# Euroopa Liidu L 158/2007

| | ISSN 1725-5082 |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | L 158 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Õigusaktid | 50. köide19. juuni 2007 |

ISSN 1725-5082

Euroopa Liidu

Teataja

L 158

Eestikeelne väljaanne

Õigusaktid

50. köide19. juuni 2007

---

| Sisukord | | II   EÜ asutamislepingu/Euratomi asutamislepingu kohaselt vastu võetud aktid, mille avaldamine ei ole kohustuslik | Lehekülg |
| --- | --- | --- | --- |
| | | RAHVUSVAHELISTE LEPINGUTEGA LOODUD ORGANITE VASTU VÕETUD AKTID |
| | * | ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 89 – Ühtsed nõuded tüübikinnituse andmiseks: I. Sõidukitele seoses nende suurima kiiruse piiramisega või nende kiiruse reguleeritava piiramise funktsiooniga II. Sõidukitele seoses tüübikinnituse saanud kiiruspiirikute või reguleeritavate kiiruspiirikute paigaldamisega III. Kiiruspiirikutele ja reguleeritavatele kiiruspiirikutele | 1 |
| | * | Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 101 – Ühtsed sätted ainult sisepõlemismootoriga või hübriidelektrijõuallikaga käitatavate sõiduautode tüübikinnituse kohta seoses süsinikdioksiidi heitmete ning kütusekulu ja/või elektrienergia kulu ning ühe laadimisega läbitava vahemaa mõõtmisega, ja ainult elektrijõuallikaga käitatavate M1- ja N1-kategooria sõidukite tüübikinnituse kohta seoses elektrienergia kulu ning ühe laadimisega läbitava vahemaa mõõtmisega | 34 |
| | * | Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 103 – Mootorsõidukite vahetatavate katalüüsmuundurite tüübikinnituse ühtsete sätete kohta | 106 |

Sisukord

II   EÜ asutamislepingu/Euratomi asutamislepingu kohaselt vastu võetud aktid, mille avaldamine ei ole kohustuslik

Lehekülg

RAHVUSVAHELISTE LEPINGUTEGA LOODUD ORGANITE VASTU VÕETUD AKTID

*

ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 89 – Ühtsed nõuded tüübikinnituse andmiseks: I. Sõidukitele seoses nende suurima kiiruse piiramisega või nende kiiruse reguleeritava piiramise funktsiooniga II. Sõidukitele seoses tüübikinnituse saanud kiiruspiirikute või reguleeritavate kiiruspiirikute paigaldamisega III. Kiiruspiirikutele ja reguleeritavatele kiiruspiirikutele

1

*

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 101 – Ühtsed sätted ainult sisepõlemismootoriga või hübriidelektrijõuallikaga käitatavate sõiduautode tüübikinnituse kohta seoses süsinikdioksiidi heitmete ning kütusekulu ja/või elektrienergia kulu ning ühe laadimisega läbitava vahemaa mõõtmisega, ja ainult elektrijõuallikaga käitatavate M1- ja N1-kategooria sõidukite tüübikinnituse kohta seoses elektrienergia kulu ning ühe laadimisega läbitava vahemaa mõõtmisega

1

1

34

*

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 103 – Mootorsõidukite vahetatavate katalüüsmuundurite tüübikinnituse ühtsete sätete kohta

106

| ET | Aktid, mille peakiri on trükitud harilikus trükikirjas, käsitlevad põllumajandusküsimuste igapäevast korraldust ning nende kehtivusaeg on üldjuhul piiratud.
  Kõigi ülejäänud aktide pealkirjad on trükitud poolpaksus kirjas ja nende ette on märgitud tärn. |
| --- | --- |

ET

Aktid, mille peakiri on trükitud harilikus trükikirjas, käsitlevad põllumajandusküsimuste igapäevast korraldust ning nende kehtivusaeg on üldjuhul piiratud.

Kõigi ülejäänud aktide pealkirjad on trükitud poolpaksus kirjas ja nende ette on märgitud tärn.

---

II EÜ asutamislepingu/Euratomi asutamislepingu kohaselt vastu võetud aktid, mille avaldamine ei ole kohustuslik

RAHVUSVAHELISTE LEPINGUTEGA LOODUD ORGANITE VASTU VÕETUD AKTID

| 19.6.2007 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 158/1 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2007

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 158/1

---

Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel omavad õiguslikku toimet ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstid. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumise kuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade staatust käsitleva dokumendi TRANS/WP.29/343 viimasest versioonist, mis on kättesaadav Internetis: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 89 – Ühtsed nõuded tüübikinnituse andmiseks:

I.   Sõidukitele seoses nende suurima kiiruse piiramisega või nende kiiruse reguleeritava piiramise funktsiooniga

II.   Sõidukitele seoses tüübikinnituse saanud kiiruspiirikute või reguleeritavate kiiruspiirikute paigaldamisega

III.   Kiiruspiirikutele ja reguleeritavatele kiiruspiirikutele

Lisand 88: eeskiri nr 89

Hõlmab kõiki kehtivaid versioone kuni:

Eeskirja esialgse versiooni 1. täiendus – jõustumise kuupäev: 12. august 2002

1.   REGULEERIMISALA

Käesolevat eeskirja kohaldatakse järgmiselt:

1.1.1.   I osa: M3-, N2- ja N3- (1) kategooria (2) sõidukite suhtes, millele on paigaldatud kiiruspiirik, ning M- ja N-kategooria sõidukite suhtes, millele on paigaldatud reguleeritav kiiruspiirik, mis ei ole käesoleva eeskirja III osa kohast eraldi tüübikinnitust saanud või mis on konstrueeritud ja/või varustatud nii, et selle koostisosad täidavad vajaduse korral täielikult või osaliselt kiiruspiiriku või reguleeritava kiiruspiiriku funktsiooni.

1.1.2.   II osa: Käesoleva eeskirja III osa kohase tüübikinnituse saanud kiiruspiiriku paigaldamise suhtes M3-, N2- ja N3-kategooria sõidukitele ning käesoleva eeskirja III osa kohase tüübikinnituse saanud reguleeritava kiiruspiiriku paigaldamise suhtes M- ja N-kategooria sõidukitele.

1.1.3.   III osa: M3-, N2- ja N3-kategooria sõidukitele paigaldatavate kiiruspiirikute ning M- ja N-kategooria sõidukitele paigaldatavate reguleeritavate kiiruspiirikute suhtes.

1.2.   Eesmärk

Käesoleva eeskirja eesmärk on piirata sõidukite liikumiskiirust sõiduki süsteemi abil, mille esmaseks funktsiooniks on reguleerida mootori kütusetoidet, või mootori juhtseadmete kaudu.

1.2.1.   M3-, N2- ja N3-kategooria sõidukite kiirust piiratakse kiiruspiiriku või kiirust piirava funktsiooni võimaldatud suurima kiiruseni.

1.2.2.   M1-, N1-, ja M2-kategooria sõidukite kiirust piirab juht vabalt valitud kiiruseni reguleeritava kiiruspiiriku või reguleeritava kiirust piirava funktsiooni abil, kui see on aktiveeritud.

1.2.3.   M3-, N2- ja N3-kategooria sõidukid võivad olla täiendavalt varustatud reguleeritava kiiruspiirikuga või reguleeritava kiirust piirava funktsiooniga.

2.   MÕISTED

Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid:

2.1.1.   „piirkiirus V” – sõiduki suurim kiirus, mille puhul sõiduki konstruktsiooni või varustuse tõttu ei järgne gaasipedaali vajutamisele reageeringut;

2.1.2.   „määratud kiirus (Vset)” – stabiilsetes oludes liikuva sõiduki ettenähtud keskmine kiirus;

2.1.3.   „stabiliseeritud kiirus (Vstab)” – käesoleva eeskirja 5. lisa punktis 1.1.4.2.3 kindlaksmääratud tingimustes liikuva sõiduki keskmine kiirus;

2.1.4.   „suurim kiirus (Vmax)” – suurim kiirus, mille sõiduk saavutab 5. lisa joonisel (punkt 1.1.4.2.4) esitatud kõveral kujutatud ajavahemikust esimese poole möödudes;

2.1.5.   „reguleeritav piirkiirus (Vadj)” – kiirus, mille saab määrata juht;

2.1.6.   „reguleeritav kiiruse piiramise funktsioon” – funktsioon, mis võimaldab juhil määrata kindlaks sõiduki kiiruse Vadj ja mis aktiveerituna piirab automaatselt sõiduki kiiruse kõnealuse kiiruseni;

2.1.7.   „kiiruse piiramise funktsioon” – funktsioon sõiduki kiiruse piiramiseks suurima ettenähtud väärtuseni mootori kütusetoite või mootori juhtseadme reguleerimise teel.

Käesoleva eeskirja I osas kasutatakse järgmisi mõisteid:

2.2.1.   „sõiduki tüübikinnitus” – sõiduki tüübikinnitus seoses kiiruse piiramisega.

Käesoleva eeskirja II osas kasutatakse järgmisi mõisteid:

2.3.1.   „sõiduki tüübikinnitus” – sõiduki tüübikinnitus seoses käesoleva eeskirja III osa kohase tüübikinnituse saanud kiiruspiiriku paigaldamisega.

Käesoleva eeskirja I ja II osas kasutatakse järgmisi mõisteid:

„sõidukitüüp” – sõidukid, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste näitajate poolest:

2.4.1.1.   kiiruspiiriku mark ja tüüp;

2.4.1.2.   kiirusevahemik, mille ulatuses võib kehtestada piirangu katsetatud sõidukile ettenähtud vahemikus;

2.4.1.3.   mootori maksimumvõimsuse ja tühimassi suhtarv, mis on katsetatud sõiduki suhtarvust väiksem või sellega võrdne;

2.4.1.4.   sõiduki mootori pöörlemiskiiruse ja sõiduki tippkäigul kiiruse suurim suhtarv, mis on katsetatud sõiduki suhtarvust väiksem või sellega võrdne.

2.5.   „Tühimass” – sõidukorras sõiduki mass ilma meeskonna, reisijate või koormata, kuid täidetud kütusepaagi ning tavapärase tööriistade komplektiga ja vajaduse korral varurattaga.

Käesoleva eeskirja III osas kasutatakse järgmisi mõisteid:

2.6.1.   „kiiruspiirik” – seade, mille esmane funktsioon on reguleerida mootori kütusetoidet sõiduki kiiruse piiramiseks konkreetse väärtuseni;

2.6.2.   „kiiruspiiriku tüübikinnitus” – kiiruspiiriku tüübile kinnituse andmine vastavalt punktis 21 sätestatud nõuetele;

2.6.3.   „kiiruspiiriku tüüp” – kiiruspiirikud, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste näitajate poolest:

kiiruspiiriku mark ja tüüp,

kiiruste vahemik, mida võib kiiruspiirikul määrata,

mootori kütusetoite reguleerimiseks kasutatav meetod.

I OSA

TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE SÕIDUKITELE SEOSES NENDE SUURIMA KIIRUSE PIIRAMISEGA

3.   TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

3.1.   Sõiduki tüübikinnituse taotluse seoses kiiruse piiramisega peab esitama tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

Sellele tuleb lisada allnimetatud dokumendid kolmes eksemplaris ning esitada järgmised andmed:

3.2.1.   sõidukitüübi ja kiiruse piiramisega seotud sõiduki osade üksikasjalik kirjeldus, mis hõlmab käesoleva eeskirja 1. lisas nimetatud andmeid ja dokumente;

3.2.2.   tüübikinnituskatseid korraldavale tehnilisele teenistusele tuleb esitada sõiduk, mille tüüp vastab tüübikinnituse saamiseks esitatule;

3.2.3.   katsetamiseks võib vastu võtta ka sõiduki, millel ei ole kõiki asjaomasele tüübile vastavaid osi, tingimusel, et taotleja suudab pädevale asutusele rahuldavalt tõendada, et osade puudumine ei mõjuta kontrolli tulemusi käesoleva eeskirja nõuete seisukohast.

3.3.   Enne tüübikinnituse andmist veendub pädev asutus toodangu nõuetele vastavuse kontrolli tõhususe tagamiseks vajalike rahuldavate meetmete olemasolus.

4.   TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE

4.1.   Kui käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituseks esitatud sõiduk vastab punkti 5 nõuetele, antakse sellele sõidukitüübile tüübikinnitus.

4.2.   Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (eeskirja praegusel kujul 00) näitavad kinnituse kuupäevaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud suurimate tehniliste muudatuste seeriat. Kokkuleppeosaline ei või anda sama tüübikinnitusnumbrit teisele sõidukitüübile.

4.3.   Teatis sõidukile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise, selle laiendamise, selle andmisest keeldumise, tühistamise või tootmise lõpetamise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele vormis, mis vastab käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele.

Igale sõidukile, mis vastab käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse saanud sõidukitüübile, tuleb kinnitada tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud hästi märgatavasse ja kergesti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, millel on:

4.4.1.   ringjoonega ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber (3);

4.4.2.   käesoleva eeskirja number, millele järgneb R-täht, sidekriips ja punktis 4.4.1 ettenähtud ringist paremale jääv tüübikinnitusnumber;

4.4.3.   järgmine lisasümbol: ristkülik, mis ümbritseb määratud kiirust (või määratud kiiruste vahemikku) väljendavat suurust (või suurusi) ühikus km/h (taotleja soovil ka miili tunnis).

4.5.   Kui sõiduk vastab ühe või mitme mõne teise kokkuleppele lisatud eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõiduki tüübile, ei pea selle eeskirja kohaselt kinnituse andnud riik punktis 4.4.1 nimetatud sümbolit kordama; sellisel juhul paigutatakse punktis 4.4.1 ettenähtud sümbolist paremale üksteise alla tulpa eeskirja ja tüübikinnitusnumbrid ning kõigi nende eeskirjade lisasümbolid, mille kohaselt on antud kinnitus riigis, mis on andnud kinnituse käesoleva eeskirja kohaselt.

4.6.   Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu.

4.7.   Tüübikinnitusmärk tuleb paigutada sõiduki tootja paigaldatud sõidukiandmetega plaadi lähedale või selle peale.

4.8.   Tüübikinnitusmärkide kujundus on esitatud käesoleva eeskirja 4. lisa näidistes B ja C.

Lisaks punkti 4.4 märgistamisnõuetele võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised nõuda ka sõiduki varustatust juhiruumis asuva hästi märgatava ja kergesti juurdepääsetava plaadiga, millel on selgesti loetavalt ja kustumatult kirjas järgmine:

4.9.1.   sõnad „KIIRUSPIIRIK PAIGALDATUD” (või muud samalaadse sisuga sõnad);

4.9.2.   vajadusel kiiruspiiriku kalibreerimisseadme nimi või kaubamärk;

4.9.3.   ringjoonega ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber, ning käesoleva eeskirja number, millele järgneb R-täht, ja

4.9.4.   määratud kiirus (km/h) (soovil korral ka miili tunnis), millele sõiduk on kalibreeritud.

5.   NÕUDED

5.1.   Kiiruse piiramise funktsiooniga varustatud M3-, N2- ja N3-kategooria sõidukitele esitatavad nõuded

5.1.1.   Kiiruspiirang peab olema selline, et sõiduk vastaks tavapärasel kasutamisel võimalikust vibratsioonist hoolimata käesoleva eeskirja I osa sätetele.

Eelkõige peab sõiduki kiiruspiirik olema kavandatud, konstrueeritud ja koostatud nii, et see oleks korrosioonikindel ning vastupidav vananemisele ja rikkumistele vastavalt punktile 5.1.6.

5.1.2.1.   Kasutuses oleva sõiduki piiranguläve ei tohi mingil juhul olla võimalik tõsta või ajutiselt või püsivalt kõrvaldada. Kiiruspiiriku rikkumatust tõendatakse tehnilisele teenistusele süsteemi tervikkontrollimisel tehtava tõrgete liigi analüüsi dokumentidega. Arvestades süsteemi erinevaid seisundeid, peavad analüüsid näitama sisend- ja väljundseisundi muutmise mõju talitlusele, nende muutuste esilekutsumise võimlikkust tõrgete või tahtliku rikkumise teel ning muutuste esinemise võimalikkust. Analüüs hõlmab vaid esimese tõrkeni saadud andmeid.

5.1.2.2.   Kiiruse piiramise funktsiooni ja selle talitluseks vajalikke liiteid, välja arvatud neid, mis on olulised sõiduki liikumiseks, peab olema võimalik kaitsta mis tahes loata reguleerimise ning energiatoite katkestamise eest, kinnitades plommimisseadmed või muud seadmed, mille jaoks läheb vaja eritööriistu.

5.1.3.   Kiiruse piiramise funktsioon ei tohi aktiveerida sõiduki sõidupidurisüsteemi. Püsipiduri (nt kestuspiduri) võib kaasata üksnes juhul, kui pidur rakendub pärast seda, kui kiiruspiirik on viinud kütusetoite minimaalsele tasemele.

5.1.4.   Kiiruse piiramise funktsioon peab olema selline, et sõiduki liikumisel määratud kiirusega ei mõjuta gaasipedaalile vajutamine sõiduki liikumiskiirust.

5.1.5.   Kiiruse piiramise funktsioon peab võimaldama gaasipedaali tavapärast kasutamist käiguvahetusel.

5.1.6.   Tõrked süsteemis või süsteemi loata muutmine ei tohi põhjustada mootori võimsuse suurenemist üle gaasipedaali asendiga määratud taseme.

5.1.7.   Kui juhiistmelt on võimalik kasutada lisaks gaasipedaalile veel muud kiirendusvõimalust, peab kiiruse piiramise funktsioon toimima olenemata sellest, millist võimalust kasutatakse.

5.1.8.   Kiiruse piiramise funktsioon peab oma elektromagnetilises keskkonnas rahuldavalt toimima, tekitamata ümbruses lubamatuid elektromagnetilisi häireid.

5.1.9.   Tüübikinnituse taotleja peab esitama dokumendid kontrollimise ja kalibreerimisprotseduuride kohta. Kiiruse piiramise funktsiooni toimimist peab olema võimalik kontrollida, kui sõiduk ei liigu (nt toodangu nõuetele vastavuse kontrollimise või korraliste ülevaatuste käigus).

5.1.10.   Kõik kiiruse piiramise funktsiooni täielikuks toimimiseks vajalikud osad peavad olema sõiduki liikumise ajal energiaga varustatud.

5.2.   Kiiruse reguleeritava piiramise funktsiooniga varustatud sõidukitele esitatavad nõuded

Reguleeritav kiiruse piiramise funktsioon peab olema selline, et sõiduk vastaks tavapärasel kasutamisel võimalikust vibratsioonist hoolimata käesoleva eeskirja I osa sätetele.

5.2.1.1.   Eelkõige peavad seade ja kõik reguleeritavat kiiruse piiramise funktsiooni toetavad osad olema kavandatud, konstrueeritud ja koostatud nii, et need oleksid korrosioonikindlad ja vastupidavad vananemisele.

5.2.2.   Reguleeritav kiiruse piiramise funktsioon peab oma elektromagnetilises keskkonnas rahuldavalt toimima ning vastama tüübikinnituse andmise ajal kehtivatele viimaseid muudatusi hõlmavatele eeskirja nr 10 tehnilistele nõuetele.

5.2.3.   Tõrked süsteemis või süsteemi loata muutmine ei tohi põhjustada mootori võimsuse suurenemist üle gaasipedaali asendiga määratud taseme.

5.2.4.   Vadj väärtuse näit peab olema juhile juhiistmelt pidevalt nähtav. See ei välista võimalust jätta näit turvalisuse eesmärgil või juhi soovil ajutiselt kuvamata.

Reguleeritav kiiruse piiramise funktsioon peab vastama järgmistele nõuetele:

5.2.5.1.   Reguleeritav kiiruse piiramise funktsioon ei tohi aktiveerida sõiduki sõidupidurisüsteemi, erandiks on M1- ja N1-kategooria sõidukid, mille puhul on sõidukite sõidupidurisüsteemi aktiveerimine lubatud.

5.2.5.2.   Reguleeritav kiiruse piiramise funktsioon peab toimima igat tüüpi mootori ja käigukasti kasutamise korral.

5.2.5.3.   Sõiduki kiirus peab piirduma kiirusega Vadj.

Kiirust Vadj peab siiski olema võimalik ületada punkti 5.3 kohasel katsetamisel.

5.2.5.4.1.   Kiiruse Vadj ületamiseks on vaja teha teatav toiming (4).

5.2.5.4.2.   Iga kord, kui sõiduki kiirus ületab Vadj, peab sobiv hoiatussignaal, mis ei ole spidomeetrinäit, sellest juhile teada andma.

5.2.5.4.3.   Punkti 5.2.5.4.2 järgimist tuleb näidata punkti 5.3 kohaste katsetega.

Vadj määramine:

5.2.6.1.   Vadj väärtust peab olema võimalik vahemikus 30 km/h kuni sõiduki suurima kavandatud kiiruseni seada sammudega, mis ei ületa 10 km/h.

5.2.6.2.   Kui sõidukid on valmistatud müügiks riigis, kus kasutatakse Inglise süsteemi mõõtühikuid, peab Vadj väärtust olema võimalik vahemikus 20 miili/h kuni sõiduki suurima kavandatud kiiruseni seada sammudega, mis ei ületa 5 miili/h.

5.2.6.3.   See saavutatakse vahetult juhi poolt kasutatava juhtseadme abil.

Sisse-/väljalülitamine:

5.2.7.1.   Reguleeritavat kiiruse piiramise funktsiooni peab saama igal ajal sisse ja välja lülitada.

5.2.7.2.   Reguleeritava kiiruse piiramise funktsiooni peab juht mootori seiskamisel iga kord teadlikult välja lülitama.

5.2.7.3.   Kui reguleeritav kiiruse piiramise funktsioon on sisse lülitatud, ei tohi Vadj esialgne suurus olla väiksem kui sõiduki kiirus sellel hetkel.

5.3.   Katsetamine

5.3.1.   Kiiruse piiramise katseid, mille peab tüübikinnituseks esitatud sõiduk läbima, ja piiramise ettenähtud toimet on kirjeldatud käesoleva eeskirja 5. lisas. Valmistaja taotlusel ja tüübikinnitusasutuse nõusolekul võib sõidukid, mille teoreetiline piirkiirus V ei ületa neile sõidukeile ettenähtud määratud kiirust Vset, vabastada 5. lisas kirjeldatud katsetest eeldusel, et käesoleva eeskirja nõuded on täidetud.

Tüübikinnituse saamiseks esitatud sõidukiga tehtavaid kiiruse reguleeritava piiramise katseid on kirjeldatud käesoleva eeskirja 6. lisas.

5.3.2.1.   Katsed tehakse kolmel erineval kiirusel, mille valib tehniline teenistus.

6.   SÕIDUKITÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

Igast sõidukitüübis tehtavast muudatusest tuleb teavitada sõidukitüübile tüübikinnituse andnud ametiasutust. Seejärel võib kõnealune asutus kas:

6.1.1.   võtta seisukoha, et kõnealustel muudatustel ei ole negatiivset mõju ja et sõiduk vastab igal juhul nõuetele, või

6.1.2.   nõuda katsete tegemise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet.

6.2.   Teatis muudatusi käsitleva tüübikinnituse andmise või sellest keeldumise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele punktis 4.3 ettenähtud korras.

6.3.   Tüübikinnituse laienduse andnud asutus määrab igale sellise laienduse puhul koostatud teatisevormile seerianumbri ning teavitab sellest teisi 1958. aasta kokkuleppe osalisi teatisega, mille vorm vastab käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele.

7.   TOODANGU VASTAVUS NÕUETELE

7.1.   Iga käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse saanud sõiduk peab olema valmistatud nii, et see vastab kinnitatud tüübile, täites punktis 5 sätestatud nõudeid.

7.2.   Selleks et veenduda punkti 7.1 nõuete täitmises, tuleb toodangut asjakohaselt kontrollida.

Tüübikinnituse omanik peab eelkõige:

7.3.1.   tagama sõiduki tõhusa kvaliteedikontrolli korra olemasolu;

7.3.2.   pääsema juurde katseseadmetele, mis on vajalikud, et kontrollida vastavust igale tüübikinnituse saanud tüübile;

7.3.3.   tagama katsetulemuste registreerimise ning selle, et lisatud dokumendid oleksid kättesaadavad haldusasutusega kokkulepitud ajavahemiku vältel;

7.3.4.   analüüsima igat liiki katsete tulemusi, et kontrollida ja tagada sõiduki näitajate vastavus nõuetele, võttes arvesse tööstustoodangu puhul lubatud hälbeid;

7.3.5.   tagama, et iga sõidukitüübi puhul tehakse pädeva asutuse poolt kinnitatud korda järgides piisav arv kontrolle ja katsetusi;

7.3.6.   tagama, et kui teatud liiki katsest ilmneb, et mis tahes näidised või katseeksemplari osad ei vasta nõuetele, valitakse uued näidised ja katset korratakse. Tuleb astuda kõik vajalikud sammud, et taastada asjaomase toodangu nõuetele vastavus.

Tüübikinnituse andnud pädev asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses rakendatavaid nõuetele vastavuse kontrollimiseks kasutatavaid meetodeid.

7.4.1.   Iga kontrolli puhul tuleb väliskontrollijale esitada katseprotokollid ja andmed tootmise kohta.

7.4.2.   Kontrollija võib pisteliselt valida näidiseid katsetamiseks tootja laboris. Näidiste miinimumarvu võib kindlaks määrata tootja enda tehtud kontrollimiste tulemuste alusel.

7.4.3.   Kui kvaliteedi tase ei osutunud rahuldavaks või kui tundub olevat vajalik kontrollida punkti 7.4.2 alusel tehtud katsete kehtivust, valib kontrollija välja näidised, mis saadetakse tüübikinnituskatsetused teinud tehnilisele teenistusele.

7.4.4.   Pädev asutus võib teha käesolevas eeskirjas ettenähtud mis tahes katseid. Pädev asutus lubab kontrolle teostada tavaliselt korra kahe aasta jooksul. Kui selliste kontrollimiste tulemused ei osutu rahuldavaks, peab pädev asutus tagama, et toodangu nõuetele vastavuse võimalikult kiireks taastamiseks astutakse kõik vajalikud sammud.

8.   KARISTUSED TOODANGU MITTEVASTAVUSE KORRAL

8.1.   Sõidukitüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui punktis 5 sätestatud nõuded ei ole täidetud.

8.2.   Kui käesolevat eeskirja kohaldav 1958. aasta kokkuleppe osaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on varem andnud, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, saates neile teatise, mille vorm vastab käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele.

9.   TOOTMISE LÕPETAMINE

9.1.   Kui tüübikinnituse omanik lõpetab käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse saanud sõidukitüübi tootmise, peab ta sellest teatama tüübikinnituse andnud asutusele. Asjaomase teatise saamisel teatab asutus sellest käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele, saates neile teatise, mille vorm vastab käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele.

10.   TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

10.1.   Käesolevat eeskirja kohaldavad 1958. aasta kokkuleppe osalised peavad edastama ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavate tehniliste teenistuste ja nende haldusasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnituse ja kellele tuleb saata vormikohased teatised teistes riikides välja antud tüübikinnituste, tüübikinnituste laiendamise, tüübikinnituste andmisest keeldumise, tüübikinnituste tühistamise või tootmise lõpetamise kohta.

II OSA

TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE SÕIDUKITELE SEOSES TÜÜBIKINNITUSE SAANUD KIIRUSPIIRIKUTE PAIGALDAMISEGA

11.   TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

11.1.   Sõiduki tüübikinnituse taotluse seoses tüübikinnituse saanud kiiruspiiriku paigaldamisega peab esitama tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

Sellele tuleb lisada allnimetatud dokumendid kolmes eksemplaris ning esitada järgmised andmed:

11.2.1.   sõidukitüübi ja kiiruse piiramisega seotud sõiduki osade üksikasjalik kirjeldus, mis hõlmab käesoleva eeskirja 2. lisas nimetatud andmeid ja dokumente;

11.2.2.   pädeva asutuse nõudmisel tuleb esitada ka kõikidele kiiruspiiriku tüüpidele antud tüübikinnituste teatised (vt käesoleva eeskirja 3. lisa);

tehnilisele teenistusele tuleb esitada sõiduk, mille tüüp vastab tüübikinnituse saamiseks esitatule ja millele on paigaldatud tüübikinnituse saanud kiiruspiirik.

11.2.3.1.   Vastu võib võtta ka sõiduki, millel ei ole kõiki asjaomasele tüübile vastavaid osi, tingimusel, et taotleja suudab pädevale asutusele rahuldavalt tõendada, et osade puudumine ei mõjuta kontrolli tulemusi käesoleva eeskirja nõuete seisukohast.

11.3.   Enne tüübikinnituse andmist veendub pädev asutus toodangu nõuetele vastavuse kontrolli tõhususe tagamiseks vajalike rahuldavate meetmete olemasolus.

12.   TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE

12.1.   Kui käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituseks esitatud ja tüübikinnituse saanud kiiruspiirikuga varustatud sõiduk vastab punkti 13 nõuetele, antakse sellele sõidukitüübile tüübikinnitus.

12.2.   Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (eeskirja praegusel kujul 00) näitavad kinnituse andmise kuupäevaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud suurimate tehniliste muudatuste seeriat. Kokkuleppeosaline ei või anda sama tüübikinnitusnumbrit teisele sõidukitüübile.

12.3.   Teatis sõidukile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise, selle laiendamise, selle andmisest keeldumise, tühistamise või tootmise lõpetamise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele vormis, mis vastab käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele.

Igale sõidukile, mis vastab käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse saanud sõidukitüübile, tuleb kinnitada tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud hästi märgatavasse ja kergesti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, millel on:

12.4.1.   ringjoonega ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber (3);

12.4.2.   käesoleva eeskirja number, millele järgneb R-täht, sidekriips ja punktis 12.4.1 ettenähtud ringist paremale jääv tüübikinnitusnumber;

12.4.3.   järgmine lisasümbol: ristkülik, mis ümbritseb kiiruspiirikuga seatavaid sõiduki kiiruste vahemikku väljendavaid suurusi ühikus km/h (taotleja soovil miili tunnis).

12.5.   Kui sõiduk vastab ühe või mitme mõne teise kokkuleppele lisatud eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõiduki tüübile, ei pea selle eeskirja kohaselt kinnituse andnud riik punktis 12.4.1 nimetatud sümbolit kordama; sellisel juhul paigutatakse punktis 12.4.1 ettenähtud sümbolist paremale üksteise alla tulpa eeskirja ja tüübikinnitusnumbrid ning kõigi nende eeskirjade lisasümbolid, mille kohaselt on kinnitus antud riigis, mis on andnud kinnituse käesoleva eeskirja kohaselt.

12.6.   Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu.

12.7.   Tüübikinnitusmärk tuleb panna sõiduki tootja paigaldatud sõidukiandmetega plaadi lähedale või selle peale.

12.8.   Tüübikinnitusmärkide kujundus on esitatud käesoleva eeskirja 4. lisa näidistes B ja C.

Lisaks punktis 12.4 esitatud märgistamisnõuetele võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised nõuda ka sõiduki varustatust juhiruumis asuva hästi märgatava ja kergesti juurdepääsetava plaadiga, millel on selgesti loetavalt ja kustumatult kirjas järgmine:

12.9.1.   sõnad „KIIRUSPIIRIK PAIGALDATUD” (või muud samalaadse sisuga sõnad);

12.9.2.   vajadusel kiiruspiiriku kalibreerimisseadme nimi või kaubamärk;

12.9.3.   ringjoonega ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber ning käesoleva eeskirja number, millele järgneb R-täht, ja

12.9.4.   määratud kiirus (km/h) (soovil korral ka miili tunnis), millele sõiduk on kalibreeritud.

13.   NÕUDED

13.1.   Tüübikinnituse saanud kiiruspiiriku paigaldamisega seotud nõuded.

13.1.1.   Kiiruspiirik peab olema paigaldatud nii, et sõiduk vastaks tavapärasel kasutamisel võimalikust vibratsioonist hoolimata käesoleva eeskirja II osa sätetele.

13.1.2.   Teabedokumendis peab olema näidatud, kuidas on tagatud, et kiiruspiirikut ei saaks rikkuda. Analüüs hõlmab vaid esimese tõrkeni saadud andmeid.

13.1.3.   Kui juhiistmelt on võimalik kasutada lisaks gaasipedaalile veel muud kiirendusvõimalust, peab kiiruse piiramise funktsioon toimima olenemata sellest, millist võimalust kasutatakse.

13.1.4.   Tüübikinnituse taotleja peab esitama dokumendid kontrollimise ja kalibreerimisprotseduuride kohta. Kiiruse piiramise funktsiooni toimimist peab olema võimalik kontrollida, kui sõiduk ei liigu (nt toodangu nõuetele vastavuse kontrollimise või korralise ülevaatuse käigus).

13.1.5.   Kõik kiiruspiiriku täielikuks toimimiseks vajalikud osad peavad olema sõiduki liikumise ajal energiaga varustatud.

13.1.6.   Kiiruse piiramise funktsioon ei tohi rakendada tööle sõiduki sõidupidurisüsteemi. Püsipiduri (nt kestuspiduri) võib kaasata üksnes juhul, kui pidur rakendub pärast seda, kui kiiruspiirik on viinud kütusetoite minimaalsele tasemele.

13.2.   Tüübikinnituse saanud reguleeritava kiiruspiiriku paigaldamisega seotud nõuded

13.2.1.   Sõiduk, millele on paigaldatud reguleeritav kiiruspiirik, peab vastama punktides 5.2.2, 5.2.4, 5.2.5.4, 5.2.6 ja 5.2.7 sätestatud nõuetele.

14.   SÕIDUKITÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

Igast sõidukitüübis tehtavast muudatusest tuleb teavitada sõidukitüübile tüübikinnituse andnud ametiasutust. Seejärel võib kõnealune asutus kas:

14.1.1.   võtta seisukoha, et kõnealustel muudatustel ei ole negatiivset mõju ja et sõiduk vastab igal juhul nõuetele, või

14.1.2.   nõuda tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet.

14.2.   Teatis muudatusi käsitleva tüübikinnituse andmise või sellest keeldumise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele punktis 12.3 ettenähtud korras.

14.3.   Tüübikinnituse laienduse andnud asutus määrab igale sellise laienduse puhul koostatud teatisevormile seerianumbri ning teavitab sellest teisi 1958. aasta kokkuleppe osalisi teatisega, mille vorm vastab käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele.

15.   TOODANGU VASTAVUS NÕUETELE

15.1.   Iga käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse saanud sõiduk peab olema valmistatud nii, et see vastab kinnitatud tüübile, täites punktis 13 sätestatud nõudeid.

15.2.   Selleks et veenduda punkti 15.1 nõuete täitmises, tuleb toodangut asjakohaselt kontrollida.

Tüübikinnituse omanik peab eelkõige:

15.3.1.   tagama sõidukite tõhusa kvaliteedikontrolli korra olemasolu seoses punkti 13 nõuete järgimise kõikide tahkudega;

15.3.2.   tagama, et kõiki tüübikinnituse saanud sõidukeid kontrollitakse seoses tüübikinnituse saanud kiiruspiiriku paigaldamisega piisav arv kordi, et kõik toodetud sõidukid vastaksid tüübikinnituse saamiseks esitatud sõidukite suhtes sätestatud nõuetele;

15.3.3.   tagama, et kui punkti 15.3.2 kohaselt teostatud kontrolli tulemusena selgub, et vähemalt üks sõiduk ei vasta punktis 13 sätestatud nõuetele, võetakse kõnealuse toodangu nõuetele vastavuse taastamiseks kõik vajalikud sammud.

15.4.   Tüübikinnituse andnud pädev asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses rakendatavaid nõuetele vastavuse kontrollimiseks kasutatavaid meetodeid. Samuti võib asutus kontrollida pisteliselt seeriasõidukite vastavust punkti 13 nõuetele.

15.5.   Kui punkti 15.4 kohaste kontrollide tulemused ei osutunud rahuldavaks, peab pädev asutus tagama, et toodangu nõuetele vastavuse võimalikult kiireks taastamiseks astutakse kõik vajalikud sammud.

15.6.   Pädev asutus lubab kontrolle teostada tavaliselt korra kahe aasta jooksul. Kui selliste kontrollimiste tulemused ei osutu rahuldavaks, peab pädev asutus tagama, et toodangu nõuetele vastavuse võimalikult kiireks taastamiseks astutakse kõik vajalikud sammud.

16.   KARISTUSED TOODANGU MITTEVASTAVUSE KORRAL

16.1.   Sõidukitüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui punktis 13 sätestatud nõuded ei ole täidetud.

16.2.   Kui käesolevat eeskirja kohaldav 1958. aasta kokkuleppe osaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on varem andnud, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, saates neile teatise, mille vorm vastab käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele.

17.   TOOTMISE LÕPETAMINE

17.1.   Kui tüübikinnituse omanik lõpetab käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse saanud sõidukitüübi tootmise, peab ta sellest teatama tüübikinnituse andnud asutusele. Asjaomase teatise saamisel teatab asutus sellest käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele, saates neile teatise, mille vorm vastab käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele.

18.   TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

18.1.   Käesolevat eeskirja kohaldavad 1958. aasta kokkuleppe osalised peavad edastama ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavate tehniliste teenistuste ja nende haldusasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnituse ja kellele tuleb saata vormikohased teated teistes riikides välja antud tüübikinnituste, tüübikinnituste laiendamise, tüübikinnituste andmisest keeldumise, tüübikinnituste tühistamise või tootmise lõpetamise kohta.

III OSA

TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE KIIRUSPIIRIKUTELE

19.   KIIRUSPIIRIKU TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

19.1.   Kiiruspiiriku tüübikinnituse taotluse peab esitama kiiruspiiriku tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

Iga kiiruspiiriku tüübi puhul tuleb esitatavale taotlusele lisada:

19.2.1.   kolmes eksemplaris dokumendid, milles kirjeldatakse kiiruspiiriku tehnilisi näitajaid ja selle paigaldamise meetodit kõikidele sõiduki markidele ja tüüpidele, millele kiiruspiirik on ette nähtud;

19.2.2.   viis kiiruspiiriku tüübi näidist: näidistel peab olema selgelt ja kustumatult taotleja kaubanimi või -märk ja tüübinimetus;

19.2.3.   tüübikinnituse saamiseks esitatud kiiruspiirikuga varustatud sõiduk või mootor (juhul kui katse tehakse mootoristendil), mille valib välja taotleja kokkuleppel tüübikinnituskatseid tegeva tehnilise teenistusega.

19.3.   Enne tüübikinnituse andmist veendub pädev asutus toodangu nõuetele vastavuse kontrolli tõhususe tagamiseks vajalike rahuldavate meetmete olemasolus.

20.   TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE

20.1.   Kui käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituseks esitatud kiiruspiirik vastab punkti 21 nõuetele, antakse kõnealusele kiiruspiiriku tüübile tüübikinnitus.

