och klass W, oavsett om det är detta som avges helt eller delvis av provexemplaret, under samma (likformigt fördelade) tid som anges i punkt 1.1. | 15 minuter först, t.ex. för halvljus i klass C tänt i det mest energiförbrukande läget, under förhållanden som motsvarar trafik på raka vägar. |
| --- | --- | --- |

b)

Om provexemplaret avger men än en funktion eller mer än en halvljusklass enligt dessa föreskrifter och om sökanden uppger att varje funktion eller klass hos provexemplaret har egen/na ljuskällor, och är uteslutande tänd vid varje enskild tidpunkt (24), skall provningen utföras under dessa förhållanden, genom att det mest energiförbrukande läget sätts i drift (23) för varje funktion eller halvljusklass successivt under den (likformigt fördelade) tid som anges i punkt 1.1.

I samtliga andra fall (23)
   (24) skall provexemplaret genomgå nedanstående driftscykel för vart och ett av lägena i halvljusets klass C, klass V, klass E och klass W, oavsett om det är detta som avges helt eller delvis av provexemplaret, under samma (likformigt fördelade) tid som anges i punkt 1.1.

15 minuter först, t.ex. för halvljus i klass C tänt i det mest energiförbrukande läget, under förhållanden som motsvarar trafik på raka vägar.

| | 5 minuter med halvljuset tänt i samma läge som föregående men dessutom med alla andra av provexemplarets ljuskällor tända (25) som kan tändas samtidigt, efter sökandens anvisningar. |
| --- | --- |

5 minuter med halvljuset tänt i samma läge som föregående men dessutom med alla andra av provexemplarets ljuskällor tända (25) som kan tändas samtidigt, efter sökandens anvisningar.

Efter att ha uppnått den (likformigt fördelade) tid som anges i punkt 1.1 skall ovanstående driftscykel genomföras med den andra, tredje och fjärde halvljusklassen i förekommande fall i den ordning som anges ovan.

| c) | Om provexemplaret omfattar andra grupperade belysningsfunktioner skall var och en av dessa funktioner vara aktiverad samtidigt under den tid som anges i a eller b ovan för var och en av belysningsfunktionerna, enligt tillverkarens rekommendationer. |
| --- | --- |

c)

Om provexemplaret omfattar andra grupperade belysningsfunktioner skall var och en av dessa funktioner vara aktiverad samtidigt under den tid som anges i a eller b ovan för var och en av belysningsfunktionerna, enligt tillverkarens rekommendationer.

| d) | Om provexemplaret är utformat för att avge halvljus i kurvbelysningsläge där en kompletterande ljuskälla blir strömförande, skall denna ljuskälla vara tänd samtidigt under 1 minut och släckt under 9 minuter endast när halvljuset är tänt, enligt vad som anges i a och b ovan. |
| --- | --- |

d)

Om provexemplaret är utformat för att avge halvljus i kurvbelysningsläge där en kompletterande ljuskälla blir strömförande, skall denna ljuskälla vara tänd samtidigt under 1 minut och släckt under 9 minuter endast när halvljuset är tänt, enligt vad som anges i a och b ovan.

1.1.1.2   Provningsspänning

| a) | För ljuskällor med demonterbara glödlampor som försörjs med ström direkt från fordonet:
  Spänningen skall regleras så att 90 % av maximal effekt enligt definitionen i föreskrifter nr 37 ges till den eller de glödlampor som används. Effekten skall i samtliga fall överensstämma med motsvarande värde för en glödlampa under 12 V märkspänning, om inte sökanden uppger att provexemplaret kan användas under annan spänning. I så fall skall provningen utföras med en glödlampa vars effekt är så hög som möjligt. |
| --- | --- |

a)

För ljuskällor med demonterbara glödlampor som försörjs med ström direkt från fordonet:

Spänningen skall regleras så att 90 % av maximal effekt enligt definitionen i föreskrifter nr 37 ges till den eller de glödlampor som används. Effekten skall i samtliga fall överensstämma med motsvarande värde för en glödlampa under 12 V märkspänning, om inte sökanden uppger att provexemplaret kan användas under annan spänning. I så fall skall provningen utföras med en glödlampa vars effekt är så hög som möjligt.

| b) | För demonterbara urladdningsljuskällor: Provningsspänningen för deras elektroniska styrning skall vara 13,5 ± 0,1 V för fordon som har ett elsystem med en spänning på 12 V, om inte annat anges i ansökan om typgodkännande. |
| --- | --- |

b)

För demonterbara urladdningsljuskällor: Provningsspänningen för deras elektroniska styrning skall vara 13,5 ± 0,1 V för fordon som har ett elsystem med en spänning på 12 V, om inte annat anges i ansökan om typgodkännande.

| c) | För icke-demonterbara ljuskällor som försörjs med ström direkt från fordonet: Alla mätningar av belysningsenheter som är utrustade med en icke-demonterbar ljuskälla (glödlampa och/eller annan ljuskälla) skall äga rum vid spänningarna 6,75 V, 13,5 V eller 28 V eller andra spänningar som motsvarar fordonets spänning enligt sökandens anvisningar, efter vad som är tillämpligt. |
| --- | --- |

c)

För icke-demonterbara ljuskällor som försörjs med ström direkt från fordonet: Alla mätningar av belysningsenheter som är utrustade med en icke-demonterbar ljuskälla (glödlampa och/eller annan ljuskälla) skall äga rum vid spänningarna 6,75 V, 13,5 V eller 28 V eller andra spänningar som motsvarar fordonets spänning enligt sökandens anvisningar, efter vad som är tillämpligt.

| d) | För demonterbara eller icke-demonterbara ljuskällor som drivs oberoende av fordonets matarspänning och helt styrs av systemet eller för ljuskällor som drivs av en strömförsörjnings- och driftsenhet skall ovanstående provningsspänningar tillföras anordningens ingångspoler. Det laboratorium som utför provningarna kan be sökanden att tillhandahålla en strömförsörjnings- och driftsenhet eller en särskild strömförsörjningsenhet som krävs för drift av ljuskällan/orna. |
| --- | --- |

d)

För demonterbara eller icke-demonterbara ljuskällor som drivs oberoende av fordonets matarspänning och helt styrs av systemet eller för ljuskällor som drivs av en strömförsörjnings- och driftsenhet skall ovanstående provningsspänningar tillföras anordningens ingångspoler. Det laboratorium som utför provningarna kan be sökanden att tillhandahålla en strömförsörjnings- och driftsenhet eller en särskild strömförsörjningsenhet som krävs för drift av ljuskällan/orna.

1.1.2   Provningsresultat

1.1.2.1   Visuell kontroll

När provexemplaret har återfått samma temperatur som omgivningen skall provexemplarets lyktglas och ett eventuellt yttre lyktglas rengöras med en ren, fuktig bomullstrasa. Därefter skall provexemplaret kontrolleras visuellt, varvid ingen förvrängning, deformation, sprickbildning eller färgförändring skall kunna iakttas på vare sig provexemplarets lyktglas eller ett eventuellt yttre lyktglas.

1.1.2.2   Fotometrisk provning

För att uppfylla kraven i dessa föreskrifter skall de föreskrivna fotometriska värdena uppnås i följande punkter:

| | För halvljus i klass C och vissa andra klasser, 50V, B50L (eller R) och HV efter vad som är tillämpligt. |
| --- | --- |

För halvljus i klass C och vissa andra klasser, 50V, B50L (eller R) och HV efter vad som är tillämpligt.

| | För helljus i neutraltillstånd punkten Emax. |
| --- | --- |

För helljus i neutraltillstånd punkten Emax.

| | En ytterligare inriktning får utföras för att ta hänsyn till eventuell deformation av provexemplarets fäste på grund av värme (ändring av ljus-mörkergränsens läge behandlas under punkt 2 i denna bilaga). |
| --- | --- |

En ytterligare inriktning får utföras för att ta hänsyn till eventuell deformation av provexemplarets fäste på grund av värme (ändring av ljus-mörkergränsens läge behandlas under punkt 2 i denna bilaga).

| | En avvikelse på 10 %, inklusive toleransen för det fotometriska mätförfarandet, kan tillåtas mellan de fotometriska egenskaperna och de värden som uppmätts före provningen. |
| --- | --- |

En avvikelse på 10 %, inklusive toleransen för det fotometriska mätförfarandet, kan tillåtas mellan de fotometriska egenskaperna och de värden som uppmätts före provningen.

1.2   Smutsigt provexemplar

Efter provning enligt punkt 1.1 ovan skall provexemplaret vara tänt i en timme enligt punkt 1.1.1 för varje funktion eller halvljusklass (26), efter att ha preparerats enligt punkt 1.2.1 och kontrollerats enligt punkt 1.1.2. Varje provning skall följas av en tillräckligt lång avsvalningstid.

1.2.1   Preparering av provexemplaret

1.2.1   Provblandning

1.2.1.1   För ett system eller en eller flera delar därav som omfattar ett lyktglas av glas: Den blandning av vatten och föroreningsmedel som skall anbringas på provexemplaret skall bestå av

| | 9 viktdelar kiselsand med en kornstorlek på 0–100 μm som motsvarar fördelningen i punkt 2.1.3, |
| --- | --- |

9 viktdelar kiselsand med en kornstorlek på 0–100 μm som motsvarar fördelningen i punkt 2.1.3,

| | 1 viktdel finmalen träkol (bokved) med en kornstorlek på 0–100 μm, |
| --- | --- |

1 viktdel finmalen träkol (bokved) med en kornstorlek på 0–100 μm,

| | 0,2 viktdelar NaCMC (27);
  och |
| --- | --- |

0,2 viktdelar NaCMC (27);

och

| | tillräcklig mängd destillerat vatten med en konduktivitet som är mindre än 1 mS/m. |
| --- | --- |

tillräcklig mängd destillerat vatten med en konduktivitet som är mindre än 1 mS/m.

1.2.1.2   För ett system eller en eller flera delar därav som omfattar ett yttre lyktglas av plast:

Den blandning av vatten och föroreningsmedel som skall anbringas på provexemplaret skall bestå av:

| | 9 viktdelar kiselsand med en kornstorlek på 0–100 μm som motsvarar fördelningen i punkt 2.1.3, |
| --- | --- |

9 viktdelar kiselsand med en kornstorlek på 0–100 μm som motsvarar fördelningen i punkt 2.1.3,

| | 1 viktdel finmalen träkol (bokved) med en kornstorlek på 0–100 μm, |
| --- | --- |

1 viktdel finmalen träkol (bokved) med en kornstorlek på 0–100 μm,

| | 0,2 viktdelar NaCMC (27), |
| --- | --- |

0,2 viktdelar NaCMC (27),

| | 5 viktdelar natriumklorid (99 % ren), |
| --- | --- |

5 viktdelar natriumklorid (99 % ren),

| | 13 viktdelar destillerat vatten med en konduktivitet som är mindre än 1 mS/m,
  och |
| --- | --- |

13 viktdelar destillerat vatten med en konduktivitet som är mindre än 1 mS/m,

och

| | 2 ± 1 viktdelar ytaktivt medel. |
| --- | --- |

2 ± 1 viktdelar ytaktivt medel.

1.2.1.3   Kornstorleksfördelning

| Kornstorlek (μm) | Andel partiklar efter storlek (%) |
| --- | --- |
| 0–5 | 12 ± 2 |
| 5–10 | 12 ± 3 |
| 10–20 | 14 ± 3 |
| 20–40 | 23 ± 3 |
| 40–80 | 30 ± 3 |
| 80–100 | 9 ± 3 |

Kornstorlek (μm)

Andel partiklar efter storlek (%)

0–5

12 ± 2

5–10

12 ± 3

10–20

14 ± 3

20–40

23 ± 3

40–80

30 ± 3

80–100

9 ± 3

1.2.1.4   Blandningen får inte vara mer än 14 dagar gammal.

1.2.1.5   Anbringande av provningsblandningen på provexemplaret:

Provblandningen skall anbringas jämnt över hela den ljusavgivande ytan på provexemplaret och sedan lämnas att torka. Detta förfarande skall upprepas tills belysningsvärdet har minskat till 15–20 % av de värden som uppmätts i var och en av följande punkter under de förhållanden som beskrivs i denna bilaga:

Emax för helljus i neutraltillstånd,

50V för halvljus i klass C och för vart och ett av dess angivna lägen.

2.   PROVNING MED AVSEENDE PÅ LJUS-MÖRKERGRÄNSENS VERTIKALA LÄGESFÖRÄNDRING GENOM PÅVERKAN AV VÄRME

Detta prov består i att kontrollera att den vertikala driften av ljus-mörkergränsen under värmepåverkan inte överstiger ett specificerat värde för ett system eller en eller flera delar därav som avger halvljus i klass C (grundläggande halvljus) eller för varje angivet halvljusläge.

Om provexemplaret består av mer än en belysningsenhet eller mer än en uppsättning belysningsenheter som avger en ljus-mörkergräns skall var och en av dessa betraktas som ett provexemplar för denna provnings vidkommande och skall provas separat.

Sådana provexemplar som provas enligt punkt 1 skall genomgå provning enligt punkt 2.1 utan att avlägsnas från sitt fäste eller justeras på nytt i förhållande till detta.

Om provexemplaret är försett med en rörlig optisk del skall man för denna provnings vidkommande endast beakta den position som ligger närmast medelvinkeln i vertikalplanet och/eller den initiala positionen i neutraltillståndet.

Provningen skall endast omfatta de insignaler som motsvarar högertrafik.

2.1   Provning

För denna provnings vidkommande skall spänningen regleras enligt bestämmelserna i punkt 1.1.1.2.

Provexemplaret skall sättas i drift och provas när det avger halvljus i klass C, klass V, klass E eller klass W efter vad som är tillämpligt.

Positionen för ljus/mörkergränsens horisontella del mellan V-V och den vertikala linje som går genom punkten B50L (eller R) skall kontrolleras 3 minuter (r3) och 60 minuter (r60) efter tändning.

Mätningen av ljus/mörkergränsens lägesförändring enligt ovan skall utföras enligt valfri metod som ger tillräcklig noggrannhet och reproducerbara resultat.

2.2   Provningsresultat

2.2.1   Resultatet, uttryckt i milliradianer (mrad) skall anses vara godtagbart för ett system som avger helljus om det absoluta värdet Formula som uppmätts för provexemplaret är högst 1,0 mrad (Δ rI ≤ 1,0 mrad).

2.2.2   Om värdet är högre än 1,0 mrad, men inte högre än 1,5 mrad (1,0 mrad < Δ rI ≤ 1,5 mrad) skall emellertid ett andra provexemplar provas såsom beskrivs under punkt 2.1., sedan den tre gånger utsatts för nedan beskrivna cykel för att stabilisera de mekaniska delarnas lägen i provexemplaret på ett fäste som representerar den riktiga installationen i fordonet:

Halvljuset skall vara tänt i en timme (spänningen skall ställas in enligt punkt 1.1.1.2),

Halvljuset skall sedan vara släckt i en timme.

Systemet eller en eller flera delar därav skall anses vara godkända om medelvärdet av det absoluta värdet ΔrI uppmätt på det första provexemplaret och ΔrII uppmätt på det andra provexemplaret är högst 1,0 mrad..

Formula

BILAGA 5

MINIMIKRAV FÖR FÖRFARANDEN FÖR KONTROLL AV PRODUKTIONENS ÖVERENSSTÄMMELSE

1.   ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

1.1   Kraven för överensstämmelse skall anses uppfyllda från mekanisk och geometrisk synpunkt om skillnaderna inte är större än de oundvikliga variationerna vid tillverkningen inom ramen för kraven i dessa föreskrifter. Detta gäller även för färgen.

Med avseende på fotometriska egenskaper skall överensstämmelsen för serietillverkade system, vid prov av de fotometriska egenskaperna för ett slumpmässigt valt system utrustat med en ljuskälla som satts i drift och i förekommande fall korrigerats enligt punkterna 1 och 2 i bilaga 9 till dessa föreskrifter, inte ifrågasättas i följande fall:

Om inget värde som mätts upp och korrigerats enligt bestämmelserna i punkt 2 i bilaga 9 till dessa föreskrifter avviker i ofördelaktig riktning med mer än 20 % av det värde som anges i dessa föreskrifter.

1.2.1.1   När det gäller följande värden för halvljuset och dess lägen får den ofördelaktiga avvikelsen vara

| | för maximivärden i punkten B50L 0,2 lx (motsvarande 20 %) och 0,3 lx (motsvarande 30 %), |
| --- | --- |

för maximivärden i punkten B50L 0,2 lx (motsvarande 20 %) och 0,3 lx (motsvarande 30 %),

| | för maximivärden i område III, i punkten HV och på segmentet BLL, 0,3 lx (motsvarande 20 %) och 0,45 lx (motsvarande 30 %), |
| --- | --- |

för maximivärden i område III, i punkten HV och på segmentet BLL, 0,3 lx (motsvarande 20 %) och 0,45 lx (motsvarande 30 %),

| | för maximivärden på segmenten E, F1, F2 och F3 0,2 lx (motsvarande 20 %) och 0,3 lx (motsvarande 30 %), respektive |
| --- | --- |

för maximivärden på segmenten E, F1, F2 och F3 0,2 lx (motsvarande 20 %) och 0,3 lx (motsvarande 30 %), respektive

| | för minimivärdena i punkterna BR, P, S50, S50LL, S50RR, S100, S100LL, S100RR och de som anges i fotnot 4 till tabell 1 i bilaga 3 till dessa föreskrifter (B50L, HV, BR, BRR och BLL), hälften av erforderligt värde (motsvarande 20 %) och tre fjärdedelar av erforderligt värde (motsvarande 30 %). |
| --- | --- |

för minimivärdena i punkterna BR, P, S50, S50LL, S50RR, S100, S100LL, S100RR och de som anges i fotnot 4 till tabell 1 i bilaga 3 till dessa föreskrifter (B50L, HV, BR, BRR och BLL), hälften av erforderligt värde (motsvarande 20 %) och tre fjärdedelar av erforderligt värde (motsvarande 30 %).

1.2.1.2   Om HV för helljuset befinner sig innanför isoluxlinjen för 0,75 Emax och ingen avvikelse större än +20 % för största värden och –20 % för minsta värden kan konstateras för de fotometriska värdena i någon av mätpunkterna som anges i punkt 6.2.3 i dessa föreskrifter.