20.2.   Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (eeskirja praegusel kujul 00) näitavad kinnituse andmise kuupäevaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud suurimate tehniliste muudatuste seeriat. Kokkuleppeosaline ei või anda sama tüübikinnitusnumbrit teistele sõidukitüüpidele.

20.3.   Teatis kiiruspiiriku tüübile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise, selle laiendamise, selle andmisest keeldumise, selle tühistamise või tootmise lõpetamise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele vormis, mis vastab käesoleva eeskirja 3. lisas esitatud näidisele.

Igale kiiruspiirikule, mis vastab käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse saanud kiiruspiiriku tüübile, tuleb kinnitada tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud hästi märgatavasse ja kergesti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, millel on:

20.4.1.   ringjoonega ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber (3);

20.4.2.   käesoleva eeskirja number, millele järgneb R-täht, sidekriips ja punktis 20.4.1 ettenähtud ringist paremale jääv tüübikinnitusnumber.

20.5.   Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu.

20.6.   Tüübikinnitusmärkide kujundus on esitatud käesoleva eeskirja 4. lisa näidisel A.

21.   NÕUDED

21.1.   Üldnõuded

21.1.1.   Kiiruspiirik peab olema kavandatud, konstrueeritud ja koostatud nii, et sõiduk, millele kiiruspiirik on paigaldatud, vastaks selle tavapärasel kasutamisel käesoleva eeskirja III osa sätetele.

Eelkõige peab kiiruspiirik olema kavandatud, konstrueeritud ja koostatud nii, et see oleks korrosioonikindel ning vastupidav vananemisele ja rikkumistele vastavalt punktile 21.1.6.

21.1.2.1.   Kasutuses oleva sõiduki määratud kiirust Vset ei tohi mingil juhul olla võimalik suurendada või ajutiselt või püsivalt kõrvaldada. Kiiruspiiriku rikkumatust tuleb tehnilisele teenistusele tõendada tehnilisele teenistusele süsteemi tervikkontrollimisel tehtava tõrgete liigi analüüsi dokumentidega. Arvestades süsteemi erinevaid seisundeid, peavad analüüsid näitama sisend- ja väljundseisundi muutmise mõju talitlusele, nende muutuste esilekutsumise võimalikkust tõrgete või tahtliku rikkumise teel ning muutuste esinemise võimalikkust. Analüüs hõlmab vaid esimese tõrkeni saadud andmeid.

21.1.2.2.   Kiiruspiirikut ja selle talitluseks vajalikke liiteid, välja arvatud neid, mis on olulised sõiduki liikumiseks, peab olema võimalik kaitsta mis tahes loata reguleerimise ning energiatoite katkestamise eest, kasutades plommimist ja/või kinnitades muud seadmed, mille jaoks läheb vaja eritööriistu.

21.1.3.   Kiiruspiirik ei tohi aktiveerida sõiduki sõidupidurisüsteemi. Püsipiduri (nt kestuspiduri) võib kaasata üksnes juhul, kui pidur rakendub pärast seda, kui kiiruspiirik on viinud kütusetoite minimaalsele tasemele.

21.1.4.   Kiiruspiirik peab olema selline, et sõiduki liikumisel määratud kiirusega ei mõjuta gaasipedaalile vajutamine sõiduki liikumiskiirust.

21.1.5.   Kiiruspiirik peab võimaldama gaasipedaali tavapärast kasutamist käiguvahetusel.

21.1.6.   Tõrked süsteemis või süsteemi loata muutmine ei tohi põhjustada mootori võimsuse kasvu üle gaasipedaali asendiga määratud taseme.

21.1.7.   Kiiruspiirik peab oma elektromagnetilises keskkonnas rahuldavalt toimima, tekitamata ümbruses lubamatuid elektromagnetilisi häireid.

21.2.   Reguleeritavatele kiiruspiirikutele esitatavad nõuded

Reguleeritav kiiruspiirik peab olema selline, et sõiduk vastaks tavapärasel kasutamisel võimalikust vibratsioonist hoolimata käesoleva eeskirja III osa sätetele.

21.2.1.1.   Eelkõige peab reguleeritav kiiruspiirik olema kavandatud, konstrueeritud ja koostatud nii, et see oleks korrosioonikindel ja vastupidav vananemisele.

21.2.2.   Kiiruse piiramise funktsioon peab oma elektromagnetilises keskkonnas rahuldavalt toimima vastavalt eeskirja nr 10 sätetele, mis hõlmavad tüübikinnituse andmise ajal kehtivaid viimaseid muudatusi.

21.2.3.   Tõrked süsteemis või süsteemi loata muutmine ei tohi põhjustada mootori võimsuse suurenemist üle gaasipedaali asendiga määratud taseme.

21.2.4.   Vadj väärtuse näit peab olema juhile pidevalt optilise näiduna nähtav. See ei välista võimalust lülitada ekraan turvalisuse eesmärgil ajutiselt välja.

Reguleeritav kiiruspiirik peab vastama järgmistele nõuetele:

21.2.5.1.   Reguleeritav kiiruspiirik ei tohi aktiveerida sõiduki sõidupidurisüsteemi, erandiks on M1- ja N1-kategooria sõidukid, mille puhul on sõidukite sõidupidurisüsteemi aktiveerimine lubatud.

21.2.5.2.   Vadj kiiruse saavutamisel peab kiiruse piiramise meetodit olema võimalik kasutada igat tüüpi käigukasti (automaatne või manuaalne) puhul.

21.2.5.3.   Sõiduki kiirus peab olema piiratud kiirusega Vadj.

Kiirust Vadj peab siiski olema võimalik ületada.

21.2.5.4.1.   Vadj ületamiseks on vaja teha teatav toiming (4).

21.2.5.4.2.   Iga kord, kui sõiduki kiirus ületab Vadj, peab sobiv hoiatussignaal, mis ei ole spidomeetrinäit, sellest juhile teada andma.

21.2.5.4.3.   Punkti 21.2.5.4.2 järgimist tuleb näidata punkti 21.3 kohaste katsetega.

21.2.5.5.   Kiiruse piiramise funktsioon peab võimaldama gaasipedaali tavalist kasutamist käiguvahetusel.

Vadj määramine:

21.2.6.1.   Vadj väärtust peab olema võimalik vahemikus 30 km/h (20 miili tunnis) kuni sõiduki suurima kavandatud kiiruseni seada sammudega, mis ei ületa 10 km/h (5 miili tunnis).

21.2.6.2.   Kui sõidukid on valmistatud müügiks riigis, kus kasutatakse Inglise süsteemi mõõtühikuid, peab Vadj väärtust olema võimalik vahemikus 20 miili tunnis kuni sõiduki suurima kavandatud kiiruseni seada sammudega, mis ei ületa 5 miili tunnis.

21.2.6.3.   See saavutatakse vahetult juhi poolt kasutatava juhtseadme abil.

Sisse-/väljalülitamine

21.2.7.1.   Kui Vadj määrab juht, peab seda olema võimalik muuta ainult selleks ettenähtud juhtseadet kasutades.

21.2.7.2.   Reguleeritavat kiiruspiirikut peab saama igal ajal sisse ja välja lülitada.

21.2.7.3.   Reguleeritav kiiruspiirik tuleb välja lülitada iga kord, kui mootor seisatakse ja võti eemaldatakse.

21.3.   Katsetamine

21.3.1.   Kiiruse piiramise katseid, mille tüübikinnituseks esitatud kiiruspiirik peab läbima, ja nõutavat talitlust on kirjeldatud käesoleva eeskirja 5. lisas.

Kiiruse reguleeritava piiramise katseid, mille tüübikinnituseks esitatud reguleeritav kiiruspiirik peab läbima, on kirjeldatud käesoleva eeskirja 6. lisas.

21.3.2.1.   Katsed tehakse kolmel erineval kiirusel, mille valib tehniline teenistus.

22.   KIIRUSPIIRIKU TÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

Igast kiiruspiiriku tüübi muutmisest tuleb teavitada kiiruspiiriku tüübile tüübikinnituse andnud ametiasutust. Seejärel võib kõnealune asutus kas:

22.1.1.   võtta seisukoha, et kõnealustel muudatustel ei ole negatiivset mõju ja et kiiruspiirik vastab igal juhul nõuetele, või

22.1.2.   nõuda katsete tegemise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt käesoleva eeskirja 5. lisas kirjeldatud kõikide katsete või mõne katse kohta täiendavat katsearuannet.

22.2.   Teatis muudatusi käsitleva tüübikinnituse andmise või sellest keeldumise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele punktis 20.3 ettenähtud korras.

22.3.   Tüübikinnituse laienduse andnud pädev asutus määrab igale sellise laienduse puhul koostatud teatisevormile seerianumbri ning teavitab sellest teisi 1958. aasta kokkuleppe osalisi teatisega, mille vorm vastab käesoleva eeskirja 3. lisas esitatud näidisele.

23.   TOODANGU VASTAVUS NÕUETELE

23.1.   Iga käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse saanud kiiruspiirik peab olema valmistatud nii, et see vastab kinnitatud tüübile, täites punktis 21 sätestatud nõudeid.

23.2.   Selleks et veenduda punkti 23.1 nõuete täitmises, tuleb toodangut asjakohaselt kontrollida.

Tüübikinnituse omanik peab eelkõige:

23.3.1.   tagama kiiruspiiriku tõhusa kvaliteedikontrolli korra olemasolu;

23.3.2.   pääsema juurde katseseadmetele, mis on vajalikud, et kontrollida vastavust igale kinnitatud tüübile;

23.3.3.   tagama katsetulemuste registreerimise ning lisatud dokumentide kättesaadavuse haldusasutusega kokkulepitava ajavahemiku vältel;

23.3.4.   analüüsima igat liiki katsete tulemusi, et kontrollida ja tagada kiiruspiiriku näitajate vastavust nõuetele, võttes arvesse tööstustoodangu puhul lubatud hälbeid;

23.3.5.   tagama, et iga kiiruspiiriku tüübi puhul vastaks vähemalt selle koostismaterjal ja koostamise meetod tüübikinnituse saanud kiiruspiirikule. Vajaduse korral teostatakse käesoleva eeskirja 5. lisa punktis 1 ettenähtud katsed;

23.3.6.   tagama, et kui teatud liiki katses ilmneb, et mis tahes näidised või katseeksemplari osad ei vasta nõuetele, valitakse uued näidised ja katset korratakse. Tuleb astuda kõik vajalikud sammud, et taastada asjaomase toodangu nõuetele vastavus.

Tüübikinnituse andnud pädev asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses rakendatavaid nõuetele vastavuse kontrollimiseks kasutatavaid meetodeid.

23.4.1.   Iga kontrolli puhul tuleb väliskontrollijale esitada katseprotokollid ja andmed tootmise kohta.

23.4.2.   Kontrollija võib pisteliselt valida näidiseid katsetamiseks tootja laboris. Näidiste vähima arvu võib kindlaks määrata tootja enda tehtud kontrollimiste tulemuste alusel.

23.4.3.   Kui kvaliteedi tase ei osutunud rahuldavaks või ilmnes vajadus kontrollida punkti 23.4.2 alusel tehtud katsete kehtivust, valib kontrollija välja näidised, mis saadetakse tüübikinnituskatsed teinud tehnilisele teenistusele.

23.4.4.   Pädev asutus võib teha käesolevas eeskirjas ettenähtud mis tahes katseid. Pädev asutus lubab kontrolle teostada tavaliselt korra kahe aasta jooksul. Kui mõne kõnealuse kontrolli tulemused ei osutu rahuldavaks, peab pädev asutus tagama, et toodangu nõuetele vastavuse võimalikult kiireks taastamiseks astutakse kõik vajalikud sammud.

24.   KARISTUSED TOODANGU MITTEVASTAVUSE KORRAL

24.1.   Kiiruspiiriku tüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui punktis 21 sätestatud nõuded ei ole täidetud.

24.2.   Kui käesolevat eeskirja kohaldav 1958. aasta kokkuleppe osaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on varem andnud, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, saates neile teatise, mille vorm vastab käesoleva eeskirja 3. lisas esitatud näidisele.

25.   TOOTMISE LÕPETAMINE

25.1.   Kui tüübikinnituse omanik lõpetab käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse saanud kiiruspiiriku tüübi tootmise, peab ta sellest teatama tüübikinnituse andnud asutusele. Asjaomase teatise saamisel teatab asutus sellest käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele, saates neile teatise, mille vorm vastab käesoleva eeskirja 3. lisas esitatud näidisele.

26.   TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

26.1.   Käesolevat eeskirja kohaldavad 1958. aasta kokkuleppe osalised peavad edastama ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavate tehniliste teenistuste ja nende haldusasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnituse ja kellele tuleb saata vormikohased teatised teistes riikides välja antud tüübikinnituste, tüübikinnituste laiendamise, tüübikinnituste andmisest keeldumise, tüübikinnituste tühistamise või tootmise lõpetamise kohta.

---

(1)  Käesolevat eeskirja soovitatakse kohaldada kiiruspiirikute suhtes, mis paigaldatakse enam kui 10 tonni kaaluvatele sõidukitele, mille piirkiirus on väiksem kui üldine kiiruspiirang.

(2)  Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitlevas konsolideeritud resolutsioonis (R.E.3) (TRANS//WP29/78/Rev. 1/Amend.2).

(3)  1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Jugoslaavia, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 – (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Venemaa Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 – (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 – (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 – (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 –(vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 – (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (tüübikinnitusi annavad liikmesriigid, kasutades oma vastavat Euroopa Majanduskomisjoni tähist), 43 – Jaapan, 44 – (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika ja 48 – Uus-Meremaa. Järgmised numbrid antakse teistele riikidele sellises kronoloogilises järjekorras, nagu nad ratifitseerivad kokkuleppe, milles käsitletakse ratassõidukitele ning nendele paigaldatavatele ja/või nendel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja kõnealuste nõuete alusel väljastatud tüübikinnituste vastastikust tunnustamist, või ühinevad sellega ning Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär edastab antud numbrid kokkuleppeosalistele.

(4)  Nt gaasipedaali põhja vajutamine madalamale käigule lülitamiseks.

---

1. LISA

TEATIS

(suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

| (1) | |
| --- | --- |
| | Välja andnud asutuse nimi:
  ...
  ...
  ... |

Image

Välja andnud asutuse nimi:

...

...

...

| sõidukitüübile (2) | TÜÜBIKINNITUSE ANDMISE
  TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMISE
  TÜÜBIKINNITUSE ANDMISEST KEELDUMISE
  TÜÜBIKINNITUSE TÜHISTAMISE
  TOOTMISE LÕPETAMISE |
| --- | --- |

sõidukitüübile (2)

TÜÜBIKINNITUSE ANDMISE

TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMISE

TÜÜBIKINNITUSE ANDMISEST KEELDUMISE

TÜÜBIKINNITUSE TÜHISTAMISE

TOOTMISE LÕPETAMISE

kohta seoses suurima kiiruse piiramisega sõiduki kiirust piirava funktsiooni/kiiruse reguleeritava piiramise funktsiooni abil vastavalt eeskirja nr 89 I osale.

| Tüübikinnituse nr ... | Laienduse nr ... |
| --- | --- |

Tüübikinnituse nr ...

Laienduse nr ...

1.   Sõiduki kaubanimi või kaubamärk ...

2.   Sõidukitüüp ...

3.   Valmistaja nimi ja aadress ...

4.   Vajaduse korral valmistaja esindaja nimi ja aadress ...

5.   Sõiduki kiirust piirava funktsiooni/kiiruse reguleeritava piiramise funktsiooni lühikirjeldus ...

6.   Kiirus või kiiruste vahemik, millele võib määrata piirangu:

V = ... km/h

7.   Sõidukitüübi mootori suurima võimsuse ja tühimassi suhtarv ...

8.   Sõidukitüübi mootori pöörlemiskiiruse ja sõiduki tippkäigul kiiruse suurim suhtarv ...

9.   Sõiduk esitati tüübikinnituse saamiseks (kuupäev) ...

10.   Tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus ...

11.   Tehnilise teenistuse protokolli väljaandmise kuupäev ...

12.   Tehnilise teenistuse protokolli number ...

13.   Tüübikinnitus antud/tüübikinnitust laiendatud/tüübikinnituse andmisest keeldutud/tüübikinnitus tühistatud (2)

14.   Tüübikinnitusmärgi asukoht sõidukil ...

15.   Koht ...

16.   Kuupäev ...

17.   Allkiri ...

18.   Teatisele on lisatud tüübikinnituse andnud haldusasutusele esitatud ja taotluse korral kättesaadavate dokumentide loetelu.

---

(1)  Tüübikinnituse andnud, tüübikinnitust laiendanud, tüübikinnituse andmisest keeldunud või tüübikinnituse tühistanud riigi eraldusnumber (vt eeskirja sätteid tüübikinnituse andmise kohta).

(2)  Mittevajalik maha tõmmata.

---

2. LISA

TEATIS

(suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

| (1) | |
| --- | --- |
| | Välja andnud asutuse nimi:
  ...
  ...
  ... |

Image

Välja andnud asutuse nimi:

...

...

...

| sõidukitüübile (2) | TÜÜBIKINNITUSE ANDMISE
  TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMISE
  TÜÜBIKINNITUSE ANDMISEST KEELDUMISE
  TÜÜBIKINNITUSE TÜHISTAMISE
  TOOTMISE LÕPETAMISE |
| --- | --- |

sõidukitüübile (2)

TÜÜBIKINNITUSE ANDMISE

TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMISE

TÜÜBIKINNITUSE ANDMISEST KEELDUMISE

TÜÜBIKINNITUSE TÜHISTAMISE

TOOTMISE LÕPETAMISE

kohta seoses eeskirja nr 89 II osa kohaselt tüübikinnituse saanud kiiruspiiriku/reguleeritava kiiruspiiriku paigaldamisega.

| Tüübikinnituse nr ... | Laienduse nr ... |
| --- | --- |

Tüübikinnituse nr ...

Laienduse nr ...

1.   Sõiduki kaubanimi või kaubamärk ...

2.   Sõiduk ...

3.   Valmistaja nimi ja aadress ...

4.   Vajaduse korral valmistaja esindaja nimi ja aadress ...

5.   Sõiduki lühikirjeldus seoses selle kiiruspiirikuga/reguleeritava kiiruspiirikuga ...

6.   Kiiruspiiriku/reguleeritava kiiruspiiriku kaubanimi või kaubamärk ja selle/nende tüübikinnitusnumber/tüübikinnitusnumbrid ...

7.   Kiirus või kiiruste vahemik, millele võib määrata piirangu ...

8.   Sõidukitüübi mootori suurima võimsuse ja tühimassi suhtarv ...

9.   Sõidukitüübi mootori pöörlemiskiiruse ja sõiduki tippkäigul kiiruse suurim suhtarv  ...

10.   Sõiduk esitati tüübikinnituse saamiseks (kuupäev) ...

11.   Tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus ...

12.   Tehnilise teenistuse protokolli väljaandmise kuupäev ...

13.   Tehnilise teenistuse protokolli number ...

14.   Tüübikinnitus antud/tüübikinnituse andmisest keeldutud/tüübikinnitust laiendatud/tüübikinnitus tühistatud (2) ...

15.   Tüübikinnitusmärgi asukoht sõidukil ...

16.   Koht ...

17.   Kuupäev ...

18.   Allkiri ...

19.   Teatisele on lisatud tüübikinnituse andnud haldusasutusele esitatud ja taotluse korral kättesaadavate dokumentide loetelu.

---

(1)  Tüübikinnituse andnud, tüübikinnitust laiendanud, tüübikinnituse andmisest keeldunud või tüübikinnituse tühistanud riigi eraldusnumber (vt eeskirja sätteid tüübikinnituse andmise kohta).

(2)  Mittevajalik maha tõmmata.

---

3. LISA

TEATIS

(suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

| (1) | |
| --- | --- |
| | Välja andnud asutuse nimi:
  ...
  ...
  ... |

Image

Välja andnud asutuse nimi:

...

...

...

| kiiruspiiriku/reguleeritava kiiruspiiriku tüübile (2) | TÜÜBIKINNITUSE ANDMISE
  TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMISE
  TÜÜBIKINNITUSE ANDMISEST KEELDUMISE
  TÜÜBIKINNITUSE TÜHISTAMISE
  TOOTMISE LÕPETAMISE |
| --- | --- |

kiiruspiiriku/reguleeritava kiiruspiiriku tüübile (2)

TÜÜBIKINNITUSE ANDMISE

TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMISE

TÜÜBIKINNITUSE ANDMISEST KEELDUMISE

TÜÜBIKINNITUSE TÜHISTAMISE

TOOTMISE LÕPETAMISE

kohta vastavalt eeskirja nr 89 III osale.

| Tüübikinnituse nr ... | Laienduse nr ... |
| --- | --- |

Tüübikinnituse nr ...

Laienduse nr ...

1.   Kiiruspiiriku/reguleeritava kiiruspiiriku kaubanimi või kaubamärk ...

2.   Kiiruspiiriku tüüp ...

3.   Valmistaja nimi ja aadress ...

4.   Vajaduse korral valmistaja esindaja nimi ja aadress ...

5.   Kiiruspiiriku/reguleeritava kiiruspiiriku lühikirjeldus ...

6.   Sõidukitüüp, millel on kiiruspiirikut/reguleeritavat kiiruspiirikut katsetatud ...

7.   Katsesõiduki jaoks ettenähtud vahemikku jääv kiirus või kiiruste vahemik, millele võib kiiruspiiriku/reguleeritava kiiruspiiriku seada ...

8.   Katsesõiduki mootori suurima võimsuse ja tühimassi suhtarv ...

9.   Katsesõiduki mootori pöörlemiskiiruse ja sõiduki tippkäigul kiiruse suurim suhtarv ...

10.   Sõidukitüüp/sõidukitüübid, millele võib kiiruspiiriku paigaldada ...

11.   Ettenähtud vahemikku jääv kiirus või kiiruste vahemik, millele võib piiriku seada sõiduki(te) puhul, millele võib piiriku paigaldada ...

12.   Mootori suurima võimsuse ja tühimassi suhtarv sõidukitüübi/sõidukitüüpide puhul, millele võib piiriku paigaldada ...

13.   Mootori pöörlemiskiiruse ja sõiduki tippkäigul kiiruse suurim suhtarv sõidukitüübi puhul, millele võib piiriku paigaldada ...

14.   Kiiruspiirik esitati tüübikinnituse saamiseks (kuupäev) ...

15.   Tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus ...

16.   Tehnilise teenistuse protokolli väljaandmise kuupäev ...

17.   Tehnilise teenistuse protokolli number ...

18.   Kiiruspiiriku/reguleeritava kiiruspiiriku tüübikinnitus antud/tüübikinnituse andmisest keeldutud/tüübikinnitust laiendatud/tüübikinnitus tühistatud (2) ...

19.   Tüübikinnitusmärgi asukoht sõidukil ...

20.   Koht ...

21.   Kuupäev ...

22.   Allkiri ...

23.   Teatisele on lisatud tüübikinnituse andnud haldusasutusele esitatud ja taotluse korral kättesaadavate dokumentide loetelu.

---

(1)  Tüübikinnituse andnud, tüübikinnitust laiendanud, tüübikinnituse andmisest keeldunud või tüübikinnituse tühistanud riigi eraldusnumber (vt eeskirja sätteid tüübikinnituse andmise kohta).

(2)  Mittevajalik maha tõmmata.

---

4. LISA

TÜÜBIKINNITUSMÄRKIDE KUJUNDUS

NÄIDIS A

Image

Ülalkujutatud ja kiiruspiirikule/reguleeritavale kiiruspiirikule kinnitatud tüübikinnitusmärk näitab, et kiiruspiirikule/reguleeritavale kiiruspiirikule on antud tüübikinnitus Madalmaades (E4) eeskirja nr 89 kohaselt ning see kannab tüübikinnitusnumbrit 002439. Selle kaks esimest numbrit näitavad, et tüübikinnitus on antud vastavalt eeskirjale nr 89 selle algsel kujul.

NÄIDIS B

Image

Ülalkujutatud ja sõidukile kinnitatud tüübikinnitusmärk näitab, et sõidukile on antud tüübikinnitus Madalmaades (E4) eeskirja nr 89 kohaselt ning see kannab tüübikinnitusnumbrit 002439. Selle kaks esimest numbrit näitavad, et tüübikinnitus on antud vastavalt eeskirjale nr 89 selle algsel kujul. Ristkülikus asuv number ja numbrite vahemik, mille ühikuteks on km/h, näitab seda, millise kiiruseni on sõiduki kiirus piiratud, (1) ning ettenähtud kiiruste vahemikku, millesse piirang võib jääda.

NÄIDIS C

Image

Ülalkujutatud ja sõidukile kinnitatud tüübikinnitusmärk näitab, et sõidukile on antud tüübikinnitus Madalmaades (E4) eeskirjade nr 89 ja 31 kohaselt (2). Tüübikinnitusnumbri kaks esimest numbrit näitavad, et vastavate tüübikinnituste andmise ajal hõlmas eeskiri nr 31 muudatuste seeriat 01 ning eeskiri nr 89 oli oma algsel kujul. Ristkülikus asuv number ja numbrite vahemik, mille ühikuteks on km/h, näitab seda, millise kiiruseni on sõiduki kiirus piiratud, ning ettenähtud kiiruste vahemikku, millesse piirang võib jääda.

---

(1)  Kõnealuse arvu võib lisada pärast ülejäänud märgi kinnitamist, kui on teada, millises riigis asjaomane sõiduk registreeritakse. Erinevusi märgi selles osas ei loeta sõidukitüübi muutmiseks.

(2)  Teine number on esitatud vaid näitena.

---

5. LISA

KATSETAMINE JA TALITLUSELE ESITATAVAD NÕUDED

1.   KIIRUSE PIIRAMISE KATSED

Tüübikinnitustaotluse esitaja soovil tehakse katsed kas punkti 1.1, 1.2 või 1.3 kohaselt.

1.1.   MÕÕTMISED KATSERAJAL

1.1.1.   Sõiduki ettevalmistamine

1.1.1.1.   Olenevalt vajadusest tuleb tehnilisele teenistusele esitada kas tüübikinnituse saamiseks esitatud sõidukitüübile vastav sõiduk või kiiruspiiriku/reguleeritava kiiruspiiriku tüübile vastav kiiruspiirik/reguleeritav kiiruspiirik.

1.1.1.2.   Katsetatava sõiduki mootori, eriti kütusetoite (karburaatori või sissepritseseadme) seadistused peavad vastama sõiduki valmistaja tehnilistele nõuetele.

1.1.1.3.   Sõidukile peavad olema paigaldatud rehvid ja nende rõhk peab vastama sõiduki valmistaja poolt kindlaksmääratud rõhule.

1.1.1.4.   Sõiduki mass peab vastama tootja nimetatud tühimassile.

1.1.2.   Katseraja omadused

1.1.2.1.   Katseraja pind peab võimaldama hoida ühtlast kiirust ja sellel ei tohi olla ebatasasusi. Kalle ei tohi ületada 2 % ja see ei tohi kõikuda rohkem kui 1 %, võtmata arvesse äravoolukumerusi.

1.1.2.2.   Katserajal ei tohi olla seisvat vett, lund ega jääd.

1.1.3.   Ilmastikuolud

1.1.3.1   Vähemalt 1 meetri kõrgusel maapinnast mõõdetud keskmine tuulekiirus ei tohi ületada 6 m/s, puhangute puhul 10 m/s.

1.1.4.   Kiirenduskatse meetod: (vaata allpool esitatud joonist)

1.1.4.1.   Määratud kiirusest 10 km/h väiksema kiirusega sõitvat sõidukit kiirendatakse suurimal võimalikul määral, vajutades gaasipedaali alumisse piirasendisse. Pärast kiiruse stabiliseerumist hoitakse gaasipedaali alumises piirasendis vähemalt 30 sekundit. Kiiruse ja aja kõvera määramiseks registreeritakse katse käigus ning sõltuvalt vajadusest kas kiiruse piiramise funktsiooni/kiiruse reguleeritava piiramise funktsiooni või kiiruspiiriku/reguleeritava kiiruspiiriku töö käigus sõiduki hetkekiirus. Kiirust mõõdetakse täpsusega ±1 %. Aega tuleb mõõta vähemalt 0,1 s täpsusega.

Katse loetakse läbituks, kui täidetud on järgmised tingimused:

1.1.4.2.1.   Sõiduki saavutatud stabiliseeritud kiirus Vstab ei tohi ületada määratud kiirust Vset (Vstab ≤ Vset). Hälve Vset väärtusest võib olla aga 5 % või 5 km/h, olenevalt sellest, kumb väärtus on suurem.

Pärast stabiliseeritud kiiruse esmakordset saavutamist:

1.1.4.2.2.1.   ei tohi Vmax ületada Vstab rohkem kui 5 %;

1.1.4.2.2.2.   ei tohi 0,1 s ületava ajavahemiku jooksul mõõdetud kiirus muutuda kiiremini kui 0,5 m/s2;

1.1.4.2.2.3.   tuleb stabiliseeritud kiirusele punktis 1.1.4.2.3 esitatud tingimused täita 10 s jooksul pärast stabiliseeritud kiiruse Vstab esmakordset saavutamist.

Stabiilse kiiruse saavutamisel:

1.1.4.2.3.1.   ei tohi kiirus erineda väärtusest Vstab rohkem kui 4 % või 2 km/h, olenevalt sellest, kumb väärtus on suurem;

1.1.4.2.3.2.   ei tohi 0,1 s ületava ajavahemiku jooksul mõõdetud kiirus muutuda kiiremini kui 0,2 m/s2;

1.1.4.2.3.3.   Vstab on keskmine kiirus, mis arvutatakse ajavahemiku kohta, mis algab 10 s pärast stabiliseeritud kiiruse Vstab esmakordset saavutamist ja kestab vähemalt 20 s.

1.1.4.2.4.   Kiirenduskatsed tehakse ja katse läbimise kriteeriume kontrollitakse iga jõuülekandearvu puhul, mis võimaldab ettenähtud piirkiirust ületada.

Image

Vmax on suurim kiirus, mille sõiduk saavutab kõveral kujutatud ajavahemikust esimese poole möödudes.

1.1.5.   Püsikiiruskatse

1.1.5.1.   Sõidukit kiirendatakse täiskiirendusel püsikiiruseni ja saavutatud kiirust säilitatakse vähemalt 400 meetri pikkusel lõigul katse tingimusi muutmata. Kõnealuse katse põhjal määratakse sõiduki keskmine kiirus. Seejärel korratakse sõiduki keskmise kiiruse mõõtmist sama katse abil ja samal viisil, kuid juhtides sõidukit vastassuunas. Kogu katse stabiliseerimiskiirus on kõnealusel katseraja lõigul edasi- ja tagasisuunas tehtud sõitudel mõõdetud kahe keskmise kiiruse keskmine väärtus. Kogu katset koos stabiliseerimiskiiruse arvutamisega korratakse viis korda. Kiirust mõõdetakse täpsusega ±1 %, aja mõõtmise täpsus on 0,1 s.

Püsikiiruskatse on läbitud edukalt, kui täidetud on järgmised tingimused:

1.1.5.2.1.   ühelgi katsesõidul ei tohi Vstab ületada Vset väärtust. Lubatud on aga 5 % või 5 km/h hälve Vset väärtusest, olenevalt sellest, kumb väärtus on suurem;

1.1.5.2.2.   katsetes saadud stabiliseerimiskiiruste vaheline erinevus ei tohi ületada 3 km/h;

1.1.5.2.3.   püsikiiruskatse tehakse ja katse läbimise kriteeriume kontrollitakse iga jõuülekandearvu puhul, mis teoreetiliselt võimaldab ettenähtud piirkiirust ületada.

1.2.   KATSED ŠASSIIDÜNAMOMEETRIL

1.2.1.   Šassiidünamomeetri näitajad

Sõiduki massi taandatud inertsmoment reprodutseeritakse šassiidünamomeetril täpsusega ±10 %. Sõiduki kiirust mõõdetakse täpsusega ±1 %. Aja mõõtmise täpsus on 0,1 s.

1.2.2.   Kiirenduskatse meetod

1.2.2.1.   Katse kestel šassiidünamomeetri piduril neelduv võimsus seadistakse nii, et see vastaks sõiduki kulgliikumise takistusele katsekiirusel (katsekiirustel). Selle võimsuse saab määrata arvutuste teel ja see reguleeritakse välja täpsusega ±10 %. Tüübikinnituse taotleja ettepanekul ja pädeva asutuse nõusolekul võib neelduva võimsuse reguleerida ka väärtusele 0,4 Pmax (Pmax on mootori suurim võimsus). Määratud kiirusest Vset 10 km/h võrra väiksema kiirusega liikuvat sõidukit kiirendatakse mootori suurimal võimsusel, surudes gaasipedaali alumisse piirasendisse. Pärast kiiruse stabiliseerumist hoitakse gaasipedaali alumises piirasendis vähemalt 20 sekundit. Kiiruse ja aja kõvera määramiseks registreeritakse katse käigus kas kiirust piirava funktsiooni/kiiruse reguleeritava piiramise funktsiooni rakendumisel või kiiruspiiriku/reguleeritava kiiruspiiriku töö käigus sõiduki hetkekiirus.

1.2.2.2.   Kõnealune katse on läbitud edukalt, kui täidetud on punkti 1.1.4.2 ja selle alapunktide tingimused.

1.2.3.   Püsikiiruskatse meetod

1.2.3.1.   Sõiduk paigaldatakse šassiidünamomeetrile. Kui šassiidünamomeetril neelduv võimsus langeb võimsuse maksimumväärtusest Pmax väärtuseni 0,2 Pmax, peab katse selle läbimiseks vastama järgmistele kriteeriumidele. Sõiduki kiirus tuleb registreerida terves eespool kindlaksmääratud võimsusevahemiku ulatuses. Sõiduki maksimumkiirus määratakse selles vahemikus. Eespool kirjeldatud katset ja registreerimist tuleb korrata viis korda.

1.2.3.2.   Kõnealused katsed on läbitud edukalt, kui täidetud on punkti 1.1.5.2 ja selle alapunktide tingimused.

1.3.   KATSETAMINE MOOTORI KATSESTENDIL

Seda katseprotseduuri võib kasutada üksnes juhul, kui taotleja suudab tehnilisele teenistusele rahuldavalt tõendada, et see meetod on samaväärne katserajal tehtavate mõõtmistega.

2.   KESTVUSKATSE

Kiirust piiravat funktsiooni/kiiruse reguleeritava piiramise funktsiooni või kiiruspiirikut/reguleeritavat kiiruspiirikut katsetatakse kestvuskatse teel allpool kehtestatud korra kohaselt. Kõnealuse katse võib aga jätta tegemata, kui taotleja tõendab vastupidavust kõnealustele mõjudele.

2.1   Kiiruspiirik/reguleeritav kiiruspiirik sooritab töötsüklid katsestendil, mis simuleerib kiiruspiiriku/reguleeritava kiiruspiiriku asendit ja liikumist sõidukil.

Töötsükli sooritamiseks kasutatakse valmistaja poolt lisatud juhtimisseadet. Töötsükli joonis on järgmine:

Image

t0 – tj, t2 – t3, t4 – t5, t6 – t7: rakendamisaeg

t1 – t2 = 2 sekundit

t3 – t4 = 1 sekund

t5 – t6 = 2 sekundit

t7 – t8 = 1 sekund

Allpool on kindlaks määratud viis katserežiimi. Tüübikinnituse saamiseks esitatud kiiruspiiriku/reguleeritava kiiruspiiriku tüübile vastavaid näidiseid katsetatakse järgmises tabelis esitatud katserežiimidel:

| | Esimene
  kiiruspiirik/reguleeritav kiiruspiirik | Teine
  kiiruspiirik/reguleeritav kiiruspiirik | Kolmas
  kiiruspiirik/reguleeritav kiiruspiirik | Neljas
  kiiruspiirik/reguleeritav kiiruspiirik |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Režiim 1 | X | | | |
| Režiim 2 | | X | | |
| Režiim 3 | | X | | |
| Režiim 4 | | | X | |
| Režiim 5 | | | | X |

Esimene

kiiruspiirik/reguleeritav kiiruspiirik

Teine

kiiruspiirik/reguleeritav kiiruspiirik

Kolmas

kiiruspiirik/reguleeritav kiiruspiirik

Neljas

kiiruspiirik/reguleeritav kiiruspiirik

Režiim 1

X

Režiim 2

X

Režiim 3

X

Režiim 4

X

Režiim 5

X

2.2.1.   Režiim 1: katsed välistemperatuuril (20 °C ± 2 °C)

Töötsüklite arv: 50 000

Režiim 2: katsed kõrgetel temperatuuridel

2.2.2.1.   Elektroonilised koostisosad

Koostisosi katsetatakse kliimakambris. Kogu katse kestel hoitakse temperatuuri 65 °C ± 5 °C.

Töötsüklite arv: 12 500.

2.2.2.2.   Mehaanilised koostisosad

Koostisosi katsetatakse kliimakambris. Kogu katse kestel hoitakse temperatuuri 100 °C ± 5 °C.

Töötsüklite arv: 12 500.

2.2.3.   Režiim 3: katsed madalatel temperatuuridel

Kogu katse kestel hoitakse 2. režiimi puhul kasutatavas kliimakambris temperatuuri –20 °C ± 5 °C.

Töötsüklite arv: 12 500.

2.2.4.   Režiim 4: katsed soolatatud keskkonnas. (Tehakse ainult nende koostisosadega, mis puutuvad kokku väliskeskkonnaga maanteel.)

Seadet katsetatakse soolatatud keskkonnaga kliimakambris. Naatriumkloriidi kontsentratsioon on 5 % ja kliimakambri sisetemperatuur 35 °C ± 2 °C.

Töötsüklite arv: 12 500.

Režiim 5: vibratsioonikatse

2.2.5.1.   Kiiruspiirik/reguleeritav kiiruspiirik paigaldatakse katsestendile samal viisil nagu sõidukile.

Sinusoidaalset võnkumist rakendatakse kõigil kolmel tasandil; logaritmiline sageduslaotus: 1 oktaav minutis;

2.2.5.2.1.   Esimene katse: sagedusvahemik 10-24 Hz, amplituud ±2 mm.

2.2.5.2.2.   Teine katse: šassiile või kabiini paigaldatud koostisosade puhul on sagedusvahemik 24–1 000 Hz, sisendväärtus 2,5 g. Mootorile paigaldatud koostisosade puhul on sisendväärtus 5 g.

2.3.   KESTVUSKATSE LÄBIMISE KRITEERIUM

2.3.1.   Kestvuskatse lõpus ei tohi kiiruspiiriku töös seoses määratud kiirusega esineda mingeid muutusi.

2.3.2.   Juhul kui mõne kestvuskatse käigus kiiruspiirik siiski puruneb, võib kõnealuse kestvuskatse tegemiseks esitada valmistaja taotlusel teise kiiruspiiriku.

---

6. LISA

REGULEERITAVATE KIIRUSPIIRIKUTE KATSETAMINE JA NENDE TALITLUSELE ESITATAVAD NÕUDED

1.   KIIRUSE REGULEERITAVA PIIRAMISE SÜSTEEMI KATSETAMINE

1.1.   Sõiduki ettevalmistamine

Olenevalt vajadusest tuleb tehnilisele teenistusele esitada kas tüübikinnituse saamiseks esitatud sõidukitüübile vastav sõiduk või reguleeritava kiiruspiiriku tüübile vastav reguleeritav kiiruspiirik.

1.1.1.1.   Kui tüübikinnitus antakse reguleeritavale kiiruspiirikule, tuleb see tootjal paigaldada sõidukile, mis vastab kiiruspiiriku paigaldamiseks ette nähtud tüübile.

1.1.2.   Katsetatava sõiduki mootori, eriti kütusetoite (karburaatori või sissepritseseadme) seadistused peavad vastama sõiduki valmistaja tehnilistele nõuetele.

1.1.3.   Sõidukile peavad olema paigaldatud rehvid ja nende rõhk peab vastama sõiduki valmistaja poolt kindlaksmääratud rõhule.

1.1.4.   Sõiduki mass peab vastama tootja nimetatud tühimassile.

1.2.   Katseraja omadused

1.2.1.   Katseraja pind peab võimaldama hoida ühtlast kiirust ja sellel ei tohi olla ebatasasusi. Kalle ei tohi ületada 2 %.

1.2.2.   Katserajal ei tohi olla seisvat vett, lund ega jääd.

1.3.   Ilmastikuolud

1.3.1.   Vähemalt 1 meetri kõrgusel maapinnast mõõdetud keskmine tuulekiirus ei tohi ületada 6 m/s, puhangute puhul 10 m/s.

1.4.   Katse juhi teavitamisega Vadj ületamisest

1.4.1.   Vadj ületamiseks vajalik teatav toiming (nagu on nimetatud punktides 5.2.5.4.1 ja 21.2.5.4.1) tehakse siis, kui sõiduki kiirus on 10 km/h väiksem kui Vadj.

1.4.2.   Sõidukit kiirendatakse kiiruseni, mis on vähemalt 10 km/h suurem kui Vadj.

1.4.3.   Sellist kiirust säilitatakse vähemalt 30 sekundit.

1.4.4.   Katse käigus registreeritakse sõiduki hetkekiirus ning mõõdetakse ±1 % täpsusega.

Katse on läbitud edukalt, kui täidetud on järgmised tingimused:

1.4.5.1.   kui sõiduki tegelik kiirus ületab Vadj rohkem kui 3 km/h, annab sellest juhile teada hoiatussignaal;

1.4.5.2.   juhti teavitatakse kogu selle aja vältel, mil Vadj ületatakse rohkem kui 3 km/h.

1.5.   Kiiruse reguleeritava piiramise funktsiooni/reguleeritava kiiruspiiriku katsetamine.

1.5.1.   Lülitades kiiruse piiramise reguleeritava funktsiooni/reguleeritava kiiruspiiriku välja, mõõdab tehniline teenistus antud katsekiiruse jaoks valitud kõikide ülekandearvude juures jõu, mida on vaja rakendada gaasipedaalile, et säilitada Vadj ja kiirust (Vadj*), mis on 20 % või 20 km/h võrra (olenevalt sellest, kumb on suurem) suurem kui Vadj.

1.5.2.   Lülitades kiiruse piiramise reguleeritava funktsiooni/reguleeritava kiiruspiiriku sisse ja määrates sellel Vadj, juhitakse sõidukit kiirusel, mis on 10 km/h väiksem kui Vadj. Seejärel kiirendatakse sõidukit Vadj saavutamiseks, suurendades 1 s ± 0,2 s jooksul gaasipedaalile rakendatavat jõudu. Pärast sõiduki kiiruse stabiliseerumist jätkatakse selle jõu rakendamist veel vähemalt 30 sekundit.

1.5.3.   Kiiruse ja aja kõvera määramiseks registreeritakse katse käigus ja vajaduse korral kas kiiruse reguleeritava piiramise funktsiooni rakendumisel või reguleeritava kiiruspiiriku töö käigus sõiduki hetkekiirus. Kiirust tuleb mõõta täpsusega ±1 %. Aega tuleb mõõta täpsusega kuni 0,1 s.

Katse on läbitud edukalt, kui täidetud on järgmised tingimused:

Sõiduki saavutatud stabiliseeritud kiirus (Vstab) ei tohi ületada Vadj rohkem kui 3 km/h.

Pärast Vstab esmakordset saavutamist:

1.5.4.1.1.1.   ei tohi Vmax ületada Vstab rohkem kui 5 %;

1.5.4.1.1.2.   ei tohi 0,1 s ületava ajavahemiku jooksul mõõdetud kiirus muutuda kiiremini kui 0,5 m/s2;

1.5.4.1.1.3.   tuleb stabiliseeritud kiirusele punktis 1.5.4.1.1 esitatud tingimused täita 10 s jooksul pärast Vstab esmakordset saavutamist.

Stabiilse reguleeritud kiiruse saavutamisel:

1.5.4.1.2.1.   ei tohi kiirus erineda reguleeritud kiirusest Vadj enam kui 3 km/h;

1.5.4.1.2.2.   ei tohi 0,1 s ületava ajavahemiku jooksul mõõdetud kiirus muutuda kiiremini kui 0,2 m/s2;

1.5.4.1.2.3.   Vstab on keskmine kiirus, mis arvutatakse ajavahemiku kohta, mis algab 10 s pärast stabiliseeritud kiiruse Vstab esmakordset saavutamist ja kestab vähemalt 20 s.

1.5.4.1.3.   Kiirenduskatsed tehakse ja katse läbimise kriteeriume kontrollitakse iga jõuülekandearvu puhul, mis võimaldab teoreetiliselt Vadj saavutada.

---

| 19.6.2007 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 158/34 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2007

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 158/34

---

Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel omavad õiguslikku toimet ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstid. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumise kuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade staatust käsitleva dokumendi TRANS/WP.29/343 viimasest versioonist, mis on kättesaadav Internetis: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 101 – Ühtsed sätted ainult sisepõlemismootoriga või hübriidelektrijõuallikaga käitatavate sõiduautode tüübikinnituse kohta seoses süsinikdioksiidi heitmete ning kütusekulu ja/või elektrienergia kulu ning ühe laadimisega läbitava vahemaa mõõtmisega, ja ainult elektrijõuallikaga käitatavate M1- ja N1-kategooria sõidukite tüübikinnituse kohta seoses elektrienergia kulu ning ühe laadimisega läbitava vahemaa mõõtmisega

Lisand 100: määrus nr 101

2. versioon

Hõlmab kogu kehtivat teksti kuni

eeskirja esialgse versiooni 6. täienduseni – jõustumiskuupäev: 4. aprill 2005.

1.   KOHALDAMISALA

Käesolevat määrust kohaldatakse süsinikdioksiidi (CO2) heitmete ning kütusekulu mõõtmise ja/või elektrienergia kulu ning ühe laadimisega läbitava vahemaa mõõtmise suhtes ainult sisepõlemismootoriga või hübriidelektrijõuallikaga käitatavate M1-kategooria sõidukite puhul ning elektrienergia kulu ja ühe laadimisega läbitava vahemaa mõõtmise suhtes ainult elektrijõuallikaga käitatavate M1- ja N1-kategooria sõidukite puhul (1).

2.   MÕISTED

Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid:

2.1.   „sõiduki tüübikinnitus” – sõidukitüübi kinnitus seoses energiakulu (kütus või elektrienergia) mõõtmisega;

2.2.   „sõidukitüüp” – selliste mootorsõidukite kategooria, mis ei erine üksteisest selliste oluliste aspektide poolest nagu kere, jõuallikas, käigukast, veoaku (kui see on olemas), rehvid ja tühimass;

2.3.   „tühimass” – töökorras sõiduki mass ilma juhi, sõitjate ja veoseta, kuid täis kütusepaagi (kui see on olemas) ning jahutusvedeliku, tugi- ja veoakude, õlide, sisseehitatud laadijate, teisaldatavate laadijate, tööriistade ja varurattaga, mida tootja on sõiduki puhul asjakohaseks pidanud ning millega ta on sõiduki varustanud;

2.4.   „tuletatud mass” – sõiduki tühimass, mida on suurendatud ühtse näitaja – 100 kg – võrra;

2.5.   „suurim mass” – tootja kindlaksmääratud tehniliselt lubatud suurim mass (see mass võib olla suurem kui riikliku autoregistri lubatud registrimass);

2.6.   „katsemass ainult elektriajamiga sõidukite puhul” – M1-kategooria sõidukite puhul tuletatud mass ja N1-kategooria sõidukite puhul tühimass pluss pool täiskoormusest;

2.7.   „külmkäivitusseade” – seade, mis mootori käivitumise hõlbustamiseks ajutiselt rikastab mootorisse juhitava õhu/kütuse segu;

2.8.   „käivitusseade” – seade, mis hõlbustab mootori käivitumist õhu/kütuse segu rikastamata, näiteks hõõgküünlad, sissepritse ajastuse muudatused jms;

2.9.   „jõuallikas” – energiasalvesti(te), energiamuunduri(te) ja ülekande või ülekannete süsteem, mis muundab salvestatud energia sõidukit käitavaks mehaaniliseks ratastele ülekantavaks energiaks;

2.10.   „sisepõlemismootoriga sõiduk” – sõiduk, mida käitatakse ainult sisepõlemismootoriga;

2.11.   „elektrijõuallikas” – süsteem, mis koosneb ühest või mitmest elektrienergiasalvestist (nt aku, elektromehaaniline hooratas või ülikondensaator), ühest või mitmest võimsuse jaotust reguleerivast seadmest ja ühest või mitmest elektriseadmest, mis muundab salvestatud elektrienergia ratastele ülekantavaks sõiduki käitamiseks vajalikuks mehaaniliseks energiaks;

2.12.   „elektrisõiduk” – sõiduk, mida käitatakse ainult elektrijõuallikaga;

„hübriidjõuallikas” – jõuallikas, millel on sõiduki käitamiseks vähemalt kaks (sõidukisse sisseehitatud) erinevat energiamuundurit ja kaks erinevat energiasalvestussüsteemi;

2.13.1.   „hübriidelektrijõuallikas” – jõuallikas, mis mehaaniliseks käitamiseks tarbib energiat mõlemast järgmisest sõidukisse sisseehitatud salvestatud energia/jõu allikast:

| — | tarbitav kütus; |
| --- | --- |

—

tarbitav kütus;

| — | elektrienergia salvesti (nt aku, kondensaator, hooratas/generaator jms); |
| --- | --- |

—

elektrienergia salvesti (nt aku, kondensaator, hooratas/generaator jms);

„hübriidsõiduk” – hübriidjõuallikaga käitatav sõiduk;

2.14.1.   „hübriidelektrisõiduk” – hübriidelektrijõuallikaga käitatav sõiduk;

2.15.   „ühe laadimisega läbitav vahemaa” ainult elektrijõuallikaga sõidukite või väliste seadmetega laetavate hübriidelektrijõuallikaga sõidukite puhul – ühe täielikult laetud akuga (või muu elektrienergiasalvestiga) läbitav vahemaa, mida mõõdetakse 9. lisas kirjeldatud viisil;

2.16.   „perioodiliselt regenereeriv süsteem” – saastetõrjeseade (nt katalüüsmuundur, kübemepüüdur), mis peab sõiduki tavapärase käitamise korral perioodiliselt enne 4 000 km läbimist regenereeruma. Kui saastetõrjeseadet regenereeritakse I tüübi katse jooksul vähemalt ühe korra ning kui seda on sõiduki sissetöötamistsükli jooksul vähemalt ühe korra juba regenereeritud, peetakse seda pidevalt regenereerivaks süsteemiks, mille puhul ei nõuta spetsiaalset katsemenetlust. 10. lisa ei kohaldata pidevalt regenereerivate süsteemide suhtes.

Tootja taotlusel ei kohaldata kokkuleppel tehnilise teenistusega perioodiliselt regenereerivate süsteemide suhtes spetsiifilist katsemenetlust, kui tootja esitab tüübikinnitusasutusele andmed, et regenereerimise ajal ei ületa tsüklite CO2-heitmed kindlaks määratud väärtust üle 4 %.

3.   TÜÜBIKINNITUSE TAOTLUS

3.1.   Sõiduki tüübikinnituse taotluse seoses süsinikdioksiidi heitmete ning kütusekulu ja/või elektrienergia kulu ning ühe laadimisega läbitava vahemaa mõõtmisega esitab sõiduki tootja või tema nõuetekohaselt akrediteeritud esindaja.

Sellele lisatakse järgmised dokumendid kolmes eksemplaris ning järgmised andmed:

3.2.1.   Sõiduki oluliste karakteristikute kirjeldus, mis hõlmab kõiki 1.–3. lisas nimetatud üksikasju, sõltuvalt jõuallika tüübist. Katsete eest vastutava tehnilise teenistuse või tootja taotlusel võib teatavate sõidukite puhul, mis on eriti kütusesäästlikud, arvesse võtta täiendavaid tehnilisi andmeid.

3.2.2.   Sõiduki põhiomaduste, sh 4. lisa koostamisel kasutatud põhiomaduste kirjeldus.

3.3.   Kinnitatavat sõidukitüüpi esindav sõiduk esitatakse kinnituskatsete tegemise eest vastutavatele tehnilistele teenistustele. Katse käigus kontrollib tehniline teenistus, et ainult sisepõlemismootori või hübriidelektrijõuallikaga käitatav sõiduk vastab selle tüübi suhtes kohaldatavatele piirväärtustele, mis on esitatud eeskirjas nr 83.

3.4.   Pädev asutus veendub nõuetekohaste sätete olemasolus, et tagada enne sõidukile tüübikinnituse andmist toodangu nõuetele vastavuse tõhus kontroll.

4.   TÜÜBIKINNITUS

4.1.   Kõnealusele sõidukitüübile antakse tüübikinnitus juhul, kui käesoleva eeskirja alusel kinnitamiseks esitatud sõidukitüübi CO2 heitmeid ning kütusekulu ja/või elektrienergia kulu ning ühe laadimisega läbitavat vahemaad on mõõdetud punkti 5 tingimuste kohaselt.

4.2.   Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (eeskirja algversiooni kohaselt praegusel juhul 00) tähistavad muudatusi, mis hõlmavad kinnituse väljastamise ajal eeskirjas tehtud viimaseid olulisemaid tehnilisi muudatusi. Sama lepinguosaline ei anna sama kinnitusnumbrit teisele sõidukitüübile.

4.3.   Teade käesoleva eeskirja kohase sõiduki tüübikinnituse andmise, laiendamise või selle andmisest keeldumise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele kasutades selleks käesoleva eeskirja 4. lisas esitatud näidisele vastavat teatise vormi.

Igale käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõidukitüübile vastavale sõidukile kinnitatakse tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud nähtavasse ja kergesti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnituse märk, millel on:

4.4.1.   ringiga ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riiki tähistav number (2);

4.4.2.   käesoleva eeskirja number, millele järgneb R-täht, sidekriips ja punktis 4.4.1 ette nähtud ringist paremale jääv tüübikinnitusnumber.

4.5.   Kui sõiduk vastab kokkuleppele lisatud ühe või mitme eeskirja kohaselt kinnitatud sõidukitüübile riigis, mis on andnud tüübikinnituse käesoleva eeskirja alusel, ei pea punktis 4.4.1 ette nähtud sümbolit kordama; sellisel juhul paigutatakse eeskirja ja tüübikinnituse numbrid ning täiendavad sümbolid kõigi eeskirjade kohta, mille alusel on antud tüübikinnitus riigis, mis on andnud tüübikinnituse käesoleva eeskirja alusel, vertikaalsete tulpadena punktis 4.4.1 ettenähtud sümbolist paremale.

4.6.   Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu.

4.7.   Tüübikinnitusmärk kinnitatakse sõiduki andmesildi lähedale või selle peale.

4.8.   Käesoleva eeskirja 5. lisas on esitatud näiteid tüübikinnitusmärgi kujunduse kohta.

5.   SPETSIFIKATSIOONID JA KATSED

5.1.   Üldosa

CO2 heitmeid ja kütuse- või elektrienergia kulu mõjutada võivad osad tuleb kavandada, konstrueerida ja koostada viisil, mis võimaldab sõidukil võimalikust vibratsioonist hoolimata vastata tavapärase kasutamise korral käesoleva eeskirja sätetele.

5.2.   Ainult sisepõlemismootoriga käitatavate sõidukite katsete kirjeldus

5.2.1.   CO2 heitmeid ja kütusekulu mõõdetakse vastavalt 6. lisas kirjeldatud katsemenetlusele.

5.2.2.   CO2 heitmete puhul esitatakse katse tulemused grammides kilomeetri kohta (g/km) ja ümardatakse lähima täisarvuni.

5.2.3.   Kütusekulu väärtused esitatakse liitrites 100 km kohta (bensiin, veeldatud naftagaas ja diislikütus) või kuupmeetrites (m3) 100 km kohta (maagaas) ning need arvutatakse vastavalt 6. lisa punktile 1.4.3 süsiniku tasakaalustusmeetodil, kasutades mõõdetud CO2 heitmeid ja muid süsinikku sisaldavaid heitmeid (CO ja HC). Tulemused ümardatakse esimese kümnendkohani.

5.2.4.   Punktis 5.2.3 esitatud arvutustes väljendatakse kütusekulu sobivates ühikutes ning seejuures kasutatakse järgmisi kütusekarakteristikuid:

| 1) | tihedus: mõõdetakse katsekütuses ISO 3675 või samaväärse meetodi kohaselt. Bensiini ja diislikütuse puhul kasutatakse 15 °C juures mõõdetud tihedust, veeldatud naftagaasi ja maagaasi puhul kasutatakse arvestuslikku tihedust:
  veeldatud naftagaas: 0,538 kg/l
  maagaas: 0,654 kg/m3
   (3) |
| --- | --- |

1)

tihedus: mõõdetakse katsekütuses ISO 3675 või samaväärse meetodi kohaselt. Bensiini ja diislikütuse puhul kasutatakse 15 °C juures mõõdetud tihedust, veeldatud naftagaasi ja maagaasi puhul kasutatakse arvestuslikku tihedust:

veeldatud naftagaas: 0,538 kg/l

maagaas: 0,654 kg/m3
   (3)

| 2) | vesiniku ja süsiniku suhe: kasutatakse kindlaksmääratud väärtuseid, milleks on:
  bensiin: 1,85
  diislikütus: 1,86
  veeldatud naftagaas: 2,525
  maagaas: 4,00 |
| --- | --- |

2)

vesiniku ja süsiniku suhe: kasutatakse kindlaksmääratud väärtuseid, milleks on:

bensiin: 1,85

diislikütus: 1,86

veeldatud naftagaas: 2,525

maagaas: 4,00

5.3.   Ainult elektrijõuallikaga käitatavate sõidukite katsete kirjeldus

5.3.1.   Katsete eest vastutav tehniline teenistus korraldab elektrienergia kulu mõõtmise vastavalt käesoleva eeskirja 7. lisas kirjeldatud meetodile ja katsetsüklile.

5.3.2.   Katsete eest vastutav tehniline teenistus korraldab sõiduki ühe laadimisega läbitava vahemaa mõõtmise vastavalt 9. lisas kirjeldatud meetodile.

Reklaammaterjalides on lubatud kasutada ainult kõnealusel meetodil mõõdetud ühe laadimisega läbitud vahemaad.

5.3.3.   Elektrienergia kulu tulemus esitatakse vatt-tundides kilomeetri kohta (Wh/km) ja läbitud vahemaa kilomeetrites, mõlemad ümardatakse lähima täisarvuni.

5.4.   Hübriidelektrijõuallikaga käitatavate sõidukite katsete kirjeldus

5.4.1.   Katsete eest vastutav tehniline teenistus korraldab CO2 heitmete ja elektrienergia kulu mõõtmise vastavalt 8. lisas kirjeldatud katsemenetlusele.

5.4.2.   CO2 heitmete puhul esitatakse katse tulemused grammides kilomeetri kohta (g/km) ja ümardatakse lähima täisarvuni.

5.4.3.   Kütusekulu väärtused esitatakse liitrites 100 km kohta (bensiin, veeldatud naftagaas ja diislikütus) või kuupmeetrites (m3) 100 km kohta (maagaas) ning need arvutatakse vastavalt 6. lisa punktile 1.4.3 süsiniku tasakaalustusmeetodil, kasutades mõõdetud CO2 heitmeid ja muid süsinikku sisaldavaid heitmeid (CO ja HC). Tulemused ümardatakse esimese kümnendkohani.

5.4.4.   Punktis 5.4.3 esitatud arvutustes kohaldatakse punktis 5.2.4 esitatud ettekirjutusi ja väärtusi.

5.4.5.   Vajadusel tuleb elektrienergia kulu väljendada vatt-tundides kilomeetri kohta (Wh/km) ja ümardada see lähima täisarvuni.

5.4.6.   Katsete eest vastutav tehniline teenistus korraldab sõiduki ühe laadimisega läbitava vahemaa mõõtmise vastavalt käesoleva eeskirja 9. lisas kirjeldatud meetodile. Tulemus esitatakse kilomeetrites ja ümardatakse lähima täisarvuni.

Reklaammaterjalides ja 8. lisas esitatud arvutustes on lubatud kasutada ainult kõnealusel meetodil mõõdetud ühe laadimisega läbitud vahemaad.

5.5.   Tulemuste tõlgendamine

5.5.1.   Kui tehnilise teenistuse mõõdetud väärtus ei ületa tootja teatatud väärtust üle 4 %, võetakse tüübikinnituse väärtusena kinnitatud CO2 või elektrienergia kulu väärtuseks tootja kindlaksmääratud väärtus. Mõõdetud väärtus võib ühegi piiranguta väiksem olla.

Punktis 2.16 kirjeldatud perioodiliselt regenereerivate süsteemidega varustatud ainult sisepõlemismootoriga sõidukite puhul korrutatakse tulemused enne tootja teatatud väärtusega võrdlemist 10. lisas esitatud teguriga Ki.

5.5.2.   Kui mõõdetud CO2 või elektrienergia kulu väärtus ületab tootja teatatud CO2 või elektrienergia kulu väärtust üle 4 %, tehakse sama sõidukiga veel üks katse.

Kui kahe katse tulemuste keskmine ei ületa tootja teatatud väärtust üle 4 %, võetakse tüübikinnituse väärtuseks tootja teatatud väärtus.

5.5.3.   Kui keskmine siiski ületab teatatud väärtust üle 4 %, tehakse sama sõidukiga viimane katse. Tüübikinnituse väärtuseks võetakse kolme katse tulemuste keskmine.

6.   KINNITATUD TÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

Igast kinnitatud tüübi muutmisest tuleb teavitada tüübi kinnitanud haldusasutust. Seejärel võib asutus kas:

6.1.1.   leida, et tõenäoliselt ei halvenda tehtud muudatused märgatavalt CO2 ja kütusekulu või elektrienergia kulu väärtusi ning et sel juhul kehtib algne tüübikinnitus ka muudetud sõidukitüübi kohta; või

6.1.2.   nõuda käesoleva eeskirja punktis 7 esitatud tingimustele vastavate katsete tegemise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katseprotokolli.

6.2.   Muudatusi täpsustav kinnitus tüübikinnituse kinnitamise või laiendamise kohta edastatakse käesolevat määrust kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele punktis 4.3 täpsustatud korras.

6.3.   Tüübikinnitust laiendanud pädev asutus määrab kõnealusele laiendusele seerianumbri ning teavitab sellest teisi käesolevat määrust kohaldavaid 1958. aasta kokkuleppe osalisi, kasutades selleks käesoleva eeskirja 4. lisas esitatud näidisele vastavat teatise vormi.

7.   SÕIDUKITÜÜBI TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMISE TINGIMUSED

7.1.   Ainult sisepõlemismootoriga käitatavad sõidukid, välja arvatud sõidukid, mis on varustatud perioodiliselt regenereerivate saasteainete kontrollisüsteemiga

Tüübikinnitust saab laiendada ühte ja sama tüüpi sõidukitele või ka eri tüüpi sõidukitele, mis võivad erineda järgmiste 4. lisas esitatud karakteristikute poolest, kui tehnilise teenistuse mõõdetud CO2 heitmed ei ületa tüübikinnituse väärtust rohkem kui 4 %:

7.1.1.   mass;

7.1.2.   täismass;

7.1.3.   keretüüp: sedaan, universaal, kupee;

7.1.4.   ülekandearv;

7.1.5.   mootori seadmed ja abiseadmed.

7.2.   Ainult sisepõlemismootoriga käitatavad sõidukid, mis on varustatud perioodiliselt regenereerivate saasteainete kontrollisüsteemiga

Tüübikinnitust saab laiendada ühte ja sama tüüpi sõidukitele või ka eri tüüpi sõidukitele, mis erinevad punktides 7.1.1–7.1.5 esitatud 4. lisas kirjeldatud karakteristikute poolest, ei ületa aga 10. lisas esitatud tüübikarakteristikuid, kui tehnilise teenistuse mõõdetud CO2 heitmed ei ületa tüübikinnituse väärtust rohkem kui 4 % ja kui kohaldatakse sama tegurit Ki.

Tüübikinnitust saab laiendada ühte ja sama tüüpi sõidukitele, kuid erineva teguriga Ki, kui tehnilise teenistuse mõõdetud CO2 korrigeeritud väärtus ei ületa tüübikinnituse väärtust rohkem kui 4 %.

7.3.   Ainult elektrijõuallikaga käitatavad sõidukid

Laiendusi võib anda kokkuleppel katsete tegemise eest vastutava tehnilise teenistusega.

7.4.   Hübriidelektrijõuallikaga käitatavad sõidukid

Tüübikinnitust saab laiendada ühte ja sama tüüpi sõidukitele või ka eri tüüpi sõidukitele, mis erinevad järgmiste 4. lisas esitatud karakteristikute poolest, kui tehnilise teenistuse mõõdetud CO2 heitmed ei ületa tüübikinnituse väärtust ja elektrienergia kulu rohkem kui 4 %:

7.4.1.   mass;

7.4.2.   lubatud täismass;

7.4.3.   keretüüp: sedaan, universaal, kupee.

7.4.4.   Mis tahes muude karakteristikute muutmise puhul võib laiendusi anda kokkuleppel katsete tegemise eest vastutava tehnilise teenistusega.

8.   ERISÄTTED

Tulevikus võidakse hakata pakkuma energiasäästlikul eritehnoloogial põhinevaid sõidukeid, mida võib katsetada täiendavate katseprogrammide raames. Need määratakse kindlaks hilisemas etapis, kui tootja seda taotleb, selleks et demonstreerida lahenduse eeliseid.

9.   TOODANGU NÕUETELE VASTAVUS

9.1.   Käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõidukid peavad olema toodetud nii, et nad vastaksid tüübikinnituse saanud sõiduki tüübile.

9.2.   Punktis 9.1 sätestatud tingimuste täitmise kontrollimiseks korraldatakse asjakohaseid tootmiskontrolle.

9.3.   Ainult sisepõlemismootoriga käitatavad sõidukid

Üldjuhul kontrollitakse toodangu nõuetele vastavust tagavaid meetmeid seoses sõidukite CO2 heitmetega käesoleva eeskirja 4. lisas esitatud näidisele vastava tüübikinnitussertifikaadi kirjelduse alusel.

Toodangu nõuetele vastavuse kontrolli aluseks on pädeva asutuse hinnang tootja kontrollimismenetlusele, et tagada sõiduki vastavus sõidukitüübile CO2 heitmete osas.

Kui asutus ei ole tootja kontrollimismenetlusega rahul, võidakse nõuda toodetavate sõidukitega kontrollkatsete tegemist.

Kui CO2 heitmeid tuleb mõõta sõidukitüübi puhul, mille tüübikinnitust on üks kord või mitu korda laiendatud, tehakse katsed katsete tegemise ajal kättesaadava(te) sõiduki(te)ga (esimeses dokumendis või järgnevates laiendustes kirjeldatud sõiduk(id)).

Sõiduki vastavus CO2 katse puhul.

9.3.1.1.1.1.   Sõidukiseeriast valitakse kolm juhuslikku sõidukit ja neid katsetatakse vastavalt 6. lisas kirjeldatud menetlusele.

9.3.1.1.1.2.   Kui asutus on tootja antud toodangu standardhälbega rahul, tehakse katsed vastavalt punktile 9.3.2.

Kui asutus ei ole tootja antud toodangu standardhälbega rahul, tehakse katsed vastavalt punktile 9.3.3.

9.3.1.1.1.3.   Sõidukiseeria tootmist peetakse nõuetele vastavaks või mittevastavaks kolme näidissõiduki katsete põhjal pärast CO2 kohta positiivse või negatiivse otsuse langetamist vastavalt asjakohases tabelis esitatud katsekriteeriumidele.

Kui CO2 kohta ei langetatud ei positiivset ega negatiivset otsust, tehakse katse veel ühe sõidukiga (vt joonist 1).

Joonis 1

Image

9.3.1.1.1.4.   Punktis 2.16 määratletud perioodiliselt regenereerivate süsteemide puhul korrutatakse tulemused teguriga Ki, mis saadakse 10. lisas esitatud menetluse teel tüübikinnituse andmise ajal.

Tootja soovil võidakse katsed teha viivitamatult pärast regenereerimise lõppu.

Olenemata 6. lisa nõuetest tehakse katsed sõidukitega, mida ei ole veel üldse kasutatud.

9.3.1.1.2.1.   Siiski tehakse tootja soovil katseid kuni 15 000 km läbinud sissetöötatud sõidukitega.

Sel juhul töötab sõiduki sisse tootja, kes ei tohi kõnealuseid sõidukeid ühelgi viisil muuta.

9.3.1.1.2.2.   Kui tootja palub sõiduki sisse töötada (x km, kus x ≤ 15 000 km), võib seda teha järgmistel viisidel:

esimese katsetatava sõiduki (mis võib olla tüübikinnitusega sõiduk) CO2 heitmeid mõõdetakse nulli ja x km juures;

nulli ja x km vaheline eraldumiskoefitsient (EC) arvutatakse järgmiselt:

Formula

EC väärtus võib olla väiksem kui 1.

Järgmisi sõidukeid sisse ei töötata, kuid nende heitmed 0 km juures arvutatakse ümber eraldumiskoefitsiendi EC alusel.

Sel juhul kasutatakse järgmisi väärtusi:

esimese sõiduki puhul väärtus x km juures;

järgmiste sõidukite puhul väärtused 0 km juures, korrutatuna eraldumiskoefitsiendiga.

9.3.1.1.2.3.   Selle menetluse alternatiivina saab tootja kasutada kindlaksmääratud eraldumiskoefitsienti (EC) 0,92 ja korrutada kõik 0 km juures mõõdetud CO2 väärtused selle teguriga.

9.3.1.1.2.4.   Katses kasutatakse eeskirja nr 83 9. lisas kirjeldatud etalonkütuseid.

Toodangu nõuetele vastavus, kui tootja statistilised andmed on kättesaadavad.

9.3.2.1.   Järgmistes punktides kirjeldatakse menetlust, millega tõendatakse toodangu nõuetele vastavust lähtuvalt CO2-st, kui tootja antud toodangu standardhälve on heaks kiidetud.

9.3.2.2.   Proovivõtumenetlus on ette nähtud nii, et vähemalt kolmest näidisest koosneva valimi puhul on seeria katse läbimise tõenäosus 0,95 (tootjarisk 5 %), kui 40 % toodangust on defektne, ning seeria vastuvõtmise tõenäosus on 0,1, kui 65 % toodangust on defektne (tarbijarisk 10 %).

9.3.2.3.   Kasutatakse järgmist menetlust (vt joonis 1):

Oletame, et L on CO2 tüübikinnituse väärtuse naturaallogaritm:

| xi | = | valimi i-nda sõiduki mõõtmisväärtuse naturaallogaritm; |
| --- | --- | --- |
| s | = | toodangu arvestuslik standardhälve (pärast mõõtmisel saadud väärtusest naturaallogaritmi võtmist); |
| n | = | praeguse valimi suurus. |

xi

=

valimi i-nda sõiduki mõõtmisväärtuse naturaallogaritm;

s

=

toodangu arvestuslik standardhälve (pärast mõõtmisel saadud väärtusest naturaallogaritmi võtmist);

n

=

praeguse valimi suurus.

9.3.2.4.   Arvutatakse valimi suhtes katse statistiline väärtus, mis määrab piirväärtuse standardhälvete summa ning see määratletakse järgmiselt:

Formula

Seejärel:

9.3.2.5.1.   kui teststatistik on suurem kui valimi suhtes tabelis 1 esitatud positiivse otsuse väärtus, siis tehakse positiivne otsus;

9.3.2.5.2.   kui teststatistik on väiksem kui valimi suhtes tabelis 1 esitatud negatiivse otsuse väärtus, siis tehakse negatiivne otsus;

9.3.2.5.3.   muul juhul katsetatakse lisasõidukit vastavalt 6. lisale ja arvutamise aluseks võetakse ühe ühiku võrra suurendatud valim.

Tabel 1

| Valimi suurus
  (katsetatud sõidukite kumulatiivne arv) | Positiivse otsuse väärtus | Negatiivse otsuse väärtus |
| --- | --- | --- |
| a) | b) | c) |
| 3 | 3,327 | –4,724 |
| 4 | 3,261 | –4,790 |
| 5 | 3,195 | –4,856 |
| 6 | 3,129 | –4,922 |
| 7 | 3,063 | –4,988 |
| 8 | 2,997 | –5,054 |
| 9 | 2,931 | –5,120 |
| 10 | 2,865 | –5,185 |
| 11 | 2,799 | –5,251 |
| 12 | 2,733 | –5,317 |
| 13 | 2,667 | –5,383 |
| 14 | 2,601 | –5,449 |
| 15 | 2,535 | –5,515 |
| 16 | 2,469 | –5,581 |
| 17 | 2,403 | –5,647 |
| 18 | 2,337 | –5,713 |
| 19 | 2,271 | –5,779 |
| 20 | 2,205 | –5,845 |
| 21 | 2,139 | –5,911 |
| 22 | 2,073 | –5,977 |
| 23 | 2,007 | –6,043 |
| 24 | 1,941 | –6,109 |
| 25 | 1,875 | –6,175 |
| 26 | 1,809 | –6,241 |
| 27 | 1,743 | –6,307 |
| 28 | 1,677 | –6,373 |
| 29 | 1,611 | –6,439 |
| 30 | 1,545 | –6,505 |
| 31 | 1,479 | –6,571 |
| 32 | –2,112 | –2,112 |

Valimi suurus

(katsetatud sõidukite kumulatiivne arv)

Positiivse otsuse väärtus

Negatiivse otsuse väärtus

a)

b)

c)

3

3,327

–4,724

4

3,261

–4,790

5

3,195

–4,856

6

3,129

–4,922

7

3,063

–4,988

8

2,997

–5,054

9

2,931

–5,120

10

2,865

–5,185

11

2,799

–5,251

12

2,733

–5,317

13

2,667

–5,383

14

2,601

–5,449

15

2,535

–5,515

16

2,469

–5,581

17

2,403

–5,647

18

2,337

–5,713

19

2,271

–5,779

20

2,205

–5,845

21

2,139

–5,911

22

2,073

–5,977

23

2,007

–6,043

24

1,941

–6,109

25

1,875

–6,175

26

1,809

–6,241

27

1,743

–6,307

28

1,677

–6,373

29

1,611

–6,439

30

1,545

–6,505

31

1,479

–6,571

32

–2,112

–2,112

Toodangu nõuetele vastavus, kui tootja statistilised andmed ei ole rahuldavad või kättesaadavad.

9.3.3.1.   Järgmistes jaotistes kirjeldatakse menetlust, millega tõendatakse toodangu nõuetele vastavust lähtuvalt CO2-s, kui tootja tõendid toodangu standardhälbe kohta ei ole rahuldavad või kättesaadavad.

9.3.3.2.   Proovivõtumenetlus on ette nähtud nii, et vähemalt kolmest näidisest koosneva valimi puhul on seeria katse läbimise tõenäosus 0,95 (tootjarisk 5 %), kui 40 % toodangust on defektne, ning seeria vastuvõtmise tõenäosus on 0,1, kui 65 % toodangust on defektne (tarbijarisk 10 %).

9.3.3.3.   CO2 mõõtmise väärtusi käsitletakse normaalselt jaotunutena ning esmalt tuleb need teisendada naturaallogaritmideks. Oletame, et arvud mo ja m tähistavad vastavalt minimaalse ja maksimaalse suurusega valimit (mo = 3 ja m = 32) ning n on konkreetse valimi number.

9.3.3.4.   Kui x1, x2, ..., xj on seerias mõõdetud väärtuste naturaallogaritmid ning L on CO2 tüübikinnituse väärtuse naturaallogaritm, siis:

Formula

Formula

Formula

Tabelis 2 on esitatud konkreetsele valiminumbrile vastavate positiivsete (An) ja negatiivsete (Bn) otsuste väärtused. Teststatistik on Formula suhe ja selle abil tehakse seeria suhtes positiivne või negatiivne otsus järgmisel viisil:

mo ≤ n ≤ m:

9.3.3.5.1.   positiivne otsus seeria kohta, kui Formula;

9.3.3.5.2.   negatiivne otsus seeria kohta, kui Formula;

9.3.3.5.3.   teha uus mõõtmine, kui Formula.

Tabel 2

| Valimi suurus
  (katsetatud sõidukite kumulatiivne arv)
  n | Positiivse otsuse väärtus
  An | Negatiivse otsuse väärtus
  Bn |
| --- | --- | --- |
| a) | b) | c) |
| 3 | –0,80380 | 16,64743 |
| 4 | –0,76339 | 7,68627 |
| 5 | –0,72982 | 4,67136 |
| 6 | –0,69962 | 3,25573 |
| 7 | –0,67129 | 2,45431 |
| 8 | –0,64406 | 1,94369 |
| 9 | –0,61750 | 1,59105 |
| 10 | –0,59135 | 1,33295 |
| 11 | –0,56542 | 1,13566 |
| 12 | –0,53960 | 0,97970 |
| 13 | –0,51379 | 0,85307 |
| 14 | –0,48791 | 0,74801 |
| 15 | –0,46191 | 0,65928 |
| 16 | –0,43573 | 0,58321 |
| 17 | –0,40933 | 0,51718 |
| 18 | –0,38266 | 0,45922 |
| 19 | –0,35570 | 0,40788 |
| 20 | –0,32840 | 0,36203 |
| 21 | –0,30072 | 0,32078 |
| 22 | –0,27263 | 0,28343 |
| 23 | –0,24410 | 0,24943 |
| 24 | –0,21509 | 0,21831 |
| 25 | –0,18557 | 0,18970 |
| 26 | –0,15550 | 0,16328 |
| 27 | –0,12483 | 0,13880 |
| 28 | –0,09354 | 0,11603 |
| 29 | –0,06159 | 0,09480 |
| 30 | –0,02892 | 0,07493 |
| 31 | 0,00449 | 0,05629 |
| 32 | 0,03876 | 0,03876 |

Valimi suurus

(katsetatud sõidukite kumulatiivne arv)

n

Positiivse otsuse väärtus

An

Negatiivse otsuse väärtus

Bn

a)

b)

c)

3

–0,80380

16,64743

4

–0,76339

7,68627

5

–0,72982

4,67136

6

–0,69962

3,25573

7

–0,67129

2,45431

8

–0,64406

1,94369

9

–0,61750

1,59105

10

–0,59135

1,33295

11

–0,56542

1,13566

12

–0,53960

0,97970

13

–0,51379

0,85307

14

–0,48791

0,74801

15

–0,46191

0,65928

16

–0,43573

0,58321

17

–0,40933

0,51718

18

–0,38266

0,45922

19

–0,35570

0,40788

20

–0,32840

0,36203

21

–0,30072

0,32078

22

–0,27263

0,28343

23

–0,24410

0,24943

24

–0,21509

0,21831

25

–0,18557

0,18970

26

–0,15550

0,16328

27

–0,12483

0,13880

28

–0,09354

0,11603

29

–0,06159

0,09480

30

–0,02892

0,07493

31

0,00449

0,05629

32

0,03876

0,03876

9.3.3.6.   Märkused

Teststatistiku järjestikuste väärtuste arvutamisel on kasulikud järgmised rekursiivsed valemid:

Formula

Formula

Formula

9.4.   Ainult elektrijõuallikaga käitatavad sõidukid

Üldjuhul kontrollitakse toodangu nõuetele vastavust tagavaid meetmeid seoses elektrienergia kuluga käesoleva eeskirja 4. lisas esitatud näidisele vastava tüübikinnitussertifikaadi kirjelduse alusel.