1.2.2   Om resultaten av proven som beskrivs ovan inte uppfyller kraven får systemet riktas om, förutsatt att strålens axel inte flyttas i sidled med mer än 0,5 grader åt höger eller vänster eller med mer än 0,2 grader uppåt eller nedåt, oberoende av den initiala justeringen.

Dessa bestämmelser skall inte tillämpas på de belysningsenheter som avses i punkt 6.3.1.1. i dessa föreskrifter.

1.2.3   Om resultaten av proven som beskrivs ovan inte uppfyller kraven skall proven upprepas med en annan ljuskälla och/eller en annan strömförsörjnings- och driftsenhet.

1.3   För kontroll av förändringen i höjdled för ljus/mörkergränsen under påverkan av värme, skall följande förfarande tillämpas:

| | Ett av systemen skall provas enligt den metod som anges i punkt 2.1 i bilaga 4 efter att tre gånger ha genomgått den driftscykel som anges i punkt 2.2.2 i bilaga 4. |
| --- | --- |

Ett av systemen skall provas enligt den metod som anges i punkt 2.1 i bilaga 4 efter att tre gånger ha genomgått den driftscykel som anges i punkt 2.2.2 i bilaga 4.

| | Systemet skall anses godkänt om Δr inte överskrider 1,5 mrad. |
| --- | --- |

Systemet skall anses godkänt om Δr inte överskrider 1,5 mrad.

| | Om detta värde är större än 1,5 mrad men lägre än 2,0 mrad skall ett andra exemplar utsättas för provet, varefter medelvärdet för de uppmätta absoluta värdena för båda exemplaren inte får överstiga 1,5 mrad. |
| --- | --- |

Om detta värde är större än 1,5 mrad men lägre än 2,0 mrad skall ett andra exemplar utsättas för provet, varefter medelvärdet för de uppmätta absoluta värdena för båda exemplaren inte får överstiga 1,5 mrad.

1.4   De färgkoordinater som anges i punkt 7 i dessa föreskrifter skall följas.

2.   MINIMIKRAV FÖR TILLVERKARENS KONTROLL AV ÖVERENSSTÄMMELSE

Innehavaren av typgodkännandemärket skall för varje typ av system utföra åtminstone följande prov med lämpliga intervall. Proven skall utföras enligt bestämmelserna i dessa föreskrifter.

Om något provexemplar inte visar överensstämmelse i fråga om den typ som provas skall ytterligare exemplar provas. Tillverkaren skall vidta åtgärder för att garantera att aktuell produktion uppfyller kraven på överensstämmelse.

2.1   Provningens karaktär

Provning av överensstämmelse enligt dessa föreskrifter skall omfatta kontroll av de fotometriska egenskaperna och kontroll av förändringen i höjdled för ljus/mörkergränsen under påverkan av värme.

2.2   Provningsmetoder

2.2.1   Provningarna skall normalt utföras enligt de metoder som anges i dessa föreskrifter.

2.2.2   I den provning av överensstämmelse som utförs av tillverkaren kan likvärdiga metoder användas med tillstånd av den behöriga myndighet som är ansvarig för typgodkännandeprovning. Tillverkaren har ansvaret att bevisa att tillämpade metoder är likvärdiga dem som anges i dessa föreskrifter.

2.2.3   Tillämpningen av punkterna 2.2.1 och 2.2.2 kräver regelbunden kalibrering av provutrustningen och dess korrelation med mätningar som gjorts av behörig myndighet.

2.2.4   Referensmetoderna måste i samtliga fall överensstämma med dessa föreskrifter, speciellt då de avser administrativ provkontroll och provtagning.

2.3   Provernas karaktär

Provexemplar av system skall väljas slumpmässigt från produktionen av ett enhetligt parti. Ett enhetligt parti innebär en uppsättning system av samma typ, definierad enligt tillverkarens produktionsmetoder.

Bedömningen skall normalt omfatta system från serieproduktion från enskilda fabriker. Tillverkaren får dock samla ihop uppgifter för samma typ av system från flera fabriker om dessa sköts med samma kvalitetssystem och har samma kvalitetsstyrning.

2.4   Uppmätta och registrerade fotometriska egenskaper

Provsystemen skall utsättas för fotometriska mätningar i de mätpunkter som krävs i föreskriften, medan avläsningen begränsas till följande punkter:

Punkterna Emax, HV (28), HL och HR (29) för halvljus, och

punkterna B50L, HV i förekommande fall, 50V, 75R i förekommande fall, och 25LL för halvljus (se fig. 1 i bilaga 3).

2.5   Godkännandekriterier

Tillverkaren är ansvarig för att genomföra en statistisk undersökning av provresultaten och för att tillsammans med behörig myndighet fastställa godkännandekriterier för att produkterna uppfyller de krav som uppställts för kontroll av produktöverensstämmelsen under punkt 9.1 i dessa föreskrifter.

Godkännandekriterierna skall vara sådana att, med en konfidensnivå på 95 %, sannolikheten för att klara ett stickprov enligt bilaga 7 (första provexemplaret) är minst 0,95.

BILAGA 6

KRAV FÖR SYSTEM MED LYKTGLAS AV PLAST – PROVNING AV LYKTGLAS ELLER MATERIALPROVER OCH AV KOMPLETTA SYSTEM ELLER EN ELLER FLERA DELAR DÄRAV

1.   ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

1.1   Provexemplaren som lämnats in enligt punkt 2.2.4 i dessa föreskrifter skall överensstämma med de specifikationer som anges under punkterna 2.1–2.5 nedan.

1.2   De två provexemplar av kompletta system som tillhandahålls enligt punkt 2.2.3 i dessa föreskrifter och som innehåller lyktglas av plast skall, med avseende på lyktglasmaterialet, överensstämma med de specifikationer som anges under punkt 2.6 nedan.

1.3   Provexemplaren av lyktglasen eller materialprover skall, tillsammans med reflektorn som de är avsedda att monteras på (om så är tillämpligt), utsättas för typgodkännandeprov enligt tidsordningen i tabell A i tillägg 1 till denna bilaga.

1.4   Om strålkastartillverkaren emellertid kan bevisa att produkten redan blivit godkänd i de prov som beskrivs under punkterna 2.1–2.5 nedan, eller motsvarande prov enligt andra föreskrifter, behöver dessa prov ej upprepas. Endast de prov som föreskrivs i tabell B i tillägg 1 skall då vara obligatoriska.

1.5   Om systemet eller en eller flera delar därav är utformat enbart för högertrafik eller vänstertrafik får de provningar som anges i denna bilaga utföras på ett enda provexemplar, efter sökandens val.

2.   PROVNINGAR

2.1   Resistens mot temperaturförändringar

2.1.1   Provningar

Tre nya provexemplar (lyktglas) skall utsättas för fem cykler av temperatur- och fuktighetsändringar enligt följande program:

| | 3 timmar vid 40 °C ± 2 °C och en relativ luftfuktighet på 85–95 %, |
| --- | --- |

3 timmar vid 40 °C ± 2 °C och en relativ luftfuktighet på 85–95 %,

| | 1 timme vid 23 °C ± 5 °C och en relativ luftfuktighet på 60–75 %, |
| --- | --- |

1 timme vid 23 °C ± 5 °C och en relativ luftfuktighet på 60–75 %,

| | 15 timmar vid –30 °C ± 2 °C, |
| --- | --- |

15 timmar vid –30 °C ± 2 °C,

| | 1 timme vid 23 °C ± 5 °C och en relativ luftfuktighet på 60–75 %, |
| --- | --- |

1 timme vid 23 °C ± 5 °C och en relativ luftfuktighet på 60–75 %,

| | 3 timmar vid 80 °C ± 2 °C, |
| --- | --- |

3 timmar vid 80 °C ± 2 °C,

| | 1 timme vid 23 °C ± 5 °C och en relativ luftfuktighet på 60–75 %, |
| --- | --- |

1 timme vid 23 °C ± 5 °C och en relativ luftfuktighet på 60–75 %,

Före denna provning skall provexemplaren förvaras vid 23 °C ± 5 °C och en relativ luftfuktighet på 60–75 % under minst fyra timmar.

Obs: Entimmesperioderna vid 23 °C ± 5 °C omfattar övergångsperioden från en temperatur till en annan, som behövs för att undvika termiska chockeffekter.

2.1.2   Fotometriska mätningar

2.1.2.1   Metod

Fotometriska mätningar skall utföras på provexemplaren före och efter provet.

Dessa mätningar skall utföras i enlighet med bilaga 9 till dessa föreskrifter i följande punkter:

| | B50L och 50V för halvljus i klass C, |
| --- | --- |

B50L och 50V för halvljus i klass C,

| | Emax för systemets helljus. |
| --- | --- |

Emax för systemets helljus.

2.1.2.2   Resultat

Skillnaden mellan de uppmätta fotometriska värdena för varje exemplar före och efter provningen får inte överskrida 10 % inkl. toleranserna för det fotometriska mätförfarandet.

2.2   Motståndskraft mot atmosfärisk och kemisk påverkan

2.2.1   Motståndskraft mot atmosfärisk påverkan

Tre nya provexemplar (lyktglas eller materialprover) skall utsättas för strålning från en källa med en spektralenergidistribution som liknar en svart kropps vid en temperatur mellan 5 500 K och 6 000 K. Lämpliga filter skall placeras mellan källan och provexemplaren för att i möjligaste mån minska strålningen med våglängder kortare än 295 nm och längre än 2 500 nm. Provexemplaren skall utsättas för en energibestrålning av 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 under så lång tid att den totalt mottagna energin motsvarar 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. I inneslutningen skall temperaturen, mätt på den svarta plattan som är placerad på samma höjd som provexemplaren, vara 50 °C ± 5 °C. För att exponeringen skall bli jämn, skall provexemplaren rotera runt strålningskällan i en hastighet mellan 1 och 5 varv/min.

Provexemplaren skall besprutas med destillerat vatten med en konduktivitet som är lägre än 1 mS/m vid en temperatur av 23 °C ± 5 °C, enligt följande cykel:

sprutning: 5 minuter, torkning: 25 minuter

2.2.2   Motståndskraft mot kemisk påverkan

Sedan det prov som beskrivs under punkt 2.2.1 ovan och de mätningar som beskrivs under punkt 2.2.3.1 nedan utförts, skall ytterytan på de tre provexemplaren behandlas enligt punkt 2.2.2.2 med den blandning som anges under punkt 2.2.2.1 nedan.

2.2.2.1   Provblandning

Provblandningen skall bestå av 61,5 % n-heptan, 12,5 % toluen, 7,5 % etyltetraklorid, 12,5 % trikloretylen och 6 % xylen (volymprocent).

2.2.2.2   Anbringande av provblandningen

En bomullstrasa dränks in (enligt standarden ISO 105) tills den är mättad med den lösning som beskrivs under punkt 2.2.2.1. Trasan läggs inom 10 sekunder på provexemplarets ytteryta och pressas mot ytan under 10 minuter med ett tryck av 50 N/cm2, vilket motsvarar en kraft av 100 N anbringad på en provyta som är 14 × 14 mm.

Under denna 10-minutersperiod skall bomullstrasan dränkas in igen, så att sammansättningen av den pålagda vätskan hela tiden är likadan som den föreskrivna provblandningen.

Under anbringandeperioden är det tillåtet att kompensera det anbragta trycket för att undvika att det förorsakar sprickor.

2.2.2.3   Rengöring

Sedan anbringandet av provblandningen avslutats skall provexemplaren lufttorka och sedan tvättas med den lösning som beskrivs under punkt 2.3 (motståndskraft mot rengöringsmedel) vid 23 °C ± 5 °C. Därefter skall provexemplaren sköljas noga med destillerat vatten som innehåller högst 0,2 % föroreningar vid 23 °C ± 5 °C. Provexemplaren torkas sedan av med en mjuk trasa.

2.2.3   Resultat

2.2.3.1   Efter provningen av motståndskraft mot atmosfärisk påverkan, får provexemplarets yttre yta inte uppvisa sprickor, rispor eller flisbildning och inte vara deformerad. Medelvariationen i transmissionen Δt = (T2 – T3) / T2, uppmätt på de tre provexemplaren i enlighet med förfarandet i tillägg 2 till denna bilaga, får inte överstiga 0,020 (Δtm ≤ 0,020).

2.2.3.2   Efter provningen av motståndskraft mot kemisk påverkan, får provexemplaren inte ha några spår av kemiska förändringar som kan orsaka någon betydande förändring i ljusspridningen, vars medelspridning Δd = (T5 – T4) / T2, mätt på de tre provexemplaren enligt det förfarande, som beskrivs i tillägg 2 till denna bilaga, inte får vara större än 0,020 (Δ dm ≤ 0,020).

2.2.4   Motståndskraft mot ljuskällans strålning

Vid behov skall följande provning utföras:

Platta materialprover av varje ljusgenomsläppande plastelement i systemet skall exponeras för ljuskällans ljus. Förhållanden såsom vinklar och avstånd mellan proverna skall vara desamma som i systemet. Alla prover skall ha samma färg och i förekommande fall ha ytbehandlats på samma sätt som systemets delar.

Efter 1 500 timmar kontinuerlig exponering skall det genomsläppta ljusets kolorimetriska egenskaper uppfyllas med hjälp av en ny ljuskälla, och provexemplarets yttre yta får inte uppvisa sprickor, rispor eller flisbildning och inte vara deformerad.

Det är inte nödvändigt att kontrollera de interna materialens motståndskraft mot ultraviolett strålning från ljuskällan om den överensstämmer med föreskrifter nr 37 eller om den är av urladdningstyp och avger svag ultraviolett strålning eller om åtgärder vidtas för att skydda systemets delar mot ultraviolett strålning, t.ex. med hjälp av glasfilter.

2.3   Motståndskraft mot rengöringsmedel och kolväten

2.3.1   Motståndskraft mot rengöringsmedel

Den yttre ytan på de tre provexemplaren (lyktglas eller materialprover) skall värmas till 50 °C ± 5 °C och sedan under fem minuter sänkas ned i en blandning som hålls vid 23 °C ± 5 °C och som består av 99 delar destillerat vatten med högst 0,02 % föroreningar och 1 del alkylarylsulfonat.

Vid slutet av provningen skall provexemplaren torka vid 50 °C ± 5 °C. Provexemplarens yta skall rengöras med en fuktig trasa.

2.3.2   Motståndskraft mot kolväten

Ytterytan på dessa tre provexemplar skall sedan gnuggas lätt under en minut med en bomullstrasa indränkt i en blandning bestående av 70 % n-heptan och 30 % toluen (volymprocent), och får sedan lufttorka.

2.3.3   Resultat

Sedan ovanstående två provningar genomförts efter varandra skall medelförändringen i ljustransmission T2 – T3) / T2, uppmätt på de tre provexemplaren enligt det förfarande som beskrivs i tillägg 2 till denna bilaga, inte vara större än 0,010 (Δ tm ≤ 0,010).

2.4   Motståndskraft mot mekanisk försämring

2.4.1   Den mekaniska försämringsmetoden

Ytterytan av de tre nya provexemplaren (lyktglasen) skall utsättas för prov med jämn mekanisk förslitning enligt den metod som beskrivs i tillägg 3 till denna bilaga.

2.4.2   Resultat

Efter denna provning skall variationerna:

| | i transmission: Δt = (T2 – T3) / T2 |
| --- | --- |

i transmission: Δt = (T2 – T3) / T2

| | och spridning: Δd = (T5 – T4) / T2 |
| --- | --- |

och spridning: Δd = (T5 – T4) / T2

mätas enligt det förfarande som beskrivs i tillägg 2 i det område som anges under punkt 2.2.4.1.1 i dessa föreskrifter. Medelvärdet för de tre provexemplaren skall vara sådant att:

Δtm ≤ 0,100; Δdm ≤ 0,050.

2.5   Provning av eventuella beläggningars hållbarhet

2.5.1   Förberedelse av provexemplaret

En 20 × 20 mm stor yta av beläggningen på ett lyktglas skall skäras med ett rakblad eller en nål i ett rutmönster där rutorna är cirka 2 × 2 mm. Bladets eller nålens tryck skall vara tillräckligt för att åtminstone genomtränga beläggningen.

2.5.2   Beskrivning av provningen

Provet utförs med en tejp med en vidhäftningsförmåga av 2 N/(cm bredd) ± 20 % uppmätt under de standardiserade förhållanden som anges i tillägg 4 till denna bilaga. Tejpen, som skall vara minst 25 mm bred, skall under minst fem minuter pressas mot ytan som preparerats enligt punkt 2.5.1.

Därefter skall tejpens ände belastas med en kraft så att vidhäftningsförmågan till aktuell yta balanseras av en kraft som är vinkelrät mot ytan. Därefter skall tejpen dras bort med en jämn hastighet av 1,5 m/s ± 0,2 m/s.

2.5.3   Resultat

Ingen väsentlig försämring av den inrutade ytan får ha uppstått. Försämringar vid korsningarna mellan rutorna eller kanterna av snitten är tillåtna om den försämrade ytan inte är större än 15 % av den inrutade ytan.

2.6   Provning av hela systemet utrustat med ett lyktglas av plast

2.6.1   Motståndskraft mot mekanisk försämring av lyktglasets yta

2.6.1.1   Provningar

Lyktglaset på system nr 1 skall utsättas för den provning som beskrivs i punkt 2.4.1 ovan.

2.6.1.2   Resultat

Efter provningen skall resultaten av de fotometriska mätningarna som görs på ett system eller en eller flera delar därav i enlighet med dessa föreskrifter inte överstiga 30 % av de gränsvärden som anges för punkterna B50L och HV, och inte heller underskrida 10 % av det gränsvärde som anges för punkten 75R, i tillämpliga fall.

2.6.2   Provning av eventuella beläggningars vidhäftningsförmåga

Lyktglaset på installationsenhet nr 2 skall utsättas för den provning som beskrivs under punkt 2.5 ovan.

3.   KONTROLL AV PRODUKTIONENS ÖVERENSSTÄMMELSE

3.1   När det gäller material som används för tillverkning av lyktglas, skall installationsenheter i en serie anses överensstämma med dessa föreskrifter om:

3.1.1   provexemplarens ytteryta, efter provet av motståndskraft mot kemisk påverkan och provet av motståndskraft mot rengöringsmedel och kolväten, inte uppvisar sprickor, flisbildning eller deformation som är synlig med blotta ögat (se punkterna 2.2.2, 2.3.1 och 2.3.2), och

3.1.2   de fotometriska värdena, efter den provning som beskrivs i punkt 2.6.1.1, i mätpunkterna som anges i punkt 2.6.1.2 ligger inom de gränser som föreskrivs för produktionsöverensstämmelse i dessa föreskrifter.

3.2   Om provresultaten inte uppfyller kraven skall provningarna upprepas med ett annat slumpvis valt provexemplar.

BILAGA 6

Tillägg 1

TIDSORDNING FÖR TYPGODKÄNNANDEPROV

A.   Prov på plastmaterial (lyktglas eller materialprover tillhandahållna enligt punkt 2.2.4 i dessa föreskrifter)

| Prov | Lyktglas eller materialprov | Lyktglas |
| --- | --- | --- |
| Provningar | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 |
| 1.1 | Begränsat fotometriskt (punkt 2.1.2) | | | | | | | | | | | X | X | X | |
| 1.1.1 | Temperaturförändring (punkt 2.1.1) | | | | | | | | | | | X | X | X | |
| 1.2 | Begränsat fotometriskt (punkt 2.1.2) | | | | | | | | | | | X | X | X | |
| 1.2.1 | Mätning av ljustransmission | X | X | X | X | X | X | X | X | X | | | | | |
| 1.2.2 | Spridningsmätning | X | X | X | | | | X | X | X | | | | | |
| 1.3 | Atmosfärisk påverkan (punkt 2.2.1) | X | X | X | | | | | | | | | | | |
| 1.3.1 | Mätning av ljustransmission | X | X | X | | | | | | | | | | | |
| 1.4 | Kemisk påverkan (punkt 2.2.2) | X | X | X | | | | | | | | | | | |
| 1.4.1 | Spridningsmätning | X | X | X | | | | | | | | | | | |
| 1.5 | Rengöringsmedel (punkt 2.3.1) | | | | X | X | X | | | | | | | | |
| 1.6 | Kolväten (punkt 2.3.2) | | | | X | X | X | | | | | | | | |
| 1.6.1 | Mätning av ljustransmission | | | | X | X | X | | | | | | | | |
| 1.7 | Försämring (punkt 2.4.1) | | | | | | | X | X | X | | | | | |
| 1.7.1 | Mätning av ljustransmission | | | | | | | X | X | X | | | | | |
| 1.7.2 | Spridningsmätning | | | | | | | X | X | X | | | | | |
| 1.8 | Vidhäftning (punkt 2.5) | | | | | | | | | | | | | | X |
| 1.9 | Motståndkraft mot ljuskällans strålning (punkt 2.2.4) | | | | | | | | | | X | | | | |

Prov

Lyktglas eller materialprov

Lyktglas

Provningar

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

11

12

13

14

1.1

Begränsat fotometriskt (punkt 2.1.2)

X

X

X

1.1.1

Temperaturförändring (punkt 2.1.1)

X

X

X

1.2

Begränsat fotometriskt (punkt 2.1.2)

X

X

X

1.2.1

Mätning av ljustransmission

X

X

X

X

X

X

X

X

X

1.2.2

Spridningsmätning

X

X

X

X

X

X

1.3

Atmosfärisk påverkan (punkt 2.2.1)

X

X

X

1.3.1

Mätning av ljustransmission

X

X

X

1.4

Kemisk påverkan (punkt 2.2.2)

X

X

X

1.4.1

Spridningsmätning

X

X

X

1.5

Rengöringsmedel (punkt 2.3.1)

X

X

X

1.6

Kolväten (punkt 2.3.2)

X

X

X

1.6.1

Mätning av ljustransmission

X

X

X

1.7

Försämring (punkt 2.4.1)

X

X

X

1.7.1

Mätning av ljustransmission

X

X

X

1.7.2

Spridningsmätning

X

X

X

1.8

Vidhäftning (punkt 2.5)

X

1.9

Motståndkraft mot ljuskällans strålning (punkt 2.2.4)

X

B.   Provning av kompletta system (tillhandahålls enligt punkt 2.2.3 i dessa föreskrifter)

| Provning | Komplett system |
| --- | --- |
| Provexemplar nr |
| 1 | 2 |
| 2.1 | Försämring (punkt 2.6.1.1) | X | |
| 2.2 | Fotometri (punkt 2.6.1.2) | X | |
| 2.3 | Vidhäftning (punkt 2.6.2) | | X |

Provning

Komplett system

Provexemplar nr

1

2

2.1

Försämring (punkt 2.6.1.1)

X

2.2

Fotometri (punkt 2.6.1.2)

X

2.3

Vidhäftning (punkt 2.6.2)

X

BILAGA 6

Tillägg 2

METOD FÖR MÄTNING AV SPRIDNING OCH TRANSMISSION AV LJUS

1.   UTRUSTNING (se fig. 1)

Strålen från en kollimator K med halv avvikelse β/2 = 17,4 × 10–4 rd är begränsad av en bländare Dτ med en 6 mm stor öppning mot vilken provstativet står.

En färglös samlingslins L2, som är korrigerad mot sfärisk aberration, förenar bländaren Dτ med mottagaren R. Diametern på linsen L2 skall vara sådan att den inte skärmar av ljuset, som sprids av provexemplaret, inom en kon med en halv toppvinkel av β/2 = 14°.

En ringformig bländare DD, med vinklarna αo/2 = 1° och αmax/2 = 12° är placerad i linsen L2:s fokalplan.

Den ogenomskinliga centrala delen av bländaren är nödvändig för att hindra att ljuset kommer direkt från ljuskällan. Det skall vara möjligt att ta bort bländarens centrala del från ljusstrålen på ett sådant sätt att den när den sätts tillbaka hamnar i exakt samma läge.

Avståndet L2 Dτ och brännvidden F2 för linsen L2 skall väljas så att bilden från Dτ helt täcker mottagaren R.

För L2 rekommenderas en brännpunkt på ca 80 mm.

När det ursprungliga infallande ljusflödet anges till 1 enhet, skall varje avläsnings absoluta noggrannhet vara bättre än 0,001 enhet.

Image

2.   MÄTNINGAR

Följande avläsningar skall göras:

| Mätning | Med prov exemplar | Med central del av DD | Avläst storhet |
| --- | --- | --- | --- |
| T1 | nej | nej | Infallande ljusflöde vid första avläsningen |
| T2 | ja
  (före prov) | nej | Transmitterat ljusflöde av det nya materialet inom ett fält av 24° |
| T3 | ja
  (efter prov) | nej | Transmitterat ljusflöde av det nya materialet inom ett fält av 24° |
| T4 | ja
  (efter prov) | ja | Spritt ljusflöde av det nya materialet |
| T5 | ja
  (efter prov) | ja | Spritt ljusflöde av det provade materialet |

Mätning

Med prov exemplar

Med central del av DD

Avläst storhet

T1

nej

nej

Infallande ljusflöde vid första avläsningen

T2

ja

(före prov)

nej

Transmitterat ljusflöde av det nya materialet inom ett fält av 24°

T3

ja

(efter prov)

nej

Transmitterat ljusflöde av det nya materialet inom ett fält av 24°

T4

ja

(efter prov)

ja

Spritt ljusflöde av det nya materialet

T5

ja

(efter prov)

ja

Spritt ljusflöde av det provade materialet

BILAGA 6

Tillägg 3

METOD FÖR BLÄSTERPROV

1.   PROVUTRUSTNING

1.1   Blästerpistol

Blästerpistolen som används skall vara utrustad med ett munstycke med 1,3 mm diameter som tillåter en hastighet på vätskeflödet av 0,24 ± 0,02 l/minut vid ett driftstryck av 6,0 bar – 0/+0,5 bar.

Under dessa driftsförhållanden skall det sprutmönster som erhålls vara 170 mm ± 50 mm i diameter på den yta som är utsatt för förslitning, på ett avstånd av 380 mm ± 10 mm från munstycket.

1.2   Provblandning

Provblandningen skall bestå av:

kiselsand med hårdheten 7 på Mohr-skalan, med en kornstorlek på 0–0,2 mm och i det närmaste normalfördelad, med en vinkelfaktor av 1,8–2, och

vatten med en hårdhet som inte är större än 205 g/m3, i en blandning bestående av 25 g sand per liter vatten.

2.   PROVNING

Lyktglasets ytteryta skall en eller flera gånger utsättas för blästring enligt ovan. Blästerstrålen skall vara i det närmaste vinkelrät mot provytan.

Förslitningen skall kontrolleras med hjälp av ett eller flera provexemplar av glas som placeras som en referens nära det lyktglas som skall provas. Blästring skall ske tills förändringen i ljusspridning för provexemplaret eller provexemplaren, mätta med den metod som beskrivs i tillägg 2, är sådan att: Δd = (T5 – T4) / T2 = 0,0250 ± 0,0025.

Flera referensexemplar kan användas för kontroll av att hela den provade ytan försämrats homogent.

BILAGA 6

Tillägg 4

VIDHÄFTNINGSPROV MED TEJP

1.   SYFTE

Denna metod gör det möjligt att under standardiserade förhållanden avgöra den linjära vidhäftningskraften för en tejp på en glasskiva.

2.   PRINCIP

Mätning av den kraft som behövs för borttagande av tejp från en glasplatta i en 90° vinkel.

3.   OMGIVANDE FÖRHÅLLANDEN

De omgivande förhållandena skall vara 23 ± 5 °C och 65 ± 15 % relativ luftfuktighet.

4.   PROVBITAR

Före provet skall tejprullen prepareras under 24 timmar under föreskrivna förhållanden (se punkt 3 ovan).

Fem provbitar som alla är 400 mm långa skall provas från varje rulle. Dessa provbitar skall tas från rullen sedan de tre första varven tagits bort.

5.   FÖRFARANDE

Detta prov skall ske under de atmosfäriska förhållanden som anges under punkt 3.

Ta de fem provbitarna som dragits av från rullen radiellt med en hastighet av cirka 300 mm/s och applicera dem inom 15 sekunder på följande sätt:

Fäst tejpen på glasskivan undan för undan med en lätt längsgående gnuggande rörelse med fingret, utan överdrivet tryck, så att inga bubblor lämnas kvar mellan tejpen och glasskivan.

Lämna enheten (glasskiva och tejp) under de föreskrivna atmosfäriska förhållandena i 10 minuter.

Dra loss ca 25 mm av provbiten från skivan i ett plan som är vinkelrätt mot provbitens axelriktning.

Sätt fast skivan och vik tillbaka tejpens fria del 90°. Lägg på kraft på ett sådant sätt att skiljelinjen mellan tejpen och skivan är vinkelrät mot denna kraft och vinkelrät mot skivan.

Dra loss tejpen med en hastighet av 300± 30 mm/s och notera den kraft som behövs.

6.   RESULTAT

De fem värden som fås skall ordnas efter storlek och medianvärdet tas som ett resultat av mätningen. Detta värde skall uttryckas i newton per centimeter av tejpens bredd.

BILAGA 7

MINIMIKRAV FÖR PROVTAGNING UTFÖRD AV KONTROLLANT

1.   ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

1.1   Kraven för överensstämmelse skall anses uppfyllda ur mekanisk och geometrisk synpunkt enligt kraven i dessa föreskrifter om eventuella skillnader inte är större än de oundvikliga variationerna vid tillverkningen. Detta gäller även färgen.

Med avseende på fotometriska egenskaper skall överensstämmelsen för serietillverkade system, vid prov av de fotometriska egenskaperna för ett slumpmässigt valt system utrustat med ljuskälla i drift och i förekommande fall korrigerad enligt punkterna 1 och 2 i bilaga 9 till dessa föreskrifter, inte ifrågasättas i följande fall:

Om inget uppmätt värde avviker i ofördelaktig riktning med mer än 20 % från de värden som föreskrivs i dessa föreskrifter

1.2.1.1   För nedanstående värden för halvljus och halvljusklasser är maximal ofördelaktig avvikelse följande:

| — | för maximala värden i punkten B50L 0,2 lx (motsvarande 20 %) och 0,3 lx (motsvarande 30 %), |
| --- | --- |

—

för maximala värden i punkten B50L 0,2 lx (motsvarande 20 %) och 0,3 lx (motsvarande 30 %),

| — | för maximala värden i område III, i punkten HV och på segmentet BLL 0,3 lx (motsvarande 20 %) och 0,45 lx (motsvarande 30 %), |
| --- | --- |

—

för maximala värden i område III, i punkten HV och på segmentet BLL 0,3 lx (motsvarande 20 %) och 0,45 lx (motsvarande 30 %),

| — | för maximala värden på segmenten E, F1, F2 och F3, 0,2 lx (motsvarande 20 %) och 0,3 lx (motsvarande 30 %), respektive |
| --- | --- |

—

för maximala värden på segmenten E, F1, F2 och F3, 0,2 lx (motsvarande 20 %) och 0,3 lx (motsvarande 30 %), respektive

| — | för minimivärdena i punkterna BR, P, S50, S50LL, S50RR, S100, S100LL, S100RR och de punkter som avses i fotnot 4 till tabell 1 i bilaga 3 till dessa föreskrifter (B50L, HV, BR, BRR och BLL) hälften av angivet värde (motsvarande 20 %) och tre fjärdedelar av angivet värde (motsvarande 30 %). |
| --- | --- |

—

för minimivärdena i punkterna BR, P, S50, S50LL, S50RR, S100, S100LL, S100RR och de punkter som avses i fotnot 4 till tabell 1 i bilaga 3 till dessa föreskrifter (B50L, HV, BR, BRR och BLL) hälften av angivet värde (motsvarande 20 %) och tre fjärdedelar av angivet värde (motsvarande 30 %).

1.2.1.2   Om HV för helljuset befinner sig innanför isoluxlinjen för 0,75 Emax och ingen avvikelse större än + 20 % för största värden och –20 % för minsta värden kan konstateras för de fotometriska värdena i någon av mätpunkterna som anges i punkt 6.3.2 i dessa föreskrifter.

1.2.2   Om resultaten av proven som beskrivs ovan inte uppfyller kraven får systemet riktas om, förutsatt att strålens axel inte flyttas i sidled med mer än 0,5 grader åt höger eller vänster eller med mer än 0,2 grader uppåt eller nedåt, oberoende av den initiala justeringen. Dessa bestämmelser skall inte tillämpas på de belysningsenheter som avses i punkt 6.3.1.1 i dessa föreskrifter.

1.2.3   Om resultaten av proven som beskrivs ovan inte uppfyller kraven skall proven upprepas med en annan ljuskälla och/eller en annan strömförsörjnings- och driftsenhet.

1.2.4   System med uppenbara defekter skall inte beaktas.

1.2.5   Referensmärkningen skall inte beaktas.

2.   DEN FÖRSTA PROVTAGNINGEN

Vid den första provtagningen skall fyra system väljas ut slumpmässigt. Det första och tredje provet betecknas A, och den andra och fjärde provet betecknas B.

2.1   Överensstämmelsen ifrågasätts inte

Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga skall överensstämmelsen för serietillverkade system inte ifrågasättas om avvikelserna i ofördelaktig riktning för de uppmätta värdena för systemen är följande:

2.1.1.1   Prov A

| A1: | för det ena systemet | | 0 % |
| --- | --- | --- | --- |
| | för det andra systemet | inte mer än | 20 % |
| A2: | för bägge systemen | mer än | 0 % |
| | | men inte mer än | 20 % |
| | gå till prov B | | |

A1:

för det ena systemet

0 %

för det andra systemet

inte mer än

20 %

A2:

för bägge systemen

mer än

0 %

men inte mer än

20 %

gå till prov B

2.1.1.2   Prov B

| B1: | för bägge systemen | 0 % |
| --- | --- | --- |

B1:

för bägge systemen

0 %

2.1.2   eller om villkoren i punkt 1.2.2 är uppfyllda för prov A.

2.2   Överensstämmelsen ifrågasätts

Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga skall överensstämmelsen för serietillverkade system ifrågasättas och tillverkaren uppmanas att se till att hans produktion uppfyller kraven om avvikelserna för de uppmätta värdena för systemen är följande:

2.2.1.1   Prov A

| A3: | för det ena systemet | inte mer än | 20 % |
| --- | --- | --- | --- |
| | för det andra systemet | mer än | 20 % |
| | | men inte mer än | 30 % |

A3:

för det ena systemet

inte mer än

20 %

för det andra systemet

mer än

20 %

men inte mer än

30 %

2.2.1.2   Prov B

| B2: | I fallet A2 | | |
| --- | --- | --- | --- |
| | för det ena systemet | mer än | 0 % |
| | | men inte mer än | 20 % |
| | för det andra systemet | inte mer än | 20 % |
| B3: | I fallet A2 | | |
| | för det ena systemet | | 0 % |
| | för det andra systemet | mer än | 20 % |
| | | men inte mer än | 30 % |

B2:

I fallet A2

för det ena systemet

mer än

0 %

men inte mer än

20 %

för det andra systemet

inte mer än

20 %

B3:

I fallet A2

för det ena systemet

0 %

för det andra systemet

mer än

20 %

men inte mer än

30 %

2.2.2   eller om villkoren i punkt 1.2.2 inte är uppfyllda för prov A.

2.3   Godkännandet återkallas

Överensstämmelsen skall ifrågasättas och punkt 10 tillämpas om, vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i detta tillägg, avvikelserna för de uppmätta värdena för systemen är följande:

2.3.1   Prov A

| A4: | för det ena systemet | inte mer än | 20 % |
| --- | --- | --- | --- |
| | för det andra systemet | mer än | 30 % |
| A5: | för bägge systemen | mer än | 20 % |

A4:

för det ena systemet

inte mer än

20 %

för det andra systemet

mer än

30 %

A5:

för bägge systemen

mer än

20 %

2.3.2   Prov B

| B4: | I fallet A2 | | |
| --- | --- | --- | --- |
| | för det andra systemet | mer än | 0 % |
| | | men inte mer än | 20 % |
| | för det andra systemet | mer än | 20 % |
| B5: | I fallet A2 | | |
| | för bägge systemen | mer än | 20 % |
| B6: | I fallet A2 | | |
| | för det ena systemet | | 0 % |
| | för det andra systemet | mer än | 30 % |

B4:

I fallet A2

för det andra systemet

mer än

0 %

men inte mer än

20 %

för det andra systemet

mer än

20 %

B5:

I fallet A2

för bägge systemen

mer än

20 %

B6:

I fallet A2

för det ena systemet

0 %

för det andra systemet

mer än

30 %

2.3.3   eller om villkoren i punkt 1.2.2 inte är uppfyllda för proverna A och B.