Tüübikinnituse omanik peab eelkõige:

9.4.1.1.   tagama toodangu kvaliteedi tõhusa kontrollimise korra olemasolu;

9.4.1.2.   pääsema ligi kontrollseadmetele, mis on vajalikud iga kinnitatud tüübi nõuetele vastavuse kontrollimiseks;

9.4.1.3.   tagama katsetulemuste registreerimise ning lisatud dokumentide kättesaadavuse ajavahemiku jooksul, mis määratakse kindlaks kooskõlas haldusteenistusega;

9.4.1.4.   analüüsima igat liiki katse tulemusi, et kontrollida toote karakteristikuid ning tagada nende ühtsus, võttes arvesse tööstustoodangu puhul lubatud kõikumisi;

9.4.1.5.   tagama, et iga sõidukitüübi puhul tehakse vähemalt käesoleva eeskirja 7. lisaga ette nähtud katsed; olenemata 7. lisa punkti 2.3.1.6 nõuetest tehakse tootja soovil katsed sõidukitega, mida ei ole veel üldse käitatud;

9.4.1.6.   tagama, et kui teatavat liiki katse puhul ilmneb, et näidis või katseeksemplar ei vasta nõuetele, valitakse uued näidised ja katset korratakse. Tuleb astuda kõik vajalikud sammud toodangu nõuetele vastavuse taastamiseks.

Tüübikinnituse andnud pädev asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses kohaldatavaid nõuetele vastavuse kontrollimise meetodeid.

9.4.2.1.   Iga kontrolli puhul tuleb väliskontrollijale esitada katsete ja toodangu järelevalve protokollid.

9.4.2.2.   Kontrollija võib pisteliselt valida välja näidised tootja laboris katsetamiseks. Minimaalse näidiste arvu võib kindlaks määrata vastavalt tootja enda tehtud kontrolli tulemustele.

9.4.2.3.   Kui kvaliteedistandard osutub ebarahuldavaks või kui peetakse vajalikuks kontrollida punkti 9.4.2.2 kohaldamisel tehtavate katsete kehtivust, peab kontrollija koguma näidised, mis saadetakse tüübikatsetusi teinud tehnilisele teenistusele.

9.4.2.4.   Pädevad asutused võivad sooritada kõiki kõnealuses eeskirjas ettenähtud katseid.

9.5.   Hübriidelektrijõuallikaga käitatavad sõidukid

Üldjuhul kontrollitakse toodangu nõuetele vastavust tagavaid meetmeid seoses hübriidelektrisõidukite CO2 heitmete ja elektrienergia kuluga käesoleva eeskirja 4. lisas esitatud näidisele vastava tüübikinnitussertifikaadi kirjelduse alusel.

Toodangu nõuetele vastavuse kontrolli aluseks on pädeva asutuse hinnang tootja kontrollimismenetlusele, et tagada sõiduki vastavus sõidukitüübile CO2 heitmete ja elektrienergia kulu osas.

Kui asutus ei ole tootja kontrollimismenetlusega rahul, võidakse nõuda toodetavate sõidukitega kontrollkatsete tegemist.

CO2 heitmete nõuetele vastavust kontrollitakse vastavalt punktides 9.3.1–9.3.3 kirjeldatud statistilistele menetlustele. Sõidukeid katsetatakse vastavalt käesoleva eeskirja 8. lisas kirjeldatud menetlusele.

9.6.   Toodangu nõuetele mittevastavuse korral võetavad meetmed

Kui kontrollimiste käigus tuvastatakse nõuetele mittevastavusi, tagab pädev asutus, et astutakse vajalikke samme toodangu nõuetele vastavuse võimalikult kiireks taastamiseks.

10.   SANKTSIOONID TOODANGU NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

10.1.   Kui punktis 9.1 sätestatud nõudeid ei ole täidetud, võidakse käesoleva eeskirja kohaselt sõidukitüübile antud tüübikinnitus kehtetuks tunnistada.

10.2.   Kui käesolevat määrust kohaldav 1958. aasta kokkuleppe osaline tunnistab kehtetuks tema poolt varem antud tüübikinnituse, teatab ta sellest viivitamatult teistele käesolevat määrust kohaldavatele kokkuleppeosalistele, kasutades selleks käesoleva eeskirja 4. lisas esitatud näidisele vastavat teatise vormi.

11.   TOOTMISE LÕPLIK PEATAMINE

Kui tüübikinnituse valdaja lõpetab täielikult käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõiduki tootmise, teavitab ta sellest tüübikinnituse andnud asutust. Vastava teate kättesaamisel teavitab asutus sellest teisi käesolevat määrust kohaldavaid 1958. aasta kokkuleppe osalisi, kasutades selleks käesoleva eeskirja 4. lisas esitatud näidisele vastavat teatise vormi.

12.   TÜÜBIKINNITUSKATSETE TEGEMISE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSTALITUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat määrust kohaldavad 1958. aasta kokkuleppe osalised teatavad ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ja tüübikinnitusi andvate haldustalituste nimed ja aadressid, kuhu tuleb saata tõendid teistes riikides välja antud tüübikinnituste, nende andmisest keeldumise, nende laiendamise või nende tühistamise kohta.

---

(1)  Nagu määratletud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) 7. lisas (TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2).

(2)  1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Serbia ja Montenegro, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 – (vaba) 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Vene Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 – (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 – (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 – (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 – (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 – (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (selle liikmesriigid annavad oma vastava ECE-sümboliga tüübikinnitusi), 43 – Jaapan, 44 – (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika, 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta ja 51 – Korea Vabariik. Järgmised numbrid antakse teistele riikidele koronoloogilises järjekorras vastavalt sellele, millal nad ratifitseerivad või liituvad kokkuleppega, milles käsitletakse ratassõidukitele ning nendele paigaldatavatele ja/või nendel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist, ning Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär edastab need numbrid kokkuleppeosalistele.

(3)  Etalonkütuste G20 ja G23 keskmine väärtus 15 °C juures.

---

1. LISA

AINULT SISEPÕLEMISMOOTORIGA KÄITATAVA SÕIDUKI OLULISED KARAKTERISTIKUD JA TEAVE KATSETE TEGEMISE KOHTA

Kui järgmine teave on kohaldatav, esitatakse see kolmes eksemplaris ja sellele lisatakse kokkuvõte.

Kui kasutatakse jooniseid, peavad need olema vastavas mõõtkavas ja piisavalt üksikasjalikud. Need tuleb esitada A4-formaadis või sellesse formaati voldituna. Kui on tegemist mikroprotsessori abil juhitavate funktsioonidega, esitatakse ka kasutusjuhised.

1.   ÜLDIST

1.1.   Mark (tootja nimi): ...

1.2.   Tüüp ja kaubanduslik kirjeldus (kõik variandid): ...

Tüübi identimistunnus, kui see on sõidukile märgitud: ...

1.3.1.   Märgistuse asukoht: ...

1.4.   Sõiduki kategooria: ...

1.5.   Tootja nimi ja aadress: ...

1.6.   Tootja volitatud esindaja nimi ja aadress vajaduse korral: ...

2.   SÕIDUKI EHITUSE ÜLDISED KARAKTERISTIKUD

2.1.   Näidissõiduki fotod ja/või joonised: ...

2.2.   Veoteljed (arv, asukoht, ühendusviis): ...

3.   MASSID (kilogrammides) (vajaduse korral viidata joonisel)

3.1.   Töökorras sõiduki mass koos kerega või šassii mass koos kabiiniga, kui tootja ei paigalda keret (k.a jahutusvedelik, õlid, kütus, tööriistad, varuratas ja juht): ...

3.2.   Tootja määratud suurim tehniliselt lubatud täismass: ...

4.   JÕUALLIKA JA JÕUALLIKA KOMPONENTIDE KIRJELDUS

4.1.   Sisepõlemismootor

4.1.1.   Mootori tootja: ...

Tootja mootorikood (nagu see on märgitud mootorile või muud identimisandmed): ...

4.1.2.1.   Tööpõhimõte: ottomootor/diiselmootor, neljataktiline/kahetaktiline (1)

Silindrite arv, paigutus ja süütejärjekord:

4.1.2.2.1.   Silindri läbimõõt (2): ... mm

4.1.2.2.2.   Kolvikäigu pikkus (2): ... mm

4.1.2.3.   Mootori töömaht (3): ... cm3

4.1.2.4.   Surveaste (4): ...

4.1.2.5.   Põlemiskambri ja kolvipea joonised: ...

4.1.2.6.   Pöörete arv tühikäigul (4): ...

4.1.2.7.   Süsinikmonoksiidi mahuline sisaldus heitgaasis mootori tühikäigul: ... protsenti (vastavalt tootja andmetele) (4) ...

4.1.2.8.   Suurim kasulik võimsus: ... kW/min–1

Kütus: bensiin/pliivaba bensiin/diisliõli/veeldatud naftagaas/maagaas (1)

4.1.3.1.   Oktaaniarv: ...

Kütuse etteanne

Karburaatori(te)ga: jah/ei (1)

4.1.4.1.1.   Mark/margid: ...

4.1.4.1.2.   Tüüp/tüübid: ...

4.1.4.1.3.   Paigaldatud karburaatorite arv: ...

Reguleerimiselemendid (4):

4.1.4.1.4.1.   Düüsid: ...

4.1.4.1.4.2.   Segukoonused: ...

4.1.4.1.4.3.   Ujukikambri täitetase: ...

4.1.4.1.4.4.   Ujuki mass: ...

4.1.4.1.4.5.   Ujuki nõel: ...

Külmkäivitussüsteem: manuaalne/automaatne (1)

4.1.4.1.5.1.   Tööpõhimõte: ...

4.1.4.1.5.2.   Käitamispiirangud/-seaded (1)
   (4): ...

Sissepritsega (ainult diiselmootorid): jah/ei (1)

4.1.4.2.1.   Süsteemi kirjeldus: ...

4.1.4.2.2.   Tööpõhimõte: otsesissepritse/eelkambriga/keeriskambriga (1)

Sissepritsepump

4.1.4.2.3.1.   Mark/margid: ...

4.1.4.2.3.2.   Tüüp/tüübid: ...

4.1.4.2.3.3.   Suurim sissepritsemaht (1)
   (4): ... mm3 töökäigu või takti kohta pumba töökiirusel (1)
   (4): ... min–1 või selle epüür: ...

4.1.4.2.3.4.   Sissepritse hetk (4): ...

4.1.4.2.3.5.   Eelsissepritse kõver (4): ...

4.1.4.2.3.6.   Kalibreerimismenetlus: katsestend/mootor (1)

Kiirusregulaator

4.1.4.2.4.1.   Tüüp: ...

Mootoritoite katkestuspunkt:

4.1.4.2.4.2.1.   Mootoritoite katkestuspunkt koormusega töötamisel: ... min–1

4.1.4.2.4.2.2.   Mootoritoite katkestuspunkt koormuseta töötamisel: ... min–1

4.1.4.2.4.3.   Tühikäigu pöörlemiskiirus: ... min–1

Pihusti(d):

4.1.4.2.5.1.   Mark/margid: ...

4.1.4.2.5.2.   Tüüp/tüübid: ...

4.1.4.2.5.3.   Avanemisrõhk (4): ... kPa või selle epüür: ...

Külmkäivitussüsteem

4.1.4.2.6.1.   Mark/margid: ...

4.1.4.2.6.2.   Tüüp/tüübid: ...

4.1.4.2.6.3.   Kirjeldus: ...

Lisa-käivitusabi

4.1.4.2.7.1.   Mark/margid: ...

4.1.4.2.7.2.   Tüüp/tüübid: ...

4.1.4.2.7.3.   Kirjeldus: ...

Sissepritsega (ainult ottomootorid): jah/ei (1)

4.1.4.3.1.   Süsteemi kirjeldus:

4.1.4.3.2.   Tööpõhimõte (1): sisselasketorustik (lõõr-/harg-)/otsesissepritse/muu (täpsustada)

| Juhtseade – tüüp (või nr): ... | see teave esitatakse pideva sissepritse puhul; muude süsteemide puhul esitada samaväärsed üksikasjad |
| --- | --- |
| Kütuseregulaator – tüüp: ... |
| Õhuhulga andur – tüüp: ... |
| Kütusejaotur – tüüp: ... |
| Rõhuregulaator – tüüp: ... |
| Mikrolülitus – tüüp: ... |
| Tühikäigu reguleerimiskruvi – tüüp: ... |
| Seguklapi kest – tüüp: ... |
| Veetemperatuuri andur – tüüp: ... |
| Õhutemperatuuri andur – tüüp: ... |
| Õhutemperatuuri lüliti – tüüp: ... |

Juhtseade – tüüp (või nr): ...

see teave esitatakse pideva sissepritse puhul; muude süsteemide puhul esitada samaväärsed üksikasjad

Kütuseregulaator – tüüp: ...

Õhuhulga andur – tüüp: ...

Kütusejaotur – tüüp: ...

Rõhuregulaator – tüüp: ...

Mikrolülitus – tüüp: ...

Tühikäigu reguleerimiskruvi – tüüp: ...

Seguklapi kest – tüüp: ...

Veetemperatuuri andur – tüüp: ...

Õhutemperatuuri andur – tüüp: ...

Õhutemperatuuri lüliti – tüüp: ...

Elektromagnetiline häirekaitse ...

Kirjeldus ja/või joonised: ...

4.1.4.3.3.   Mark/margid: ...

4.1.4.3.4.   Tüüp/tüübid: ...

4.1.4.3.5.   Pihustid: Avanemisrõhk (4): ... kPa või selle epüür (4): ...

4.1.4.3.6.   Sissepritse hetk: ...

Külmkäivitussüsteem: ...

4.1.4.3.7.1.   Tööpõhimõte/tööpõhimõtted: ...

4.1.4.3.7.2.   Käitamispiirangud/-seaded (1)
   (4): ...

Kütusepump

4.1.4.4.1.   Rõhk (4): ... kPa või selle epüür: ...

Veeldatud naftagaasi kütuseseade: jah/ei (1)

4.1.4.5.1.   Eeskirja nr 67 ja dokumentatsiooni kohane tüübikinnitusnumber: ...

Mootori elektrooniline juhtseade veeldatud naftagaasi kütuseseadme jaoks:

4.1.4.5.2.1.   Mark/margid: ...

4.1.4.5.2.2.   Tüüp: ...

4.1.4.5.2.3.   Heitgaasiga seotud reguleerimisvõimalused: ...

Lisadokumentatsioon:

4.1.4.5.3.1.   Katalüsaatori kaitse kirjeldus ümberlülitamisel bensiinilt veeldatud naftagaasile või vastupidi: ...

4.1.4.5.3.2.   Seadme skeem (elektriühendused, vaakumühendused, kompensatsioonitorud jne): ...

4.1.4.5.3.3.   Tähistuse joonis: ...

Maagaasi-kütuseseade: jah/ei (1)

4.1.4.6.1.   Eeskirja nr 67 kohane tüübikinnitusnumber: ...

Mootori elektrooniline juhtseade maagaasi-kütuseseadme jaoks:

4.1.4.6.2.1.   Mark/margid: ...

4.1.4.6.2.2.   Tüüp: ...

4.1.4.6.2.3.   Heitgaasiga seotud reguleerimisvõimalused: ...

Lisadokumentatsioon:

4.1.4.6.3.1.   Katalüsaatori kaitse kirjeldus ümberlülitamisel bensiinilt maagaasile või vastupidi: ...

4.1.4.6.3.2.   Seadme skeem (elektriühendused, vaakumühendused, kompensatsioonitorud jne): ...

4.1.4.6.3.3.   Tähistuse joonis: ...

Süüde

4.1.5.1.   Mark/margid: ...

4.1.5.2.   Tüüp/tüübid: ...

4.1.5.3.   Tööpõhimõte: ...

4.1.5.4.   Eelsüüte kõver (4): ...

4.1.5.5.   Staatiline süüte ajaldamine (4): ... kraadi enne ülaseisu

4.1.5.6.   Katkesti kontaktivahe (4): ...

4.1.5.7.   Suletusnurk (4): ...

Süüteküünlad

4.1.5.8.1.   Mark: ...

4.1.5.8.2.   Tüüp: ...

4.1.5.8.3.   Sädevahemik: ... mm

Süütepool

4.1.5.9.1.   Mark: ...

4.1.5.9.2.   Tüüp: ...

Süütekondensaator

4.1.5.10.1.   Mark: ...

4.1.5.10.2.   Tüüp: ...

4.1.6.   Jahutussüsteem: vedelik-/õhkjahutus (1)

Sisselaskesüsteem:

Ülelaadur: jah/ei (1)

4.1.7.1.1.   Mark/margid: ...

4.1.7.1.2.   Tüüp/tüübid: ...

4.1.7.1.3.   Süsteemi kirjeldus (nt ülelaadimise suurim rõhk: ... kPa, piirdeklapp)

4.1.7.2.   Vahejahuti: jah/ei (1)

Sisselasketorude ja nende manuste (rõhuühtlustuskamber, soojendusseade, täiendavad õhu sisselaske avad) kirjeldus ja joonised: ...

4.1.7.3.1.   Sisselasketorustiku kirjeldus (joonised ja/või fotod): ...

Õhufilter, joonised: ..., või

4.1.7.3.2.1.   Mark/margid: ...

4.1.7.3.2.2.   Tüüp/tüübid: ...

Sisselaskesummuti, joonised: ..., või

4.1.7.3.3.1.   Mark/margid: ...

4.1.7.3.3.2.   Tüüp/tüübid: ...

Heitgaasisüsteem

4.1.8.1.   Heitgaasisüsteemi kirjeldus ja joonised: ...

Gaasijaotusfaasid või samaväärsed andmed:

4.1.9.1.   suurim klapitõusukõrgus ning avanemis- ja sulgumisfaasid või jaotusajad alternatiivsete gaasijaotusmehhanismide korral liikumatu keskpunkti suhtes: ...

4.1.9.2.   Lävilõtk ja/või seadistusulatus (1): ...

Kasutatud määrdeõli:

4.1.10.1.   Mark: ...

4.1.10.2.   Tüüp: ...

Õhusaaste vältimiseks võetud meetmed:

4.1.11.1.   Karterigaaside tagasijuhtimisseade (kirjeldus ja joonised): ...

Täiendavad saastetõrjeseadmed (kui need on olemas ja kui neid ei ole kirjeldatud muus punktis):

Katalüüsmuundur: jah/ei (1)

4.1.11.2.1.1.   Katalüüsmuundurite ja monoliitide arv: ...

4.1.11.2.1.2.   Katalüüsmuunduri(te) mõõtmed ja kuju (maht, ...): ...

4.1.11.2.1.3.   Katalüüsreaktsiooni tüüp: ...

4.1.11.2.1.4.   Väärismetallide koguhulk: ...

4.1.11.2.1.5.   Suhteline kontsentratsioon: ...

4.1.11.2.1.6.   Substraat (struktuur ja materjal): ...

4.1.11.2.1.7.   Elemendi tihedus: ...

4.1.11.2.1.8.   Katalüüsmuunduri(te) korpuse tüüp: ...

4.1.11.2.1.9.   Katalüüsmuunduri(te) paigutus (asukoht ja suhteline kaugus väljalasketorustikus): ...

Heitgaaside järeltöötlussüsteemide regenereerimissüsteemid/-meetod, kirjeldus:

4.1.11.2.1.10.1.   I tüübi töötsüklite arv või samaväärsete mootori katsestendi tsüklite arv kahe I tüübi katsega samaväärsetes tingimustes toimuvate regeneratsioonifaasidega tsükli vahel (vahemik D 10. lisa joonisel 10/1): ...

4.1.11.2.1.10.2.   Kahe regeneratsioonifaasi esinemistsükli vahele jäävate tsüklite arvu kindlaksmääramiseks kasutatava meetodi kirjeldus: ...

4.1.11.2.1.10.3.   Parameetrid, millega määratakse kindlaks koormuse tase enne regeneratsiooni toimumist (nt temperatuur, rõhk jne): ...

4.1.11.2.1.10.4.   10. lisa punktis 3.1 kirjeldatud katsemenetluses süsteemi koormamiseks kasutatud meetodi kirjeldus: ...

Hapnikuandur: tüüp

4.1.11.2.1.11.1.   Hapnikuanduri asukoht: ...

4.1.11.2.1.11.2.   Hapnikuanduri reguleerimisulatus: ...

Õhu sissepuhe: jah/ei (1)

4.1.11.2.2.1.   Tüüp (muutuv õhuvool, õhupump, ...): ...

Heitgaasitagastus: jah/ei (1)

4.1.11.2.3.1.   Omadused (läbivooluhulk, ...): ...

4.1.11.2.4.   Eralduvate kütuseaurude hulga piiramise süsteem.

Seadmete ja nende seisundi üksikasjalik kirjeldus: ...

Kütuseaurude hulga piiramise süsteemi joonis: ...

Aktiivsöefiltri joonis: ...

Kütusepaagi joonis koos andmetega mahu ja materjali kohta: ...

Kübemepüüdur: jah/ei (1)

4.1.11.2.5.1.   Kübemepüüduri mõõtmed ja kuju (maht): ...

4.1.11.2.5.2.   Kübemepüüduri tüüp ja konstruktsioon: ...

4.1.11.2.5.3.   Kübemepüüduri asukoht (suhteline kaugus väljalasketorustikus): ...

Regenereerimissüsteem/-meetod. Kirjeldus ja joonis: ...

4.1.11.2.5.4.1.   I tüübi töötsüklite arv või samaväärsete mootori katsestendi tsüklite arv kahe I tüübi katsega samaväärsetes tingimustes toimuvate regeneratsioonifaasidega tsükli vahel (vahemik D 10. lisa joonisel 10/1): ...

4.1.11.2.5.4.2.   Kahe regeneratsioonifaasi esinemistsükli vahele jäävate tsüklite arvu kindlaksmääramiseks kasutatava meetodi kirjeldus: ...

4.1.11.2.5.4.3.   Parameetrid, millega määratakse kindlaks laadimise tase enne regeneratsiooni toimumist (nt temperatuur, rõhk jne): ...

4.1.11.2.5.4.4.   10. lisa punktis 3.1 kirjeldatud katsemenetluses süsteemi koormamiseks kasutatud meetodi kirjeldus: ...

4.1.11.2.6.   Muud süsteemid (kirjeldus ja tööpõhimõte): ...

4.2.   Jõuallika juhtseade

4.2.1.   Mark: ...

4.2.2.   Tüüp: ...

4.2.3.   Identimisnumber: ...

4.3.   Ülekanne

Sidur (tüüp): ...

4.3.1.1.   Maksimaalne pöördemomendi muutus: ...

Käigukast: ...

4.3.2.1.   Tüüp: ...

4.3.2.2.   Asukoht mootori suhtes: ...

4.3.2.3.   Käsitsusviis: ...

4.3.3.   Jõuülekandearvud:

| | Käigukasti ülekandearvud | Peaülekanded | Ülekandearvud kokku |
| --- | --- | --- | --- |
| Suurim astmeteta käigukasti (CVT) korral (5) | | | |
| 1 | | | |
| 2 | | | |
| 3 | | | |
| 4, 5, muud | | | |
| Väikseim astmeteta käigukasti (CVT) korral (5) | | | |
| Tagasikäik | | | |

Käigukasti ülekandearvud

Peaülekanded

Ülekandearvud kokku

Suurim astmeteta käigukasti (CVT) korral (5)

1

2

3

4, 5, muud

Väikseim astmeteta käigukasti (CVT) korral (5)

Tagasikäik

5.   VEDRUSTUS

5.1.   Rehvid ja rattad

Rehvi/velje kombinatsioon(id) (märkida rehvimõõtme tähis, minimaalse kandevõime indeks ja minimaalse kiirusekategooria tähis; velgede kohta märkida veljemõõde (-mõõtmed) ning velje nihk (nihked)):

Teljed

5.1.1.1.1.   Telg 1: ...

5.1.1.1.2.   Telg 2: ...

5.1.1.1.3.   Telg 3: ...

5.1.1.1.4.   Telg 4: jne ...

Veereraadiuste ülemine ja alumine piir:

Teljed

5.1.2.1.1.   Telg 1: ...

5.1.2.1.2.   Telg 2: ...

5.1.2.1.3.   Telg 3: ...

5.1.2.1.4.   Telg 4: jne ...

5.1.3.   Tootja soovitatud rehvirõhk/-rõhud: ... kPa

6.   KERE

Istmed: ...

6.1.1.   Istmete arv: ...

---

(1)  Üleliigne maha tõmmata.

(2)  See väärtus tuleb ümardada lähima kümnendikmillimeetrini.

(3)  Selle väärtuse arvutamisel on π = 3,1416 ja see tuleb ümardada lähima kuupsentimeetrini.

(4)  Märkida lubatud hälve.

(5)  CVT – astmeteta käigukast

---

2. LISA

AINULT ELEKTRIJÕUALLIKAGA KÄITATAVA SÕIDUKI OLULISED KARAKTERISTIKUD JA TEAVE KATSETE TEGEMISE KOHTA (1)

Kui järgmine teave on kohaldatav, esitatakse see kolmes eksemplaris ja sellele lisatakse kokkuvõte.

Kui kasutatakse jooniseid, peavad need olema vastavas mõõtkavas ja piisavalt üksikasjalikud. Need tuleb esitada A4-formaadis või sellesse formaati voldituna. Kui on tegemist mikroprotsessori abil juhitavate funktsioonidega, esitatakse ka kasutusjuhised.

1.   ÜLDIST

1.1.   Mark (tootja nimi): ...

1.2.   Tüüp ja kaubanduslik kirjeldus (kõik variandid): ...

Tüübi identimistunnus, kui see on sõidukile märgitud: ...

1.3.1.   Märgistuse asukoht: ...

1.4.   Sõiduki kategooria: ...

1.5.   Tootja nimi ja aadress: ...

1.6.   Tootja volitatud esindaja nimi ja aadress vajaduse korral: ...

2.   SÕIDUKI EHITUSE ÜLDISED KARAKTERISTIKUD

2.1.   Näidissõiduki fotod ja/või joonised: ...

2.2.   Veoteljed (arv, asukoht, ühendusviis): ...

3.   MASSID (kilogrammides) (vajaduse korral viidata joonisel)

3.1.   Töökorras sõiduki mass koos kerega või šassii mass koos kabiiniga, kui tootja ei paigalda keret (k.a jahutusvedelik, õlid, kütus, tööriistad, varuratas ja juht): ...

3.2.   Tootja määratud suurim tehniliselt lubatud täismass: ...

4.   JÕUALLIKA JA JÕUALLIKA KOMPONENTIDE KIRJELDUS

4.1.   Elektrijõuallika üldkirjeldus

4.1.1.   Mark: ...

4.1.2.   Tüüp: ...

4.1.3.   Kasutus (2): üks mootor/mitu mootorit (arv): ...

4.1.4.   Käiguosa konfiguratsioon: paralleelne/transaksiaalne/muu, täpsustada: ...

...

4.1.5.   Katsepinge: ... V

4.1.6.   Mootori võlli nimipöörlemiskiirus: ... min–1

4.1.7.   Mootori võlli suurim kiirus: ... min–1

või vaikimisi:

reduktori veetav võll/käigukasti ülekandearv (täpsustada valitud käik): ... min–1

4.1.8.   Suurim pöörlemissagedus (3): ... min–1

4.1.9.   Suurim võimsus: ... kW

4.1.10.   Suurim võimsus kolmekümne minuti jooksul: ... kW

4.1.11.   Paindlik vahemik (kus P ≥ 90 protsenti suurimast võimsusest):

kiirus vahemiku alguses: ... min–1

kiirus vahemiku lõpus: ... min–1

4.2.   Veoaku

4.2.1.   Aku kaubanimi ja -märk: ...

4.2.2.   Elektrokeemilise paari tüüp: ...

4.2.3.   Nimipinge: ... V

4.2.4.   Aku suurim võimsus kolmekümne minuti jooksul (konstantse koormusega): ... kW

Aku jõudlus kahetunnise tühjakslaadimise jooksul (konstantse võimsuse või konstantse voolutugevuse juures) (3):

4.2.5.1.   Aku energia: ... kWh

4.2.5.2.   Aku mahtuvus: ... Ah kahe tunni jooksul

4.2.5.3.   Jääkpinge väärtus: ... V

4.2.6.   Näit tühjakslaadimise lõpus, mis põhjustab sõiduki sundpeatumise (4): ...

4.2.7.   Aku kaal: ... kg

4.3.   Elektrimootor

Tööpõhimõte:

4.3.1.1.   alalisvool/vahelduvvool (3)/faaside arv: ...

4.3.1.2.   võõrergutus/jadaergutus/kompaundergutus (3)

4.3.1.3.   sünkroonne/asünkroonne (3)

4.3.1.4.   mähisrootor/püsimagnetitega/ümbrisega (3)

4.3.1.5.   mootori pooluste arv: ...

4.3.2.   Inertsmass: ...

4.4.   Võimsuse regulaator

4.4.1.   Mark: ...

4.4.2.   Tüüp: ...

4.4.3.   Reguleerimispõhimõte: vektoriaalne/avatud ahel/suletud/muu (täpsustada) (3): ...

4.4.4.   Mootori suurim efektiivvool (2): ... A ... sekundi jooksul

4.4.5.   Kasutatav pingevahemik: ... V kuni ... V

4.5.   Jahutussüsteem:

| mootor | : | vedelik-/õhkjahutus (3) |
| --- | --- | --- |
| regulaator | : | vedelik-/õhkjahutus (3) |

mootor

:

vedelik-/õhkjahutus (3)

regulaator

:

vedelik-/õhkjahutus (3)

Vedelikjahutusseadme karakteristikud:

4.5.1.1.   Vedeliku...tsirkulatsioonipumpade olemus: jah/ei (3)

4.5.1.2.   Pumba karakteristikud või mark/margid ja tüüp/tüübid: ...

4.5.1.3.   Termostaat: seade: ...

4.5.1.4.   Radiaator: joonis(ed) või mark/margid ja tüüp/tüübid: ...

4.5.1.5.   Kaitseventiil: rõhuseade: ...

4.5.1.6.   Ventilaator: karakteristikud või mark/margid ja tüüp/tüübid: ...

4.5.1.7.   Ventilatsioonikanal: ...

Õhkjahutusseadme karakteristikud

4.5.2.1.   Ventilaator: karakteristikud või mark/margid ja tüüp/tüübid: ...

4.5.2.2.   Standardne õhusuunaja: ...

4.5.2.3.   Temperatuuri reguleerimissüsteem: jah/ei (3)

4.5.2.4.   Lühikirjeldus: ...

4.5.2.5.   Õhufilter: ... mark/margid: ... tüüp/tüübid: ...

| Tootja poolt lubatud temperatuur | maksimaalne temperatuur |
| --- | --- |

Tootja poolt lubatud temperatuur

maksimaalne temperatuur

| mootori väljalasketorustik: | ... °C |
| --- | --- |

mootori väljalasketorustik:

... °C

| regulaatori sisselaskeava: | ... °C |
| --- | --- |

regulaatori sisselaskeava:

... °C

| mootori võrdluspunkti(de)s: | ... °C |
| --- | --- |

mootori võrdluspunkti(de)s:

... °C

| regulaatori võrdluspunkti(de)s: | ... °C |
| --- | --- |

regulaatori võrdluspunkti(de)s:

... °C

4.6.   Isolatsioonikategooria: ...

4.7.   Rahvusvaheline kaitsekood (IP): ...

| Õlitussüsteemi põhimõte: (3) | Laagrid: | hõõrd-/kuul- |
| --- | --- | --- |
| | Määrdeaine: | määre/õli |
| | Tihend: | jah/ei |
| | Tsirkulatsioon: | jah/ei |

Õlitussüsteemi põhimõte: (3)

Laagrid:

hõõrd-/kuul-

Määrdeaine:

määre/õli

Tihend:

jah/ei

Tsirkulatsioon:

jah/ei

4.9.   Ülekande kirjeldus

4.9.1.   Veorattad: esimesed/tagumised/4 x 4 (3)

4.9.2.   Käigukasti tüüp: manuaalne/automaatne (3)

Jõuülekandearvude arv: ...

| Käik | Ratta kiirus | Jõuülekandearv | Mootori kiirus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | | | |
| 2 | | | |
| 3 | | | |
| 4 | | | |
| 5 | | | |
| Tagasikäik | | | |

Käik

Ratta kiirus

Jõuülekandearv

Mootori kiirus

1

2

3

4

5

Tagasikäik

minimaalne CVT (astmeteta käigukast): ...

maksimaalne CVT: ...

4.9.4.   Soovitused käiguvahetuseks

| 1 → 2: ... | 2 → 1: ... |
| --- | --- |
| 2 → 3: ... | 3 → 2: ... |
| 3 → 4: ... | 4 → 3: ... |
| 4 → 5: ... | 5 → 4: ... |
| kiirkäik sisse: ... | kiirkäik välja: ... |

1 → 2: ...

2 → 1: ...

2 → 3: ...

3 → 2: ...

3 → 4: ...

4 → 3: ...

4 → 5: ...

5 → 4: ...

kiirkäik sisse: ...

kiirkäik välja: ...

5.   LAADIJA

5.1.   Laadija: pardalaadija/väline (3)

Välise seadme puhul täpsustada (laadija kaubamärk, mudel): ...

...

5.2.   Laadija tavapärase profiili kirjeldus: ...

Toite spetsifikatsioon:

5.3.1.   Toite tüüp: ühefaasiline/kolmefaasiline (3)

5.3.2.   Pinge: ...

5.4.   Soovitatav vaheperiood tühjakslaadimise ja laadimise alustamise vahel: ...

5.5.   Täieliku laadimise teoreetiline kestus: ...

6.   VEDRUSTUS

6.1.   Rehvid ja rattad

Rehvi/velje kombinatsioon(id) (märkida rehvimõõtme tähis, minimaalse kandevõime indeks ja minimaalse kiirusekategooria tähis; velgede kohta märkida veljemõõde (-mõõtmed) ning velje nihk (nihked)): ...

Teljed

6.1.1.1.1.   Telg 1: ...

6.1.1.1.2.   Telg 2: ...

6.1.1.1.3.   Telg 3: ...

6.1.1.1.4.   Telg 4: jne...

Veereraadiuste ülemine ja alumine piir: ...

Teljed

6.1.2.1.1.   Telg 1: ...

6.1.2.1.2.   Telg 2: ...

6.1.2.1.3.   Telg 3: ...

6.1.2.1.4.   Telg 4: jne...

6.1.3.   Tootja soovitatud rehvirõhk/-rõhud: ... kPa

7.   KERE

Istmed: ...

7.1.1.   Istmete arv: ...

8.   INERTSMASS

8.1.   Kogu esitelje ekvivalentne inertsmass: ...

8.2.   Kogu tagatelje ekvivalentne inertsmass: ...

---

(1)  Mootorite või süsteemide puhul, mis ei ole tavapärased, esitab tootja järgnevalt nõutud andmetega samaväärsed andmed.

(2)  Üleliigne maha tõmmata.

(3)  Märkida lubatud hälve.

(4)  Vajaduse korral.

---

3. LISA

HÜBRIIDELEKTRIJÕUALLIKAGA KÄITATAVA SÕIDUKI OLULISED KARAKTERISTIKUD JA TEAVE KATSETE TEGEMISE KOHTA

Kui järgmine teave on kohaldatav, esitatakse see kolmes eksemplaris ja sellele lisatakse kokkuvõte.

Kui kasutatakse jooniseid, peavad need olema vastavas mõõtkavas ja piisavalt üksikasjalikud. Need tuleb esitada A4-formaadis või sellesse formaati voldituna. Kui on tegemist mikroprotsessori abil juhitavate funktsioonidega, esitatakse ka kasutusjuhised.

1.   ÜLDIST

1.1.   Mark (tootja nimi): ...

1.2.   Tüüp ja kaubanduslik kirjeldus (kõik variandid): ...

Tüübi identimistunnus, kui see on sõidukile märgitud: ...

1.3.1.   Märgistuse asukoht: ...

1.4.   Sõiduki kategooria: ...

1.5.   Tootja nimi ja aadress: ...

1.6.   Tootja volitatud esindaja nimi ja aadress vajaduse korral: ...

2.   SÕIDUKI EHITUSE ÜLDISED KARAKTERISTIKUD

2.1.   Näidissõiduki fotod ja/või joonised: ...

2.2.   Veoteljed (arv, asukoht, ühendusviis): ...

3.   MASSID (kilogrammides) (vajaduse korral viidata joonisel)

3.1.   Töökorras sõiduki mass koos kerega või šassii mass koos kabiiniga, kui tootja ei paigalda keret (k.a jahutusvedelik, õlid, kütus, tööriistad, varuratas ja juht): ...