3.   DEN ANDRA PROVTAGNINGEN

I fallen A3, B2 och B3 är en ny provtagning nödvändig inom två månader efter underrättelsen, med ett tredje prov C bestående av två system som väljs ur ett parti som tillverkats efter anpassning av produktionen.

3.1   Överensstämmelsen ifrågasätts inte

Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga skall överensstämmelsen för serietillverkade system inte ifrågasättas om avvikelserna för de uppmätta värdena för systemen är följande:

3.1.1.1   Prov C

| C1: | för det ena systemet | | 0 % |
| --- | --- | --- | --- |
| | för det andra systemet | inte mer än | 20 % |
| C2: | för bägge systemen | mer än | 0 % |
| | | men inte mer än | 20 % |
| | gå till prov D; | | |

C1:

för det ena systemet

0 %

för det andra systemet

inte mer än

20 %

C2:

för bägge systemen

mer än

0 %

men inte mer än

20 %

gå till prov D;

3.1.1.2   Prov D

| D1: | i fallet C2 | |
| --- | --- | --- |
| | för bägge systemen | 0 % |

D1:

i fallet C2

för bägge systemen

0 %

3.1.2   eller om villkoren i punkt 1.2.2 är uppfyllda för prov C.

3.2   Överensstämmelsen ifrågasätts

Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga skall överensstämmelsen för serietillverkade system ifrågasättas och tillverkaren uppmanas att se till att hans produktion uppfyller kraven om avvikelserna för de uppmätta värdena för systemen är följande:

3.2.1.1   Prov D

| D2: | I fallet C2 | | |
| --- | --- | --- | --- |
| | för det ena systemet | mer än | 0 % |
| | | men inte mer än | 20 % |
| | för det andra systemet | inte mer än | 20 % |

D2:

I fallet C2

för det ena systemet

mer än

0 %

men inte mer än

20 %

för det andra systemet

inte mer än

20 %

3.2.1.2   eller om villkoren i punkt 1.2.2 för prov C inte är uppfyllda.

3.3   Godkännandet återkallas

Överensstämmelsen skall ifrågasättas och punkt 10 tillämpas om, vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i detta tillägg, avvikelserna för de uppmätta värdena för systemen är följande:

3.3.1   Prov C

| C3: | för det ena systemet | inte mer än | 20 % |
| --- | --- | --- | --- |
| | för det andra systemet | mer än | 20 % |
| C4: | för bägge systemen | mer än | 20 % |

C3:

för det ena systemet

inte mer än

20 %

för det andra systemet

mer än

20 %

C4:

för bägge systemen

mer än

20 %

3.3.2   Prov D

| D3: | I fallet C2 | | |
| --- | --- | --- | --- |
| | för det ena systemet | | 0 % |
| | | eller mer än | 0 % |
| | för det andra systemet | mer än | 20 % |

D3:

I fallet C2

för det ena systemet

0 %

eller mer än

0 %

för det andra systemet

mer än

20 %

3.3.3   eller om villkoren i punkt 1.2.2 för proverna C och D inte är uppfyllda.

4.   FÖRÄNDRING AV LJUS-MÖRKERGRÄNSENS LÄGE VID HALVLJUS

För kontroll av ändringen av läget för halvljusets ljus-mörkergräns under inverkan av värme skall nedanstående metod tillämpas:

| | Efter provtagning enligt figur 1 skall ett av systemen i prov A provas enligt förfarandet i punkt 2.1 i bilaga 4, efter att tre gånger ha genomgått driftscykeln enligt punkt 2.2.2 i bilaga 4. |
| --- | --- |

Efter provtagning enligt figur 1 skall ett av systemen i prov A provas enligt förfarandet i punkt 2.1 i bilaga 4, efter att tre gånger ha genomgått driftscykeln enligt punkt 2.2.2 i bilaga 4.

| | Systemet skall betraktas som godkänt om Δr inte överstiger 1,5 mrad. |
| --- | --- |

Systemet skall betraktas som godkänt om Δr inte överstiger 1,5 mrad.

| | Om värdet överstiger 1,5 mrad men inte 2 mrad skall det andra systemet i prov A provas, varefter medelvärdet av absolutbeloppen av de två systemens uppmätta värden inte får överstiga 1,5 mrad. |
| --- | --- |

Om värdet överstiger 1,5 mrad men inte 2 mrad skall det andra systemet i prov A provas, varefter medelvärdet av absolutbeloppen av de två systemens uppmätta värden inte får överstiga 1,5 mrad.

| | Om prov A inte följer värdet på 1,5 mrad skall dock de två systemen i prov B provas på samma sätt, och värdet på Δr för vart och ett av dem får inte överstiga 1,5 mrad. |
| --- | --- |

Om prov A inte följer värdet på 1,5 mrad skall dock de två systemen i prov B provas på samma sätt, och värdet på Δr för vart och ett av dem får inte överstiga 1,5 mrad.

Figur 1

Image

Obs: För ”anordning”, läs ”system” i hela figuren.

BILAGA 8

BESTÄMMELSER OM JUSTERING AV LJUS-MÖRKERGRÄNSEN OCH HALVLJUSETS INRIKTNING (30)

1.   DEFINITION AV LJUS-MÖRKERGRÄNS

Ljus-mörkergränsen skall, när den projiceras på en mätskärm enligt definitionen i bilaga 9 till dessa föreskrifter, vara tillräckligt skarp för att medge justering och uppfylla nedanstående krav.

Form (se fig. A.8-1)

Ljus-mörkergränsen består av

| — | en horisontell del till vänster,
  och |
| --- | --- |

—

en horisontell del till vänster,

och

| — | en upphöjd del till höger, |
| --- | --- |

—

en upphöjd del till höger,

och den skall dessutom vara utformad på så sätt att följande gäller efter det att den har placerats i enlighet med bestämmelserna i punkterna 2.1–2.5 nedan:

1.1.1   Den horisontella delen avviker inte i vertikalplanet med mer än

| — | 0,2o uppåt eller nedåt från sin horisontella mittlinje, mellan 0,5 och 4,5o till vänster om linjen V-V,
  och |
| --- | --- |

—

0,2o uppåt eller nedåt från sin horisontella mittlinje, mellan 0,5 och 4,5o till vänster om linjen V-V,

och

| — | 0,1o uppåt eller nedåt inom två tredjedelar av denna längd. |
| --- | --- |

—

0,1o uppåt eller nedåt inom två tredjedelar av denna längd.

1.1.2   Den upphöjda delen

| — | skall ha en tillräckligt skarp vänsterkant,
  och |
| --- | --- |

—

skall ha en tillräckligt skarp vänsterkant,

och

| — | den räta linje från skärningspunkten mellan A och V-V som utgör tangenten till denna kant skall ha en lutning i förhållande till linjen H-H på mellan 10 och 60o (se fig. A.8-1). |
| --- | --- |

—

den räta linje från skärningspunkten mellan A och V-V som utgör tangenten till denna kant skall ha en lutning i förhållande till linjen H-H på mellan 10 och 60o (se fig. A.8-1).

2.   VISUELLT JUSTERINGSFÖRFARANDE

2.1   Före varje ny provning skall systemet försättas i neutraltillstånd.

Nedanstående anvisningar är tillämpliga på strålar från belysningsenheter som enligt sökanden skall justeras.

2.2   Strålen skall placeras vertikalt så att den horisontella delen av ljus-mörkergränsen befinner sig i sin nominella vertikala position (linje A) enligt bestämmelserna i tabell 2 i bilaga 3 till dessa föreskrifter. Detta krav skall betraktas som uppfyllt om ljus-mörkergränsens horisontella mittlinje befinner sig på linjen A (se fig. A.8-2).

Strålen skall placeras horisontellt så att dess upphöjda del befinner sig till höger om linjen V-V och i kontakt med denna (se fig. A.8-2).

2.3.1   Om en delstråle endast avger den horisontella delen av ljus-mörkergränsen och om sökanden inte lämnar några anvisningar, är inget föreskrivet för horisontell justering.

2.4   Ljus-mörkergränsen hos en belysningsenhet som enligt sökandens anvisningar inte är utformad för att justeras separat, skall uppfylla tillämpliga krav.

2.5   De belysningsenheter som justeras enligt den metod som sökanden anger, i enlighet med punkterna 5.2 och 6.2.1.1 i dessa föreskrifter, skall uppvisa en ljus-mörkergräns vars form och placering överensstämmer med kraven i tabell 2 i bilaga 3 till dessa föreskrifter.

2.6   För alla andra halvljuslägen: I tillämpliga fall skall ljus-mörkergränsens form och placering automatiskt uppfylla tillämpliga krav i tabell 2 i bilaga 3 till dessa föreskrifter.

2.7   En initial inriktning och/eller justering enligt sökandens anvisningar, i enlighet med punkterna 2.1–2.6, får göras av belysningsenheter som är utformade för att monteras separat.

Figurer

Image

Image

Obs: Ljus-mörkergränsens projektion på mätskärmen avbildas schematiskt.

BILAGA 9

BESTÄMMELSER OM FOTOMETRISKA MÄTNINGAR

1.   ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

1.1   Systemet eller en eller flera delar därav skall vara fastsatt på en goniometer vars horisontella axel är fast och vars rörliga axel är vinkelrätt mot den fasta axeln.

1.2   Belysningsvärdena skall mätas med hjälp av en fotocell som är inskriven i en kvadrat med 65 mm sida och placerad minst 25 m framför varje belysningsenhets referenspunkt, i rät vinkel mot den mätaxel som går genom origo för goniometern.

1.3   Under de fotometriska mätningarna skall störande reflexer undvikas genom lämplig avskärmning.

1.4   Ljusstyrkorna skall mätas och omvandlas till belysning på ett plan som är vinkelrätt mot mätriktningen och beläget på ett nominellt avstånd av 25 m.

1.5   Vinkelkoordinaterna skall anges i grader på en sfär med en polär axel i enlighet med CIE:s publikation nr 70, Wien 1987, dvs. motsvarande en goniometer vars horisontella axel är fast i förhållande till marken och vars rörliga rotationsaxel är vinkelrät mot den horisontella axeln.

1.6   Alla likvärdiga fotometriska metoder är godtagbara, förutsatt att de uppnår erforderlig korrelation.

1.7   Varje avvikelse i belysningsenheternas referenspunkt i förhållande till goniometerns rotationsaxlar bör undvikas. Detta gäller särskilt den vertikala inriktningen och belysningsenheter som avger en ljus-mörkergräns.

Justeringen skall göras med hjälp av en skärm som kan placeras närmare än fotocellen.

De fotometriska krav som gäller för varje mätpunkt (vinkelposition) för en belysningsfunktion eller ett belysningsläge enligt dessa föreskrifter är tillämpliga på hälften av summan av de värden som erhållits för samtliga systemets belysningsenheter för aktuell funktion eller aktuellt läge, eller för alla belysningsenheter som omfattas av det aktuella kravet.

1.8.1   När kravet är angivet för endast en sida är division med två dock inte tillämplig. Detta gäller punkterna 6.2.9.1, 6.3.2.1.2, 6.3.2.1.3, 6.4.6 och fotnot 4 till tabell 1 i bilaga 3.

1.9   Systemets belysningsenheter skall mätas individuellt.

Dock kan två eller flera belysningsenheter som ingår i samma installationsenhet och är försedda med ljuskällor med strömförsörjning av samma typ (även styrd) mätas samtidigt, förutsatt att de på grund av sina mått och sin placering har ljusavgivande ytor som helt kan inskrivas i en rektangel som är högst 300 mm lång (horisontellt) och högst 150 mm bred (vertikalt) och att tillverkaren har angett en gemensam referenspunkt.

1.10   Före varje ny provning skall systemet försättas i neutralläge.

1.11   Systemet eller en eller flera delar därav skall före mätningen vara inriktat så att ljus-mörkergränsens placering överensstämmer med kraven i tabell 2 i bilaga 3 till dessa föreskrifter. De delar av ett system som mäts individuellt och inte har någon ljus-mörkergräns skall placeras på goniometern i enlighet med sökandens anvisningar (monteringsposition).

2.   MÄTVILLKOR BEROENDE PÅ LJUSKÄLLA

2.1   För demonterbara glödlampor som drivs direkt från fordonets elsystem:

Systemet eller en eller flera delar därav skall utrustas med en eller flera färglösa standardglödlampor avsedda för drift med en märkspänning om 12 volt. Under provningen skall spänningen till glödlampans/ornas poler styras så att det ljusflöde som anges i databladen enligt föreskrifter nr 37 erhålls.

Systemet eller en eller flera delar därav skall betraktas som godtagbart om kraven i punkt 6 i dessa föreskrifter är uppfyllda av minst en standardglödlampa, som kan levereras med systemet.

2.2   För demonterbara urladdningslampor:

Systemet eller en eller flera delar därav som är utrustade med en demonterbar urladdningsljuskälla skall uppfylla de fotometriska kraven i tillämpliga punkter i dessa föreskrifter med minst en standardljuskälla som åldrats i minst 15 cykler i enlighet med föreskrifter nr 99. Denna urladdningsljuskällas ljusflöde får skilja sig från det objektiva ljusflöde som anges i föreskrifter nr 99.

I så fall skall de uppmätta fotometriska värdena korrigeras i enlighet därmed. De skall multipliceras med faktorn 0,7 innan överensstämmelsen med kraven kontrolleras.

2.3   För icke-demonterbara ljuskällor som drivs direkt från fordonets elsystem:

Alla mätningar på system försedda med icke-demonterbara ljuskällor (glödlampor eller andra) skall utföras med spänningarna 6,75 volt, 13,5 volt eller 28 volt eller den spänning som sökanden anger, med beaktande av alla andra av fordonets strömförsörjningssystem. De uppmätta fotometriska värdena skall multipliceras med faktorn 0,7 innan överensstämmelsen med kraven kontrolleras.

2.4   För ljuskällor, demonterbara eller ej, som drivs oberoende av fordonets elsystem och som styrs helt av systemet, eller för ljuskällor som drivs av en särskild energikälla, skall provningsspänningen enligt punkt 2.3 tillföras systemets eller energikällans inpoler. Provningslaboratoriet kan begära att tillverkaren tillhandahåller dessa särskilda strömförsörjningsenheter.

De uppmätta fotometriska värdena skall multipliceras med faktorn 0,7 innan överensstämmelsen med kraven kontrolleras, om inte denna korrektionsfaktor redan tillämpats enligt punkt 2.2 ovan.

3.   MÄTVILLKOR FÖR KURVBELYSNINGSLÄGE

För system eller en eller flera delar därav som avger ljus i ett kurvbelysningsläge skall kraven i punkterna 6.2 (halvljus) och/eller 6.3 (helljus) i dessa föreskrifter tillämpas på alla fall i enlighet med fordonets vändradie. För kontroll av halvljus och helljus skall följande förfarande användas:

Systemet skall försättas i neutraltillstånd (ratten centrerad/rakt fram) och dessutom i det eller de lägen som motsvarar fordonets minsta vändradie till höger och vänster, om så krävs med hjälp av signalgeneratorn.

3.1.1.1   Överensstämmelse med kraven i punkterna 6.2.6.2, 6.2.6.3 och 6.2.6.5.1 i dessa föreskrifter skall kontrolleras för kurvbelysningslägen i kategori 1 och 2, utan ny omriktning i horisontell led.

3.1.1.2   Överensstämmelse med kraven i punkterna 6.2.6.1 och 6.3 i dessa föreskrifter skall i förekommande fall kontrolleras

| — | för kurvbelysningslägen i kategori 2 utan horisontell omriktning, |
| --- | --- |

—

för kurvbelysningslägen i kategori 2 utan horisontell omriktning,

| — | för halvljus i kurvbelysningsläge i kategori 1 eller helljus i kurvbelysningsläge efter horisontell omriktning av aktuell installationsenhet (t.ex. med hjälp av en goniometer) i motsvarande motsatt riktning. |
| --- | --- |

—

för halvljus i kurvbelysningsläge i kategori 1 eller helljus i kurvbelysningsläge efter horisontell omriktning av aktuell installationsenhet (t.ex. med hjälp av en goniometer) i motsvarande motsatt riktning.

3.1.2   Vid provning av kurvbelysningsläge i kategori 1 eller 2 måste man för en annan vändradie än den som anges i punkt 3.1.1 se till att ljuset är enhetligt fördelat och inte förorsakar orimlig bländning. Om så inte är fallet bör överensstämmelsen med kraven i tabell 1 i bilaga 3 till dessa föreskrifter kontrolleras.

BILAGA 10

BLANKETTER FÖR BESKRIVNINGAR

Största format: A4 (210 × 297 mm)

BLANKETT FÖR BESKRIVNING AV JUSTERBART FRAMLJUSSYTEM NR 1

AFS-styrsignal motsvarande systemets belysningsfunktioner och belysningslägen

| AFS-styrsignal | Funktion eller läge(n) som påverkas av signalen (31) | Tekniska egenskaper (32)

  (vid behov på separat blad) |
| --- | --- | --- |
| Halvljus | Helljus |
| Klass C | Klass V | Klass E | Klass W |
| Saknas/grundinställning | | | | | | |
| Signal V | | | | | | |
| Signal E | | | | | | |
| Signal W | | | | | | |
| Signal T | | | | | | |
| Andra signaler (33) | | | | | | |

AFS-styrsignal

Funktion eller läge(n) som påverkas av signalen (31)

Tekniska egenskaper (32)

(vid behov på separat blad)

Halvljus

Helljus

Klass C

Klass V

Klass E

Klass W

Saknas/grundinställning

Image

Image

Signal V

Image

Image

Image

Image

Image

Signal E

Image

Image

Image

Image

Image

Signal W

Image

Image

Image

Image

Image

Signal T

Image

Image

Image

Image

Image

Andra signaler (33)

Image

Image

Image

Image

Image

BLANKETT FÖR BESKRIVNING AV JUSTERBART FRAMLJUSSYTEM NR 2

Ljus-mörkergränser, justeringsanordningar och förfarande för justering av belysningsenheterna

| Belysnings enhet nr (34) | Ljus-mörkergräns (35) | Justeringsanordning | Kompletterande egenskaper och upplysningar (vid behov) (38) |
| --- | --- | --- | --- |
| Belysningsenheten avger en eller flera av halvljusets ljus-mörkergränser eller bidrar därtill | Vertikalt | Horisontellt |
| Enligt definition i bilaga 8 till dessa föreskrifter (36) | Punkt 6.4.6 i dessa föreskrifter skall tillämpas (36) | Individuellt (huvudenhet) (36)
   (39) | Kopplat till huvudenhet nr (37) | Individuellt (huvudenhet) (36)
   (39) | Kopplat till huvudenhet nr (37) |
| 1 | ja/nej | ja/nej | ja/nej | ... | ja/nej | ... | |
| 2 | ja/nej | ja/nej | ja/nej | ... | ja/nej | ... | |
| 3 | ja/nej | ja/nej | ja/nej | ... | ja/nej | ... | |
| 4 | ja/nej | ja/nej | ja/nej | ... | ja/nej | ... | |
| 5 | ja/nej | ja/nej | ja/nej | ... | ja/nej | ... | |
| 6 | ja/nej | ja/nej | ja/nej | ... | ja/nej | ... | |
| 7 | ja/nej | ja/nej | ja/nej | ... | ja/nej | ... | |

Belysnings enhet nr (34)

Ljus-mörkergräns (35)

Justeringsanordning

Kompletterande egenskaper och upplysningar (vid behov) (38)

Belysningsenheten avger en eller flera av halvljusets ljus-mörkergränser eller bidrar därtill

Vertikalt

Horisontellt

Enligt definition i bilaga 8 till dessa föreskrifter (36)

Punkt 6.4.6 i dessa föreskrifter skall tillämpas (36)

Individuellt (huvudenhet) (36)
   (39)

Kopplat till huvudenhet nr (37)

Individuellt (huvudenhet) (36)
   (39)

Kopplat till huvudenhet nr (37)

1

ja/nej

ja/nej

ja/nej

...

ja/nej

...

2

ja/nej

ja/nej

ja/nej

...

ja/nej

...

3

ja/nej

ja/nej

ja/nej

...

ja/nej

...

4

ja/nej

ja/nej

ja/nej

...

ja/nej

...

5

ja/nej

ja/nej

ja/nej

...

ja/nej

...

6

ja/nej

ja/nej

ja/nej

...

ja/nej

...

7

ja/nej

ja/nej

ja/nej

...

ja/nej

...

---

(1)  Upplysningsvis motsvarar klass C grundläggande halvljus, klass V halvljus som används i belysta områden, t.ex. tätorter, klass E halvljus som används på landsväg eller motorväg och klass W halvljus som används i dåligt väder, t.ex. på blöt vägbana.

1

(2)  Skall anges på en blankett som överensstämmer med förlagan i bilaga 1.

2

(3)  Skall anges på en blankett som överensstämmer med förlagan i bilaga 10.

3

(4)  1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 5 för Sverige, 6 för Belgien, 7 för Ungern, 8 för Tjeckien, 9 för Spanien, 10 för Jugoslavien, 11 för Förenade kungariket, 12 för Österrike, 13 för Luxemburg, 14 för Schweiz, 15 (vakant), 16 för Norge, 17 för Finland, 18 för Danmark, 19 för Rumänien, 20 för Polen, 21 för Portugal, 22 för Ryssland, 23 för Grekland, 24 för Irland, 25 för Kroatien, 26 för Slovenien, 27 för Slovakien, 28 för Vitryssland, 29 för Estland, 30 (vakant), 31 för Bosnien och Hercegovina, 32 för Lettland, 33 (vakant), 34 för Bulgarien, 35 (vakant), 36 för Litauen, 37 för Turkiet, 38 (vakant), 39 för Azerbajdzjan, 40 för f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, 41 (vakant), 42 för Europeiska gemenskapen (typgodkännanden beviljas av dess medlemsstater med användning av respektive ECE-symbol), 43 för Japan, 44 (vakant), 45 för Australien, 46 för Ukraina, 47 för Sydafrika och 48 för Nya Zeeland. Påföljande nummer kommer att tilldelas andra länder i den kronologiska ordning som de ratificerar eller ansluter sig till överenskommelsen om antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon, utrustning och delar som kan monteras och/eller användas på hjulförsett fordon, samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av typgodkännande utfärdade på grundval av dessa föreskrifter, och det nummer de då tilldelas skall delges de avtalsslutande parterna av FN:s generalsekreterare.

4

(5)  Anm: Mätförfarandet anges i bilaga 9 till dessa föreskrifter.

5

Anm:

(6)  Maximalt 18 lx, om systemet också är utformat för att avge halvljus i klass W.

6

(7)  Krav enligt bestämmelserna i tabell 4 är också tillämpliga.

7

(8)  Krav på placering enligt bestämmelserna i tabell 2 (”segment Emax”).

8

max

(9)  Bidraget från varje sida av systemet, uppmätt enligt bestämmelserna i bilaga 9 till dessa föreskrifter, får inte underskrida 0,1 lx.

9

(10)  Krav på placering enligt bestämmelserna i tabell 5.

10

(11)  Krav på placering enligt bestämmelserna i punkt 6.2.6.2 i dessa föreskrifter.

11

(12)  Ett par positionsljus, inbyggda i systemet eller avsedda att monteras med systemet, får vara tända enligt tillverkarens anvisningar.

12

(13)  Krav enligt bestämmelserna i tabell 6 skall också tillämpas.

13

(14)  Kraven enligt bestämmelserna i tabell 6 är också tillämpliga.

14

(15)  Maximalt 11 250 candela, om systemet också är utformat för att avge halvljus i klass W.

15

(16)  Kraven enligt bestämmelserna i tabell 4 skall också tillämpas.

16

(17)  Krav på placering enligt bestämmelserna i tabell 2 (”segment Emax”).

17

max

(18)  Bidraget från varje sida av systemet, uppmätt enligt bestämmelserna i bilaga 9 i dessa föreskrifter, skall vara minst 63 candela.

18

(19)  Krav på placering enligt bestämmelserna i tabell 5.

19

(20)  Krav på placering enligt punkt 6.2.6.2 i dessa föreskrifter.

20

(21)  Ett par positionsljus, inbyggda i systemet eller avsedda att monteras samtidigt med systemet, får vara tända enligt sökandens anvisningar.

21

(22)  Kraven enligt bestämmelserna i tabell 6 skall också tillämpas.

22

(23)  Om provexemplaret är grupperat eller är en flerfunktionslykta med signalljus skall signalljusen vara tända under hela provningens varaktighet. Om det är fråga om en körriktningsvisare skall den vara tänd i blinkande läge, tänt och släckt ungefärligen lika länge.

23

(24)  Om ytterligare ljuskällor tänds samtidigt när ljustutan används, skall detta inte anses som normal användning.

24

(25)  Även om ingen ansökan om typgodkännande enligt dessa föreskrifter söks skall alla ljuskällor i belysningsfunktionerna beaktas, förutom dem som avses i fotnot 2.

25

(26)  Halvljus i klass W, i förekommande fall, skall inte beaktas för belysningsenheter som avger en annan belysningsklass eller annan belysningsfunktion eller bidrar till dem.

26

(27)  NaCMC står för karboxymetylcellulosans natriumsalt, vanligen kallat CMC. Den NaCMC som används i smutsblandningen skall ha en substitutionsgrad (DS) som är 0,6–0,7 och en viskositet av 200–300 cP för en tvåprocentig lösning vid 20° C.

27

(28)  Om halvljuset är ingår i en flerfunktionslykta tillsammans med helljuset skall HV för helljuset utgöras av samma mätpunkter som för halvljuset.

28

(29)  Punkterna HL och HR, belägna på linjen H-H, är belägna 2,6 grader till vänster respektive 2,6 grader till höger om punkten HV.

29

(30)  Kompletteras eventuellt med ytterligare allmänna bestämmelser enligt diskussionerna inom GRE.

30

(31)  Kryssa i rutorna för de kombinationer som är tillämpliga.

31

(32)  Uppgifter som skall lämnas:

32

| — | Fysiska egenskaper (elektrisk ström/spänning, optik, mekanik, hydraulik, pneumatik osv, ...). |
| --- | --- |

—

Fysiska egenskaper (elektrisk ström/spänning, optik, mekanik, hydraulik, pneumatik osv, ...).

| — | Datatyp (kontinuerlig/binär analog, digitalt kodad osv, ...). |
| --- | --- |

—

Datatyp (kontinuerlig/binär analog, digitalt kodad osv, ...).

| — | Tidsuppgifter (tidskonstanter, upplösning osv, ...). |
| --- | --- |

—

Tidsuppgifter (tidskonstanter, upplösning osv, ...).

| — | Signalens tillstånd när förhållandena i punkt 6.22.7.4 i föreskrifter nr 48 råder. |
| --- | --- |

—

Signalens tillstånd när förhållandena i punkt 6.22.7.4 i föreskrifter nr 48 råder.

| — | Signalens tillstånd vid fel (vid systemets ingång). |
| --- | --- |

—

Signalens tillstånd vid fel (vid systemets ingång).

(33)  Enligt sökandenas beskrivning, använd ytterligare blad vid behov.

33

(34)  på den ritning som avses i punkt 2.2.1 i dessa föreskrifter. Använd ytterligare blad vid behov.

34

(35)  Enligt punkt 6.22.6.1.2 i föreskrifter nr 48.

35

(36)  Stryk det som ej är tillämpligt.

36

(37)  Ange eventuellt nummer för belysningsenheten.

37

(38)  T.ex. ordning för justering av belysningsenheter eller uppsättningar belysningsenheter eller kompletterande anvisningar om förfarandet för justering.

38

(39)  Justering av en huvudbelysningsenhet kan innebära att en eller flera andra belysningsenheter justeras.

39

---

| 9.3.2007 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 70/413 |
| --- | --- | --- | --- |

9.3.2007

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 70/413

---

Rättelse till föreskrifter nr 124 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om typgodkännande av hjul för personbilar och deras släpvagnar

(
  Europeiska unionens officiella tidning L 375 av den 27 december 2006
  )

Föreskrifter nr 124 skall vara som följer:

Föreskrifter nr 124 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om typgodkännande av hjul för personbilar och deras släpvagnar

1.   TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Dessa föreskrifter omfattar nya utbyteshjul som utformats för fordon i kategorierna M1, M1G, O1 och O2
   (1).

De gäller inte ursprungliga utrustningshjul eller fordonstillverkarens utbyteshjul enligt definitionen i punkterna 2.3 och 2.4.1. De gäller inte ”specialhjul” enligt definitionen i punkt 2.5, som skall fortsätta att underkastas nationellt typgodkännande.

Dessa föreskrifter innehåller krav för tillverkning och installering av hjul.

2.   DEFINITIONER

I dessa föreskrifter skall följande definitioner gälla:

hjul: en roterande belastningsbärande komponent mellan däck och axel. Det består vanligen av två större delar:

| a) | fälg, |
| --- | --- |

a)

fälg,

| b) | hjulskiva. |
| --- | --- |

b)

hjulskiva.

Fälg och hjulskiva kan vara odelade, varaktigt sammanfogade eller skiljbara.

2.1.1.   skivhjul: en varaktig kombination av fälg och hjulskiva.

2.1.2.   hjul med avtagbar fälg: ett hjul så konstruerat att den avtagbara fälgen är fastgjord vid hjulskivan.

2.1.3.   fälg: den del av hjulet på vilken däcket är monterat och uppbärs.

2.1.4.   hjulskiva: den del av hjulet som utgör den stödjande delen mellan axel och fälg.

hjultyp: hjul som inte skiljer sig åt när det gäller följande väsentliga egenskaper:

2.2.1.   hjultillverkare,

2.2.2.   hjul- eller fälgstorleksbeteckning (enligt ISO 3911:1998),

2.2.3.   konstruktionsmaterial,

2.2.4.   hjulskruvhål,

2.2.5.   största belastningskapacitet,

2.2.6.   rekommenderat största ringtryck,

2.2.7.   tillverkningsmetod (svetsat, smitt, gjutet e.d. ...).

2.3.   originalhjul: hjul som fordonstillverkaren låtit montera på fordonsmodellen vid tillverkningen av fordonet.

utbyteshjul: hjul som är avsedda att ersätta originalhjulen under fordonets livslängd. Utbyteshjul kan ingå i någon av följande kategorier:

2.4.1.   fordonstillverkarens utbyteshjul: hjul som tillhandahålls av fordonstillverkaren,

2.4.2.   identiska utbyteshjul: hjul som tillverkas med samma tillverkningsutrustning och material som de som används för de utbyteshjul som tillhandahålls av fordonstillverkaren. De skiljer sig från fordonstillverkarens utbyteshjul endast genom frånvaro av fordonstillverkarens varumärken och delnummer,

2.4.3.   kopierade utbyteshjul: hjul som är kopior av fordonstillverkarens utbyteshjul men som produceras av en tillverkare som inte levererar hjulet i fråga till fordonstillverkaren. När det gäller utformning (grundläggande profil, mått, fördjupning, materialtyp, kvalitet osv.) och livslängd motsvarar de fullständigt fordonstillverkarens utbyteshjul,

2.4.4.   likartat utbyteshjul: hjul som tillverkas av en tillverkare som inte levererar det berörda hjulet till fordonstillverkaren. När det gäller utfomningen motsvarar fördjupning, fälgutformning, hjulfastsättning, hålcirkeldiameter och borrhålsdiameter originalhjulets, medan hjulprofil, material, osv. kan vara annorlunda,

2.5.   specialhjul: hjul som inte är originalhjul och som inte uppfyller de kriterier för hjul som beskrivs i punkt 2.4 (t.ex. hjul med annan fälgbredd eller diameter).

2.6.   fördjupning: avståndet från hjulskivans fastsättningsyta till fälgens mittlinje (kan vara positiv, som framgår av figur 1 nedan, noll eller negativ).

2.7.   dynamisk radie: den dynamiska radie under belastning som definieras som teoretisk rullningsomkrets dividerad med 2ð för det största däck som enligt hjultillverkarens uppgifter skall användas på hjulet.

2.8.   internationella däcks- och fälgstandarder: dokument om hjulstandardisering utgivna av följande organisationer:

| a) | Internationella standardiseringsorganisationen (ISO) (2); |
| --- | --- |

a)

Internationella standardiseringsorganisationen (ISO) (2);

| b) | The European Tyre and Rim Technical Organization (ETRTO) (3):”Standardiseringshandbok. (Standards Manual)”. |
| --- | --- |

b)

The European Tyre and Rim Technical Organization (ETRTO) (3):”Standardiseringshandbok. (Standards Manual)”.

| c) | The European Tyre and Rim Technical Organization (ETRTO) (3):”Teknisk konstruktionsinformation - föråldrade data (Engineering Design Information - obsolete data)”. |
| --- | --- |

c)

The European Tyre and Rim Technical Organization (ETRTO) (3):”Teknisk konstruktionsinformation - föråldrade data (Engineering Design Information - obsolete data)”.

| (d) | The Tyre and Rim Association Inc. (TRA) (4): ”Årsbok (Year Book)”. |
| --- | --- |

(d)

The Tyre and Rim Association Inc. (TRA) (4): ”Årsbok (Year Book)”.

| e) | The Japan Automobile Tyre Manufacturers Association (JATMA) (5): ”Årsbok (Year Book)”. |
| --- | --- |

e)

The Japan Automobile Tyre Manufacturers Association (JATMA) (5): ”Årsbok (Year Book)”.

| f) | The Tyre and Rim Association of Australia (TRAA) (6): ”Standardiseringshandbok (Standard Manual)”. |
| --- | --- |

f)

The Tyre and Rim Association of Australia (TRAA) (6): ”Standardiseringshandbok (Standard Manual)”.

| g) | The Associação Latino Americana de Pneus e Aros (ALAPA) (7): ”Teknisk standardiseringshandbok (Manual de Normal Technicas)”. |
| --- | --- |

g)

The Associação Latino Americana de Pneus e Aros (ALAPA) (7): ”Teknisk standardiseringshandbok (Manual de Normal Technicas)”.

| h) | The Scandinavian Tyre and Rim Organisation (STRO) (8): ”Databok (Data Book)”. |
| --- | --- |

h)

The Scandinavian Tyre and Rim Organisation (STRO) (8): ”Databok (Data Book)”.

Figur 1

Image

2.9.   tekniskt brott: en separation i materialet med en utbredning av mer än 1 mm som inträffar under en dynamisk provning (defekter som förorsakats av produktionsprocessen skall inte beaktas).

2.10.   hjulets rotationsprofil: den roterande form som bildas av hjulets innerprofil (se bilaga 10, figur 1).

2.11.   däckets storleksbeteckning: en beteckning som visar den nominella däcksbredden, det nominella förhållandet mellan höjd och bredd och det standardtal som anger den nominella fälgdiametern (dessa termer definieras ytterligare i föreskrifter nr 30).

3.   ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE

Ansökan om typgodkännande av en hjultyp skall inges av tillverkaren eller av dennes vederbörligen befullmäktigade ombud och skall åtföljas av:

3.1.1.   Ritningar i tre exemplar som är tillräckligt detaljerade för att möjliggöra en identifiering av typen. De skall också visa den placering som är avsedd för typgodkännandemärket och för hjulmärkningarna.

Teknisk beskrivning, inbegripet minst följande uppgifter:

3.1.2.1.   Kategori av utbyteshjul – se punkterna 2.4.2, 2.4.3 och 2.4.4,

3.1.2.2.   fälgprofilbeteckning – fördjupning – hjulfastsättningsuppgifter,

3.1.2.3.   åtdragningsvridmoment för skruvar och muttrar,

3.1.2.4.   fastspänningsmetod för motvikter,

3.1.2.5.   nödvändiga tillbehör (dvs. ytterligare monteringskomponenter),

3.1.2.6.   hänvisning till den internationella standarden,

3.1.2.7.   lämplighet för montering av slanglösa däck,

3.1.2.8.   lämpliga ventiltyper,

3.1.2.9.   största belastningskapacitet,

3.1.2.10.   största ringtryck,

3.1.2.11.   detaljuppgifter om material, inbegripet kemisk sammansättning (se bilaga 4),

3.1.2.12.   däckstorleksbeteckningar som av fordonstillverkaren anges för ursprunglig utrustning.