3.2.   Tootja määratud suurim tehniliselt lubatud täismass: ...

4.   JÕUALLIKA JA JÕUALLIKA KOMPONENTIDE KIRJELDUS

4.1.   Hübriidelektrisõiduki kirjeldus

4.1.1.   Hübriidelektrisõiduki kategooria: sõidukivälise laadimisega/sõidukisisese laadimisega (1)

| Töörežiimi lüliti: | jah/ei (1) |
| --- | --- |

Töörežiimi lüliti:

jah/ei (1)

Valitavad režiimid:

| Ainult elektriline: | jah/ei (1) |
| --- | --- |

Ainult elektriline:

jah/ei (1)

| Ainult kütusega: | jah/ei (1) |
| --- | --- |

Ainult kütusega:

jah/ei (1)

| Hübriidrežiimid: | jah/ei (1) (kui jah, siis kirjeldada lühidalt) |
| --- | --- |

Hübriidrežiimid:

jah/ei (1) (kui jah, siis kirjeldada lühidalt)

Hübriidelektrimootori üldkirjeldus

4.1.3.1.   Hübriidmootori süsteemi skeem (mootori/ülekande kombinatsioon (1): ...

4.1.3.2.   Hübriidmootori üldise tööpõhimõtte kirjeldus: ...

4.1.4.   Sõiduki ühe laadimisega läbitav vahemaa (vastavalt 9. lisale): ... km

4.1.5.   Tootja soovitused ettevalmistamiseks: ...

4.2.   Sisepõlemismootor

4.2.1.   Mootori tootja: ...

Tootja mootorikood (nagu see on märgitud mootorile või muud identimisandmed): ...

4.2.2.1.   Tööpõhimõte: ottomootor/diiselmootor, neljataktiline/kahetaktiline (1)

Silindrite arv, paigutus ja süütejärjekord: ...

4.2.2.2.1.   Silindri läbimõõt (2): ... mm

4.2.2.2.2.   Kolvikäigu pikkus (2): ... mm

4.2.2.3.   Mootori töömaht (3): ... cm3

4.2.2.4.   Surveaste (4): ...

4.2.2.5.   Põlemiskambri ja kolvipea joonised: ...

4.2.2.6.   Pöörete arv tühikäigul (4): ...

4.2.2.7.   Süsinikmonoksiidi mahuline sisaldus heitgaasis mootori tühikäigul: ... protsent vastavalt tootja andmetele (4)

4.2.2.8.   Suurim kasulik võimsus: ... kW/min–1

Kütus: bensiin/pliivaba bensiin/diisliõli/veeldatud naftagaas/maagaas (1)

4.2.3.1.   Oktaaniarv: ...

4.2.4.   Kütuse etteanne

Karburaatori(te)ga: jah/ei (1)

4.2.4.1.1.   Mark/margid: ...

4.2.4.1.2.   Tüüp/tüübid: ...

4.2.4.1.3.   Paigaldatud karburaatorite arv: ...

Reguleerimiselemendid (4):

4.2.4.1.4.1.   Düüsid: ...

4.2.4.1.4.2.   Segukoonused: ...

4.2.4.1.4.3.   Ujukikambri täitetase: ...

4.2.4.1.4.4.   Ujuki mass: ...

4.2.4.1.4.5.   Ujuki nõel: ...

Külmkäivitussüsteem: manuaalne/automaatne (1)

4.2.4.1.5.1.   Tööpõhimõte: ...

4.2.4.1.5.2.   Käitamispiirangud/-seaded (1)
   (4): ...

Sissepritsega (ainult diiselmootorid): jah/ei (1)

4.2.4.2.1.   Süsteemi kirjeldus: ...

4.2.4.2.2.   Tööpõhimõte: otsesissepritse/eelkambriga/keeriskambriga (1)

Sissepritsepump

4.2.4.2.3.1.   Mark/margid: ...

4.2.4.2.3.2.   Tüüp/tüübid: ...

4.2.4.2.3.3.   Suurim sissepritsemaht (1)
   (4): ... mm3/töökäigu või takti kohta pumba töökiirusel (1)
   (4): ... min–1 või selle epüür: ...

4.2.4.2.3.4.   Sissepritse hetk (4): ...

4.2.4.2.3.5.   Eelsissepritse kõver (4): ...

4.2.4.2.3.6.   Kalibreerimismenetlus: katsestend/mootor (1)

Kiirusregulaator

4.2.4.2.4.1.   Tüüp: ...

Mootoritoite katkestuspunkt: ...

4.2.4.2.4.2.1.   Mootoritoite katkestuspunkt koormusega töötamisel: ... min–1

4.2.4.2.4.2.2.   Mootoritoite katkestuspunkt koormuseta töötamisel: ... min–1

4.2.4.2.4.3.   Tühikäigu pöörlemiskiirus: ... min–1

Pihusti(d):

4.2.4.2.5.1.   Mark/margid: ...

4.2.4.2.5.2.   Tüüp/tüübid: ...

4.2.4.2.5.3.   Avanemisrõhk (4): ... kPa või selle epüür: ...

Külmkäivitussüsteem

4.2.4.2.6.1.   Mark/margid: ...

4.2.4.2.6.2.   Tüüp/tüübid: ...

4.2.4.2.6.3.   Kirjeldus: ...

Lisa-käivitusabi

4.2.4.2.7.1.   Mark/margid: ...

4.2.4.2.7.2.   Tüüp/tüübid: ...

4.2.4.2.7.3.   Kirjeldus: ...

Sissepritsega (ainult ottomootorid): jah/ei (1)

4.2.4.3.1.   Süsteemi kirjeldus: ...

4.2.4.3.2.   Tööpõhimõte (1): sisselasketorustik (lõõr-/harg-)/otsesissepritse/muu (täpsustada)

| Juhtseade – tüüp (või nr): ... | see teave esitatakse pideva sissepritse puhul; muude süsteemide puhul esitada samaväärsed üksikasjad |
| --- | --- |
| Kütuseregulaator – tüüp: ... |
| Õhuhulga andur – tüüp: ... |
| Kütusejaotur – tüüp: ... |
| Rõhuregulaator – tüüp: ... |
| Mikrolülitus – tüüp: ... |
| Tühikäigu reguleerimiskruvi – tüüp: ... |
| Seguklapi kest – tüüp: ... |
| Veetemperatuuri andur – tüüp: ... |
| Õhutemperatuuri andur – tüüp: ... |
| Õhutemperatuuri lüliti – tüüp: ... |

Juhtseade – tüüp (või nr): ...

see teave esitatakse pideva sissepritse puhul; muude süsteemide puhul esitada samaväärsed üksikasjad

Kütuseregulaator – tüüp: ...

Õhuhulga andur – tüüp: ...

Kütusejaotur – tüüp: ...

Rõhuregulaator – tüüp: ...

Mikrolülitus – tüüp: ...

Tühikäigu reguleerimiskruvi – tüüp: ...

Seguklapi kest – tüüp: ...

Veetemperatuuri andur – tüüp: ...

Õhutemperatuuri andur – tüüp: ...

Õhutemperatuuri lüliti – tüüp: ...

Elektromagnetiline häirekaitse ...

Kirjeldus ja/või joonised: ...

4.2.4.3.3.   Mark/margid: ...

4.2.4.3.4.   Tüüp/tüübid: ...

4.2.4.3.5.   Pihustid: avanemisrõhk (4): ... kPa või selle epüür (4): ...

4.2.4.3.6.   Sissepritse hetk: ...

Külmkäivitussüsteem: ...

4.2.4.3.7.1.   Tööpõhimõte/tööpõhimõtted: ...

4.2.4.3.7.2.   Käitamispiirangud/-seaded (1)
   (4): ...

Kütusepump

4.2.4.4.1.   Rõhk (4): ... kPa või selle epüür: ...

Süüde

4.2.5.1.   Mark/margid: ...

4.2.5.2.   Tüüp/tüübid: ...

4.2.5.3.   Tööpõhimõte: ...

4.2.5.4.   Varase süüte kõver (4): ...

4.2.5.5.   Staatiline süüte ajaldamine (4): ... kraadi enne ülaseisu

4.2.5.6.   Katkesti kontaktivahe (4): ...

4.2.5.7.   Suletusnurk (4): ...

Süüteküünlad

4.2.5.8.1.   Mark: ...

4.2.5.8.2.   Tüüp: ...

4.2.5.8.3.   Sädevahemik: ... mm

Süütepool

4.2.5.9.1.   Mark: ...

4.2.5.9.2.   Tüüp: ...

Süütekondensaator

4.2.5.10.1.   Mark: ...

4.2.5.10.2.   Tüüp: ...

4.2.6.   Jahutussüsteem: vedelik-/õhkjahutus (1)

Sisselaskesüsteem:

Ülelaadur: jah/ei (1)

4.2.7.1.1.   Mark/margid: ...

4.2.7.1.2.   Tüüp/tüübid: ...

4.2.7.1.3.   Süsteemi kirjeldus (nt ülelaadimise suurim rõhk: ... kPa, piirdeklapp)

4.2.7.2.   Vahejahuti: jah/ei (1)

Sisselasketorude ja nende manuste (rõhuühtlustuskamber, soojendusseade, täiendavad õhu sisselaske avad) kirjeldus ja joonised: ...

4.2.7.3.1.   Sisselasketorustiku kirjeldus (joonised ja/või fotod): ...

Õhufilter, joonised: ... või

4.2.7.3.2.1.   Mark/margid: ...

4.2.7.3.2.2.   Tüüp/tüübid: ...

Sisselaskesummuti, joonised: ..., või

4.2.7.3.3.1.   Mark/margid: ...

4.2.7.3.3.2.   Tüüp/tüübid: ...

Heitgaasisüsteem

4.2.8.1.   Heitgaasisüsteemi kirjeldus ja joonised: ...

Gaasijaotusfaasid või samaväärsed andmed:

4.2.9.1.   suurim klapitõusukõrgus ning avanemis- ja sulgumisfaasid või jaotusajad alternatiivsete gaasijaotusmehhanismide korral liikumatu keskpunkti suhtes: ...

4.2.9.2.   Lävilõtk ja/või seadistusulatus (1): ...

Kasutatud määrdeõli:

4.2.10.1.   Mark: ...

4.2.10.2.   Tüüp: ...

Õhusaaste vältimiseks võetud meetmed:

4.2.11.1.   Karterigaaside tagasijuhtimisseade (kirjeldus ja joonised): ...

Täiendavad saastetõrjeseadmed (kui need on olemas ja kui neid ei ole kirjeldatud muus punktis): ...

Katalüüsmuundur: jah/ei (1)

4.2.11.2.1.1.   Katalüüsmuundurite ja monoliitide arv: ...

4.2.11.2.1.2.   Katalüüsmuunduri(te) mõõtmed ja kuju (maht, ...): ...

4.2.11.2.1.3.   Katalüüsreaktsiooni tüüp: ...

4.2.11.2.1.4.   Väärismetallide koguhulk: ...

4.2.11.2.1.5.   Suhteline kontsentratsioon: ...

4.2.11.2.1.6.   Substraat (struktuur ja materjal): ...

4.2.11.2.1.7.   Elemendi tihedus: ...

4.2.11.2.1.8.   Katalüüsmuunduri(te) korpuse tüüp: ...

4.2.11.2.1.9.   Katalüüsmuunduri(te) paigutus (asukoht ja etalonkaugus väljalasketorustikus): ...

Hapnikuandur: tüüp ...

4.2.11.2.1.10.1.   Hapnikuanduri asukoht: ...

4.2.11.2.1.10.2.   Hapnikuanduri reguleerimisulatus: ...

Õhu sissepuhe: jah/ei (1)

4.2.11.2.2.1.   Tüüp (muutuv õhuvool, õhupump, ...): ...

Heitgaasitagastus: jah/ei (1)

4.2.11.2.3.1.   Omadused (läbivooluhulk, ...): ...

4.2.11.2.4.   Eralduvate kütuseaurude hulga piiramise süsteem.

Seadmete ja nende seisundi üksikasjalik kirjeldus: ...

Kütuseaurude hulga piiramise süsteemi joonis: ...

Aktiivsöefiltri joonis: ...

Kütusepaagi joonis koos andmetega mahu ja materjali kohta: ...

Kübemepüüdur: jah/ei (1)

4.2.11.2.5.1.   Kübemepüüduri mõõtmed ja kuju (maht): ...

4.2.11.2.5.2.   Kübemepüüduri tüüp ja konstruktsioon: ...

4.2.11.2.5.3.   Kübemepüüduri asukoht (etalonkaugus väljalasketorustikus)...

4.2.11.2.6.   Muud süsteemid (kirjeldus ja tööpõhimõte): ...

4.3.   Veoaku/energiasalvesti

Energiasalvesti kirjeldus: (aku, kondensaator, hooratas/generaator ...): ...

4.3.1.1.   Mark: ...

4.3.1.2.   Tüüp: ...

4.3.1.3.   Identimisnumber: ...

4.3.1.4.   Elektrokeemilise paari tüüp: ...

4.3.1.5.   Energia: ...(aku puhul: pinge ja mahtuvus Ah kahe tunni jooksul, kondensaatori puhul: J, ...)

4.3.1.6.   Laadija: pardalaadija/väline/puudub (1)

4.4.   Elektriseadmed (kirjeldada iga elektriseadet eraldi)

4.4.1.   Mark: ...

4.4.2.   Tüüp: ...

Esmane kasutus: veomootor/generaator (1)

4.4.3.1.   Veomootorina kasutamise puhul: üks mootor/mitu mootorit (1)(nende arv): ...

4.4.4.   Suurim võimsus: ... kW

Tööpõhimõte:

4.4.5.1.   alalisvool/vahelduvvool/faaside arv (1): ...

4.4.5.2.   võõrergutus/seeria/ühend (1)

4.4.5.3.   sünkroonne/asünkroonne (1)

4.5.   Jõuallika juhtseade

4.5.1.   Mark: ...

4.5.2.   Tüüp: ...

4.5.3.   Identimisnumber: ...

4.6.   Võimsuse regulaator

4.6.1.   Mark: ...

4.6.2.   Tüüp: ...

4.6.3.   Identimisnumber: ...

4.7.   Ülekanne

Sidur (tüüp): ...

4.7.1.1.   Maksimaalne pöördemomendi muutus: ...

Käigukast: ...

4.7.2.1.   Tüüp: ...

4.7.2.2.   Asukoht mootori suhtes: ...

4.7.2.3.   Käsitsusviis: ...

4.7.3.   Jõuülekandearvud

| | Käigukasti ülekandearvud | Peaülekanded | Ülekandearvud kokku |
| --- | --- | --- | --- |
| Suurim astmeteta käigukasti (CVT) korral (5) | | | |
| 1 | | | |
| 2 | | | |
| 3 | | | |
| 4, 5, muud | | | |
| Väikseim astmeteta käigukasti (CVT) korral (5) | | | |
| Tagasikäik | | | |

Käigukasti ülekandearvud

Peaülekanded

Ülekandearvud kokku

Suurim astmeteta käigukasti (CVT) korral (5)

1

2

3

4, 5, muud

Väikseim astmeteta käigukasti (CVT) korral (5)

Tagasikäik

5.   VEDRUSTUS

5.1.   Rehvid ja rattad

Rehvi/velje kombinatsioon(id) (märkida rehvimõõtme tähis, minimaalse kandevõime indeks ja minimaalse kiirusekategooria tähis; velgede kohta märkida veljemõõde (-mõõtmed) ning velje nihk (nihked)): ...

Teljed

5.1.1.1.1.   Telg 1: ...

5.1.1.1.2.   Telg 2: ...

5.1.1.1.3.   Telg 3: ...

5.1.1.1.4.   Telg 4: jne ...

Veereraadiuste ülemine ja alumine piir: ...

Teljed

5.1.2.1.1.   Telg 1: ...

5.1.2.1.2.   Telg 2: ...

5.1.2.1.3.   Telg 3: ...

5.1.2.1.4.   Telg 4: jne ...

5.1.3.   Tootja soovitatud rehvirõhk/-rõhud: ... kPa

6.   KERE

Istmed: ...

6.1.1.   Istmete arv: ...

7.   INERTSMASS

7.1.   Kogu esitelje ekvivalentne inertsmass: ...

7.2.   Kogu tagatelje ekvivalentne inertsmass: ...

---

(1)  Üleliigne maha tõmmata.

(2)  See väärtus tuleb ümardada lähima kümnendikmillimeetrini.

(3)  Selle väärtuse arvutamisel on π = 3,1416 ja see tuleb ümardada lähima kuupsentimeetrini.

(4)  Märkida lubatud hälve.

(5)  CVT – astmeteta käigukast.

---

4. LISA

TEATIS

(Suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

| (1) | |
| --- | --- |
| | Väljastanud asutuse nimi:
  ...
  ...
  ... |

Image

Väljastanud asutuse nimi:

...

...

...

| sõiduki tüübile (2) | TÜÜBIKINNITUS ANDMISE
  TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMISE
  TÜÜBIKINNITUSE ANDMISEST KEELDUMISE
  TÜÜBIKINNITUSE TÜHISTAMISE
  TOOTMISE LÕPETAMISE |
| --- | --- |

sõiduki tüübile (2)

TÜÜBIKINNITUS ANDMISE

TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMISE

TÜÜBIKINNITUSE ANDMISEST KEELDUMISE

TÜÜBIKINNITUSE TÜHISTAMISE

TOOTMISE LÕPETAMISE

kohta vastavalt eeskirjale nr 101.

| Tüübikinnitusnumber: ... | Laienduse number: ... |
| --- | --- |

Tüübikinnitusnumber: ...

Laienduse number: ...

1.   Sõiduki kaubanimi või -märk: ...

2.   Sõidukitüüp: ...

3.   Sõiduki kategooria: ...

4.   Tootja nimi ja aadress: ...

5.   Vajaduse korral ka tootja esindaja nimi ja aadress: ...

Sõiduki kirjeldus: ...

6.1.   Töökorras sõiduki mass: ...

6.2.   Täismass: ...

6.3.   Keretüüp: sedaan/universaal/kupee (2)

6.4.   Vedu: esi-/taga-/nelikvedu (2)

6.5.   Elektrisõiduk: jah/ei (2)

Hübriidelektrisõiduk: jah/ei (2)

6.6.1.   Hübriidelektrisõiduki kategooria: sõidukivälise laadimisega/sõidukisisese laadimisega (2)

6.6.2.   Töörežiimi lüliti: jah/ei (2)

6.7.   Sisepõlemismootor.

6.7.1.   Töömaht: ...

6.7.2.   Kütuse etteanne: karburaator/sissepritse (2)

6.7.3.   Tootja soovitatud kütus: ...

6.7.4.   Veeldatud naftagaasi/maagaasi korral katses kasutatud etalonkütus (nt G20, G25) (2): ...

6.7.5.   Mootori suurim võimsus: ... kW: ... min–1

6.7.6.   Ülelaadur: jah/ei (2)

6.7.7.   Süüde: diiselmootor/ottomootor (mehaaniline või elektrooniline) (2)

6.8.   Jõuallikas (elektri- või hübriidelektrisõiduki puhul)
   (2)

6.8.1.   Suurim kasulik võimsus: ... kW: ... kuni... min–1

6.8.2.   Suurim võimsus kolmekümne minuti jooksul: ... kW

6.8.3.   Tööpõhimõte: ...

6.9.   Veoaku (elektri- või hübriidelektrisõiduki puhul)

6.9.1.   Nimipinge: ... V

6.9.2.   Mahtuvus (2 h jooksul) ... Ah

6.9.3.   Aku suurim võimsus kolmekümne minuti jooksul: ... kW

6.9.4.   Laadija: pardalaadija/väline (2)

6.10.   Ülekanne.

6.10.1.   Käigukasti tüüp: manuaalne/automaatne/astmeteta (2)

6.10.2.   Käikude arv: ...

6.10.3.   Ülekandearvud (sh koormatud rehvide ühe pöörde veeretee pikkus): maanteekiirused (km/h) mootori pöörlemiskiirusel 1 000 (min–1):

Esimene käik: ...

Teine käik: ...

Kolmas käik: ...

Neljas käik: ...

Viies käik: ...

Kiirkäik: ...

6.10.4.   Peaülekanne: ...

6.11.   Rehvid.

Tüüp: ...

Mõõtmed: ...

Koormatud rehvide ühe pöörde veeretee pikkus: ...

7.   KATSE TULEMUSED

7.1.   Sisepõlemismootoriga sõidukid ja väliste seadmetega mittelaetavad hübriidelektrisõidukid (2)

CO2 sisaldus heitgaasides

7.1.1.1.   Asulatingimustes: ... g/km

7.1.1.2.   Asulavälistes tingimustes: ... g/km

7.1.1.3.   Kombineeritud: ... g/km

Kütusekulu (3)
   (4)

7.1.2.1.   Kütusekulu (linnasõidul): ... l/100 km

7.1.2.2.   Kütusekulu (linnavälisel sõidul): ... l/100 km

7.1.2.3.   Kütusekulu (kombineeritud): ... l/100 km

7.1.3.   Ainult sisepõlemismootoriga käitatavate ja käesoleva eeskirja punktis 2.16 määratletud perioodiliselt regenereerivate süsteemidega sõidukite puhul tuleb katse tulemused korrutada lisas 10 esitatud teguriga Ki.

7.2.   Elektrisõidukid (2)

Elektrienergia kulu mõõtmine

7.2.1.1.   Elektrienergia kulu: ... Wh/km

7.2.1.2.   Lubatud hälbe piire ületav summaarne aeg tsükli toimumise puhul: ... sek

Läbisõidu mõõtmine:

7.2.2.1.   Läbisõit: ... km

7.2.2.2.   Lubatud hälbe piire ületav summaarne aeg tsükli toimumise puhul: ... sek

7.3.   Väliste seadmete abil laetav hübriidelektrisõiduk:

7.3.1.   CO2 sisaldus heitgaasides (tingimus A, kombineeritud (5)): ... g/km

7.3.2.   CO2 sisaldus heitgaasides (tingimus B, kombineeritud (5)): ... g/km

7.3.3.   CO2 sisaldus heitgaasides (kaalutud, kombineeritud (5)): ... g/km

7.3.4.   Kütusekulu (tingimus A, kombineeritud (5)): ... l/100 km

7.3.5.   Kütusekulu (tingimus B, kombineeritud (5)): ... l/100 km

7.3.6.   Kütusekulu (kaalutud, kombineeritud (5)): ... l/100 km

7.3.7.   Elektrienergia kulu (tingimus A, kombineeritud (5)): ... Wh/km

7.3.8.   Elektrienergia kulu (tingimus B, kombineeritud (5)): ... Wh/km

7.3.9.   Elektrienergia kulu (kaalutud, kombineeritud (5)): ... Wh/km

7.3.10.   Ühe laadimisega läbitav vahemaa: ... km

8.   Sõiduk esitati tüübikinnituseks: ...

9.   Tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutav tehniline teenistus: ...

10.   Teenistuse väljastatud protokolli number: ...

11.   Teenistuse väljastatud protokolli kuupäev: ...

12.   Tüübikinnitus antud/tüübikinnitust laiendatud/tüübikinnituse andmisest keeldutud/tüübikinnitus tühistatud (2)

13.   Laiendamise põhjused (vajaduse korral): ...

14.   Märkused: ...

15.   Tüübikinnitusmärgi asukoht sõidukil: ...

16.   Koht: ...

17.   Kuupäev: ...

18.   Allkiri: ...

---

(1)  Tüübikinnituse andnud/tüübikinnitust laiendanud/tüübikinnituse andmisest keeldunud/tüübikinnituse tühistanud riigi eraldusnumber (vt käesoleva eeskirja tüübikinnituse sätteid).

(2)  Üleliigne maha tõmmata.

(3)  Kui sõidukis võib kasutada nii bensiini kui ka gaaskütust, korrata bensiini ja gaaskütuse puhul.

(4)  Kütusena maagaasi kasutavate sõidukite puhul asendatakse ühik l/100 km ühikuga m3/km.

(5)  Mõõdetuna kombineeritud tsükli puhul, s.t esimene osa (linnasõit) ja teine osa (linnaväline sõit) koos.

---

5. LISA

TÜÜBIKINNITUSMÄRKIDE KUJUNDUSED

NÄIDE A

(vt käesoleva eeskirja punkt 4.4).

Image

Sõidukile paigutatud ülalesitatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõidukitüüp on eeskirja nr 101 kohaselt ja tüübikinnitusnumbri 002492 all kinnitatud Madalmaades (E4), võttes arvesse CO2 heitmete ja kütusekulu või elektrienergia kulu ja ühe laadimisega läbitava vahemaa mõõtmist. Tüübikinnitusnumbri kaks esimest numbrit näitavad, et tüübikinnitus anti vastavalt eeskirja nr 101 esialgsele versioonile.

NÄIDE B

(vt käesoleva eeskirja punkt 4.5)

Image

Sõidukile paigutatud ülalesitatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõidukitüüp on eeskirjade nr 101 ja 83 (1) kohaselt kinnitatud Madalmaades (E4). Tüübikinnitusnumbri kaks esimest numbrit näitavad, et vastavate tüübikinnituste andmise ajal oli eeskiri nr 101 oma esialgsel kujul ning eeskirja nr 83 oli tehtud juba 02-seeria muudatused.

---

(1)  Teine number on esitatud vaid näitena.

---

6. LISA

SÜSINIKDIOKSIIDI HEITMETE JA KÜTUSEKULU MÕÕTMISE MEETOD AINULT SISEPÕLEMISMOOTORIGA KÄITATAVATE SÕIDUKITE PUHUL

1.   KATSE KIRJELDUS

1.1.   Ainult sisepõlemismootoriga käitatavate sõidukite CO2 ehk süsinikdioksiidi heitmed ja kütusekulu määratakse kindlaks I tüübi katse menetluse kohaselt, nagu on määratletud sõidukile tüübikinnituse andmise ajal kehtivas eeskirja nr 83 4. lisas.

1.2.   CO2 ehk süsinikdioksiidi heitmed ja kütusekulu selgitatakse välja määratud sõidutsükli esimese osa (linnasõit) ja teise osa (linnaväline sõit) kohta eraldi.

Lisaks sõidukile tüübikinnituse andmise ajal kehtiva eeskirja nr 83 4. lisas määratud tingimustele kohaldatakse järgmisi tingimusi:

1.3.1.   Töötada võivad ainult seadmed, mis on vajalikud sõiduki toimimiseks katse ajal. Kui sõidukil on sisselaskeõhu temperatuuri kontrollimiseks käsitsi juhitav seade, tuleb see seada asendisse, mille tootja on ette näinud sellise õhutemperatuuri jaoks, mille juures katset tehakse. Üldjuhul peavad sõiduki tavapäraseks töötamiseks vajalikud abiseadmed olema sisse lülitatud.

1.3.2.   Temperatuuriga reguleeritav radiaatori ventilaator peab toimima nii, nagu see sõidukil tavapäraselt toimib. Sõitjateruumi küttesüsteem peab olema välja lülitatud, samuti ka kliimaseade, kuigi nende süsteemide kompressor peab töötama tavapärasel viisil.

1.3.3.   Kui varustusse kuulub ülelaadur, peab see katse tegemiseks olema tavapärases töökorras.

1.3.4.   Kasutada võib ainult sõiduki tootja soovitatud määrdeaineid ja need tuleb täpsustada katseprotokollis.

1.3.5.   Kasutada tuleb ühte rehvitüüpidest, mis sõiduki tootja on originaalvarustusena kindlaks määranud, ning rehvid peavad olema täis pumbatud katsekoormuse ja -kiiruste puhul soovitatud rõhuni. Kasutatud rõhkude väärtused tuleb kanda katseprotokolli.

1.4.   CO2 ja kütusekulu väärtuse arvutamine

CO2 sisaldus heitgaasides (väljendatuna g/km) arvutatakse mõõtmistulemuste põhjal sõidukile tüübikinnituse andmise ajal kehtinud eeskirja nr 83 4. lisa sätete kohaselt.

1.4.1.1.   Selles arvutuses on CO2 tihedus QCO2 = 1,964 g/liiter.

1.4.2.   Kütusekulu väärtused arvutatakse süsivesinike, süsinikmonoksiidi ja süsinikdioksiidi heitmete põhjal, mis määratakse kindlaks mõõtmistulemuste põhjal sõidukile tüübikinnituse andmise ajal kehtinud eeskirja nr 83 4. lisa 8. liite sätete kohaselt.

1.4.3.   Kütusekulu väljendatuna liitrites 100 km kohta (bensiini, veeldatud naftagaasi või diislikütuse puhul) või kuupmeetrites (m3) 100 km kohta (maagaasi puhul) arvutatakse järgmiste valemite abil:

| a) | bensiiniga käitatavad ottomootoriga sõidukid:
  FC = (0,1154/D) · [(0,866 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)] |
| --- | --- |

a)

bensiiniga käitatavad ottomootoriga sõidukid:

FC = (0,1154/D) · [(0,866 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)]

| b) | veeldatud naftagaasiga käitatavad ottomootoriga sõidukid:
  FCnorm = (0,1212/0,538) · [(0,825 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)]
  Kui katses kasutatava kütuse koostis erineb kütuse standardkulu arvutamisel kasutatavast kütusekoostisest, siis võib tootja taotlusel kasutada järgmist paranduskoefitsienti pk:
  FCnorm = (0,1212/0,538) · (cf) · [(0,825 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)]
  Lubatud paranduskoefitsient cf määratakse kindlaks järgmiselt:
  cf = 0,825 + 0,0693 · nactual,
  kus:
  nactual – kasutatud kütuse tegelik H/C suhe |
| --- | --- |

b)

veeldatud naftagaasiga käitatavad ottomootoriga sõidukid:

FCnorm = (0,1212/0,538) · [(0,825 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)]

Kui katses kasutatava kütuse koostis erineb kütuse standardkulu arvutamisel kasutatavast kütusekoostisest, siis võib tootja taotlusel kasutada järgmist paranduskoefitsienti pk:

FCnorm = (0,1212/0,538) · (cf) · [(0,825 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)]

Lubatud paranduskoefitsient cf määratakse kindlaks järgmiselt:

cf = 0,825 + 0,0693 · nactual,

kus:

nactual – kasutatud kütuse tegelik H/C suhe

| c) | maagaasiga käitatavad ottomootoriga sõidukid:
  FCnorm = (0,1336/0,654) · [(0,749 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)] |
| --- | --- |

c)

maagaasiga käitatavad ottomootoriga sõidukid:

FCnorm = (0,1336/0,654) · [(0,749 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)]

| d) | diiselmootoriga sõidukid:
  FC = (0,1155/D) · [(0,866 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)]
  Neis valemites tähendavad:







  FC | = | kütusekulu liitrites 100 km kohta (bensiini, veeldatud naftagaasi või diislikütuse puhul) või kuupmeetrites (m3) 100 km kohta (maagaasi puhul) |
| --- | --- | --- | --- |
| HC | = | mõõdetud süsivesinike heitkogus, g/km |
| CO | = | mõõdetud süsinikmonoksiidi heitkogus, g/km |
| CO2 | = | mõõdetud süsinikdioksiidi heitkogus, g/km |
| D | = | katses kasutatud kütuse tihedus. |

d)

diiselmootoriga sõidukid:

FC = (0,1155/D) · [(0,866 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)]

Neis valemites tähendavad:

FC

=

kütusekulu liitrites 100 km kohta (bensiini, veeldatud naftagaasi või diislikütuse puhul) või kuupmeetrites (m3) 100 km kohta (maagaasi puhul)

HC

=

mõõdetud süsivesinike heitkogus, g/km

CO

=

mõõdetud süsinikmonoksiidi heitkogus, g/km

CO2

=

mõõdetud süsinikdioksiidi heitkogus, g/km

D

=

katses kasutatud kütuse tihedus.

Gaaskütuste puhul on selleks tihedus temperatuuril 15 °C.

---

7. LISA

ELEKTRIENERGIA KULU MÕÕTMISE MEETOD AINULT ELEKTRIJÕUALLIKAGA KÄITATAVATE SÕIDUKITE PUHUL

1.   KATSESEERIA

1.1.   Koosseis

Katseseeria koosneb kahest osast (vt joonis 1):

| a) | linnatsükkel, mis koosneb neljast linnasõidu põhitsüklist; |
| --- | --- |

a)

linnatsükkel, mis koosneb neljast linnasõidu põhitsüklist;

| b) | linnavälise sõidu tsükkel. |
| --- | --- |

b)

linnavälise sõidu tsükkel.

Mitmekäigulise käsikäigukasti puhul vahetab käitaja käike tootja spetsifikatsioonide kohaselt.

Kui sõidukil on mitu juhi valitavat sõidurežiimi, valib käitaja sobivaima sihtkõverale vastava režiimi.

Joonis 1

Katsejada – M1- ja N1-kategooria sõidukid

Image

| Teoreetiline vahemaa | = | 11 022 m |
| --- | --- | --- |
| Keskmine kiirus | = | 33,6 km/h |

Teoreetiline vahemaa

=

11 022 m

Keskmine kiirus

=

33,6 km/h

1.2.   Linnatsükkel

Linnatsükkel koosneb neljast põhitsüklist, neist igaüks kestusega 195 sekundit ja kogukestusega 780 sekundit.

Linnasõidu põhitsükli kirjeldus on esitatud joonisel 2 ja tabelis 1.

Joonis 2

Linnasõidu põhitsükkel (195 sekundit)

Image

Tabel 1

Linnasõidu põhitsükkel

| Toimingu
  nr | Toimingu tüüp | Režiimi
  nr | Kiirendus
  (m/s2) | Kiirus
  (km/h) | Toimingu kestus
  (s) | Režiimi kestus
  (s) | Summaarne aeg
  (s) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Peatumine | 1 | 0,00 | 0 | 11 | 11 | 11 |
| 2 | Kiirendus | 2 | 1,04 | 0–15 | 4 | 4 | 15 |
| 3 | Konstantne kiirus | 3 | 0,00 | 15 | 8 | 8 | 23 |
| 4 | Aeglustus | 4 | –0,83 | 15–0 | 5 | 5 | 28 |
| 5 | Peatumine | 5 | 0,00 | 0 | 21 | 21 | 49 |
| 6 | Kiirendus | 6 | 0,69 | 0–15 | 6 | 12 | 55 |
| 7 | Kiirendus | | 0,79 | 15–32 | 6 | | 61 |
| 8 | Konstantne kiirus | 7 | 0,00 | 32 | 24 | 24 | 85 |
| 9 | Aeglustus | 8 | –0,81 | 32–0 | 11 | 11 | 96 |
| 10 | Peatumine | 9 | 0,00 | 0 | 21 | 21 | 117 |
| 11 | Kiirendus | 10 | 0,69 | 0–15 | 6 | 26 | 123 |
| 12 | Kiirendus | | 0,51 | 15–35 | 11 | | 134 |
| 13 | Kiirendus | | 0,46 | 35–50 | 9 | | 143 |
| 14 | Konstantne kiirus | 11 | 0,00 | 50 | 12 | 12 | 155 |
| 15 | Aeglustus | 12 | –0,52 | 50–35 | 8 | 8 | 163 |
| 16 | Konstantne kiirus | 13 | 0,00 | 35 | 15 | 15 | 178 |
| 17 | Aeglustus | 14 | –0,97 | 35–0 | 10 | 10 | 188 |
| 18 | Peatumine | 15 | 0,00 | 0 | 7 | 7 | 195 |

Toimingu

nr

Toimingu tüüp

Režiimi

nr

Kiirendus

(m/s2)

Kiirus

(km/h)

Toimingu kestus

(s)

Režiimi kestus

(s)

Summaarne aeg

(s)

1

Peatumine

1

0,00

0

11

11

11

2

Kiirendus

2

1,04

0–15

4

4

15

3

Konstantne kiirus

3

0,00

15

8

8

23

4

Aeglustus

4

–0,83

15–0

5

5

28

5

Peatumine

5

0,00

0

21

21

49

6

Kiirendus

6

0,69

0–15

6

12

55

7

Kiirendus

0,79

15–32

6

61

8

Konstantne kiirus

7

0,00

32

24

24

85

9

Aeglustus

8

–0,81

32–0

11

11

96

10

Peatumine

9

0,00

0

21

21

117

11

Kiirendus

10

0,69

0–15

6

26

123

12

Kiirendus

0,51

15–35

11

134

13

Kiirendus

0,46

35–50

9

143

14

Konstantne kiirus

11

0,00

50

12

12

155

15

Aeglustus

12

–0,52

50–35

8

8

163

16

Konstantne kiirus

13

0,00

35

15

15

178

17

Aeglustus

14

–0,97

35–0

10

10

188

18

Peatumine

15

0,00

0

7

7

195

| Üldistused | Ajaliselt
  (s) | Protsentuaalselt (%) |
| --- | --- | --- |
| Peatumine | 60 | 30,77 |
| Kiirendus | 42 | 21,54 |
| Konstantne kiirus | 59 | 30,26 |
| Aeglustus | 34 | 17,44 |
| Kokku | 195 | 100,00 |

Üldistused

Ajaliselt

(s)

Protsentuaalselt (%)

Peatumine

60

30,77

Kiirendus

42

21,54

Konstantne kiirus

59

30,26

Aeglustus

34

17,44

Kokku

195

100,00

| Keskmine kiirus (km/h) | 18,77 |
| --- | --- |
| Tööaeg (s) | 195 |
| Teoreetiline läbisõit linnasõidu põhitsükli puhul (m) | 1 017 |
| Teoreetiline läbisõit nelja linnasõidu põhitsükli puhul (m) | 4 067 |

Keskmine kiirus (km/h)

18,77

Tööaeg (s)

195

Teoreetiline läbisõit linnasõidu põhitsükli puhul (m)

1 017

Teoreetiline läbisõit nelja linnasõidu põhitsükli puhul (m)

4 067

1.3.   Linnavälise sõidu tsükkel

Linnavälise sõidu tsükli kirjeldus on esitatud joonisel 3 ja tabelis 2.

Joonis 3

Linnavälise sõidu tsükkel (400 sekundit)

Image

Märkus: menetlust, mida tuleb rakendada juhul, kui sõiduk ei täitnud kõveral näidatud kiirusnõudeid, on kirjeldatud punktis 1.4.