3.1.3.   Dokumentation i enlighet med punkt 1 i bilaga 10 till dessa föreskrifter:

| — | fordonsegenskaper (bilaga 10, punkt 1.2), |
| --- | --- |

—

fordonsegenskaper (bilaga 10, punkt 1.2),

| — | ytterligare egenskaper (bilaga 10, punkt 1.3), |
| --- | --- |

—

ytterligare egenskaper (bilaga 10, punkt 1.3),

| — | detaljerade monteringsinstruktioner (bilaga 10, punkt 1.4),
  och |
| --- | --- |

—

detaljerade monteringsinstruktioner (bilaga 10, punkt 1.4),

och

| — | ytterligare krav (bilaga 10, punkt 2). |
| --- | --- |

—

ytterligare krav (bilaga 10, punkt 2).

3.1.4.   Provtagningshjul representativa för den hjultyp som krävs för att utföra laboratorieprovningar eller för de provningsrapporter som utfärdas av typgodkännandemyndigheten.

3.2.   När det gäller ansökan om typgodkännande av ett identiskt hjul skall den sökande övertyga typgodkännandemyndigheten om att hjulet verkligen är ett ”identiskt utbyteshjul” enligt definitionen i punkt 2.4.2.

4.   TYPGODKÄNNANDE

4.1.   Om det hjul som inlämnats för typgodkännande i enlighet med punkt 3 ovan uppfyller kraven skall typgodkännande för denna hjultyp beviljas.

4.2.   Ett typgodkännandenummer skall tilldelas varje godkänd typ. De första två siffrorna (för närvarande 00 för föreskrifterna i deras ursprungliga lydelse) skall ange den ändringsserie som inbegriper de senaste viktiga tekniska ändringar som gjorts i föreskrifterna vid tiden för typgodkännandets utfärdande. En och samma avtalsslutande part får inte tilldela en annan hjultyp samma nummer.

4.3.   Meddelande om beviljat typgodkännande, avslag på ansökan om typgodkännande eller utökat typgodkännande av en hjultyp enligt dessa föreskrifter skall inges till de parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter med användande av ett meddelandeformulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

På varje hjul som överensstämmer med en typ som typgodkänts enligt dessa föreskrifter skall, utöver de märkningar som föreskrivs i punkt 5, ett tydligt läsbart och outplånligt internationellt typgodkännandemärke anbringas som består av:

4.4.1.   en cirkel som omger bokstaven E åtföljd av det särskilda landsnumret för det land som beviljat typgodkännandet (se bilaga 2) (9),

4.4.2.   numret på dessa föreskrifter åtföljt av bokstaven R, ett bindestreck samt typgodkännandenumret enligt punkt 4.2.

4.5.   Typgodkännandemärket skall vara varaktigt, synligt och tydligt läsbart när däcket monteras på hjulet.

4.6.   I bilaga 2 till dessa föreskrifter ges ett exempel på utformningen av typgodkännandemärket.

4.7.   Hjultillverkarens inrättningar får användas för provningsändamål förutsatt att typgodkännandemyndigheten eller en utsedd representant bevittnar provningarna.

5.   HJULMÄRKNINGAR

Hjulet skall varaktigt och läsbart märkas enligt följande, med en placering som väljs av tillverkaren, men synligt när däcket monteras på hjulet:

5.1.1.   tillverkarens namn eller varumärke,

hjulets eller fälgens profilbeteckning.

5.1.2.1.   Det skall uttryckas i enlighet med bestämmelserna i en internationell däcks- och fälgstandard och innehålla minst:

| — | fälgstorleksbeteckning med: |
| --- | --- |

—

fälgstorleksbeteckning med:

| — | fälgprofilbeteckning, nominell fälgdiameter, |
| --- | --- |

—

fälgprofilbeteckning, nominell fälgdiameter,

| — | symbolen ”x” om fälgen består av ett stycke, |
| --- | --- |

—

symbolen ”x” om fälgen består av ett stycke,

| — | symbolen ”–” om fälgen består av flera delar, |
| --- | --- |

—

symbolen ”–” om fälgen består av flera delar,

| — | bokstaven ”A” om fälgbädden är asymmetriskt belägen (valfritt), |
| --- | --- |

—

bokstaven ”A” om fälgbädden är asymmetriskt belägen (valfritt),

| — | bokstaven ”S” om fälgbädden är symmetriskt belägen (valfritt). |
| --- | --- |

—

bokstaven ”S” om fälgbädden är symmetriskt belägen (valfritt).

5.1.3.   fördjupning,

5.1.4.   tillverkningsdatum (minst månad och år),

5.1.5.   hjulets/fälgens delnummer.

5.2.   I bilaga 3 till dessa föreskrifter ges ett exempel på anbringandet av hjulmärkningar.

6.   ALLMÄNNA KRAV

6.1.   Fälgprofilen skall överensstämma med den internationella standard som anges av hjultillverkaren.

Fälgprofilen skall säkerställa korrekt montering av däck och ventiler.

6.2.1.   Hjul som utformats för slanglösa däck skall säkerställa att lufttätheten hålls.

6.3.   De material som använts för hjulets konstruktion skall analyseras enligt bilaga 4.

6.4.   När det gäller identiska utbyteshjul enligt definitionen i punkt 2.4.2 skall det inte finnas något krav på den fysiska provning som anges i punkt 6.5 eller på den kontroll av fordonsutrustningen som anges i punkt 2 i bilaga 10 till dessa föreskrifter.

Kopierade utbyteshjul och likartade utbyteshjul skall uppfylla följande provningskrav:

6.5.1.   Stålhjul

6.5.1.1.   Skivhjul

| a) | Rotationsböjningsprovning enligt bilaga 6, |
| --- | --- |

a)

Rotationsböjningsprovning enligt bilaga 6,

| b) | Rullningsprovning enligt bilaga 7. |
| --- | --- |

b)

Rullningsprovning enligt bilaga 7.

6.5.2.   Aluminiumlegeringshjul

6.5.2.1.   Hjul i ett stycke

| a) | Korrosionsprovning enligt bilaga 5. Om tillverkningsprocessen i en produktionslinje alltid är densamma skall endast en representativ provning genomföras. |
| --- | --- |

a)

Korrosionsprovning enligt bilaga 5. Om tillverkningsprocessen i en produktionslinje alltid är densamma skall endast en representativ provning genomföras.

| b) | Rotationsböjningsprovning enligt bilaga 6, |
| --- | --- |

b)

Rotationsböjningsprovning enligt bilaga 6,

| c) | Rullningsprovning enligt bilaga 7, |
| --- | --- |

c)

Rullningsprovning enligt bilaga 7,

| d) | Islagsprovning enligt bilaga 8. |
| --- | --- |

d)

Islagsprovning enligt bilaga 8.

6.5.2.2.   Hjul med avtagbar fälg

| a) | Korrosionsprovning enligt bilaga 5, |
| --- | --- |

a)

Korrosionsprovning enligt bilaga 5,

| b) | Rotationsböjningsprovning enligt bilaga 6, |
| --- | --- |

b)

Rotationsböjningsprovning enligt bilaga 6,

| c) | Rullningsprovning enligt bilaga 7, |
| --- | --- |

c)

Rullningsprovning enligt bilaga 7,

| d) | Islagsprovning enligt bilaga 8, |
| --- | --- |

d)

Islagsprovning enligt bilaga 8,

| e) | Provning med växlande vridmoment enligt bilaga 9. |
| --- | --- |

e)

Provning med växlande vridmoment enligt bilaga 9.

6.5.3.   Magnesiumlegeringshjul

6.5.3.1.   Hjul i ett stycke

| a) | Korrosionsprovning enligt bilaga 5, |
| --- | --- |

a)

Korrosionsprovning enligt bilaga 5,

| b) | Rotationsböjningsprovning enligt bilaga 6, |
| --- | --- |

b)

Rotationsböjningsprovning enligt bilaga 6,

| c) | Rullningsprovning enligt bilaga 7, |
| --- | --- |

c)

Rullningsprovning enligt bilaga 7,

| d) | Islagsprovning enligt bilaga 8. |
| --- | --- |

d)

Islagsprovning enligt bilaga 8.

6.5.3.2.   Hjul med avtagbar fälg

| a) | Korrosionsprovning enligt bilaga 5, |
| --- | --- |

a)

Korrosionsprovning enligt bilaga 5,

| b) | Rotationsböjningsprovning enligt bilaga 6, |
| --- | --- |

b)

Rotationsböjningsprovning enligt bilaga 6,

| c) | Rullningsprovning enligt bilaga 7, |
| --- | --- |

c)

Rullningsprovning enligt bilaga 7,

| d) | Islagsprovning enligt bilaga 8, |
| --- | --- |

d)

Islagsprovning enligt bilaga 8,

| e) | Provning med växlande vridmoment enligt bilaga 9. |
| --- | --- |

e)

Provning med växlande vridmoment enligt bilaga 9.

6.6.   Om en hjultillverkare inger ansökan om typgodkännande för en serie hjul, anses det inte som nödvändigt att genomföra alla provningar på varje hjultyp i serien. Urval av det ogynnsammaste fallet får göras med typgodkännandemyndighetens eller den utsedda tekniska tjänstens medgivande æ(se punkt 4 i bilaga 6 till dessa föreskrifter).

Det likartade utbyteshjulet skall uppfylla följande krav för att säkerställa en korrekt inpassning på fordonet:

6.7.1.   Det ECE-typgodkända hjulets nominella diameter, nominella fälgbredd och nominella fördjupning skall vara desamma som för tillverkarens utbyteshjul.

6.7.2.   Hjulen skall vara anpassade till de däcksstorleksbeteckningar som ursprungligen anges av fordonstillverkaren för den särskilda modellen i fråga.

6.7.3.   De kontroller och den dokumentation som gäller hjulets/fordonets inpassning beskrivs i bilaga 10.

7.   ÄNDRINGAR OCH UTÖKNING AV TYPGODKÄNNANDE FÖR HJUL

Varje ändring av hjultypen skall anmälas till den typgodkännandemyndighet som beviljat typgodkännandet. Typgodkännandemyndigheten kan därefter:

7.1.1.   antingen göra bedömningen att ändringarna sannolikt inte får någon märkbara ogynnsamma verkningar och att hjultypen i varje fall fortfarande uppfyller kraven

7.1.2.   eller kräva ytterligare en provning.

7.2.   Bekräftelse på beviljat typgodkännande eller avslag på ansökan om typgodkännande skall med angivande av ändringarna meddelas de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter genom det förfarande som anges i punkt 4.3 ovan.

7.3.   Den behöriga myndighet som utfärdar utökning av typgodkännande skall tilldela varje meddelande, som upprättas för en sådan utökning, ett serienummer.

8.   PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

8.1.   Förfarandena för produktionsöverensstämmelse skall följa de förfaranden som anges i avtalet – E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2, tillägg 2.

8.2.   Den myndighet som beviljat typgodkännande får när som helst kontrollera de kontrollmetoder för överensstämmelse som tillämpas i varje produktionsanläggning. Det normala intervallet för dessa kontroller skall vara en gång vartannat år.

9.   PÅFÖLJDER VID BRISTER I PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSEN

9.1.   Det typgodkännande som enligt dessa föreskrifter beviljats när det gäller en hjultyp kan återkallas om de krav som ovan anges inte uppfylls eller om ett hjul med typgodkännandemärke inte överensstämmer med den godkända typen.

9.2.   Om en avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett typgodkännande som den tidigare beviljat skall den omgående meddela de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter detta med användande av ett meddelandeformulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

10.   TILLVERKNINGENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE

Om innehavaren av ett typgodkännande fullständigt upphör med tillverkningen av ett hjul som typgodkänts i enlighet med dessa föreskrifter skall denne meddela den myndighet som beviljat typgodkännandet detta. Då myndigheten mottar meddelandet i fråga skall den upplysa de övriga parter som tillämpar dessa föreskrifter om detta med användande av ett meddelandeformulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

11.   NAMN- OCH ADRESSUPPGIFTER GÄLLANDE DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR UTFÖRANDET AV TYPGODKÄNNANDEPROVNINGARNA OCH MYNDIGHETERNA

De avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter skall meddela Förenta nationernas sekretariat namn- och adressuppgifter gällande de tekniska tjänster som ansvarar för utförandet av typgodkännandeprovningarna och de myndigheter som beviljar typgodkännande och till vilka de intyg som bekräftar beviljat eller utökat typgodkännande, avslag på ansökan om typgodkännande, återkallat typgodkännande eller tillverkningens slutgiltiga upphörande och som utfärdats i andra länder, skall sändas.

BILAGA 1

Image

BILAGA 2

TYPGODKÄNNANDEMÄRKETS UTFORMNING

Image

Det hjul som bär ovanstående typgodkännandemärke är ett hjul som blivit typgodkänt i Italien (E3) med typgodkännandenummer 001148.

De första två siffrorna i typgodkännandenumret anger att typgodkännandet beviljats i enlighet med kraven i föreskrifter nr XY i deras ursprungliga form.

Typgodkännandemärket, föreskrifternas nummer och typgodkännandenumret kan ligga på ett avstånd från varandra som tar hänsyn till den inbördes ordningen.

BILAGA 3

HJULMÄRKNINGARNAS UTFORMNING

Exempel på märkningar som enligt dessa föreskrifter skall anbringas på ett hjul:

| ABCDE | 5 1/2 J x 14 FH | 36 | 01 99 | ab123 |
| --- | --- | --- | --- | --- |

ABCDE

5 1/2 J x 14 FH

36

01 99

ab123

Detta märkningsexempel definierar ett hjul:

| — | tillverkat av ABCDE |
| --- | --- |

—

tillverkat av ABCDE

| — | med en fälgprofilbeteckning (5 1/2 J) |
| --- | --- |

—

med en fälgprofilbeteckning (5 1/2 J)

| — | med en konstruktion i ett stycke (x) |
| --- | --- |

—

med en konstruktion i ett stycke (x)

| — | med en nominell fälgdiameterkod (14) |
| --- | --- |

—

med en nominell fälgdiameterkod (14)

| — | med ett icke-symmetriskt läge för fälgbädden (inget märke) |
| --- | --- |

—

med ett icke-symmetriskt läge för fälgbädden (inget märke)

| — | med ett platt puckelmönster i vulstområdet på endast en sida (FH) – valfri märkning |
| --- | --- |

—

med ett platt puckelmönster i vulstområdet på endast en sida (FH) – valfri märkning

| — | med en hjulfördjupning av 36 mm |
| --- | --- |

—

med en hjulfördjupning av 36 mm

| — | tillverkat i januari 1999 (0199) |
| --- | --- |

—

tillverkat i januari 1999 (0199)

| — | tillverkarens delnummer (ab123) |
| --- | --- |

—

tillverkarens delnummer (ab123)

Fälgbeteckningen skall i följande ordning omfatta fälgprofilbeteckning, konstruktion, nominell fälgdiameterkod, fälgbäddsläge och vulstutförande, t.ex. 5 1/2 J x 14 FH. Det är också tillåtet att vända på ordningen för de första tre delarna, t.ex. 14 x 5 1/2 J FH.

Märkningen av hjulfördjupning, tillverkningsdatum och tillverkarens namn kan vara på ett visst avstånd från fälgbeteckningen.

BILAGA 4

MATERIALPROVNING

Följande metallurgiska analys skall genomföras och rapporteras:

| Material | Provningar |
| --- | --- |
| Aluminiumlegering | a, c, e |
| Magnesiumlegering | a, c, e |
| Stål | a, b, d |

Material

Provningar

Aluminiumlegering

a, c, e

Magnesiumlegering

a, c, e

Stål

a, b, d

| (a) | Kemisk analys av råmaterialet. |
| --- | --- |

(a)

Kemisk analys av råmaterialet.

| (b) | Kontroll av följande mekaniska egenskaper (R
  p0,2, R
  m, och A) som är av betydelse för materialen:






  — | procentuell utvidgning efter brott (A): varaktig utvidgning av mätsträckan efter brott (Lu – Lo), uttryckt i procent av den ursprungliga sträckan (Lo)
  där







  ursprunglig mätsträcka (Lo
  ) | : | mätsträcka före kraftens anbringande, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| slutlig mätsträcka (Lu) | : | mätsträcka efter provstyckets bristning. |

(b)

Kontroll av följande mekaniska egenskaper (R
  p0,2, R
  m, och A) som är av betydelse för materialen:

—

procentuell utvidgning efter brott (A): varaktig utvidgning av mätsträckan efter brott (Lu – Lo), uttryckt i procent av den ursprungliga sträckan (Lo)

där

ursprunglig mätsträcka (Lo
  )

:

mätsträcka före kraftens anbringande,

slutlig mätsträcka (Lu)

:

mätsträcka efter provstyckets bristning.

| — | förlängningsgräns, oproportionell utvidgning (R
  p): påkänning vid vilken en oproportionell utvidgning är likvärdig med en angiven procentandel av extensometerns mätsträcka (L
  e). Den använda symbolen åtföljs av ett suffix som anger den föreskrivna procentandelen av extensometerns mätsträcka, t.ex.: Rp0,2. |
| --- | --- |

—

förlängningsgräns, oproportionell utvidgning (R
  p): påkänning vid vilken en oproportionell utvidgning är likvärdig med en angiven procentandel av extensometerns mätsträcka (L
  e). Den använda symbolen åtföljs av ett suffix som anger den föreskrivna procentandelen av extensometerns mätsträcka, t.ex.: Rp0,2.

| — | draghållfasthet (R
  m): påspänning som motsvarar den maximala kraften (F
  m). |
| --- | --- |

—

draghållfasthet (R
  m): påspänning som motsvarar den maximala kraften (F
  m).

| (c) | Kontroll av de mekaniska egenskaperna (R
  p0,2, R
  m, och A) hos de provstycken som tagits från navmonteringsområdet och i övergången mellan skiva och fälg eller i förekommande fall i brottzonen. |
| --- | --- |

(c)

Kontroll av de mekaniska egenskaperna (R
  p0,2, R
  m, och A) hos de provstycken som tagits från navmonteringsområdet och i övergången mellan skiva och fälg eller i förekommande fall i brottzonen.

| (d) | Analys av metallurgiska defekter och av råmaterialets struktur. |
| --- | --- |

(d)

Analys av metallurgiska defekter och av råmaterialets struktur.

| (e) | Analys av metallurgiska defekter och strukturer i de provstycken som tagits från navmonteringsområdet och i övergången mellan skiva och fälg eller i förekommande fall i brottzonen. |
| --- | --- |

(e)

Analys av metallurgiska defekter och strukturer i de provstycken som tagits från navmonteringsområdet och i övergången mellan skiva och fälg eller i förekommande fall i brottzonen.

BILAGA 5

KORROSIONSPROVNING

Genomför en provning med saltvattenbesprutning under 384 timmar enligt ISO 9227.

1.1.   Förberedelse för provtagning

Ett ytbehandlat provstycke som tagits ur produktionen skall angripas genom korssnitt och stenislag (ISO 565) som motsvarar angreppsförhållandena under normal användning av fordonet (skadan skall vara belägen i fälgflänsområdet och på hjulets insida).

1.2.   Utveckling av provningen

Det ytbehandlade provstycket skall genomgå en provning med saltvattenbesprutning där provstycket och varje beståndsdel med vilken det normalt står i kontakt placeras upprätt i provningsutrustningen för saltvattenbesprutning. Hjulet vrids 90° var 48:e timme.

1.3.   Utvärdering

Enstaka fenomen som kan inverka på korrosionen skall utvärderas (skikt, skruvar, zink- eller kadmiumhaltiga delar, legeringsisolerande skikt, osv.)

Provningsdokumentationen skall innehålla fotografier som visar de huvudsakliga korrosionspunkter som blivit mekaniskt tvättade för att visa materialfel.

Det skall inte finnas någon nämnvärd korrosion efter en provningstid av 192 timmar. Efter 384 timmar skall hjulfunktion, monteringsdon och vulst inte vara ogynnsamt påverkade av korrosion. Detta skall bekräftas genom en rotationsböjningsprovning enligt bilaga 6 eller en rullningsprovning enligt bilaga 7, beroende på korrosionens läge.

BILAGA 6

ROTATIONSBÖJNINGSPROVNING

1.   BESKRIVNING AV PROVNINGEN

Under rotationsböjningsprovningen simuleras de sidokrafter som påverkar hjulet när det körs längs en kurva. Fyra utvalda hjul skall provas, två med 50 % och två med 75 % av den maximala sidokraften. Hjulfälgen är stelt fastspänd på provningsbänken och ett böjmoment Mb tillförs på navmonteringsområdet (dvs. med en lastarm med en fläns med samma hålcirkeldiameter som det fordon för vilket hjulet är avsett). Lättmetallhjul fastspänns med användande av två halvcirkelformade flänsar på den inre fälgflänsen.

Skulle andra fastspänningsanordningar användas är det nödvändigt att visa deras likvärdighet.

Skruvar eller fästmuttrar spänns till det vridmoment som angivits av fordonstillverkaren och återspänns efter ca 10 000 omgångar.

2.   FORMEL FÖR BERÄKNING AV BÖJMOMENT

Bilar och terrängfordon: MbmaX = S × FV (μ × rdyn + d)

| MbmaX | = | maximalt referensböjmoment [Nm] |
| --- | --- | --- |
| FV | = | hjulets maximala belastningskapacitet [N] |
| rdyn | = | dynamisk radie för det största däck som rekommenderas för hjulet [m] |
| d | = | fördjupning [m] |
| μ | = | friktionskoefficient |
| S | = | säkerhetsfaktor |

MbmaX

=

maximalt referensböjmoment [Nm]

FV

=

hjulets maximala belastningskapacitet [N]

rdyn

=

dynamisk radie för det största däck som rekommenderas för hjulet [m]

d

=

fördjupning [m]

μ

=

friktionskoefficient

S

=

säkerhetsfaktor

3.   Provningen genomförs med två procentuella värden (50 % och 75 %) av det maximala momentet och med utgångspunkt i följande standarder

| Friktionskoefficient | 0,9 |
| --- | --- |
| Säkerhetsfaktor | 2,0 |
| Nominella omgångar per minut | Antalet omgångar per minut kan vara så stort som möjligt, men utanför provningsanordningens resonansfrekvens. |

Friktionskoefficient

0,9

Säkerhetsfaktor

2,0

Nominella omgångar per minut

Antalet omgångar per minut kan vara så stort som möjligt, men utanför provningsanordningens resonansfrekvens.

| | Aluminium/Magnesium | Stål |
| --- | --- | --- |
| Fordonskategori | M1 och M1G | O1 och O2 | M1 och M1G | O1 och O2 |
| Minsta antal omgångar med 75 % av MbmaX | 2,0 · 105 | 0,66 · 105 | 6,0 · 104 | 2,0 · 104 |
| Minsta antal omgångar med 50 % av MbmaX | 1,8 · 106 | 0,69 · 106 | 6,0 · 105 | 2,3 · 105 |
| Gränser för godtagande | Axelförskjutning som är mindre än 10 % större än den förskjutning som uppmäts efter ca 10 000 omgångar. |
| Tekniska brott godtas ej. | — |
| Tillåten minskning i det åtdragningsmoment som ursprungligen tillämpats på hjulets fastspänningsbultar och muttrar (10) | Maximalt 30 % |

Aluminium/Magnesium

Stål

Fordonskategori

M1 och M1G

O1 och O2

M1 och M1G

O1 och O2

Minsta antal omgångar med 75 % av MbmaX

2,0 · 105

0,66 · 105

6,0 · 104

2,0 · 104

Minsta antal omgångar med 50 % av MbmaX

1,8 · 106

0,69 · 106

6,0 · 105

2,3 · 105

Gränser för godtagande

Axelförskjutning som är mindre än 10 % större än den förskjutning som uppmäts efter ca 10 000 omgångar.

Tekniska brott godtas ej.

—

Tillåten minskning i det åtdragningsmoment som ursprungligen tillämpats på hjulets fastspänningsbultar och muttrar (10)

Maximalt 30 %

4.   PROVNINGSPLAN FÖR ETT ANTAL HJULTYPER

Hjul av samma typ (punkt 2.2) men med andra fördjupningsvärden kan grupperas med användande av det högsta värdet för provningsböjmomentet enligt följande provningsplan. Hjulversioner med ett större centrumhål skall ingå i provningen. Om provningen misslyckas skall ytterligare provexemplar provas.

Nödvändiga provningar:

| Antal hjul som skall provas | Rotationsböjningsprovning |
| --- | --- |
| | Kort provning | Lång provning |
| Minsta hålcirkeldiameter
  Största hålcirkeldiameter
  Om endast en hålcirkeldiameter finns | 1
  1
  2 | 1
  1
  2 |
| Fördjupningsvariationer upp till 2 mm
  Från 2 mm till 5 mm
  > 5 mm | —
  1
  1 | —
  —
  1 |

Antal hjul som skall provas

Rotationsböjningsprovning

Kort provning

Lång provning

Minsta hålcirkeldiameter

Största hålcirkeldiameter

Om endast en hålcirkeldiameter finns

1

1

2

1

1

2

Fördjupningsvariationer upp till 2 mm

Från 2 mm till 5 mm

> 5 mm

—

1

1

—

—

1

Provningar som skall genomföras om den största tillåtna belastningen på hjulet ökas efterhand.

| Om det resulterande provningsböjmomentet ökar upp till högst 10 %. | 1 | 1 |
| --- | --- | --- |

Om det resulterande provningsböjmomentet ökar upp till högst 10 %.

1

1

| Kort provning | = | rotationsböjningsprovning med 75 % av l Mbmax

  (beräknad för största belastning på hjulet) |
| --- | --- | --- |
| Lång provning | = | rotationsböjningsprovning med 50 % av Mbmax |

Kort provning

=

rotationsböjningsprovning med 75 % av l Mbmax

(beräknad för största belastning på hjulet)

Lång provning

=

rotationsböjningsprovning med 50 % av Mbmax

Skulle provningsmomentet ha ökat mer än 10 % när det jämförs med det första typgodkännandet skall hela programmet upprepas.

Image

BILAGA 7

RULLNINGSPROVNING

1.   BESKRIVNING AV PROVNING

I rullningsprovningen simuleras påkänningen på hjulet när det körs rakt fram genom provning av ett hjul som rullar mot en trumma som har en minsta ytterdiameter av 1,7 m vid en yttre rullningsprovning eller en minsta innerdiameter lika med däckets dynamiska radie dividerad med 0,4 vid en inre rullningsprovning. Två hjul skall provas.

2.   FORMEL FÖR BERÄKNING AV PROVNINGSBELASTNINGEN

| Alla fordonstyper | FP = S × FV |
| --- | --- |

Alla fordonstyper

FP = S × FV

| FP | = | provningsbelastning [N] |
| --- | --- | --- |
| FV | = | hjulets största hjulbelastningskapacitet [N] |
| S | = | säkerhetsfaktor |

FP

=

provningsbelastning [N]

FV

=

hjulets största hjulbelastningskapacitet [N]

S

=

säkerhetsfaktor

3.   PROVNINGSFÖRFARANDE OCH KRAV

Provningarna genomförs på grundval av följande uppgifter:

| | M1 och M1G | O1 och O2 |
| --- | --- | --- |
| Rullningsriktning | Rakt fram |
| Säkerhetsfaktor – S | 2,5
  2,25 (11) | 2,0 |
| Däck | Hämtade ur normal (serie)produktion och, om möjligt, med den största nominella tvärsnittsbredd som rekommenderas för hjulet |
| Provningshastighet i km/h | Den största som tillåts av däcket i förhållande till det hastighetsindex som vanligen är 60–100 km/h |
| Motsvarande rullningsavstånd | 2 000 km
  1 000 km (11) | 2 000 km
  1 000 km (11) |
| Ringtryck vid provningens början (kontrolleras ej under provningen) | Normal användning: | rullningsprovningstryck |
| Upp till | 160 kPa | 280 kPa |
| Mer än | 160 kPa | minst 400 kPa |
| Gränser för godtagande | Tekniska brott och/eller luftläckage godtas ej. |
| Tillåten minskning i det åtdragningsmoment som ursprungligen tillämpades på bultarna och muttrarna för hjulets fastspänning (12) | ≤ 30  % |

M1 och M1G

O1 och O2

Rullningsriktning

Rakt fram

Säkerhetsfaktor – S

2,5

2,25 (11)

2,0

Däck

Hämtade ur normal (serie)produktion och, om möjligt, med den största nominella tvärsnittsbredd som rekommenderas för hjulet

Provningshastighet i km/h

Den största som tillåts av däcket i förhållande till det hastighetsindex som vanligen är 60–100 km/h

Motsvarande rullningsavstånd

2 000 km

1 000 km (11)

2 000 km

1 000 km (11)

Ringtryck vid provningens början (kontrolleras ej under provningen)

Normal användning:

rullningsprovningstryck

Upp till

160 kPa

280 kPa

Mer än

160 kPa

minst 400 kPa

Gränser för godtagande

Tekniska brott och/eller luftläckage godtas ej.

Tillåten minskning i det åtdragningsmoment som ursprungligen tillämpades på bultarna och muttrarna för hjulets fastspänning (12)

≤ 30  %

Image

BILAGA 8

ISLAGSPROVNING

1.   BESKRIVNING AV PROVNINGEN

Hjulets hållfasthet gentemot brott på kanterna och andra kritiska punkter när hjulet träffar ett hinder skall kontrolleras. För att visa dess tillräckliga motståndskraft mot brott är det nödvändigt att genomföra en islagsprovning enligt bilaga 8 – tillägg 1.

2.   FORMEL FÖR BERÄKNING AV PROVNINGSBELASTNINGEN

| D | = | 0,6 × FV / g + 180 [kg] |
| --- | --- | --- |
| D | = | värdet av den fallande vikten [kg] |
| FV | = | största hjulbelastningskapacitet [N] |
| g | = | tyngdkraftsaccelerationen 9,81 m/s2 |

D

=

0,6 × FV / g + 180 [kg]

D

=

värdet av den fallande vikten [kg]

FV

=

största hjulbelastningskapacitet [N]

g

=

tyngdkraftsaccelerationen 9,81 m/s2

3.   PROVNINGSFÖRFARANDE OCH KRAV

| | M1 och M1G |
| --- | --- |
| Förfarande och krav | Enligt bilaga 8 – tillägg 1 |
| Ringtryck | Det ringtryck som rekommenderas av däckstillverkaren baserat på belastningsindex och maximal fordonshastighet dock minst 200 kPa. |
| Däck | Däck som tagits ur normal (serie)produktion med den minsta nominella tvärsnittsbredden och den minsta rullningsomkretsen bland de däck som rekommenderas för hjulet i fråga. |
| Kriterier för godtagande | Provningen skall betraktas som tillfredsställande om det ej finns något synligt brott som tränger genom hjulytan och om det ej uppstår någon minskning av ringtrycket inom en minut efter avslutad provning. Brott och inbuktningar som uppstått genom direkt kontakt med den fallande vikten är godtagbara.
  När det gäller hjul med avtagbara fälgar eller andra beståndsdelar som kan tas isär, anses hjulet ej ha bestått provningen om gängade fogar nära eker- eller ventilationshål brister. |
| Antal provstycken som skall provas | En för varje islagsställe. |
| Islagsställen | Ett i det område som förbinder ekrarna med fälgen och ytterligare ett i området mellan två ekrar mycket nära ventilhålet.
  Islagsriktningen skall, om möjligt, ej sammanfalla med radiallinjen mellan ett fastsättningshål och hjulcentrum. |

M1 och M1G

Förfarande och krav

Enligt bilaga 8 – tillägg 1

Ringtryck

Det ringtryck som rekommenderas av däckstillverkaren baserat på belastningsindex och maximal fordonshastighet dock minst 200 kPa.

Däck

Däck som tagits ur normal (serie)produktion med den minsta nominella tvärsnittsbredden och den minsta rullningsomkretsen bland de däck som rekommenderas för hjulet i fråga.

Kriterier för godtagande

Provningen skall betraktas som tillfredsställande om det ej finns något synligt brott som tränger genom hjulytan och om det ej uppstår någon minskning av ringtrycket inom en minut efter avslutad provning. Brott och inbuktningar som uppstått genom direkt kontakt med den fallande vikten är godtagbara.

När det gäller hjul med avtagbara fälgar eller andra beståndsdelar som kan tas isär, anses hjulet ej ha bestått provningen om gängade fogar nära eker- eller ventilationshål brister.

Antal provstycken som skall provas

En för varje islagsställe.

Islagsställen

Ett i det område som förbinder ekrarna med fälgen och ytterligare ett i området mellan två ekrar mycket nära ventilhålet.

Islagsriktningen skall, om möjligt, ej sammanfalla med radiallinjen mellan ett fastsättningshål och hjulcentrum.

4.   PROVNINGSPLAN FÖR EN SERIE HJULTYPER

Nödvändiga provningar:

| Hjul som skall provas | Islagsprovning |
| --- | --- |
| Minsta hålcirkeldiameter för fastsättningshål
  Största hålcirkeldiameter för fastsättningshål | En för varje islagsställe
  En för varje islagsställe |

Hjul som skall provas

Islagsprovning

Minsta hålcirkeldiameter för fastsättningshål

Största hålcirkeldiameter för fastsättningshål

En för varje islagsställe

En för varje islagsställe

BILAGA 8

Tillägg 1

PERSONBILAR – LÄTTMETALLHJUL – ISLAGSPROVNING

1.   TILLÄMPNINGSOMRÅDE

I denna bilaga anges ett provningsförfarande i laboratorium för att utvärdera egenskaperna vid axiellt (sido)kollisionsislag mot en trottoarkant hos ett hjul som helt eller delvis tillverkats av lättmetaller. Den är avsedd för undersökning och/eller kvalitetskontroll av hjul på personbilar.

2.   PROVNINGSUTRUSTNING

2.1.   Nya färdigställda hjul som är representativa för hjul avsedda för personbilar och är försedda med däck.

2.2.   Islagsprovningsmaskin med en vertikalt verkande provkropp med en islagsyta som är minst 125 mm bred och minst 375 mm lång, med skarpa kanter som avrundats eller avfasats i enlighet med figur 1. Fallvikten D, uttryckt i kilogram med en tolerans av ±2 %, skall vara enligt följande:

D = 0,6 × FV / g + 180 [kg]

där FV/g är den maximala statiska hjulbelastning som anges av hjul- och/eller fordonstillverkaren och uttrycks i kilogram.

2.3.   Vikt på 1 000 kg.

3.   KALIBRERING

Säkerställ med hjälp av en provningskalibreringsadapter att den vikt av 1 000 kg (punkt 2.3) som islås vertikalt på hjulfästet enligt figur 2 förorsakar en nedböjning av 7,5 mm ± 0,75 mm när den uppmäts vid bjälkens mittpunkt.

4.   PROVNINGSFÖRFARANDE

4.1.   Montera provningshjulet (punkt 2.1) och däcket i provningsmaskinen (punkt 2.2) så att islaget träffar hjulets fälgfläns. Hjulet skall monteras med axeln i en vinkel av 13° ± 1° mot vertikallinjen och med sin högsta punkt vänd mot islagsprovkroppen.

Det däck som monteras på provningshjulet skall vara ett slanglöst radialdäck med minimal nominell tvärsnittsbredd och avsett för användning på detta hjul. Ringtrycket skall vara det som anges av fordonstillverkaren eller, i avsaknad av sådan uppgift, 200 kPa.

Temperaturen i provningsmiljön skall under hela provningstiden vara 10 °C–30 °C.

4.2.   Säkerställ att hjulet monteras på ett navfäste med fästanordningar som som med avseende på måtten motsvarar de som skulle användas på ett fordon. Åtdra för hand fästanordningarna till ett värde eller med en metod som rekommenderas av fordons- eller hjultillverkaren.

Då utformningen av hjulets centrala delar kan variera, prova ett tillräckligt antal ställen på hjulfälgsomkretsen för att säkerställa att de centrala delarnas hållfasthet blir bedömd. Använd nya hjul varje gång.

När det gäller provning av eker skall den eker väljas som ligger närmast bulthålet.

4.3.   Säkerställ att islagsprovkroppen befinner sig över däcket och med 25 ± 1 mm sträcker sig över fälgflänsen. Höj islagsprovkroppen till en höjd av 230 ± 2 mm över den högsta delen av fälgflänsen och låt den falla.