Tabel 2

Linnavälise sõidu tsükkel

| Toimingu
  nr | Toimingu tüüp | Režiimi
  nr | Kiirendus
  (m/s2) | Kiirus
  (km/h) | Toimingu kestus
  (s) | Režiimi kestus
  (s) | Summaarne aeg
  (s) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Peatumine | 1 | 0,00 | 0 | 20 | 20 | 20 |
| 2 | Kiirendus | 2 | 0,69 | 0–15 | 6 | 41 | 26 |
| 3 | Kiirendus | | 0,51 | 15–35 | 11 | | 37 |
| 4 | Kiirendus | | 0,42 | 35–50 | 10 | | 47 |
| 5 | Kiirendus | | 0,40 | 50–70 | 14 | | 61 |
| 6 | Konstantne kiirus | 3 | 0,00 | 70 | 50 | 50 | 111 |
| 7 | Aeglustus | 4 | –0,69 | 70–50 | 8 | 8 | 119 |
| 8 | Konstantne kiirus | 5 | 0,00 | 50 | 69 | 69 | 188 |
| 9 | Kiirendus | 6 | 0,43 | 50–70 | 13 | 13 | 201 |
| 10 | Konstantne kiirus | 7 | 0,00 | 70 | 50 | 50 | 251 |
| 11 | Kiirendus | 8 | 0,24 | 70–100 | 35 | 35 | 286 |
| 12 | Konstantne kiirus | 9 | 0,00 | 100 | 30 | 30 | 316 |
| 13 | Kiirendus | 10 | 0,28 | 100–120 | 20 | 20 | 336 |
| 14 | Konstantne kiirus | 11 | 0,00 | 120 | 10 | 10 | 346 |
| 15 | Aeglustus | 12 | –0,69 | 120–80 | 16 | 34 | 362 |
| 16 | Aeglustus | | –1,04 | 80–50 | 8 | | 370 |
| 17 | Aeglustus | | –1,39 | 50–0 | 10 | | 380 |
| 18 | Peatumine | 13 | 0,00 | 0 | 20 | 20 | 400 |

Toimingu

nr

Toimingu tüüp

Režiimi

nr

Kiirendus

(m/s2)

Kiirus

(km/h)

Toimingu kestus

(s)

Režiimi kestus

(s)

Summaarne aeg

(s)

1

Peatumine

1

0,00

0

20

20

20

2

Kiirendus

2

0,69

0–15

6

41

26

3

Kiirendus

0,51

15–35

11

37

4

Kiirendus

0,42

35–50

10

47

5

Kiirendus

0,40

50–70

14

61

6

Konstantne kiirus

3

0,00

70

50

50

111

7

Aeglustus

4

–0,69

70–50

8

8

119

8

Konstantne kiirus

5

0,00

50

69

69

188

9

Kiirendus

6

0,43

50–70

13

13

201

10

Konstantne kiirus

7

0,00

70

50

50

251

11

Kiirendus

8

0,24

70–100

35

35

286

12

Konstantne kiirus

9

0,00

100

30

30

316

13

Kiirendus

10

0,28

100–120

20

20

336

14

Konstantne kiirus

11

0,00

120

10

10

346

15

Aeglustus

12

–0,69

120–80

16

34

362

16

Aeglustus

–1,04

80–50

8

370

17

Aeglustus

–1,39

50–0

10

380

18

Peatumine

13

0,00

0

20

20

400

| Üldistused | ajaliselt
  (s) | protsentuaalselt (%) |
| --- | --- | --- |
| Peatumine | 40 | 10,00 |
| Kiirendus | 109 | 27,25 |
| Konstantne kiirus | 209 | 52,25 |
| Aeglustus | 42 | 10,50 |
| Kokku | 400 | 100,00 |

Üldistused

ajaliselt

(s)

protsentuaalselt (%)

Peatumine

40

10,00

Kiirendus

109

27,25

Konstantne kiirus

209

52,25

Aeglustus

42

10,50

Kokku

400

100,00

| Keskmine kiirus (km/h) | 62,60 |
| --- | --- |
| Tööaeg (s) | 400 |
| Teoreetiline läbisõit (m) | 6 956 |

Keskmine kiirus (km/h)

62,60

Tööaeg (s)

400

Teoreetiline läbisõit (m)

6 956

1.4.   Lubatud hälve

Lubatud hälbed on esitatud joonisel 4.

Joonis 4

Kiiruse lubatud hälve

Image

Kiiruse (±2 km/h) ja aja lubatud hälbed (±1 s) on igas punktis liidetud geomeetriliselt, nagu on näidatud joonisel 4.

Kiiruste puhul alla 50 km/h võivad sellest lubatud hälbest olla suuremad hälbed järgmistel juhtudel:

| a) | käiguvahetustel kestusega alla 5 sekundi; |
| --- | --- |

a)

käiguvahetustel kestusega alla 5 sekundi;

| b) | muudel juhtudel kuni viis korda tunnis, igaüks kestusega kuni 5 sekundit. |
| --- | --- |

b)

muudel juhtudel kuni viis korda tunnis, igaüks kestusega kuni 5 sekundit.

Summaarne lubatud hälbest suurem aeg peab olema nimetatud katsearuandes.

Kiirustel üle 50 km/h võivad lubatust hälbest suuremad hälbed olla juhul, kui gaasipedaal on vajutatud põhja.

2.   KATSEMEETOD

2.1.   Põhimõte

Siin kirjeldatud katsemeetod võimaldab mõõta elektrienergia kulu, väljendatuna ühikus Wh/km.

2.2.   Parameetrid, ühikud ja mõõtetäpsus

| Parameeter | Ühik | Mõõtetäpsus | Väikseim mõõtühik |
| --- | --- | --- | --- |
| Aeg | s | ±0,1 s | 0,1 s |
| Läbitud vahemaa | m | ±0,1 % | 1 m |
| Temperatuur | °C | ±1 °C | 1 °C |
| Kiirus | km/h | ±1 % | 0,2 km/h |
| Mass | kg | ±0,5 % | 1 kg |
| Energia | Wh | ±0,2 % | Klass 0,2 s vastavalt standardile IEC 687 |
| IEC = Rahvusvaheline Elektrotehnikakomisjon (International Electrotechnical Commission). |

Parameeter

Ühik

Mõõtetäpsus

Väikseim mõõtühik

Aeg

s

±0,1 s

0,1 s

Läbitud vahemaa

m

±0,1 %

1 m

Temperatuur

°C

±1 °C

1 °C

Kiirus

km/h

±1 %

0,2 km/h

Mass

kg

±0,5 %

1 kg

Energia

Wh

±0,2 %

Klass 0,2 s vastavalt standardile IEC 687

IEC = Rahvusvaheline Elektrotehnikakomisjon (International Electrotechnical Commission).

2.3.   Sõiduk

2.3.1.   Sõiduki seisund

2.3.1.1.   Sõiduki kõigi rehvide rõhk peab vastama väärtustele, mis sõiduki tootja on sellise ümbritseva keskkonna temperatuuri puhul ette näinud.

2.3.1.2.   Mehaaniliste liikuvosade jaoks ettenähtud õlide viskoossus peab vastama sõiduki tootja tehnilistele tingimustele.

2.3.1.3.   Valgustusseadmed, valgussignaalseadmed ja abiseadmed peavad olema välja lülitatud, v.a seadmed, mis on vajalikud sõiduki katsetamiseks ja kasutamiseks päevasel ajal.

2.3.1.4.   Kõik energiasalvestussüsteemid, mida ei kasutata veojõu rakendamiseks (elektrilised, hüdraulilised, pneumaatilised jm süsteemid), peavad olema laetud tootja määratud maksimaalse tasemeni.

2.3.1.5.   Kui akusid kasutatakse ümbritseva keskkonna temperatuurist kõrgemal temperatuuril, peab operaator järgima sõiduki tootja soovitatud menetlust akude temperatuuri hoidmiseks normaalsel töötemperatuuril.

Tootja esindaja peab olema võimeline kinnitama, et aku temperatuuri kontrollisüsteem ei ole blokeeritud ega piiratud.

2.3.1.6.   Enne sõiduki katsetamist peab see olema läbinud katsesõidukisse paigaldatud akudega seitsme päeva jooksul vähemalt 300 km.

2.4.   Töörežiim

Kõik katsed viiakse läbi temperatuurivahemikus 20 °C kuni 30 °C.

Katsemeetod koosneb neljast etapist:

| a) | aku alglaadimine; |
| --- | --- |

a)

aku alglaadimine;

| b) | kahekordne tsükkel, millest kumbki sisaldab nelja linnasõidu põhitsüklit ja ühte linnavälist tsüklit; |
| --- | --- |

b)

kahekordne tsükkel, millest kumbki sisaldab nelja linnasõidu põhitsüklit ja ühte linnavälist tsüklit;

| c) | aku laadimine; |
| --- | --- |

c)

aku laadimine;

| d) | tarbitud elektrienergia arvutamine. |
| --- | --- |

d)

tarbitud elektrienergia arvutamine.

Kui sõiduk tuleb etappide vahel teisaldada järgmisele katsealale, tehakse seda lükates (ilma uue laadimiseta).

2.4.1.   Aku alglaadimine

Aku laadimine koosneb järgmistest toimingutest:

2.4.1.1.   Aku tühjendamine

Toiming algab aku tühjendamisega sõiduki liikumisel (katserajal, šassiidünamomeetril jne) ühtlase kiirusega 70 % ± 5 % sõiduki maksimaalsest kiirusest 30 minuti jooksul.

Tühjendamine lõpetatakse:

| a) | kui sõiduk pole võimeline liikuma kiirusega 65 % maksimaalsest kiirusest 30 minuti jooksul, |
| --- | --- |

a)

kui sõiduk pole võimeline liikuma kiirusega 65 % maksimaalsest kiirusest 30 minuti jooksul,

| b) | kui sõiduki standardsed pardaseadmed osutavad juhile, et sõiduk tuleb peatada,
  või |
| --- | --- |

b)

kui sõiduki standardsed pardaseadmed osutavad juhile, et sõiduk tuleb peatada,

või

| c) | pärast 100 km läbimist. |
| --- | --- |

c)

pärast 100 km läbimist.

2.4.1.2.   Tavalise üleöölaadimise rakendamine

Aku tuleb laadida järgmise toimingu kohaselt:

2.4.1.2.1.   Tavaline üleöölaadimine

Laadimist tehakse

| a) | pardalaadijaga (kui see on paigaldatud); |
| --- | --- |

a)

pardalaadijaga (kui see on paigaldatud);

| b) | tootja soovitatud välise laadijaga, kasutades tavalaadimiseks ettenähtud laadimistoimingut; |
| --- | --- |

b)

tootja soovitatud välise laadijaga, kasutades tavalaadimiseks ettenähtud laadimistoimingut;

| c) | ümbritseva keskkonna temperatuuril vahemikus 20 °C kuni 30 °C. |
| --- | --- |

c)

ümbritseva keskkonna temperatuuril vahemikus 20 °C kuni 30 °C.

Toimingust jäävad välja kõik eritüüpi laadimised, mida saab käivitada automaatselt või käsitsi (nt tasandus- või hoolduslaadimised).

Auto tootja peab deklareerima, et katse ajal ei toimunud erilaadimist.

2.4.1.2.2.   Laadimise lõpetamine

Laadimine lõpetatakse pärast 12tunnist laadimisaega, v.a juhul, kui pardaseadmed osutavad juhile selgelt, et aku pole veel täielikult laetud.

Sel juhul on

Formula

2.4.1.2.3.   Täielikult laetud aku

Aku, millele on tehtud üleöölaadimine kuni laadimise lõpetamise tingimuste täitmiseni.

2.4.2.   Tsükli rakendamine ja läbisõidu mõõtmine

Laadimise lõpetamise (lahtiühendamise) aeg t0 protokollitakse.

Šassiidünamomeeter peab olema seadistatud käesoleva lisa liites kirjeldatud meetodil.

Nelja tunni jooksul alates ajast t0 läbitakse šassiidünamomeetril kaks korda tsükkel, mis koosneb neljast linnasõidu põhitsüklist ja ühest linnavälisest tsüklist (katse läbisõit on 22 km, katse kestus on 40 minutit).

Katse lõpetamisel registreeritakse läbisõit Dtest (km).

2.4.3.   Aku laadimine

Aku tuleb ühendada toiteallikaga 30 minuti jooksul pärast kahe tsükli lõpetamist, millest kumbki koosneb neljast linnasõidu põhitsüklist ja ühest linnavälisest tsüklist.

Sõiduk tuleb laadida vastavalt tavalisele üleöölaadimise toimingule (vt käesoleva lisa punkt 2.4.1.2).

Toiteallika ja sõiduki laadija vahele paigaldatud energia mõõteseadmetega mõõdetakse võrgust tarbitud laadimisenergiat E ja laadimise kestust.

Laadimine lõpetatakse pärast 24 tunni möödumist eelmise laadimise lõpuajast (t0).

Märkus

Vooluvõrgu toitekatkestuse korral pikendatakse 24tunnist perioodi toitekatkestuse kestuse võrra. Laadimise kehtivust arutatakse tüübikinnitusasutuse tehnilise teenistuse ja sõiduki tootja vahel.

2.4.4.   Elektrienergia kulu arvutamine

Katsearuandes protokollitakse energia E, väljendatuna ühikus Wh, ja laadimisaja mõõtetulemused.

Elektrienergia kulu c on määratletud järgmise valemiga:

Formula (väljendatakse ühikutes Wh/km ja ümardatakse lähima täisarvuni),

kus Dtest on katse jooksul läbitud vahemaa (km).

7. lisa liide

Ainult elektrijõuallikaga käitatava sõiduki summaarse teekoormusvõimsuse määratlemine ja dünamomeetri kalibreerimine

1.   SISSEJUHATUS

Liite eesmärk on määratleda meetod sõiduki summaarse teekoormusvõimsuse mõõtmiseks ühtlasel kiirusel statistilise täpsusega ±4 % ja simuleerida samasugune mõõdetud teekoormusvõimsus dünamomeetril täpsusega ±5 %.

2.   RAJA KARAKTERISTIKUD

Katserada peab olema ühetasane, sirge ja vaba takistustest või tuuletõketest, mis võivad negatiivselt mõjutada teekoormuse mõõtmise variaablust.

Katseraja pikikalle ei tohi ületada ±2 %. Kalle on määratletud katseraja otste kõrguste vahe ja raja kogupikkuse suhtena. Lisaks ei tohi teineteisest 3 m kaugusel asuva mis tahes kahe punkti lokaalne kalle hälbida üle 0,5 % nimetatud pikikaldest.

Katseraja ristpunkti kumerus ei tohi ületada 1,5 %.

3.   ILMASTIKUTINGIMUSED

3.1.   Tuul

Katsetada tuleb tuule keskmisel kiirusel alla 3 m/s, tingimusel, et tuule tippkiirus jääb alla 5 m/s. Lisaks peab katserajaga ristsuunaline tuule kiiruse vektorkomponent olema väiksem kui 2 m/s. Tuule kiirust tuleb mõõta katseraja pinnast 0,7 m kõrgusel.

3.2.   Niiskus

Katserada peab olema kuiv.

3.3.   Normaaltingimused

| Õhurõhk | H0 = 100 kPa |
| --- | --- |
| Temperatuur | T0 = 293 K (20 °C) |
| Õhutihedus | d0 = 1,189 kg/m3 |

Õhurõhk

H0 = 100 kPa

Temperatuur

T0 = 293 K (20 °C)

Õhutihedus

d0 = 1,189 kg/m3

3.3.1.   Õhutihedus

3.3.1.1.   Õhutihedus, mis arvutatakse punktis 3.3.1.2 esitatud kirjelduse kohaselt, ei tohi katse ajal erineda normaaltingimustel õhutihedusest üle 7,5 %.

3.3.1.2.   Õhutiheduse arvutamiseks kasutatakse valemit

Formula

kus

| dT | õhutihedus katse ajal (kg/m3), |
| --- | --- |
| dT | õhutihedus normaaltingimustel (kg/m3), |
| HT | summaarne õhurõhk katse ajal (kPa), |
| TT | absoluutne temperatuur katse ajal (K). |

dT

õhutihedus katse ajal (kg/m3),

dT

õhutihedus normaaltingimustel (kg/m3),

HT

summaarne õhurõhk katse ajal (kPa),

TT

absoluutne temperatuur katse ajal (K).

3.3.2.   Keskkonnatingimused

3.3.2.1.   Ümbritseva keskkonna temperatuur peab olema vahemikus 5 °C (278 K) kuni 35 °C (308 K) ja õhurõhk peab olema vahemikus 91 kPa kuni 104 kPa. Suhteline õhuniiskus peab olema alla 95 %.

3.3.2.2.   Tootja nõusolekul võib aga katsetada temperatuuril kuni 1 °C. Sel juhul kasutatakse temperatuuri 5 °C jaoks arvutatud parandustegurit.

4.   SÕIDUKI ETTEVALMISTAMINE

4.1.   Sissetöötamine

Sõiduk peab olema tavakasutusele vastavas seisukorras ja seadistuses ning läbinud vähemalt 300 km. Rehvid peavad olema sisse sõidetud koos sõidukiga või mustri sügavus peab olema esialgsest sügavusest 90 % kuni 50 %.

4.2.   Kontrollimised

Vastavalt tootja kasutusspetsifikatsioonidele tuleb teha järgmised kontrollimised: rattad, veljed, rehvid (mark, tüüp, rõhk), esitelje geomeetria, piduri seadistus (parasiittakistuse kõrvaldamine), esi- ja tagatelje määrimine, vedrustuse seadistus ja sõiduki kliirens jne. Kontrollige, et vabajooksul poleks elektrilist pidurdamist.

4.3.   Katseks valmistumine

4.3.1.   Sõiduki koormus peab vastama tema katsemassile, kaasa arvatud juht ja mõõteseadmed, ning koormus peab olema koormaalal ühtlaselt jaotatud.

4.3.2.   Sõiduki aknad peavad olema suletud. Kõik kliimaseadmete, esilaternate jne katted peavad olema suletud.

4.3.3.   Sõiduk peab olema puhas.

4.3.4.   Kohe pärast katset tuleb sõiduk viia normaalsele töötemperatuurile, tehes seda asjakohasel viisil.

5.   MÄÄRATUD KIIRUS V

Määratud kiirus on vajalik sõidutakistuse kõveral etalonkiiruse sõidutakistuse kindlaksmääramiseks. Sõidutakistuse kindlaksmääramiseks sõidukiiruse funktsioonina etalonkiiruse Vo läheduses tuleb sõidutakistusi mõõta määratud kiirusel V. Soovitav on mõõta vähemalt neli kuni viis punkti, mis näitavad määratud kiirusi koos etalonkiirustega.

Tabelis 1 esitatakse määratud kiirused vastavuses sõiduki kategooriaga. Tabelis on etalonkiirused tähistatud tärniga (*).

Tabel 1

| Kategooria
  Vmax | Määratud kiirused (km/h) |
| --- | --- |
| > 130 | 120 (2) | 100 | 80 (1) | 60 | 40 | 20 |
| 130–100 | 90 | 80 (1) | 60 | 40 | 20 | — |
| 100–70 | 60 | 50 (1) | 40 | 30 | 20 | — |
| < 70 | 50 (2) | 40 (1) | 30 | 20 | — | — |

Kategooria

Vmax

Määratud kiirused (km/h)

> 130

120 (2)

100

80 (1)

60

40

20

130–100

90

80 (1)

60

40

20

—

100–70

60

50 (1)

40

30

20

—

< 70

50 (2)

40 (1)

30

20

—

—

6.   ENERGIA VARIEERUMINE VABAJOOKSUL

6.1.   Summaarse teekoormusvõimsuse määratlemine

6.1.1.   Mõõteseadmed ja -täpsus

Mõõteviga peab aja mõõtmisel olema väiksem kui 0,1 s ja kiiruse mõõtmisel väiksem kui ±0,5 km/h.

6.1.2.   Katsemenetlus

6.1.2.1.   Kiirendage sõiduk kiiruseni, mis on 5 km/h võrra suurem kui kiirus katsemõõtmise alustamisel.

6.1.2.2.   Lülitage käik neutraalasendisse või katkestage toiteallika ühendus.

6.1.2.3.   Mõõtke aeg t1, mis kulub sõidukil aeglustumiseks kiiruselt

V2 = V + Δ Vkm/h kiiruseni V1 = V – Δ Vkm/h

kus

Δ V ≤ 5 km/h nimikiirusel ≤ 50 km/h

Δ V ≤ 10 km/h nimikiirusel > 50 km/h

6.1.2.4.   Tehke sama katse, sõites vastassuunas ja mõõtke aeg t2.

6.1.2.5.   Leidke aegade t1 ja t2 keskväärtus T1.

6.1.2.6.   Korrake katseid, kuni keskväärtuse

Formula

statistiline viga (p) on väiksem kui 4 % (p ≤ 4 %).

Statistiline viga (p) võrdub

Formula

kus

| t | järgmises tabelis esitatud tegur, |
| --- | --- |
| s | standardhälve , |
| n | katsete arv. |

t

järgmises tabelis esitatud tegur,

s

standardhälve Formula,

n

katsete arv.

| n | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| t | 3,2 | 2,8 | 2,6 | 2,5 | 2,4 | 2,3 | 2,3 |
| t/ | 1,6 | 1,25 | 1,06 | 0,94 | 0,85 | 0,77 | 0,73 |

n

4

5

6

7

8

9

10

t

3,2

2,8

2,6

2,5

2,4

2,3

2,3

Formula

1,6

1,25

1,06

0,94

0,85

0,77

0,73

6.1.2.7.   Sõidutakistusjõu arvutamine

Sõidutakistusjõud F määratud kiirusel V arvutatakse järgmiselt.

Formula [N],

kus

| MHP | katsemass, |
| --- | --- |
| Mr | sõiduki kõigi rataste ja nendega koos pöörlevate osade ekvivalentne inertsmass sõiduki vabajooksul teel. Mr tuleb mõõta või arvutada asjakohasel viisil. |

MHP

katsemass,

Mr

sõiduki kõigi rataste ja nendega koos pöörlevate osade ekvivalentne inertsmass sõiduki vabajooksul teel. Mr tuleb mõõta või arvutada asjakohasel viisil.

6.1.2.8.   Katserajal määratletud sõidutakistust tuleb korrigeerida keskkonna normaaltingimustele vastavaks järgmiselt.

Fcorrected = k · Fmeasured

Formula

kus

| RR | veeretakistus kiirusel V, |
| --- | --- |
| RAERO | aerodünaamiline takistus kiirusel V, |
| RT | summaarne teekoormus RR + RAERO, |
| KR | veeretakistuse temperatuuri parandustegur, mille väärtus on 3,6 × 10–3 °C, |
| t | ümbritseva keskkonna temperatuur (°C) teekatsel, |
| t0 | keskkonna temperatuur normaaltingimustel (20 °C), |
| dt | katsekeskkonna õhutihedus, |
| d0 | õhutihedus normaaltingimustel, (20 °C, 100 kPa) = 1,189 kg/m3. |

RR

veeretakistus kiirusel V,

RAERO

aerodünaamiline takistus kiirusel V,

RT

summaarne teekoormus RR + RAERO,

KR

veeretakistuse temperatuuri parandustegur, mille väärtus on 3,6 × 10–3 °C,

t

ümbritseva keskkonna temperatuur (°C) teekatsel,

t0

keskkonna temperatuur normaaltingimustel (20 °C),

dt

katsekeskkonna õhutihedus,

d0

õhutihedus normaaltingimustel, (20 °C, 100 kPa) = 1,189 kg/m3.

Suhtarvud RR/RT ja RAERO/RT peavad olema sõiduki tootja määratud tavapäraselt ettevõtte käsutuses olevate andmete alusel.

Kui need väärtused ei ole kättesaadavad, siis võib tootja ja asjaomase tehnilise teenistuse kokkuleppel kasutada veere- ja kogutakistuse suhtarvu

Formula

kus

| MHP | – katsemass, |
| --- | --- |

MHP

– katsemass,

tegurid a ja b – eri kiirustel järgmised:

| V (km/h) | a | b |
| --- | --- | --- |
| 20 | 7,24 × 10–5 | 0,82 |
| 40 | 1,59 × 10–4 | 0,54 |
| 60 | 1,96 × 10–4 | 0,33 |
| 80 | 1,85 × 10–4 | 0,23 |
| 100 | 1,63 × 10–4 | 0,18 |
| 120 | 1,57 × 10–4 | 0,14 |

V (km/h)

a

b

20

7,24 × 10–5

0,82

40

1,59 × 10–4

0,54

60

1,96 × 10–4

0,33

80

1,85 × 10–4

0,23

100

1,63 × 10–4

0,18

120

1,57 × 10–4

0,14

6.2.   Dünamomeetri seadistamine

Toimingu eesmärk on simuleerida dünamomeetri abil summaarset teekoormusvõimsust etteantud kiirusel.

6.2.1.   Mõõteseadmed ja -täpsus

Mõõteseadmed peavad olema samasugused kui katserajal kasutatud.

6.2.2.   Katsemenetlus

6.2.2.1.   Paigaldage sõiduk dünamomeetrile.

6.2.2.2.   Reguleerige veorataste rehvirõhk (külmalt) vastavalt šassiidünamomeetri nõuetele.

6.2.2.3.   Reguleerige šassiidünamomeetri ekvivalentne inertsmass vastavalt tabelile 2.

Tabel 2

| Katsemass
  MHP

  (kg) | Ekvivalentne inerts
  I
  (kg) |
| --- | --- |
| MHP ≤ 480 | 455 |
| 480 < MHP ≤ 540 | 510 |
| 540 < MHP ≤ 595 | 570 |
| 595 < MHP ≤ 650 | 625 |
| 650 < MHP ≤ 710 | 680 |
| 710 < MHP ≤ 765 | 740 |
| 765 < MHP ≤ 850 | 800 |
| 850 < MHP ≤ 965 | 910 |
| 965 < MHP ≤ 1 080 | 1 020 |
| 1 080 < MHP ≤ 1 190 | 1 130 |
| 1 190 < MHP ≤ 1 305 | 1 250 |
| 1 305 < MHP ≤ 1 420 | 1 360 |
| 1 420 < MHP ≤ 1 530 | 1 470 |
| 1 530 < MHP ≤ 1 640 | 1 590 |
| 1 640 < MHP ≤ 1 760 | 1 700 |
| 1 760 < MHP ≤ 1 870 | 1 810 |
| 1 870 < MHP ≤ 1 980 | 1 930 |
| 1 980 < MHP ≤ 2 100 | 2 040 |
| 2 100 < MHP ≤ 2 210 | 2 150 |
| 2 210 < MHP ≤ 2 380 | 2 270 |
| 2 380 < MHP ≤ 2 610 | 2 270 |
| 2 610 < MHP | 2 270 |

Katsemass

MHP

(kg)

Ekvivalentne inerts

I

(kg)

MHP ≤ 480

455

480 < MHP ≤ 540

510

540 < MHP ≤ 595

570

595 < MHP ≤ 650

625

650 < MHP ≤ 710

680

710 < MHP ≤ 765

740

765 < MHP ≤ 850

800

850 < MHP ≤ 965

910

965 < MHP ≤ 1 080

1 020

1 080 < MHP ≤ 1 190

1 130

1 190 < MHP ≤ 1 305

1 250

1 305 < MHP ≤ 1 420

1 360

1 420 < MHP ≤ 1 530

1 470

1 530 < MHP ≤ 1 640

1 590

1 640 < MHP ≤ 1 760

1 700

1 760 < MHP ≤ 1 870

1 810

1 870 < MHP ≤ 1 980

1 930

1 980 < MHP ≤ 2 100

2 040

2 100 < MHP ≤ 2 210

2 150

2 210 < MHP ≤ 2 380

2 270

2 380 < MHP ≤ 2 610

2 270

2 610 < MHP

2 270

6.2.2.4.   Teetingimustele lähendamiseks viige šassiidünamomeeter stabiilsele töötemperatuurile.

6.2.2.5.   Viige läbi käesoleva lisa punktis 6.1.2 kirjeldatud toimingud, v.a punktid 6.1.2.4 ja 6.1.2.5, asendades punktis 6.1.2.7 esitatud valemis väärtused MHP ja Mr vastavalt väärtusega I ja Mrm.

6.2.2.6.   Reguleerige pidurit korrigeeritud sõidutakistuse tekitamiseks poolel nimikoormusel (vt käesoleva lisa punkt 6.1.2.8) ja võtke arvesse katserajal oleva sõiduki massi ja kasutatava ekvivalentse inertsmassi (I) erinevust. Selleks võib arvutada kiiruste V1 ja V2 korrigeeritud aeglustuste keskväärtuse ning saavutada sama aja dünamomeetril, kasutades järgmist valemit:

Formula

kus

| I | šassiidünamomeetri hooratta ekvivalentne inertsmass, |
| --- | --- |
| Mrm | sõiduki veorataste ja nendega koos pöörlevate osade ekvivalentne inertsmass sõiduki aeglustumisel. Mr tuleb mõõta või arvutada asjakohasel viisil. |

I

šassiidünamomeetri hooratta ekvivalentne inertsmass,

Mrm

sõiduki veorataste ja nendega koos pöörlevate osade ekvivalentne inertsmass sõiduki aeglustumisel. Mr tuleb mõõta või arvutada asjakohasel viisil.

6.2.2.7.   Selleks et taastekitada sama summaarset teekoormusvõimsust sama sõidukiga erinevatel päevadel või erinevate sama tüüpi šassiidünamomeetritega, tuleb määrata katsestendis neelduv võimsus Pa.

---

(1)  Etalonkiirus.

(2)  Kui sõiduk võimaldab sellist kiirust saavutada.

---

8. LISA

HÜBRIIDELEKTRIJÕUALLIKAGA KÄITATAVATE SÕIDUKITE SÜSINIKDIOKSIIDI HEITMETE, KÜTUSEKULU JA ELEKTRIENERGIA KULU MÕÕTMISE MEETOD

1.   SISSEJUHATUS

1.1.   Lisas määratletakse erisätted käesoleva eeskirja punktis 2.12.2 (1) määratletud hübriidelektrisõiduki tüübi kinnitamiseks.

1.2.   Katsete üldpõhimõtte kohaselt tuleb hübriidelektrisõidukeid katsetada samadel alustel nagu ainult sisepõlemismootoriga käitatavaid sõidukeid (vt 6. lisa), kui selles lisas pole määratletud teisiti.

1.3.   Välise laadimisega sõidukeid (käesoleva lisa punkti 2 liigituse alusel) tuleb katsetada vastavalt tingimustele A ja B.

Tingimuste A ja B alusel saadud katsetulemused ja nende kaalutud keskmine registreeritakse 4. lisas kirjeldatud teabevormil.

1.4.   Sõidutsüklid ja käiguvahetuspunktid

1.4.1.   Manuaalkäigukastiga sõidukite puhul tuleb kasutada sõidukile tüübikinnituse andmise ajal kehtiva eeskirja nr 83 4. lisa 1. liites kirjeldatud sõidutsüklit, mis hõlmab ettemääratud käiguvahetuspunkte.

1.4.2.   Erilise käiguvahetusstrateegiaga sõidukite puhul ei kehti eeskirja nr 83 4. lisa 1. liites määratletud käiguvahetuspunktid. Nende sõidukite puhul tuleb kasutada sõidukile tüübikinnituse andmise ajal kehtiva eeskirja nr 83 4. lisa punktis 2.3.3 määratletud sõidutsüklit. Nende sõidukitega sõitmisel toimub käiguvahetus vastavalt käiguvahetuspunktidele, mis tootja on esitanud sõiduki kasutusjuhendis ja mis on märgitud käiguvahetusseadisele (juhi teavitamiseks).

1.4.3.   Automaatkäigukastiga sõidukite puhul tuleb kasutada sõidukile tüübikinnituse andmise ajal kehtiva eeskirja nr 83 4. lisa punktis 2.3.3 määratletud sõidutsüklit.

1.4.4.   Sõiduki ettevalmistamiseks tuleb kasutada selles lisas ettenähtud kohaldatava sõidutsükli tsüklite esimese osa ja/või teise osa kombinatsiooni.

2.   HÜBRIIDELEKTRISÕIDUKITE KATEGOORIAD

| Sõiduki laadimine | Väliselt laetav (2) | Välise laadimisvõimaluseta (3) |
| --- | --- | --- |
| Töörežiimi lüliti | ei ole | on | ei ole | on |

Sõiduki laadimine

Väliselt laetav (2)

Välise laadimisvõimaluseta (3)

Töörežiimi lüliti

ei ole

on

ei ole

on

3.   VÄLISELT LAETAV ILMA TÖÖREŽIIMI LÜLITITA

3.1.   Järgmistel tingimustel tuleb teha kaks katset.

Tingimus A: katsetatakse täielikult laetud elektrisalvestiga.

Tingimus B: katsetatakse minimaalselt laetud (maksimaalselt tühjendatud) elektrisalvestiga.

Elektrisalvesti laadimisoleku profiil I tüüpi katse eri etappidel on esitatud 1. liites.

3.2.   Tingimus A

Toiming peab algama elektrisalvesti tühjendamisega vastavalt punktis 3.2.1.1 kirjeldatule.

3.2.1.1.   Elektrisalvesti tühjendamine

Sõiduki elektrisalvesti tühjendatakse sõidu ajal (katserajal, šassiidünamomeetril jne):

| — | ühtlasel kiirusel 50 km/h, kuni hübriidelektrisõiduki kütust tarbiva mootori käivitumiseni,
  või |
| --- | --- |

—

ühtlasel kiirusel 50 km/h, kuni hübriidelektrisõiduki kütust tarbiva mootori käivitumiseni,

või

| — | kui sõiduk ei saavuta ühtlast kiirust 50 km/h ilma kütust tarbiva mootori käivitamiseta, siis väiksemal ühtlasel kiirusel, millel kütust tarbiv mootor ei käivitu määratud aja/läbisõidu (määratakse kindlaks tehnilise teenistuse ja tootja kokkuleppel) jooksul,
  või |
| --- | --- |

—

kui sõiduk ei saavuta ühtlast kiirust 50 km/h ilma kütust tarbiva mootori käivitamiseta, siis väiksemal ühtlasel kiirusel, millel kütust tarbiv mootor ei käivitu määratud aja/läbisõidu (määratakse kindlaks tehnilise teenistuse ja tootja kokkuleppel) jooksul,

või

| — | tootja soovituse järgi. |
| --- | --- |

—

tootja soovituse järgi.

Kütust tarbiv mootor tuleb seisata 10 sekundi jooksul pärast selle automaatset käivitumist.

3.2.2.   Sõiduki ettevalmistamine

3.2.2.1.   Diiselmootoriga sõidukite ettevalmistamiseks tuleb kasutada kohaldatava sõidutsükli teise osa tsüklit koos käesoleva lisa punktis 1.4 määratletud kohaldatava käiguvahetusega. Sõita tuleb kolm järjestikust tsüklit.

3.2.2.2.   Ottomootoriga sõidukid tuleb ette valmistada kohaldatava sõidutsükli ühe esimese osa ja kahe teise osa tsükliga koos käesoleva lisa punktis 1.4 määratletud kohaldatava käiguvahetusega.

3.2.2.3.   Ettevalmistuse ja järgneva katsetuse vahelisel ajal tuleb sõidukit hoida ruumis, mille temperatuur on suhteliselt ühtlane vahemikus 293 kuni 303 K (20 °C kuni 30 °C). Ettevalmistus peab kestma vähemalt kuus tundi ja jätkuma kuni mootoriõli ja jahutusvedeliku (kui on olemas) temperatuurid ühtlustuvad ruumitemperatuuriga ±2 K piires ja elektrisalvesti on punktis 3.2.2.4 kirjeldatud laadimise tulemusel täielikult laetud.

3.2.2.4.   Mootori jahtumise ajal tuleb elektrisalvestit laadida, kasutades tavalist üleöölaadimist, vastavalt kirjeldusele punktis 3.2.2.5.

3.2.2.5.   Tavalise üleöölaadimise rakendamine

Elektrisalvesti tuleb laadida järgmise korra kohaselt.

3.2.2.5.1.   Tavaline üleöölaadimine

Laadimine toimub:

| a) | pardalaadijaga (kui on paigaldatud),
  või |
| --- | --- |

a)

pardalaadijaga (kui on paigaldatud),

või

| b) | tootja soovitatud välise laadijaga, kasutades tavalaadimiseks ettenähtud laadimistoimingut, |
| --- | --- |

b)

tootja soovitatud välise laadijaga, kasutades tavalaadimiseks ettenähtud laadimistoimingut,

| c) | ümbritseva keskkonna temperatuuril, mis on vahemikus 20 °C kuni 30 °C. |
| --- | --- |

c)

ümbritseva keskkonna temperatuuril, mis on vahemikus 20 °C kuni 30 °C.

Toimingust jäävad välja kõik eritüüpi laadimised, mida saab käivitada automaatselt või käsitsi (nt tasandus- või hoolduslaadimised). Tootja peab deklareerima, et katse ajal ei toimunud erilaadimist.

3.2.2.5.2.   Laadimise lõpetamine

Laadimine lõpetatakse pärast 12tunnist laadimisaega, v.a juhul, kui pardaseadmed osutavad juhile selgelt, et aku pole veel täielikult laetud.

Sel juhul on

Formula

3.2.3.   Katsemenetlus

3.2.3.1.   Sõiduk tuleb käivitada juhile tavakasutuseks ettenähtud vahenditega. Esimene tsükkel algab sõiduki käivitamisega.

3.2.3.2.   Valimi võtmine peab algama enne sõiduki käivitamisega alustamist ja lõppema linnavälise sõidu tsükli viimase tühikäigu lõppemisel (teine osa, valimivõtu lõpp).

3.2.3.3.   Sõiduki käitamisel kasutatakse käesoleva lisa punktis 1.4 määratletud sõidutsüklit ja käiguvahetust.

3.2.3.4.   Heitgaase analüüsitakse vastavalt sõidukile tüübikinnituse andmise ajal kehtiva eeskirja nr 83 4. lisale.

3.2.3.5.   Kombineeritud tsükliga katse tulemused (CO2 ja kütusekulu) tingimuse A korral tuleb registreerida (vastavalt m1 [g] ja c1 [l]).

3.2.4.   30 minuti jooksul pärast tsükli lõppemist tuleb elektrisalvesti laadida vastavalt käesoleva lisa punktile 3.2.2.5.

Toiteallika ja sõiduki laadija vahele paigaldatud energia mõõteseadmetega mõõdetakse võrgust tarbitud laadimisenergiat e1 [Wh].

3.2.5.   Elektrienergia kulu tingimuse A puhul on e1 [Wh].

3.3.   Tingimus B

3.3.1.   Sõiduki ettevalmistamine

3.3.1.1.   Sõiduki elektrisalvesti tuleb tühjendada vastavalt käesoleva lisa punktile 3.2.2.1.

Tootja taotlusel võib käesoleva lisa punktidele 3.2.2.1 ja 3.2.2.2 vastava ettevalmistuse viia läbi enne elektrisalvesti tühjendamist.

3.3.1.2.   Enne katsetust tuleb sõidukit hoida ruumis, mille temperatuur on suhteliselt ühtlane vahemikus 293 kuni 303 K (20 °C kuni 30 °C). Ettevalmistus peab kestma vähemalt kuus tundi ja jätkuma kuni mootoriõli ja jahutusvedeliku (kui on olemas) temperatuurid ühtlustuvad ruumitemperatuuriga ±2 K piires.

3.3.2.   Katsemenetlus

3.3.2.1.   Sõiduk tuleb käivitada juhile tavakasutuseks ettenähtud vahenditega. Esimene tsükkel algab sõiduki käivitamisega.

3.3.2.2.   Valimi võtmine peab algama enne sõiduki käivitamisega alustamist ja lõppema linnavälise sõidu tsükli viimase tühikäigu lõppemisel (teine osa, valimivõtu lõpp).

3.3.2.3.   Sõiduki käitamisel kasutatakse käesoleva lisa punktis 1.4 määratletud sõidutsüklit ja käiguvahetust.

3.3.2.4.   Heitgaase analüüsitakse vastavalt sõidukile tüübikinnituse andmise ajal kehtiva eeskirja nr 83 4. lisale.

3.3.2.5.   Kombineeritud tsükliga katse tulemused (CO2 ja kütusekulu) tingimuse B korral tuleb registreerida (vastavalt m2 [g] ja c2 [l]).

3.3.3.   30 minuti jooksul pärast tsükli lõppemist tuleb elektrisalvesti laadida vastavalt käesoleva lisa punktile 3.2.2.5.

Toiteallika ja sõiduki laadija vahele paigaldatud energia mõõteseadmetega mõõdetakse võrgust tarbitud laadimisenergiat e2 [Wh].