5.   KRITERIER FÖR UNDERKÄNNANDE

Hjulet anses ha underkänts i provningen om något av följande inträffar:

| (a) | synligt(a) brott genomtränger ett avsnitt i den centrala delen av hjulenheten, |
| --- | --- |

(a)

synligt(a) brott genomtränger ett avsnitt i den centrala delen av hjulenheten,

| (b) | den centrala delen lossnar från fälgen, |
| --- | --- |

(b)

den centrala delen lossnar från fälgen,

| (c) | däcket förlorar hela ringtrycket inom 1 min. |
| --- | --- |

(c)

däcket förlorar hela ringtrycket inom 1 min.

Hjulet anses inte ha underkänts i provningen om hjulenheten deformerats eller om sprickor uppstått i det fälgavsnittsområde som islagits av islagsprovkroppens islagsyta.

Anmärkning: Däck och hjul som använts vid provningarna skall därefter inte användas på ett fordon.

Image

Image

Image

BILAGA 9

VÄXLANDE VRIDMOMENTSPROVNING

1.   BESKRIVNING AV PROVNINGEN

Vid en växlande vridmomentsprovning simuleras det vridmoment som verkar på hjulet under inbromsning och acceleration. Provningshjulen skall provas för varje procentuellt värde (50 % och 75 %) av det största beräknade vridmomentet. Varje hjulfläns fastsätts stadigt vid provningsbordet och utsätts för påkänning av ett växlande vridmoment av ±MT, som påförs genom fastsättningsytan, dvs. genom en bromslamell eller andra konstruktionsdelar.

2.   FORMEL FÖR BERÄKNING AV PROVNINGSVRIDMOMENTET

MT = S × FV × rdyn

där:

| MT | = | provningsvridmoment [Nm] |
| --- | --- | --- |
| S | = | säkerhetsfaktor |
| FV | = | maximal hjulbelastningskapacitet [N] |
| rdyn | = | dynamisk radie [m] |

MT

=

provningsvridmoment [Nm]

S

=

säkerhetsfaktor

FV

=

maximal hjulbelastningskapacitet [N]

rdyn

=

dynamisk radie [m]

Provningarna genomgörs på grundval av följande parametrar:

| Säkerhetsfaktor S | 1,0 |
| --- | --- |
| Lägsta antal omgångar med ± 90 % MT | 2 × 105 |
| Lägsta antal omgångar med ± 45 % MT | 2 × 106 |
| Kriterier för godkännande | Tekniska brott godtas inte |
| Tillåten minskning av det ursprungliga vridmoment som påförs hjulfastsättningens bultar och muttrar (13) | 30 % |

Säkerhetsfaktor S

1,0

Lägsta antal omgångar med ± 90 % MT

2 × 105

Lägsta antal omgångar med ± 45 % MT

2 × 106

Kriterier för godkännande

Tekniska brott godtas inte

Tillåten minskning av det ursprungliga vridmoment som påförs hjulfastsättningens bultar och muttrar (13)

30 %

BILAGA 10

KONTROLLER OCH DOKUMENTATION AV FORDONSUTRUSTNING

1.   INFORMATION OM TILLÄMPNING OCH MONTERING

Typgodkännandemyndigheten skall förses med en kopia av följande information som också skall tillhandahållas konsumenten tillsammans med hjulet.

1.1.   Hjulegenskaper:

ECE-typgodkännandenummer, hjultyp och variant, internationell fälgbeteckning (t. ex. 15 H2 x 5 1/2 J) och fördjupning.

1.2.   Fordonsegenskaper:

Fordonstillverkare, fordonsmodellens namn och beskrivning, fordonseffekt och fordonsidentifieringsnummer (Vehicle Identification Number, VIN) inkl. minst World Manufacturer Identification, (WMI), fordonsbeskrivningsdel (Vehicle Description Section, VDS) och den första siffra i fordonsidentifieringsdelen (Vehicle Identification Section, VIS) som anger modellåret (se ISO 3779-1983).

1.3.   Ytterligare egenskaper: Varje särskilt krav, särskild utrustning, osv. som anges när tillverkarens utbyteshjul används eller särskilda krav för det ECE-typgodkända hjulet.

1.4.   Detaljerad monteringsinstruktion: rekommendationer och säkerhetsföreskrifter för montering av hjulet

Användning av tilläggs- eller ersättningskomponenter för fastsättning av hjulet, t.ex. längre hjulbultar eller hjulskruvar till lättmetallhjul.

Åtdragningsmoment för hjulfastsättning; uppmärksamheten fästs vid betydelsen av denna fråga och vid behovet av att helst använda en kalibrerad momentnyckel, instruktion gällande nödvändigheten av att på nytt åtdra hjulfastsättningen efter 50 kilometers körning, samt hänvisningar till att i förekommande fall använda och montera navkapslar.

1.5.   Exempel på en tänkbar utformning av en tabell för information om tillämpning och montering.

Hjulegenskaper (obligatoriska fält i fetstil)

| ECE-typgodkännandenummer | Hjultyp | Storlek | Fördjupning | Hålcirkeldiameter | fästhål (14) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| XY R-I 0001148 | 6014 | 6Jx14H2 | 38 mm | 98 mm | 4 |
| Hjulvariant | Placering av kontrolltapp | Hjulmärkning | centrumringmärkning | Centrumhål diameter | Maximal hjulbelastning i N |
| A | Ja | 98-38 | 120-98 | 58,1 mm | 5 500 |

ECE-typgodkännandenummer

Hjultyp

Storlek

Fördjupning

Hålcirkeldiameter

fästhål (14)

XY R-I 0001148

6014

6Jx14H2

38 mm

98 mm

4

Hjulvariant

Placering av kontrolltapp

Hjulmärkning

centrumringmärkning

Centrumhål diameter

Maximal hjulbelastning i N

A

Ja

98-38

120-98

58,1 mm

5 500

Fordonsegenskaper

| Hjultillverkare | fordonsmodellens namn | Fordonstyp | Effekt i kW | Identifiering (VIN) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| FIAT | ALFA ROMEO 145/146 | ALFA ROMEO 930 | 66-95 | WMI | VDS | År |
| 1C9 | Y817H3 | 4 |

Hjultillverkare

fordonsmodellens namn

Fordonstyp

Effekt i kW

Identifiering (VIN)

FIAT

ALFA ROMEO 145/146

ALFA ROMEO 930

66-95

WMI

VDS

År

1C9

Y817H3

4

Ytterligare egenskaper

| Referens No. | Egenskap |
| --- | --- |
| 1 | Sfäriska fastsättningsskruvar |

Referens No.

Egenskap

1

Sfäriska fastsättningsskruvar

2.   YTTERLIGARE KRAV

2.1.   Kontroll av hjulets rotationsprofil

Utformningen av hjulets inre profil (hjulets rotationsprofil se figur 1) måste erbjuda tillräckligt utrymme för broms-, upphängnings- och styrkomponenter.

I det fall där hjulets rotationsprofil befinner sig utanför rotationsprofilen för fordonstillverkarens utbyteshjul är ingen kontroll nödvändig.

I det fall där rotationsprofilen befinner sig innanför rotationsprofilen för fordonstillverkarens utbyteshjul skall en kontroll genomföras av hjulets manöverutrymme när det gäller broms-, upphängnings- och styrkomponenter och allmänna underredskomponenter, där verkningarna av hjulmotvikterna beaktas.

I regel måste följande kriterier uppfyllas:

minsta manöverutrymme för bromskomponenter (sämsta fall, t. ex. med nya bromsbelägg): 3 mm (15),

minsta manöverutrymme för upphängningskomponenter (t. ex. övre och nedre upphängningsbärarmar): 4 mm,

minsta manöverutrymme för styrkomponenter (t. ex. tvärstag och styrleder): 4 mm, och

minsta manöverutrymme mellan motvikter och fordonskomponenter: 2 mm.

Kontrollen kan genomföras statiskt eller dynamiskt. Om de olika manöverutrymmena på fordonstillverkarens utbyteshjul är mindre än de som anges ovan, kan dessa godtas.

2.2.   Kontroll av ventilationshålen

Ett typgodkänt hjul skall inte ha lägre bromsverkningsgrad än tillverkarens utbyteshjul. Värmeöverföringen från bromsarna till stålhjul ses som allvarligare än när det gäller lättmetallhjul. I de fall där fordonstillverkarens utbyteshjul är utformat för en avsiktlig luftcirkulation från bromsen genom hjulventilationshålen (t.ex. genom väderkvarnseffekt) och där ventilationshålsområdet i ett likartat utbyteshjul är mindre än det i fordonstillverkarens motsvarande utbyteshjul skall en jämförande provning genomföras för att utvärdera bromsverkningsgraden.

Provningen skall följa kraven i föreskrifter nr 13, tillägg 4, punkt 1.5, typ I – utmattningsprovningsförfarande. Avgörande är bromstemperaturen. Den maximitemperatur som uppmätts (skivor, trumma) med användande av fordonstillverkarens utbyteshjul får inte överskridas med det hjul som skall typgodkännas.

Alla navkapslar som normalt är monterade skall beaktas.

2.3.   Fastsättande av hjul

Användande av fordonstillverkarens fastsättningskomponenter för utbyteshjul rekommenderas. Alla speciella hjulfastsättningskomponenter skall tillåta montering av det likartade utbyteshjulet utan att kräva någon ytterligare ändring. Det grundläggande antalet hjulfastsättningar t.ex. 4 hål, 5 hål osv., skall inte ändras. Hjulfastsättningar skall inte hindra andra komponenter, t. ex. bromskomponenter. När det gäller hjulets bultar, muttrar och skruvar skall längden på gängorna vara samma som erhålls på fordonstillverkarens utbyteshjul och hjulfastsättningar. Bultarnas/muttrarnas profil skall motsvara profilen för motsvarande hål i det typgodkända hjulet. Det material som används för hjulfastsättningskomponenterna skall vara minst likvärdigt med fastsättningskomponenterna för fordonstillverkarens utbyteshjul.

I det fall hjultillbehör tillhandahålls skall alla nödvändiga specialverktyg för montering och demontering också tillhandahållas.

Om olika hjulfastsättningskomponenter tillhandahålls skall de anges i detalj i de uppgifter som krävs i punkt 1.2 och alla nödvändiga specialverktyg för montering skall tillhandahållas.

2.4.   Utskjutande delar

När det typgodkända hjulet monterats på fordonet tillsammans med alla nödvändiga hjultillbehör skall det inte utgöra någon fara. Kraven i föreskrifter ECE-R26 skall iakttas.

2.5.   Diverse

Provningsrapporten skall innehålla detaljuppgifter om och resultat av de genomförda provningarna. Den skall bekräfta att det provade hjulet uppfyller kraven.

Image

---

(1)  Kategorierna M och O enligt definition i bilaga 7 till den konsoliderade resolutionen om konstruktion av fordon (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2).

1

(2)  Däcksstandarderna kan erhållas på följande adresser:

2

ISO, 1, rue de Varembé, Case postale 56, CH-1211 Genève 20 – Schweiz

(3)  ETRTO, 32 Av. Brugmann – Bte 2, B-1060 Bryssel, Belgien

3

(4)  TRA, 175 Montrose West Avenue, Suite 150, Copley, Ohio, 44321 USA

4

(5)  JATMA, NO.33 MORI BLDG. 8th Floor 3-8-21, Toranomon Minato-Ku, Tokio 105-0001, Japan

5

(6)  TRAA, Suite 1, Hawthorn House, 795 Glenferrie Road, Hawthorn, Victoria, 3122 Australia

6

(7)  ALAPA, Avenida Paulista 244-12° Andar, CEP, 01310 Sao Paulo, SP, Brasilien

7

(8)  STRO, Älggatan 48 A, Nb, S-216 15 Malmö, Sverige

8

(9)  1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 5 för Sverige, 6 för Belgien, 7 för Ungern, 8 för Tjeckien, 9 för Spanien, 10 för Jugoslavien, 11 för Förenade kungariket, 12 för Österrike, 13 för Luxemburg, 14 för Schweiz, 15 (vakant), 16 för Norge, 17 för Finland, 18 för Danmark, 19 för Rumänien, 20 för Polen, 21 för Portugal, 22 för Ryska federationen, 23 för Grekland, 24 för Irland, 25 för Kroatien, 26 för Slovenien, 27 för Slovakien, 28 för Vitryssland, 29 för Estland, 30 (vakant), 31 för Bosnien och Hercegovina, 32 för Lettland, 33 (vakant), 34 för Bulgarien, 35 (vakant), 36 for Litauen, 37 för Turkiet, 38 (vakant), 39 för Azerbajdzjan, 40 för f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, 41 (vakant), 42 för Europeiska gemenskapen (typgodkännanden beviljas av dess medlemsstater med användande av deras respektive ECE-symbol), 43 för Japan, 44 (vakant), 45 för Australien, 46 för Ukraina, 47 för Sydafrika, 48 för Nya Zeeland, 49 för Cypern, 50 för Malta och 51 för Sydkorea. Följande nummer skall tilldelas övriga länder i den kronologiska ordning som de ratificerar eller ansluter sig till överenskommelsen om antagandet av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon, utrustning och delar som kan monteras och/eller användas på hjulförsedda fordon samt villkoren för ömsesidigt erkännande av de typgodkännanden som beviljats på grundval av dessa föreskrifter, varefter de nummer som på detta sätt tilldelats skall meddelas de avtalsslutande parterna av Förenta nationernas generalsekreterare.

9

(10)  Kontrollera minskningen av hjulets åtdragningsmoment genom att på nytt dra åt och inte genom att mäta momentet för att lossa fastspänningar.

10

(11)  För personbilar med stålskivhjul.

11

(12)  Kontrollera minskningen av hjulets åtdragningsmoment genom att på nytt dra åt och inte genom att mäta momentet för att lossa fastspänningar.

12

(13)  Kontrollera minskningen av åtdragningsmoment i hjulfastsättningarna genom att på nytt dra åt och inte genom att mäta momentet för att lossa fastspänningar.

13

(14)  Användning av fordonstillverkarens bromskomponentprofiler och hjulrotationsprofil rekommenderas. Driftsövervakning är emellertid nödvändig på grund av att bromskomponenter och/eller originalhjulens rotationsprofil kan ändras under pågående fordonsproduktion.

14

(15)  Användning av fordonstillverkarens bromskomponentprofiler och hjulrotationsprofil rekommenderas. Driftsövervakning är emellertid nödvändig på grund av att bromskomponenter och/eller originalhjulens rotationsprofil kan ändras under pågående fordonsproduktion.

15

---

| 9.3.2007 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 70/439 |
| --- | --- | --- | --- |

9.3.2007

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 70/439

---

Rättelse till kommissionens förordning (EG) nr 2286/2003 av den 18 december 2003 om ändring av förordning (EEG) nr 2454/93 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen

(
  Europeiska unionens officiella tidning L 343 av den 31 december 2003
  )

På sidan 81 i bilaga 37, Förklaring, skall det

i stället för:

| ”J: Placering i tullager av typ A, B, C, E eller F2 (1). | 71, 78 |
| --- | --- |
| K: Placering i tullager av typ D3 (2), 4 (3) | 71, 78” |

”J: Placering i tullager av typ A, B, C, E eller F2 (1).

71, 78

K: Placering i tullager av typ D3 (2), 4 (3)

71, 78”

vara:

vara:

| ”J: Placering i tullager av typ A, B, C, E eller F (1). | 71, 78 |
| --- | --- |
| K: Placering i tullager av typ D (2) (3). | 71, 78” |

”J: Placering i tullager av typ A, B, C, E eller F (1).

71, 78

K: Placering i tullager av typ D (2) (3).

71, 78”

På sidan 83 i bilaga 37, Avdelning II A, Fält 2: Avsändare/Exportör, andra stycket andra meningen, skall det

i stället för:

i stället för:

”Med begreppet ’avsändare’ i denna bilaga avses den användare som agerar ...”

vara:

vara:

”Med begreppet ’avsändare’ i denna bilaga avses den operatör som agerar ...”

På sidan 92 i bilaga 37, Avdelning II C, Fält 35: Bruttovikt (kg), andra stycket första meningen, skall det

i stället för:

i stället för:

”När en transitdeklaration omfattar ...”

vara:

vara:

”När en deklaration omfattar ...”

På sidan 111 i bilaga 37, Passiv förädling, Import,

| — | första raden, skall det |
| --- | --- |

—

första raden, skall det

i stället för:

i stället för:

”Förädlingsprodukterna åter, i den medlemsstat där pålagor betalats”

vara:

vara:

”Förädlingsprodukter som kommer i retur till den medlemstat där tull och annan skatt betalats”

| — | andra raden, skall det |
| --- | --- |

—

andra raden, skall det

i stället för:

i stället för:

”Förädlingsprodukterna åter, efter reparation inom ramen för garanti”

vara:

vara:

”Förädlingsprodukter som kommer i retur efter garantireparation”

| — | tredje raden, skall det |
| --- | --- |

—

tredje raden, skall det

i stället för:

i stället för:

”Förädlingsprodukterna åter, efter utbyte inom ramen för garanti”

vara:

vara:

”Förädlingsprodukter som kommer i retur efter garantiutbyte”

| — | fjärde raden, skall det |
| --- | --- |

—

fjärde raden, skall det

i stället för:

i stället för:

”Förädlingsprodukterna åter, efter passiv förädling ...”

vara:

vara:

”Förädlingsprodukter som kommer i retur efter passiv förädling ...”

| — | femte raden, skall det |
| --- | --- |

—

femte raden, skall det

i stället för:

i stället för:

”Förädlingsprodukterna åter, med partiell befrielse ...”

vara:

vara:

”Förädlingsprodukter som kommer i retur med partiell befrielse ...”

På sidan 111 i bilaga 37, Passiv förädling, Export, andra raden, skall det

i stället för:

i stället för:

”Varor som importerats för aktiv förädling för utbyte inom ramen för garanti”

vara:

vara:

”Varor som importerats för aktiv förädling för garantiutbyte”

På sidan 117 i bilaga 37, Förteckning över förkortningar för dokument, stycket efter tabellen före fält 43, skall det

i stället för:

i stället för:

”Om den tidigare handlingen ...”

vara:

vara:

”Om ovanstående handling ...”

---