3.3.4.   Sõiduki elektrisalvesti tuleb tühjendada vastavalt käesoleva lisa punktile 3.2.1.1.

3.3.5.   30 minuti jooksul pärast tühjendamist tuleb elektrisalvesti laadida vastavalt käesoleva lisa punktile 3.2.2.5.

Toiteallika ja sõiduki laadija vahele paigaldatud energia mõõteseadmetega mõõdetakse võrgust tarbitud laadimisenergiat e3 [Wh].

3.3.6.   Elektrienergia kulu tingimuse B puhul on e4 [Wh]. e4 = e2–e3

3.4.   Katse tulemused

3.4.1.   CO2 väärtused peavad olema M1 = m1/Dtest1 ja M2 = m2/Dtest2 [g/km], kus Dtest1 ja Dtest2 on tegelikult läbitud vahemaad vastavalt tingimuse A (käesoleva lisa punkt 3.2) ja tingimuse B (käesoleva lisa punkt 3.3) järgi läbi viidud katses ning m1 ja m2 on määratletud vastavalt käesoleva lisa punktides 3.2.3.5 ja 3.3.2.5.

3.4.2.   CO2 kaalutud väärtused arvutatakse järgmiselt.

M = (De · M1 + Dav · M2)/(De + Dav)

kus

| M | = | CO2 sisaldus heitgaasis (g/km), |
| --- | --- | --- |
| M1 | = | CO2 sisaldus heitgaasis (g/km) täielikult laetud elektrisalvesti korral, |
| M2 | = | CO2 sisaldus heitgaasis (g/km) minimaalselt laetud (maksimaalselt tühjendatud) elektrisalvesti korral, |
| De | = | sõiduki ühe laadimisega läbitav vahemaa, vastavalt 9. lisas kirjeldatud menetlusele, mille puhul tootja peab tagama vahendid mõõtmise läbiviimiseks ainult elektrilises töörežiimis sõiduki puhul, |
| Dav | = | 25 km (aku kahe laadimise vahel eeldatavalt läbitav vahemaa). |

M

=

CO2 sisaldus heitgaasis (g/km),

M1

=

CO2 sisaldus heitgaasis (g/km) täielikult laetud elektrisalvesti korral,

M2

=

CO2 sisaldus heitgaasis (g/km) minimaalselt laetud (maksimaalselt tühjendatud) elektrisalvesti korral,

De

=

sõiduki ühe laadimisega läbitav vahemaa, vastavalt 9. lisas kirjeldatud menetlusele, mille puhul tootja peab tagama vahendid mõõtmise läbiviimiseks ainult elektrilises töörežiimis sõiduki puhul,

Dav

=

25 km (aku kahe laadimise vahel eeldatavalt läbitav vahemaa).

3.4.3.   Kütusekulu väärtused on:

C1 = 100 · c1/Dtest1 ja C2 = 100 · c2/Dtest2 [l/100 km],

kus Dtest1 ja Dtest2 on tegelikult läbitud vahemaad vastavalt tingimuse A (käesoleva lisa punkt 3.2) ja tingimuse B (käesoleva lisa punkt 3.3) järgi läbi viidud katses ning c1 ja c2 on määratletud vastavalt käesoleva lisa punktides 3.2.3.5 ja 3.3.2.5.

3.4.4.   Kütusekulu kaalutud väärtused arvutatakse järgmiselt.

C = (De · C1 + Dav · C2)/(De + Dav)

kus

| C | = | kütusekulu (l/100 km), |
| --- | --- | --- |
| C1 | = | kütusekulu (l/100 km) täielikult laetud elektrisalvesti korral, |
| C2 | = | kütusekulu (l/100 km) minimaalselt laetud (maksimaalselt tühjendatud) elektrisalvesti korral, |
| De | = | sõiduki ühe laadimisega läbitav vahemaa, vastavalt 9. lisas kirjeldatud menetlusele, mille puhul tootja peab tagama vahendid mõõtmise läbiviimiseks ainult elektrilises töörežiimis sõiduki puhul, |
| Dav | = | 25 km (aku kahe laadimise vahel eeldatavalt läbitav vahemaa). |

C

=

kütusekulu (l/100 km),

C1

=

kütusekulu (l/100 km) täielikult laetud elektrisalvesti korral,

C2

=

kütusekulu (l/100 km) minimaalselt laetud (maksimaalselt tühjendatud) elektrisalvesti korral,

De

=

sõiduki ühe laadimisega läbitav vahemaa, vastavalt 9. lisas kirjeldatud menetlusele, mille puhul tootja peab tagama vahendid mõõtmise läbiviimiseks ainult elektrilises töörežiimis sõiduki puhul,

Dav

=

25 km (aku kahe laadimise vahel eeldatavalt läbitav vahemaa).

3.4.5.   Elektrienergia kulu väärtused on:

E1 = e1/Dtest1 ja E4 = e4/Dtest2 [Wh/km], kus Dtest1 ja Dtest2 on tegelikult läbitud vahemaad vastavalt tingimuse A (käesoleva lisa punkt 3.2) ja tingimuse B (käesoleva lisa punkt 3.3) järgi läbi viidud katses ning e1 ja e4 on määratletud vastavalt käesoleva lisa punktides 3.2.5 ja 3.3.7.

3.4.6.   Elektrienergia kulu kaalutud väärtused arvutatakse järgmiselt.

E = (De · E1 + Dav · E4)/(De + Dav)

kus

| E | = | elektrikulu Wh/km, |
| --- | --- | --- |
| E1 | = | arvutatud elektrikulu (Wh/km) täielikult laetud elektrisalvesti korral, |
| E4 | = | elektrikulu (Wh/km) minimaalselt laetud (maksimaalselt tühjendatud) elektrisalvesti korral, |
| De | = | sõiduki ühe laadimisega läbitav vahemaa, vastavalt 9. lisas kirjeldatud menetlusele, mille puhul tootja peab tagama vahendid mõõtmise läbiviimiseks ainult elektrilises töörežiimis sõiduki puhul, |
| Dav | = | 25 km (aku kahe laadimise vahel eeldatavalt läbitav vahemaa). |

E

=

elektrikulu Wh/km,

E1

=

arvutatud elektrikulu (Wh/km) täielikult laetud elektrisalvesti korral,

E4

=

elektrikulu (Wh/km) minimaalselt laetud (maksimaalselt tühjendatud) elektrisalvesti korral,

De

=

sõiduki ühe laadimisega läbitav vahemaa, vastavalt 9. lisas kirjeldatud menetlusele, mille puhul tootja peab tagama vahendid mõõtmise läbiviimiseks ainult elektrilises töörežiimis sõiduki puhul,

Dav

=

25 km (aku kahe laadimise vahel eeldatavalt läbitav vahemaa).

4.   VÄLISELT LAETAV TÖÖREŽIIMI LÜLITIGA

Järgmistel tingimustel tuleb teha kaks katset.

4.1.1.   Tingimus A: katsetatakse täielikult laetud elektrisalvestiga.

4.1.2.   Tingimus B: katsetatakse minimaalselt laetud (maksimaalselt tühjendatud) elektrisalvestiga.

4.1.3.   Töörežiimi lüliti asend peab vastama järgmisele tabelile.

| Hübriidrežiimid
  Aku laetuse olek | — | Ainult elektriline |
| --- | --- | --- |

Hübriidrežiimid

Aku laetuse olek

—

Ainult elektriline

| — | Hübriid |
| --- | --- |

—

Hübriid

| — | Ainult kütusega töötav |
| --- | --- |

—

Ainult kütusega töötav

| — | Hübriid |
| --- | --- |

—

Hübriid

| — | Ainult elektriline |
| --- | --- |

—

Ainult elektriline

| — | Ainult kütusega töötav |
| --- | --- |

—

Ainult kütusega töötav

| — | Hübriid |
| --- | --- |

—

Hübriid

| — | Hübriidrežiim n (4) |
| --- | --- |

—

Hübriidrežiim n (4)

| — | ... |
| --- | --- |

—

...

| — | Hübriidrežiim m (4) |
| --- | --- |

—

Hübriidrežiim m (4)

Lüliti asend

Lüliti asend

Lüliti asend

Lüliti asend

Tingimus A

Täielikult laetud

Hübriid

Hübriid

Hübriid

Enim elektrit tarbiv hübriidrežiim (5)

Tingimus B

Minimaalselt laetud

Hübriid

Kütusega töötav

Kütusega töötav

Enim kütust tarbiv režiim (6)

4.2.   Tingimus A

4.2.1.   Kui sõiduki ühe laadimisega läbitav vahemaa, mis on mõõdetud käesoleva eeskirja 9. lisa kohaselt, on suurem kui üks terve tsükkel, siis võib tootja soovil ja kokkuleppel tehnilise teenistusega I tüüpi katse elektrienergia mõõtmiseks läbi viia täielikult elektrilises režiimis. Sel juhul on väärtused M1 ja C1 punktis 4.4 võrdsed nulliga.

Toiming peab algama sõiduki elektrisalvesti tühjendamisega vastavalt kirjeldusele punktis 4.2.1.1.

4.2.2.1.   Sõiduki elektrisalvesti tühjendamiseks sõidetakse (katserajal, šassiidünamomeetril jne) ühtlase kiirusega, mis on 70 % ± 5 % sõiduki maksimaalsest kiirusest elektrilises režiimis (maksimaalne kiirus määratakse kindlaks eeskirjas nr 68 elektrisõidukite jaoks määratletud katsetoimingu kohaselt); sealjuures on töörežiimi lüliti täieliku elektrilise režiimi asendis.

Tühjendamine lõpetatakse:

| — | kui sõiduk pole võimeline liikuma kiirusega 65 % maksimaalsest kiirusest 30 minuti jooksul,
  või |
| --- | --- |

—

kui sõiduk pole võimeline liikuma kiirusega 65 % maksimaalsest kiirusest 30 minuti jooksul,

või

| — | kui sõiduki standardsed pardaseadmed osutavad juhile, et sõiduk tuleb peatada,
  või |
| --- | --- |

—

kui sõiduki standardsed pardaseadmed osutavad juhile, et sõiduk tuleb peatada,

või

| — | pärast 100 km läbimist. |
| --- | --- |

—

pärast 100 km läbimist.

Kui sõidukil puudub täielik elektriline režiim, tuleb elektrisalvesti tühjendamiseks sõita sõidukiga (katserajal, šassiidünamomeetril jne):

| — | ühtlasel kiirusel 50 km/h, kuni hübriidelektrisõiduki kütust tarbiva mootori käivitumiseni,
  või |
| --- | --- |

—

ühtlasel kiirusel 50 km/h, kuni hübriidelektrisõiduki kütust tarbiva mootori käivitumiseni,

või

| — | või kui sõiduk ei saavuta ühtlast kiirust 50 km/h ilma kütust tarbiva mootori käivitamiseta, siis väiksemal ühtlasel kiirusel, millel kütust tarbiv mootor ei käivitu määratud aja/läbisõidu (määratakse kindlaks tehnilise teenistuse ja tootja kokkuleppel) jooksul,
  või |
| --- | --- |

—

või kui sõiduk ei saavuta ühtlast kiirust 50 km/h ilma kütust tarbiva mootori käivitamiseta, siis väiksemal ühtlasel kiirusel, millel kütust tarbiv mootor ei käivitu määratud aja/läbisõidu (määratakse kindlaks tehnilise teenistuse ja tootja kokkuleppel) jooksul,

või

| — | tootja soovituse kohaselt. |
| --- | --- |

—

tootja soovituse kohaselt.

Kütust tarbiv mootor tuleb seisata 10 sekundi jooksul pärast selle automaatset käivitumist.

4.2.3.   Sõiduki ettevalmistamine

4.2.3.1.   Diiselmootoriga sõidukite ettevalmistamiseks tuleb kasutada kohaldatava sõidutsükli teise osa tsüklit koos käesoleva lisa punktis 1.4 määratletud kohaldatava käiguvahetusega. Sõita tuleb kolm järjestikust tsüklit.

4.2.3.2.   Ottomootoriga sõidukid tuleb ette valmistada kohaldatava sõidutsükli ühe esimese osa ja kahe teise osa tsükliga koos käesoleva lisa punktis 1.4 määratletud kohaldatava käiguvahetusega.

4.2.3.3.   Ettevalmistuse ja järgneva katsetuse vahelisel ajal tuleb sõidukit hoida ruumis, mille temperatuur püsib suhteliselt ühtlane vahemikus 293 kuni 303 K (20 °C kuni 30 °C). Ettevalmistus peab kestma vähemalt kuus tundi ja jätkuma kuni mootoriõli ja jahutusvedeliku (kui on olemas) temperatuurid ühtlustuvad ruumitemperatuuriga ±2 K piires ja elektrisalvesti on punktis 4.2.3.4 kirjeldatud laadimise tulemusel täielikult laetud.

4.2.3.4.   Mootori jahtumise ajal tuleb elektrisalvestit laadida, kasutades tavalist üleöölaadimist vastavalt kirjeldusele käesoleva lisa punktis 3.2.2.5.

4.2.4.   Katsemenetlus

4.2.4.1.   Sõiduk tuleb käivitada juhile tavakasutuseks ettenähtud vahenditega. Esimene tsükkel algab sõiduki käivitamisega.

4.2.4.2.   Valimi võtmine peab algama enne sõiduki käivitamisega alustamist ja lõppema linnavälise sõidu tsükli viimase tühikäigu lõppemisel (teine osa, valimivõtu lõpp).

4.2.4.3.   Sõiduki käitamisel kasutatakse käesoleva lisa punktis 1.4 määratletud sõidutsüklit ja käiguvahetust.

4.2.4.4.   Heitgaase analüüsitakse vastavalt sõidukile tüübikinnituse andmise ajal kehtiva eeskirja nr 83 4. lisale.

4.2.4.5.   Kombineeritud tsükliga katse tulemused (CO2 ja kütusekulu) tingimuse A korral tuleb registreerida (vastavalt m1 [g] ja c1 [l]).

4.2.5.   30 minuti jooksul pärast tsükli lõppemist tuleb elektrisalvesti laadida vastavalt käesoleva lisa punktile 3.2.2.5.

Toiteallika ja sõiduki laadija vahele paigaldatud energia mõõteseadmetega mõõdetakse võrgust tarbitud laadimisenergiat e1 [Wh].

4.2.6.   Elektrienergia kulu tingimuse A puhul on e1 [Wh].

4.3.   Tingimus B

4.3.1.   Sõiduki ettevalmistamine

4.3.1.1.   Sõiduki elektrisalvesti tuleb tühjendada vastavalt käesoleva lisa punktile 4.2.2.1.

Tootja taotlusel võib käesoleva lisa punktidele 4.2.3.1 ja 4.2.3.2 vastava ettevalmistuse viia läbi enne elektrisalvesti tühjendamist.

4.3.1.2.   Enne katsetust tuleb sõidukit hoida ruumis, mille temperatuur on suhteliselt ühtlane vahemikus 293 kuni 303 K (20 °C kuni 30 °C). Ettevalmistus peab kestma vähemalt kuus tundi ja jätkuma kuni mootoriõli ja jahutusvedeliku (kui on olemas) temperatuurid ühtlustuvad ruumitemperatuuriga ±2 K piires.

4.3.2.   Katsemenetlus

4.3.2.1.   Sõiduk tuleb käivitada juhile tavakasutuseks ettenähtud meetodil. Esimene tsükkel algab sõiduki käivitamisega.

4.3.2.2.   Valimi võtmine peab algama enne sõiduki käivitamisega alustamist ja lõppema linnavälise sõidu tsükli viimase tühikäigu lõppemisel (teine osa, valimivõtu lõpp).

4.3.2.3.   Sõiduki käitamisel kasutatakse käesoleva lisa punktis 1.4 määratletud sõidutsüklit ja käiguvahetust.

4.3.2.4.   Heitgaase analüüsitakse vastavalt sõidukile tüübikinnituse andmise ajal kehtiva eeskirja nr 83 4. lisale.

4.3.2.5.   Kombineeritud tsükliga katse tulemused (CO2 ja kütusekulu) tingimuse B korral tuleb registreerida (vastavalt m2 [g] ja c2 [l]).

4.3.3.   30 minuti jooksul pärast tsükli lõppemist tuleb elektrisalvesti laadida vastavalt käesoleva lisa punktile 3.2.2.5.

Toiteallika ja sõiduki laadija vahele paigaldatud energia mõõteseadmetega mõõdetakse võrgust tarbitud laadimisenergiat e2 [Wh].

4.3.4.   Sõiduki elektrisalvesti tuleb tühjendada vastavalt käesoleva lisa punktile 4.2.2.1.

4.3.5.   30 minuti jooksul pärast tühjendamist tuleb elektrisalvesti laadida vastavalt käesoleva lisa punktile 3.2.2.5.

Toiteallika ja sõiduki laadija vahele paigaldatud energia mõõteseadmetega mõõdetakse võrgust tarbitud laadimisenergiat e3 [Wh].

4.3.6.   Elektrienergia kulu tingimuse B puhul on e4 [Wh]. e4 = e2–e3

4.4.   Katse tulemused

4.4.1.   CO2 väärtused arvutatakse järgmiselt.

M1 = m1/Dtest1 ja M2 = m2/Dtest2 [g/km],

kus Dtest1 ja Dtest2 on tegelikult läbitud vahemaad vastavalt tingimuse A (käesoleva lisa punkt 4.2) ja tingimuse B (käesoleva lisa punkt 4.3) järgi läbi viidud katses ning m1 ja m2 on määratletud vastavalt käesoleva lisa punktides 4.2.4.5 ja 4.3.2.5.

4.4.2.   CO2 kaalutud väärtused arvutatakse järgmiselt.

M = (De · M1 + Dav · M2)/(De + Dav)

kus

| M | = | CO2 sisaldus heitgaasis (g/km), |
| --- | --- | --- |
| M1 | = | CO2 sisaldus heitgaasis (g/km) täielikult laetud elektrisalvesti korral, |
| M2 | = | CO2 sisaldus heitgaasis (g/km) minimaalselt laetud (maksimaalselt tühjendatud) elektrisalvesti korral, |
| De | = | sõiduki ühe laadimisega läbitav vahemaa, vastavalt 9. lisas kirjeldatud menetlusele, mille puhul tootja peab tagama vahendid mõõtmise läbiviimiseks ainult elektrilises töörežiimis sõiduki puhul, |
| Dav | = | 25 km (aku kahe laadimise vahel eeldatavalt läbitav vahemaa). |

M

=

CO2 sisaldus heitgaasis (g/km),

M1

=

CO2 sisaldus heitgaasis (g/km) täielikult laetud elektrisalvesti korral,

M2

=

CO2 sisaldus heitgaasis (g/km) minimaalselt laetud (maksimaalselt tühjendatud) elektrisalvesti korral,

De

=

sõiduki ühe laadimisega läbitav vahemaa, vastavalt 9. lisas kirjeldatud menetlusele, mille puhul tootja peab tagama vahendid mõõtmise läbiviimiseks ainult elektrilises töörežiimis sõiduki puhul,

Dav

=

25 km (aku kahe laadimise vahel eeldatavalt läbitav vahemaa).

4.4.3.   Kütusekulu väärtused on:

C1 = 100 · c1/Dtest1 ja C2 = 100 · c2/Dtest2 [l/100 km],

kus Dtest1 ja Dtest2 on tegelikult läbitud vahemaad vastavalt tingimuse A (käesoleva lisa punkt 4.2) ja tingimuse B (käesoleva lisa punkt 4.3) järgi läbi viidud katses ning c1 ja c2 on määratletud vastavalt käesoleva lisa punktides 4.2.4.5 ja 4.3.2.5.

4.4.4.   Kütusekulu kaalutud väärtused arvutatakse järgmiselt.

C = (De · C1 + Dav · C2)/(De + Dav)

kus

| C | = | kütusekulu (l/100 km), |
| --- | --- | --- |
| C1 | = | kütusekulu (l/100 km) täielikult laetud elektrisalvesti korral, |
| C2 | = | kütusekulu (l/100 km) minimaalselt laetud (maksimaalselt tühjendatud) elektrisalvesti korral, |
| De | = | sõiduki ühe laadimisega läbitav vahemaa, vastavalt 9. lisas kirjeldatud menetlusele, mille puhul tootja peab tagama vahendid mõõtmise läbiviimiseks ainult elektrilises töörežiimis sõiduki puhul, |
| Dav | = | 25 km (aku kahe laadimise vahel eeldatavalt läbitav vahemaa). |

C

=

kütusekulu (l/100 km),

C1

=

kütusekulu (l/100 km) täielikult laetud elektrisalvesti korral,

C2

=

kütusekulu (l/100 km) minimaalselt laetud (maksimaalselt tühjendatud) elektrisalvesti korral,

De

=

sõiduki ühe laadimisega läbitav vahemaa, vastavalt 9. lisas kirjeldatud menetlusele, mille puhul tootja peab tagama vahendid mõõtmise läbiviimiseks ainult elektrilises töörežiimis sõiduki puhul,

Dav

=

25 km (aku kahe laadimise vahel eeldatavalt läbitav vahemaa).

4.4.5.   Elektrienergia kulu väärtused on:

E1 = e1/Dtest1 ja E4 = e4/Dtest2 [Wh/km],

kus Dtest1 ja Dtest2 on tegelikult läbitud vahemaad vastavalt tingimuse A (käesoleva lisa punkt 4.2) ja tingimuse B (käesoleva lisa punkt 4.3) järgi läbi viidud katses ning e1 ja e4 on määratletud vastavalt käesoleva lisa punktides 4.2.6 ja 4.3.6.

4.4.6.   Elektrienergia kulu kaalutud väärtused arvutatakse järgmiselt.

E = (De · E1 + Dav · E4)/(De + Dav)

kus

| E | = | elektrikulu Wh/km, |
| --- | --- | --- |
| E1 | = | arvutatud elektrikulu (Wh/km) täielikult laetud elektrisalvesti korral, |
| E4 | = | elektrikulu (Wh/km) minimaalselt laetud (maksimaalselt tühjendatud) elektrisalvesti korral, |
| De | = | sõiduki ühe laadimisega läbitav vahemaa, vastavalt 9. lisas kirjeldatud menetlusele, mille puhul tootja peab tagama vahendid mõõtmise läbiviimiseks ainult elektrilises töörežiimis sõiduki puhul, |
| Dav | = | 25 km (aku kahe laadimise vahel eeldatavalt läbitav vahemaa). |

E

=

elektrikulu Wh/km,

E1

=

arvutatud elektrikulu (Wh/km) täielikult laetud elektrisalvesti korral,

E4

=

elektrikulu (Wh/km) minimaalselt laetud (maksimaalselt tühjendatud) elektrisalvesti korral,

De

=

sõiduki ühe laadimisega läbitav vahemaa, vastavalt 9. lisas kirjeldatud menetlusele, mille puhul tootja peab tagama vahendid mõõtmise läbiviimiseks ainult elektrilises töörežiimis sõiduki puhul,

Dav

=

25 km (aku kahe laadimise vahel eeldatavalt läbitav vahemaa).

5.   VÄLISE LAADIMISVÕIMALUSETA JA ILMA TÖÖREŽIIMI LÜLITITA

Sõidukeid tuleb katsetada vastavalt 6. lisale, kasutades käesoleva lisa punktis 1.4 määratletud sõidutsüklit ja käiguvahetust.

5.1.1.   Määratud sõidutsükli süsinikdioksiidi (CO2) heitmed ja kütusekulu tuleb eraldi kindlaks määrata esimese osa (linnasõit) ja teise osa (linnaväline sõit) puhul.

5.2.   Ettevalmistamiseks viiakse läbi vähemalt kaks järjestikust täielikku sõidutsüklit (üks esimese osa ja üks teise osa tsükkel) ilma vahepealse mootori jahutamiseta, kasutades käesoleva lisa punktis 1.4 määratletud sõidutsüklit ja käiguvahetust.

5.3.   Katsetulemused

Katsetulemusi (kütusekulu C [l/100 km] ja CO2 heitmed M [g/km]) korrigeeritakse sõiduki aku energiabilansi ΔEbatt alusel.

Korrigeeritud väärtused (C0 [l/100 km] ja M0 [g/km]) peavad vastama energiabilansile null (ΔEbatt = 0) ning need arvutatakse tootja määratud parandusteguri abil, nagu on kirjeldatud allpool.

Kui salvesti ei ole elektriaku, on ΔEbatt väärtuseks ΔEstorage, mis on elektrisalvesti energiabilanss.

5.3.1.1.   Elektrienergia bilanssi Q [Ah], mida mõõdetakse käesoleva lisa 2. liites kirjeldatud viisil, kasutatakse sõiduki akus tsükli lõpus ja alguses sisalduva energia erinevuse mõõduna. Elektrienergia bilanss määratletakse eraldi esimese osa tsükli ja teise osa tsükli puhul.

5.3.2.   Allesitatud tingimustel on lubatud kasutada katsetulemustena korrigeerimata väärtusi C ja M:

| 1) | kui tootja suudab tõestada, et puudub seos energiabilansi ja kütusekulu vahel; |
| --- | --- |

1)

kui tootja suudab tõestada, et puudub seos energiabilansi ja kütusekulu vahel;

| 2) | kui ΔEbatt vastab alati aku laadimisele; |
| --- | --- |

2)

kui ΔEbatt vastab alati aku laadimisele;

| 3) | kui ΔEbatt vastab alati aku tühjenemisele ja ΔEbatt on tarbitud kütuse energiasisaldusest kuni 1 % (tarbitud kütus on ühe tsükli jooksul tarbitud kütuse kogukulu). |
| --- | --- |

3)

kui ΔEbatt vastab alati aku tühjenemisele ja ΔEbatt on tarbitud kütuse energiasisaldusest kuni 1 % (tarbitud kütus on ühe tsükli jooksul tarbitud kütuse kogukulu).

Aku energiasisalduse ΔEbatt muutust saab arvutada mõõdetud elektrienergia bilansi Q põhjal:

ΔEbatt = ΔSOC(%) · ETEbatt ≅ 0,0036 · |ΔAh| · Vbatt = 0,0036 · Q · Vbatt (MJ)

kus ETEbatt [MJ] on aku summaarne energiamahutavus ja Vbatt [V] on aku nimipinge.

5.3.3.   Tootja määratud kütusekulu parandustegur (Kfuel)

5.3.3.1.   Kütusekulu parandustegur (Kfuel) tuleb määratleda tootja teostatud n mõõtmise kogumi alusel. Kogum peab sisaldama vähemalt üht mõõtmist, mille puhul Qi < 0, ja vähemalt ühte mõõtmist, mille puhul Qj > 0.

Kui viimast tingimust ei saa täita katseks kasutatavas sõidutsüklis (esimene osa või teine osa), siis tehnilise teenistuse pädevuses on otsustada, kas kütusekulu kindlaksmääramiseks tingimusel ΔEbatt = 0 vajalik ekstrapoleerimine on statistiliselt oluline.

5.3.3.2.   Kütusekulu parandustegur (Kfuel) on määratletud järgmiselt:

Kfuel = (n · ΣQiCi – ΣQi · ΣCi)/(n · ΣQi
  2 – (ΣQi)2) (l/100 km/Ah)

kus

| Ci | = | tootja i-ndal katsel mõõdetud kütusekulu (l/100 km), |
| --- | --- | --- |
| Qi | = | tootja i-ndal katsel mõõdetud elektrienergia bilanss (Ah), |
| n | = | andmete arv. |

Ci

=

tootja i-ndal katsel mõõdetud kütusekulu (l/100 km),

Qi

=

tootja i-ndal katsel mõõdetud elektrienergia bilanss (Ah),

n

=

andmete arv.

Kütusekulu parandustegur tuleb ümardada 4 tüvenumbri täpsuseni (nt 0,xxxx või xx,xx). Kütusekulu parandusteguri statistilise olulisuse üle otsustab tehniline teenistus.

5.3.3.3.   Kütusekulu parandustegurid tuleb eraldi määratleda esimese osa tsükli ja teise osa tsükli korral mõõdetud kütusekulu väärtuste jaoks.

5.3.4.   Kütusekulu aku energiabilansi null korral (C0)

5.3.4.1.   Kütusekulu C0, juhul kui ΔEbatt = 0, on määratletud järgmise valemiga:

C0 = C – Kfuel · Q (l/100 km)

kus

| C | = | katsel mõõdetud kütusekulu (l/100 km), |
| --- | --- | --- |
| Q | = | katsel mõõdetud elektrienergia bilanss (Ah). |

C

=

katsel mõõdetud kütusekulu (l/100 km),

Q

=

katsel mõõdetud elektrienergia bilanss (Ah).

5.3.4.2.   Kütusekulu aku energiabilansi null juures tuleb eraldi määratleda esimese osa tsükli ja teise osa tsükli korral mõõdetud kütusekulu jaoks.

5.3.5.   Tootja määratud CO2 heitmete parandustegur (KCO2)

5.3.5.1.   CO2 heitmete parandustegur (KCO2) tuleb määratleda tootja teostatud n mõõtmise kogumi alusel. Kogum peab sisaldama vähemalt üht mõõtmist, mille puhul Qi < 0, ja vähemalt üht mõõtmist, mille puhul Qj > 0.

Kui viimast tingimust ei saa täita katseks kasutatavas sõidutsüklis (esimene osa või teine osa), siis tehnilise teenistuse pädevuses on otsustada, kas CO2 heitmete määratlemiseks tingimusel ΔEbatt = 0 vajalik ekstrapoleerimine on statistiliselt oluline.

5.3.5.2.   CO2 heitmete parandustegur (KCO2) on määratletud järgmiselt:

KCO2 = (n · ΣQiMi – ΣQi · ΣMi)/(n · ΣQi
  2 – (ΣQi)2) (g/km/Ah)

kus

| Mi | = | tootja i-ndal katsel mõõdetud CO2-heitmed (g/100 km), |
| --- | --- | --- |
| Qi | = | tootja i-ndal katsel mõõdetud elektrienergia bilanss (Ah), |
| n | = | andmete arv. |

Mi

=

tootja i-ndal katsel mõõdetud CO2-heitmed (g/100 km),

Qi

=

tootja i-ndal katsel mõõdetud elektrienergia bilanss (Ah),

n

=

andmete arv.

CO2 heitmete parandustegur tuleb ümardada 4 tüvenumbri täpsuseni (nt 0,xxxx või xx,xx). CO2 heitmete parandusteguri statistilise olulisuse üle otsustab tehniline teenistus.

5.3.5.3.   CO2 heitmete parandustegurid tuleb eraldi määratleda esimese osa tsükli ja teise osa tsükli korral mõõdetud kütusekulu väärtuste jaoks.

5.3.6.   CO2 heitmed akuenergia nulljäägi korral (M0)

5.3.6.1.   CO2 heitmed M0, kui ΔEbatt = 0, on määratletud järgmise valemiga:

M0 = M – KCO2 · Q (g/km)

kus

| M | = | katsel mõõdetud CO2-heitmed (g/km), |
| --- | --- | --- |
| Q | = | katsel mõõdetud elektrienergia bilanss (Ah). |

M

=

katsel mõõdetud CO2-heitmed (g/km),

Q

=

katsel mõõdetud elektrienergia bilanss (Ah).

5.3.6.2.   CO2 heitmete parandustegurid tuleb eraldi määratleda esimese osa tsükli ja teise osa tsükli korral mõõdetud CO2 heitmete väärtuste jaoks.

6.   VÄLISE LAADIMISVÕIMALUSEGA JA TÖÖREŽIIMI LÜLITIGA

Sõidukeid tuleb katsetada hübriidrežiimis vastavalt 6. lisale, kasutades käesoleva lisa punktis 1.4 määratletud sõidutsüklit ja käiguvahetust. Kui on olemas mitu hübriidrežiimi, tuleb katse viia läbi režiimis, mis valitakse automaatselt süüte sisselülitamisel (normaalrežiim).

6.1.1.   Määratud sõidutsükli süsinikdioksiidi (CO2) heitmed ja kütusekulu tuleb eraldi kindlaks määrata esimese osa (linnasõit) ja teise osa (linnaväline sõit) puhul.

6.2.   Ettevalmistamiseks viiakse läbi vähemalt kaks järjestikust täielikku sõidutsüklit (üks esimese osa ja üks teise osa tsükkel) ilma vahepealse mootori jahtumiseta, kasutades käesoleva lisa punktis 1.4 määratletud sõidutsüklit ja käiguvahetust.

6.3.   Katsetulemused

Katsetulemusi (kütusekulu C [l/100 km] ja CO2 heitmed M [g/km]) korrigeeritakse sõiduki aku energiabilansi ΔEbatt alusel.

Korrigeeritud väärtused (C0 [l/100 km] ja M0 [g/km]) peavad vastama energiabilansile null (ΔEbatt = 0) ning need arvutatakse tootja määratud parandusteguri abil, nagu on kirjeldatud allpool.

Kui salvesti ei ole elektriaku, on ΔEbatt väärtuseks ΔEstorage, mis on elektrisalvesti energiabilanss.

6.3.1.1.   Elektrienergia bilanssi Q [Ah], mida mõõdetakse käesoleva lisa 2. liites kirjeldatud viisil, kasutatakse sõiduki akus tsükli lõpus ja alguses sisalduva energia erinevuse mõõduna. Elektrienergia bilanss määratletakse eraldi esimese osa tsükli ja teise osa tsükli jaoks.

6.3.2.   Allesitatud tingimustel on lubatud kasutada katsetulemustena korrigeerimata väärtusi C ja M:

| 1) | kui tootja suudab tõestada, et puudub seos energiabilansi ja kütusekulu vahel; |
| --- | --- |

1)

kui tootja suudab tõestada, et puudub seos energiabilansi ja kütusekulu vahel;

| 2) | kui ΔEbatt vastab alati aku laadimisele; |
| --- | --- |

2)

kui ΔEbatt vastab alati aku laadimisele;

| 3) | kui ΔEbatt vastab alati aku tühjenemisele ja ΔEbatt on tarbitud kütuse energiasisaldusest kuni 1 % (tarbitud kütus on ühe tsükli jooksul tarbitud kütuse kogukulu). |
| --- | --- |

3)

kui ΔEbatt vastab alati aku tühjenemisele ja ΔEbatt on tarbitud kütuse energiasisaldusest kuni 1 % (tarbitud kütus on ühe tsükli jooksul tarbitud kütuse kogukulu).

Aku energiasisalduse muutust ΔEbatt saab arvutada mõõdetud elektrienergia bilansi Q põhjal:

ΔEbatt = ΔSOC(%) · ETEbatt ≅ 0,0036 · |ΔAh| · Vbatt = 0,0036 · Q · Vbatt (MJ)

kus ETEbatt [MJ] on aku summaarne energiamahutavus ja Vbatt [V] on aku nimipinge.

6.3.3.   Tootja määratud kütusekulu parandustegur (Kfuel)

6.3.3.1.   Kütusekulu parandustegur (Kfuel) tuleb määratleda tootja teostatud n mõõtmise kogumi alusel. Kogum peab sisaldama vähemalt üht mõõtmist, mille puhul Qi < 0, ja vähemalt ühte mõõtmist, mille puhul Qj > 0.

Kui viimast tingimust ei saa täita katseks kasutatavas sõidutsüklis (esimene osa või teine osa), siis tehnilise teenistuse pädevuses on otsustada, kas kütusekulu kindlaksmääramiseks tingimusel ΔEbatt = 0 vajalik ekstrapoleerimine on statistiliselt oluline.

6.3.3.2.   Kütusekulu parandustegur (Kfuel) on määratletud järgmiselt:

Kfuel = (n · ΣQiCi – ΣQi · ΣCi)/(n · ΣQi
  2 – (ΣQi)2) (l/100 km/Ah)

kus

| Ci | = | tootja i-ndal katsel mõõdetud kütusekulu (l/100 km), |
| --- | --- | --- |
| Qi | = | tootja i-ndal katsel mõõdetud elektrienergia bilanss (Ah), |
| n | = | andmete arv. |

Ci

=

tootja i-ndal katsel mõõdetud kütusekulu (l/100 km),

Qi

=

tootja i-ndal katsel mõõdetud elektrienergia bilanss (Ah),

n

=

andmete arv.

Kütusekulu parandustegur tuleb ümardada 4 tüvenumbri täpsuseni (nt 0,xxxx või xx,xx). Kütusekulu parandusteguri statistilise olulisuse üle otsustab tehniline teenistus.

6.3.3.3.   Kütusekulu parandustegurid tuleb eraldi määratleda esimese osa tsükli ja teise osa tsükli korral mõõdetud kütusekulu jaoks.

6.3.4.   Kütusekulu aku energiabilansi null korral (C0)

6.3.4.1.   Kütusekulu C0, juhul kui ΔEbatt = 0, on määratletud järgmise valemiga:

C0 = C – Kfuel · Q (l/100 km)

kus

| C | = | katsel mõõdetud kütusekulu (l/100 km), |
| --- | --- | --- |
| Q | = | katsel mõõdetud elektrienergia bilanss (Ah). |

C

=

katsel mõõdetud kütusekulu (l/100 km),

Q

=

katsel mõõdetud elektrienergia bilanss (Ah).

6.3.4.2.   Kütusekulu parandustegurid tuleb eraldi määratleda esimese osa tsükli ja teise osa tsükli korral mõõdetud kütusekulu jaoks.

6.3.5.   Tootja määratud CO2 heitmete parandustegur (KCO2)

6.3.5.1.   CO2 heitmete parandustegur (KCO2) tuleb määratleda tootja teostatud n mõõtmise kogumi alusel. Kogum peab sisaldama vähemalt ühte mõõtmist, mille puhul Qi < 0, ja vähemalt üht mõõtmist, mille puhul Qj > 0.

Kui viimast tingimust ei saa täita katseks kasutatavas sõidutsüklis (esimene osa või teine osa), siis tehnilise teenistuse pädevuses on otsustada, kas CO2 heitmete kindlaksmääramiseks tingimusel ΔEbatt = 0 vajalik ekstrapoleerimine on statistiliselt oluline.

6.3.5.2.   CO2 heitmete parandustegur (KCO2) on määratletud järgmiselt:

KCO2 = (n · ΣQiMi – ΣQi · ΣMi)/(n · ΣQi
  2 – (ΣQi)2) (g/km/Ah)

kus

| Mi | = | tootja i-ndal katsel mõõdetud CO2-heitmed (g/100 km), |
| --- | --- | --- |
| Qi | = | tootja i-ndal katsel mõõdetud elektrienergia bilanss (Ah), |
| n | = | andmete arv. |

Mi

=

tootja i-ndal katsel mõõdetud CO2-heitmed (g/100 km),

Qi

=

tootja i-ndal katsel mõõdetud elektrienergia bilanss (Ah),

n

=

andmete arv.

CO2 heitmete parandustegur tuleb ümardada 4 tüvenumbri täpsuseni (nt 0,xxxx või xx,xx). CO2 heitmete parandusteguri statistilise olulisuse üle otsustab tehniline teenistus.

6.3.5.3.   CO2 heitmete parandustegurid tuleb eraldi määratleda esimese osa tsükli ja teise osa tsükli korral mõõdetud kütusekulu väärtuste jaoks.

6.3.6.   CO2 heitmed aku energiabilansi null korral (M0)

6.3.6.1.   CO2 heitmed M0, kui ΔEbatt = 0, on määratletud järgmise valemiga:

M0 = M – KCO2 · Q (g/km)

kus

| M | = | katsel mõõdetud CO2-heitmed (g/km), |
| --- | --- | --- |
| Q | = | katsel mõõdetud elektrienergia bilanss (Ah). |

M

=

katsel mõõdetud CO2-heitmed (g/km),

Q

=

katsel mõõdetud elektrienergia bilanss (Ah).

6.3.6.2.   CO2 heitmed aku energiabilansi null juures tuleb eraldi määratleda esimese osa tsükli ja teise osa tsükli korral mõõdetud CO2 heitmete väärtuste jaoks.

---

(1)  Esialgse ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni dokumendi parandus: vale viide algtekstis. Viide peaks osutama punktile 2.14.1, mitte punktile 2.12.2.

(2)  Teatud ka kui „väliste seadmete abil laetav”.

(3)  Teatud ka kui „väliste seadmetega mittelaetav”.

(4)  Nt sportlik, ökonoomne, linna-, linnaväline režiim.

(5)  Enim elektrit tarbiv režiim:

Hübriidrežiim, mille puhul tarbitakse tingimuse A kohaselt katsetatud kõigist hübriidrežiimidest enim elektrit, mida tõestatakse vastavalt tootja teabele ja kokkuleppel tehnilise teenistusega.

(6)  Enim kütust tarbiv režiim:

Hübriidrežiim, mille puhul tarbitakse tingimuse B kohaselt katsetatud kõigist hübriidrežiimidest enim kütust, mida tõestatakse vastavalt tootja teabele ja kokkuleppel tehnilise teenistusega.

8. lisa 1. liide

Väliselt laetava hübriidelektrisõiduki elektrisalvesti laadimisoleku profiil

Tingimuste A ja B kohaselt katsetatud sõidukivälise laadimisega hübriidelektrisõiduki profiilid on järgmised.

| Tingimus A: | 1) | Elektrisalvesti laetuse lähteolek. |
| --- | --- | --- |

Tingimus A:

Image

1)

Elektrisalvesti laetuse lähteolek.

| 2) | Tühjendamine vastavalt käesoleva lisa punktile 3.2.1 või 4.2.2. |
| --- | --- |

2)

Tühjendamine vastavalt käesoleva lisa punktile 3.2.1 või 4.2.2.

| 3) | Sõiduki ettevalmistamine vastavalt käesoleva lisa punktidele 3.2.2.1 ja 3.2.2.2 või 4.2.3.1/4.2.3.2. |
| --- | --- |

3)

Sõiduki ettevalmistamine vastavalt käesoleva lisa punktidele 3.2.2.1 ja 3.2.2.2 või 4.2.3.1/4.2.3.2.

| 4) | Laadimine mootori jahtumise ajal vastavalt käesoleva lisa punktidele 3.2.2.3 ja 3.2.2.4 või 4.2.3.3 ja 4.2.3.4. |
| --- | --- |

4)

Laadimine mootori jahtumise ajal vastavalt käesoleva lisa punktidele 3.2.2.3 ja 3.2.2.4 või 4.2.3.3 ja 4.2.3.4.

| 5) | Katsetamine vastavalt käesoleva lisa punktile 3.2.3 või 4.2.4. |
| --- | --- |

5)

Katsetamine vastavalt käesoleva lisa punktile 3.2.3 või 4.2.4.

| 6) | Laadimine vastavalt käesoleva lisa punktile 3.2.4 või 4.2.5. |
| --- | --- |

6)

Laadimine vastavalt käesoleva lisa punktile 3.2.4 või 4.2.5.

Tingimus B:

Image

| 1) | Laetuse lähteolek. |
| --- | --- |

1)

Laetuse lähteolek.

| 2) | Sõiduki ettevalmistamine vastavalt käesoleva lisa punktile 3.3.1.1 või 4.3.1.1 (valikuline). |
| --- | --- |

2)

Sõiduki ettevalmistamine vastavalt käesoleva lisa punktile 3.3.1.1 või 4.3.1.1 (valikuline).

| 3) | Tühjendamine vastavalt käesoleva lisa punktile 3.3.1.1 või 4.3.1.1. |
| --- | --- |

3)

Tühjendamine vastavalt käesoleva lisa punktile 3.3.1.1 või 4.3.1.1.

| 4) | Jahtumine vastavalt käesoleva lisa punktile 3.3.1.2 või 4.3.1.2. |
| --- | --- |

4)

Jahtumine vastavalt käesoleva lisa punktile 3.3.1.2 või 4.3.1.2.

| 5) | Katsetamine vastavalt käesoleva lisa punktile 3.3.2 või 4.3.2. |
| --- | --- |

5)

Katsetamine vastavalt käesoleva lisa punktile 3.3.2 või 4.3.2.

| 6) | Laadimine vastavalt käesoleva lisa punktile 3.3.3 või 4.3.3. |
| --- | --- |

6)

Laadimine vastavalt käesoleva lisa punktile 3.3.3 või 4.3.3.

| 7) | Tühjendamine vastavalt käesoleva lisa punktile 3.3.4 või 4.3.4. |
| --- | --- |

7)

Tühjendamine vastavalt käesoleva lisa punktile 3.3.4 või 4.3.4.

| 8) | Laadimine vastavalt käesoleva lisa punktile 3.3.5 või 4.3.5. |
| --- | --- |

8)

Laadimine vastavalt käesoleva lisa punktile 3.3.5 või 4.3.5.

8. lisa 2. liide

Välise laadimisvõimaluseta hübriidelektrisõiduki aku elektrienergia bilansi mõõtmise meetod

1.   SISSEJUHATUS

1.1.   Käesoleva liite eesmärk on määratleda välise laadimisvõimaluseta hübriidelektrisõiduki elektrienergia bilansi mõõtmise meetod ja selleks vajalik aparatuur. Elektrienergia bilansi mõõtmine on vajalik mõõdetud kütusekulu ja CO2-heitmete korrigeerimiseks, võttes arvesse aku energiasisalduse muutust punktides 5 ja 6 määratletud meetodil tehtud katse käigus.

1.2.   Käesolevas liites kirjeldatud meetodit peab tootja kasutama mõõtmistel, mida tehakse käesoleva lisa punktides 5.3.3.2, 5.3.5.2, 6.3.3.2 ja 6.3.5.2 määratletud parandustegurite Kfuel ja KCO2 kindlaksmääramiseks.

Tehniline teenistus kontrollib, kas nende mõõtmiste puhul on järgitud käesolevas lisas kirjeldatud menetlust.

1.3.   Käesolevas lisas kirjeldatud meetodit kasutab tehniline teenistus käesoleva lisa punktides 5.3.4.1, 5.3.6.1, 6.3.4.1 ja 6.3.6.1 määratletud elektrienergia bilansi Q mõõtmiseks.

2.   MÕÕTEVAHENDID JA -SEADMED

Käesoleva lisa punktides 5 ja 6 kirjeldatud katsete ajal tuleb mõõta aku voolu külgeühendatava või suletud tüüpi vooluanduriga. Vooluanduri (nt andmehõiveseadmeta voolusensori) minimaalne mõõtetäpsus peab olema vähemalt 0,5 % mõõdetavast väärtusest või 0,1 % mõõteskaala maksimumväärtusest.

Algseadmete valmistaja diagnostikaseadmeid selles katses ei kasutata.

2.1.1.   Vooluandur paigaldatakse otse akuga ühendatud juhtme külge. Aku voolu hõlpsaks mõõtmiseks välise mõõteseadmega peaksid tootjad eelistatavalt varustama sõiduki asjakohaste, ohutute ja juurdepääsetavate ühenduspunktidega. Kui see pole teostatav, on tootja kohustatud abistama tehnilist teenistust, nähes ette võimalused vooluanduri ühendamiseks akuga ülalkirjeldatud viisil.

2.1.2.   Vooluanduri väljundsignaali diskreeditakse väikseima diskreetsignaaliga 5 Hz. Mõõdetud vool tuleb integreerida ajas, saades tulemuseks mõõdetud väärtuse Q ampertundides (Ah).

2.1.3.   Temperatuuri anduri asukohas tuleb mõõta ning diskreetida sama diskreetsignaaliga kui voolugi, nii et seda väärtust saaks kasutada vooluanduri võimaliku triivi kompenseerimiseks ja vajadusel ka vooluanduri väljundsignaali muundamiseks kasutatava pingeanduri triivi kompenseerimiseks.

2.2.   Tehnilisele teenistusele tuleb esitada nende mõõteseadmete loend (tootja, mudeli nr, seerianumber), mida tootja kasutas parandustegurite Kfuel ja KCO2 (määratletud käesoleva lisa punktides 5.3.3.2, 5.3.5.2, 6.3.3.2 ja 6.3.5.2) kindlaksmääramisel. Loend peab vajadusel sisaldama ka mõõteriistade viimase kalibreerimise kuupäevi.

3.   MÕÕTMINE

3.1.   Aku voolu mõõtmine peab algama samaaegselt katse algusega ja peab lõppema kohe, kui sõiduk on läbinud täieliku sõidutsükli.

3.2.   Q väärtused tuleb eraldi registreerida tsükli esimese osa ja teise osa puhul.

---

9. LISA

AINULT ELEKTRIJÕUALLIKAGA VÕI HÜBRIIDELEKTRIJÕUALLIKAGA KÄITATAVATE SÕIDUKITE ÜHE LAADIMISEGA LÄBITAVA VAHEMAA MÕÕTMISE MEETOD

1.   ÜHE LAADIMISEGA LÄBITAVA VAHEMAA MÕÕTMINE

Kirjeldatav katsemeetod võimaldab mõõta ainult elektrijõuallikaga käitatavate või sõidukivälise laadimisega hübriidelektrijõuallikaga käitatavate sõidukite (vastavalt määratlusele 8. lisa punktis 2) ühe laadimisega läbitavat vahemaad kilomeetrites.

2.   PARAMEETRID, ÜHIKUD JA MÕÕTETÄPSUS

Parameetrid, ühikud ja mõõtetäpsus peavad olema järgmised.

Parameetrid, ühikud ja mõõtetäpsus

| Parameeter | Ühik | Mõõtetäpsus | Väikseim mõõtühik |
| --- | --- | --- | --- |
| Aeg | s | ±0,1 s | 0,1 s |
| Läbitud vahemaa | m | ±0,1 % | 1 m |
| Temperatuur | °C | ±1 °C | 1 °C |
| Kiirus | km/h | ±0,1 % | 0,2 km/h |
| Mass | kg | ±0,5 % | 1 kg |

Parameeter

Ühik

Mõõtetäpsus

Väikseim mõõtühik

Aeg

s

±0,1 s

0,1 s

Läbitud vahemaa

m

±0,1 %

1 m

Temperatuur

°C

±1 °C

1 °C

Kiirus

km/h

±0,1 %

0,2 km/h

Mass

kg

±0,5 %

1 kg

3.   KATSETINGIMUSED

3.1.   Sõiduki seisund

3.1.1.   Sõiduki kõigi rehvide rõhk peab vastama väärtustele, mis sõiduki on tootja sellise ümbritseva keskkonna temperatuuri puhul ette näinud.

3.1.2.   Mehaaniliste liikuvosade jaoks ettenähtud õlide viskoossus peab vastama sõiduki tootja tehnilistele tingimustele.

3.1.3.   Valgustusseadmed, valgussignaalseadmed ja abiseadmed peavad olema välja lülitatud, v.a seadmed, mis on vajalikud sõiduki katsetamiseks ja selle kasutamiseks päevasel ajal.

3.1.4.   Kõik energiasalvestussüsteemid, mida ei kasutata veojõu rakendamiseks (elektrilised, hüdraulilised, pneumaatilised süsteemid jm) peavad olema laetud tootja määratud maksimaalse tasemeni.

3.1.5.   Kui akusid kasutatakse ümbritseva keskkonna temperatuurist kõrgemal temperatuuril, peab operaator järgima sõiduki tootja soovitatud menetlust akude temperatuuri hoidmiseks normaalsel töötemperatuuril.

Tootja esindaja peab olema võimeline kinnitama, et aku temperatuuri kontrollisüsteem ei ole blokeeritud ega piiratud.

3.1.6.   Enne sõiduki katsetamist peab see olema läbinud katsesõidukisse paigaldatud akudega seitsme päeva jooksul vähemalt 300 km.

3.2.   Ilmastikutingimused

Väljas läbiviidavate katsete puhul peab ümbritseva keskkonna temperatuur olema vahemikus 5 °C kuni 32 °C.

Siseruumis läbiviidud katsed tuleb viia läbi temperatuuril vahemikus 20 °C kuni 30 °C.

4.   TÖÖREŽIIMID

Katsemeetod koosneb järgmistest etappidest:

| a) | aku alglaadimine, |
| --- | --- |

a)

aku alglaadimine,

| b) | tsükli rakendamine ja ühe laadimisega läbitava vahemaa mõõtmine. |
| --- | --- |

b)

tsükli rakendamine ja ühe laadimisega läbitava vahemaa mõõtmine.

Kui sõiduk tuleb etappide vahel teisaldada järgmisele katsealale, tehakse seda lükates (ilma uue laadimiseta).

4.1.   Aku alglaadimine

Aku laadimine koosneb järgmistest toimingutest.

Märkus: Aku alglaadimine tähendab aku esmakordset laadimist pärast sõiduki vastuvõtmist. Mitme järjestikku läbi viidud kombineeritud katse või mõõtmise korral on esimene laadimine aku alglaadimine, ülejäänud laadimised võib teha vastavalt tavalise üleöölaadimise toimingule.

4.1.1.   Aku tühjendamine

Elektrisõidukid

4.1.1.1.1.   Toiming algab aku tühjendamisega sõiduki liikumisel (katserajal, šassiidünamomeetril jne) ühtlase kiirusega 70 % ± 5 % sõiduki maksimaalsest kiirusest 30 minuti jooksul.

4.1.1.1.2.   Tühjendamine lõpetatakse:

| a) | kui sõiduk pole võimeline liikuma kiirusega 65 % maksimaalsest kiirusest 30 minuti jooksul; |
| --- | --- |

a)

kui sõiduk pole võimeline liikuma kiirusega 65 % maksimaalsest kiirusest 30 minuti jooksul;

| b) | kui sõiduki standardsed pardaseadmed osutavad juhile, et sõiduk tuleb peatada,
  või |
| --- | --- |

b)

kui sõiduki standardsed pardaseadmed osutavad juhile, et sõiduk tuleb peatada,

või

| c) | pärast 100 km läbimist. |
| --- | --- |

c)

pärast 100 km läbimist.

Välise laadimisega hübriidelektrisõidukid ilma töörežiimi lülitita (vastavalt määratlusele 8. lisas).

4.1.1.2.1.   Tootja peab tagama vahendid mõõtmiste tegemiseks täielikult elektrilises režiimis töötaval sõidukil.

4.1.1.2.2.   Toiming peab algama sõiduki elektrisalvesti tühjendamisega sõidu ajal (katserajal, šassiidünamomeetril jne):

| — | ühtlasel kiirusel 50 km/h, kuni hübriidelektrisõiduki kütust tarbiva mootori käivitumiseni, |
| --- | --- |

—

ühtlasel kiirusel 50 km/h, kuni hübriidelektrisõiduki kütust tarbiva mootori käivitumiseni,

| — | või kui sõiduk ei saavuta ühtlast kiirust 50 km/h ilma kütust tarbiva mootori käivitamiseta, siis väiksemal ühtlasel kiirusel, millel kütust tarbiv mootor ei käivitu määratud aja/läbisõidu (määratakse kindlaks tehnilise teenistuse ja tootja kokkuleppel) jooksul, |
| --- | --- |

—

või kui sõiduk ei saavuta ühtlast kiirust 50 km/h ilma kütust tarbiva mootori käivitamiseta, siis väiksemal ühtlasel kiirusel, millel kütust tarbiv mootor ei käivitu määratud aja/läbisõidu (määratakse kindlaks tehnilise teenistuse ja tootja kokkuleppel) jooksul,

| — | või vastavalt tootja soovitusele. |
| --- | --- |

—

või vastavalt tootja soovitusele.

Kütust tarbiv mootor tuleb seisata 10 sekundi jooksul pärast selle automaatset käivitumist.

Välise laadimisega hübriidelektrisõidukid töörežiimi lülitiga (vastavalt määratlusele 8. lisas).

4.1.1.3.1.   Kui lülitil puudub täieliku elektrilise sõidurežiimi asend, peab tootja tagama vahendid mõõtmiste tegemiseks sõiduki täielikult elektrilises režiimis.

4.1.1.3.2.   Toiming algab elektrisalvesti tühjendamisega sõiduki liikumisel (katserajal, šassiidünamomeetril jne) ühtlase kiirusega 70 % ± 5 % sõiduki maksimaalsest kiirusest 30 minuti jooksul, nii et töörežiimi lüliti on täieliku elektrilise sõidurežiimi asendis.

4.1.1.3.3.   Tühjendamine lõpetatakse:

| — | kui sõiduk pole võimeline liikuma kiirusega 65 % maksimaalsest kiirusest 30 minuti jooksul,
  või |
| --- | --- |

—

kui sõiduk pole võimeline liikuma kiirusega 65 % maksimaalsest kiirusest 30 minuti jooksul,

või

| — | kui sõiduki standardsed pardaseadmed osutavad juhile, et sõiduk tuleb peatada,
  või |
| --- | --- |

—

kui sõiduki standardsed pardaseadmed osutavad juhile, et sõiduk tuleb peatada,

või

| — | pärast 100 km läbimist. |
| --- | --- |

—

pärast 100 km läbimist.

4.1.1.3.4.   Kui sõidukil puudub täielik elektriline režiim, tuleb elektrisalvesti tühjendamiseks sõita sõidukiga (katserajal, šassiidünamomeetril jne):

| — | ühtlasel kiirusel 50 km/h, kuni hübriidelektrisõiduki kütust tarbiva mootori käivitumiseni,
  või |
| --- | --- |

—

ühtlasel kiirusel 50 km/h, kuni hübriidelektrisõiduki kütust tarbiva mootori käivitumiseni,

või

| — | kui sõiduk ei saavuta ühtlast kiirust 50 km/h ilma kütust tarbiva mootori käivitamiseta, siis väiksemal ühtlasel kiirusel, millel kütust tarbiv mootor ei käivitu määratud aja/läbisõidu (määratakse kindlaks tehnilise teenistuse ja tootja kokkuleppel) jooksul,
  või |
| --- | --- |

—

kui sõiduk ei saavuta ühtlast kiirust 50 km/h ilma kütust tarbiva mootori käivitamiseta, siis väiksemal ühtlasel kiirusel, millel kütust tarbiv mootor ei käivitu määratud aja/läbisõidu (määratakse kindlaks tehnilise teenistuse ja tootja kokkuleppel) jooksul,

või

| — | vastavalt tootja soovitusele. |
| --- | --- |

—

vastavalt tootja soovitusele.

Kütust tarbiv mootor tuleb seisata 10 sekundi jooksul pärast selle automaatset käivitumist.

4.1.2.   Tavaline üleöölaadimine

Elektrisõiduki akut tuleb laadida tavalise üleöölaadimise toimingu kohaselt (vastavalt määratlusele 7. lisa punktis 2.4.1.2) mitte rohkem kui 12 tunni jooksul.

Välise laadimisega hübriidelektrisõiduki akut tuleb laadida tavalise üleöölaadimise toimingu kohaselt vastavalt kirjeldusele 8. lisa punktis 3.2.2.5.

4.2.   Tsükli rakendamine ja läbisõidu mõõtmine

4.2.1.   Elektrisõiduk

4.2.1.1.   7. lisa punktis 1.1 kirjeldatud katseseeriat rakendatakse 7. lisa 1. liites esitatud kirjelduse kohaselt reguleeritud šassiidünamomeetril kuni katse lõpuni.

4.2.1.2.   Katse on lõppenud, kui sõidukiga pole võimalik järgida sihtkõverat kuni kiiruseni 50 km/h või kui sõiduki standardsed pardaseadmed osutavad juhile, et sõiduk tuleb peatada.

Sel juhul tuleb sõidukit aeglustada kiiruseni 5 km/h, vabastades gaasipedaali, kuid mitte vajutades piduripedaali, ning seejärel peatuda pidurdades.

4.2.1.3.   Kui kiirusel üle 50 km/h ei saavuta sõiduk katse tsüklis nõutavat kiirendust või kiirust, peab gaasipedaal jääma lõpuni vajutatuks kuni sihtkõvera saavutamiseni.

4.2.1.4.   Inimlike vajadustega arvestamiseks on lubatud pidada kahe katse vahel kuni kolm pausi, kogukestusega kuni 15 minutit.

4.2.1.5.   Elektrisõiduki ühe laadimisega läbitav vahemaa on läbitud vahemaa mõõtmise tulemus De (km). Tulemus ümardatakse lähima täisarvuni.

4.2.2.   Hübriidelektrisõiduk

4.2.2.1.   8. lisa punktis 1.4 kirjeldatud katseseeriat ja käiguvahetusi rakendatakse eeskirja nr 83 4. lisa 2., 3. ja 4. liites esitatud kirjelduste kohaselt reguleeritud šassiidünamomeetril kuni katse lõpuni.

4.2.2.2.   Katse on lõppenud, kui sõidukiga pole võimalik järgida sihtkõverat kuni kiiruseni 50 km/h või kui sõiduki standardsed pardaseadmed osutavad juhile, et sõiduk tuleb peatada, või kui käivitub kütust tarbiv mootor. Sel juhul tuleb sõidukit aeglustada kiiruseni 5 km/h, vabastades gaasipedaali, kuid mitte vajutades piduripedaali, ning seejärel peatuda pidurdades.

4.2.2.3.   Kui kiirusel üle 50 km/h ei saavuta sõiduk katse tsüklis nõutavat kiirendust või kiirust, peab gaasipedaal jääma lõpuni vajutatuks, kuni sihtkõvera saavutamiseni.

4.2.2.4.   Inimlike vajadustega arvestamiseks on lubatud pidada kahe katse vahel kuni kolm pausi, kogukestusega kuni 15 minutit.

4.2.2.5.   Hübriidelektrisõiduki ühe laadimisega läbitav vahemaa on läbitud vahemaa mõõtmise tulemus De (km). Tulemus ümardatakse lähima täisarvuni.

---

10. LISA

PERIOODILISELT REGENEREERIVA SÜSTEEMIGA SÕIDUKITE HEITMETE KONTROLLIMISE KATSEMENETLUS

1.   SISSEJUHATUS

1.1.   Lisas määratletakse erisätted käesoleva eeskirja punktis 2.16 määratletud perioodiliselt regenereeriva süsteemiga sõiduki tüübi kinnitamiseks.

2.   TÜÜBIKINNITUSE KOHALDAMISALA JA LAIENDAMINE

2.1.   Perioodiliselt regenereeriva süsteemiga sõidukite tüüpkonnad

Menetlust rakendatakse käesoleva eeskirja punktis 2.16 määratletud perioodiliselt regenereerivate süsteemiga sõidukite suhtes. Käesolevas lisas võidakse sõidukid jagada tüüpkondadesse. Sellele vastavalt tuleb neid regenereerivate süsteemidega sõidukite tüüpe, mille järgnevalt kirjeldatud parameetrid on identsed või jäävad lubatud hälbe piiresse, käsitleda määratletud perioodiliselt regenereerivatele süsteemidele eriomaste mõõtmiste seisukohast samasse tüüpkonda kuuluvatena.

2.1.1.   Identsed parameetrid on järgmised.

Mootor:

| a) | silindrite arv; |
| --- | --- |

a)

silindrite arv;

| b) | mootori töömaht (±15 %); |
| --- | --- |

b)

mootori töömaht (±15 %);

| c) | klappide arv; |
| --- | --- |

c)

klappide arv;

| d) | toitesüsteem; |
| --- | --- |

d)

toitesüsteem;

| e) | põlemisprotsess (kahetaktiline, neljataktiline, rotatsioon). |
| --- | --- |

e)

põlemisprotsess (kahetaktiline, neljataktiline, rotatsioon).

Perioodiliselt regenereeriv süsteem (nt katalüsaator, kübemepüüdur):

| a) | konstruktsioon (nt korpuse tüüp, väärismetalli tüüp, substraat, elementide tihedus); |
| --- | --- |

a)

konstruktsioon (nt korpuse tüüp, väärismetalli tüüp, substraat, elementide tihedus);

| b) | tüüp ja tööpõhimõte; |
| --- | --- |

b)

tüüp ja tööpõhimõte;

| c) | doseerimis- ja lisamissüsteem; |
| --- | --- |

c)

doseerimis- ja lisamissüsteem;

| d) | maht (±10 %); |
| --- | --- |

d)

maht (±10 %);

| e) | asukoht (temperatuur ±50 °C kiirusel 120 km/h või 5 % maksimaalse temperatuuri/rõhu erinevust). |
| --- | --- |

e)

asukoht (temperatuur ±50 °C kiirusel 120 km/h või 5 % maksimaalse temperatuuri/rõhu erinevust).

2.2.   Erineva tuletatud massiga sõidukitüübid

Käesoleva eeskirja punktis 2.16 määratletud perioodiliselt regenereeriva süsteemiga sõidukite tüübi kinnitamise jaoks käesoleva lisa menetluste kohaselt määratavat tegurit Ki võib laiendada tüüpkonna muudele sõidukitele, mille tuletatud mass jääb kahte kõrgemasse ekvivalentse inertsi klassi või mis tahes madalamasse ekvivalentse inertsi klassi.

2.3.   Järgmises jaotises määratletud katsemenetluste läbiviimise asemel võib kasutada Ki fikseeritud väärtust 1,05, kui tehniline teenistus ei näe põhjust, et seda väärtust võidakse ületada.

3.   KATSEMENETLUS

Sõidukil võib olla regenereerimisprotsessi lubav või keelav lüliti, kui see ei mõjuta mootori esialgset kalibreeringut. Lülitit tohib kasutada vaid regenereerimisprotsessi vältimiseks regenereerimissüsteemi laadimisel ja ettevalmistustsüklite ajal. Seda ei tohi aga kasutada regenereerimisfaasi ajal heitmete mõõtmisel, pigem tuleb heitmekatsed viia läbi algseadmete valmistaja juhtseadmega, mida pole muudetud.

3.1.   Süsinikdioksiidi heitmete ja kütusekulu mõõtmine kahe regeneratiivse faasiga tsükli vahel

3.1.1.   Keskmised süsinikdioksiidi heitkogused ja kütusekulu regenereerimisfaaside ja regenereerimisseadme laadimise vahel määratakse kindlaks ligikaudu ühesuguse ajavahemiku järel läbi viidud I tüübi töötsükli (kui neid on rohkem kui kaks) või samaväärsete mootori katsestendi tsüklite aritmeetilise keskmise põhjal. Alternatiivina võib tootja esitada andmed, mis näitavad, et süsinikdioksiidi heitkogused ja kütusekulu püsivad regenereerimisfaaside vahel ±4 % piires konstantsed. Sel juhul võib kasutada tavalisel I tüüpi katsel mõõdetud süsinikdioksiidi heitmete ja kütusekulu väärtusi. Kõigil muudel juhtudel tuleb viia läbi vähemalt kahe I tüüpi töötsükli või samaväärse mootori katsestendi tsükli mõõtmised – üks vahetult pärast regenereerimist (enne uut laadimist) ja üks vahetult enne regenereerimisfaasi. Kõik heitmete mõõtmised ja arvutused tuleb teha vastavalt 6. lisale.

3.1.2.   Laadimisprotsess ja Ki kindlaksmääramine peavad toimuma I tüüpi töötsükli käigus šassiidünamomeetril või mootori katsestendil samaväärset katsetsüklit kasutades. Tsükleid võib teha järjest (s.o tsüklite vahel mootorit välja lülitamata). Pärast mis tahes arvu tsüklite täitmist võib sõiduki šassiidünamomeetrilt eemaldada ja katset võib hiljem jätkata.

3.1.3.   Tsüklite arv (D) kahe regenereerimisfaasiga tsüklite vahel, tsüklite arv heitmete mõõtmisel (n) ja kõik heitmete mõõtmised (M′sij) tuleb registreerida 1. lisa asjakohastes punktides 4.1.11.2.1.10.1 kuni 4.1.11.2.1.10.4 või 4.1.11.2.5.4.1 kuni 4.1.11.2.5.4.4.

3.2.   Süsinikdioksiidi heitmete ja kütusekulu mõõtmine regenereerimisel

3.2.1.   Kui sõiduk tuleb regenereerimisfaasi heitmekatse jaoks ette valmistada, siis võib selleks kasutada eeskirja nr 83 4. lisa punktis 5.3 kirjeldatud ettevalmistustsükleid või samaväärseid mootori katsestendi tsükleid, sõltuvalt punktis 3.1.2 valitud laadimistoimingust.

3.2.2.   Esimese kehtiva heitmekatse saab teha, kui 6. lisas kirjeldatud katse- ja sõidukile esitatavad tingimused on täidetud.

Sõiduki ettevalmistamise ajal ei tohi regenereerimist toimuda. Seda saab tagada ühega järgmistest meetoditest:

3.2.3.1.   Ettevalmistustsüklite ajaks võib paigaldada regenereerimissüsteemi imitatsiooni või osalise süsteemi.

3.2.3.2.   Mis tahes muu tootja ja tüübikinnitusasutuse vahel kokkulepitud meetod.

3.2.4.   Regenereerimisprotsessi sisaldava külmkäivituse heitmekatse läbiviimisel tuleb kasutada I tüüpi töötsüklit või samaväärset mootori katsestendi tsüklit. Kui regeneratsioonifaasidega tsüklite vahelised heitmekatsed viiakse läbi mootori katsestendil, siis tuleb ka regeneratsioonifaasi sisaldavad heitmekatsed viia läbi mootori katsestendil.

3.2.5.   Kui regenereerimiseks on vaja mitut töötsüklit, tuleb järgnevad katsetsüklid viia läbi kohe, mootorit välja lülitamata, kuni saavutatakse täielik regeneratsioon (kõik tsüklid peavad olema viidud lõpule). Uue katse ülesseadmise aeg peab olema võimalikult lühike (nt kübemefiltri vahetamine). Sel ajal peab mootor olema välja lülitatud.

3.2.6.   Süsinikdioksiidi heitmete ja kütusekulu väärtused regenereerimise ajal (Mri) tuleb arvutada vastavalt 6. lisale. Täieliku regenereerimise saavutamiseks kulunud töötsüklite arv (d) tuleb registreerida.

3.3.   Kombineeritud süsinikdioksiidi heitmete ja kütusekulu arvutamine

| | n ≥ 2; | |
| --- | --- | --- |

Formula

n ≥ 2;

Formula

Formula

kus iga arvutatud süsinikdioksiidi heitmete ja kütusekulu puhul:

| M′sij | = | CO2 heitkogus (g/km) ja kütusekulu (l/100 km) töötsükli (või mootori katsestendi samaväärse tsükli) ühe osa (i) jooksul ilma regenereerimiseta; |
| --- | --- | --- |
| M′rij | = | CO2 heitkogus (g/km) ja kütusekulu (l/100 km) töötsükli (või mootori katsestendi samaväärse tsükli) ühe osa (i) jooksul regenereerimise ajal (kui n>1, peab esimene I tüüpi katse toimuma pärast külmkäivitust ja järgnevad tsüklid pärast kuumkäivitust; |
| Msi | = | keskmine CO2 heitkogus (g/km) ja kütusekulu (l/100 km) töötsükli ühe osa (i) jooksul ilma regenereerimiseta; |
| Mri | = | keskmine CO2 heitkogus (g/km) ja kütusekulu (l/100 km) töötsükli ühe osa (i) jooksul regenereerimise ajal; |
| Mpi | = | keskmine CO2 heitkogus (g/km) ja kütusekulu (l/100 km); |
| N | = | kahe regenereerimisfaasiga tsükli vahelisel ajal tehtud heitmete mõõtmise (I tüüpi töötsüklite või samaväärsete mootori katsestendi tsüklite) katsepunktide arv, ≥ 2; |
| d | = | regenereerimiseks vajalik töötsüklite arv; |
| D | = | kahe regeneratiivse faasiga tsüklite vaheliste töötsüklite arv. |

M′sij

=

CO2 heitkogus (g/km) ja kütusekulu (l/100 km) töötsükli (või mootori katsestendi samaväärse tsükli) ühe osa (i) jooksul ilma regenereerimiseta;

M′rij

=

CO2 heitkogus (g/km) ja kütusekulu (l/100 km) töötsükli (või mootori katsestendi samaväärse tsükli) ühe osa (i) jooksul regenereerimise ajal (kui n>1, peab esimene I tüüpi katse toimuma pärast külmkäivitust ja järgnevad tsüklid pärast kuumkäivitust;

Msi

=

keskmine CO2 heitkogus (g/km) ja kütusekulu (l/100 km) töötsükli ühe osa (i) jooksul ilma regenereerimiseta;

Mri

=

keskmine CO2 heitkogus (g/km) ja kütusekulu (l/100 km) töötsükli ühe osa (i) jooksul regenereerimise ajal;

Mpi

=

keskmine CO2 heitkogus (g/km) ja kütusekulu (l/100 km);

N

=

kahe regenereerimisfaasiga tsükli vahelisel ajal tehtud heitmete mõõtmise (I tüüpi töötsüklite või samaväärsete mootori katsestendi tsüklite) katsepunktide arv, ≥ 2;

d

=

regenereerimiseks vajalik töötsüklite arv;

D

=

kahe regeneratiivse faasiga tsüklite vaheliste töötsüklite arv.

Parameetrite mõõtmise näidet vt joonis 10/1.

Joonis 10/1

Parameetrid, mis on saadud süsinikdioksiidi heitmete ja kütusekulu mõõtmise katsel regeneratiivsete tsüklite jooksul ja selliste tsüklite vahelisel ajal (skemaatiline näide, heitmed ajavahemikul D võivad kasvada või kahaneda).

Image

3.4.   Regenereerimisteguri K arvutamine iga mõõdetud süsinikdioksiidi emissiooni ja kütusekulu (i) puhul

Ki = Mpi / Msi

Tulemused Msi, Mpi ja Ki tuleb registreerida tehnilisele teenistusele esitatavas aruandes.

Väärtuse Ki saab kindlaks määrata üksikseeria lõpetamise järel.

---

| 19.6.2007 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 158/106 |
| --- | --- | --- | --- |

19.6.2007

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 158/106

---

Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel omavad õiguslikku toimet ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstid. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumise kuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade staatust käsitleva dokumendi TRANS/WP.29/343 viimasest versioonist, mis on kättesaadav Internetis: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 103 – Mootorsõidukite vahetatavate katalüüsmuundurite tüübikinnituse ühtsete sätete kohta

Lisa 102: eeskiri nr 103

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni:

1. täiendus – jõustumiskuupäev: 6. juuli 2000

2. täiendus – jõustumiskuupäev: 4. aprill 2005

1.   KOHALDAMISALA

Seda eeskirja kohaldatakse katalüüsmuunduri kui eraldi seadmestiku tüübikinnituse suhtes, mis on ette nähtud M1- ja N1-kategooria mootorsõidukitele paigaldamiseks nende originaalkatalüüsmuunduri asendamiseks.

2.   MÄÄRATLUSED

Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid:

2.1.   „Originaalkatalüüsmuundur” – katalüüsmuundur või katalüüsmuundurite koost, mille suhtes kehtib sõidukile antud tüübikinnitus ning mille tüübid on esitatud eeskirja nr 83 2. lisaga seotud dokumentides.

2.2.   „Vahetatav katalüüsmuundur” – katalüüsmuundur või katalüüsmuundurite koost, millele võib tüübikinnitust taotleda käesoleva eeskirja alusel, välja arvatud punktis 2.1 määratletud katalüüsmuundurid.

2.3.   „Vahetatav originaalkatalüüsmuundur” – katalüüsmuundur või katalüüsmuundurite koost, mille tüüp on märgitud määruse nr 83 2. lisaga seotud dokumentides, kuid mida sõiduki tüübikinnituse omanik pakub turul eraldi seadmena.

2.4.   „Katalüüsmuunduri tüüp” – katalüüsmuundurid, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste tunnuste poolest:

| i) | kattega elementide arv, struktuur ja materjal; |
| --- | --- |

i)

kattega elementide arv, struktuur ja materjal;

| ii) | katalüsaatori toimimise laad (oksüdatsioon, kolmeastmelisus jne); |
| --- | --- |

ii)

katalüsaatori toimimise laad (oksüdatsioon, kolmeastmelisus jne);

| iii) | maht, esipinna ja elemendi pikkuse suhe; |
| --- | --- |

iii)

maht, esipinna ja elemendi pikkuse suhe;

| iv) | katalüsaatormaterjali koostis; |
| --- | --- |

iv)

katalüsaatormaterjali koostis;

| v) | katalüsaatormaterjali suhe; |
| --- | --- |

v)

katalüsaatormaterjali suhe;

| vi) | elemendi tihedus; |
| --- | --- |

vi)

elemendi tihedus;

| vii) | mõõtmed ja kuju; |
| --- | --- |

vii)

mõõtmed ja kuju;

| viii) | termokaitse. |
| --- | --- |

viii)

termokaitse.

2.5.   „Sõidukitüüp”

Vaata eeskirja nr 83 punkti 2.3.

2.6.   „Vahetatava katalüüsmuunduri tüübikinnitus” – tüübikinnitus katalüüsmuundurile, mis on ette nähtud vahetatava osana ühele või mitmele sõidukitüübile paigaldamiseks, pidades silmas saasteainete heitkoguste piiramist, mürataset ja mõju sõiduki töövõimele ning vajaduse korral OBD-seadmele.

2.7.   „Halvendatud vahetatav katalüüsmuundur” – katalüüsmuundur, mis on vananenud või tahtlikult halvendatud sellisel määral, et vastab eeskirja nr 83 11. lisa 1. liite punkti 1 nõuetele.

3.   TÜÜBIKINNITUSE TAOTLUS

3.1.   Vahetatava katalüüsmuunduri tüübikinnitustaotluse esitab selle tootja või tootja volitatud esindaja.

Igale vahetatava katalüüsmuunduri tüübikinnitustaotlusele peab olema lisatud järgmised dokumendid kolmes eksemplaris.

3.2.1.   Vahetatava katalüüsmuunduri joonised, milles esitatakse eelkõige kõik käesoleva määruse punktis 2.4 nimetatud tunnused.

3.2.2.   Sõidukitüübi või -tüüpide kirjeldus, millele vahetatav katalüüsmuundur on ette nähtud. Tuleb märkida mootori- ja sõidukitüübi kindlaksmääramist võimaldavad numbrid ja/või tähised.

3.2.3.   Kirjeldus ja joonised vahetatava katalüüsmuunduri asendi kohta mootori väljalasketoru (väljalasketorustiku) suhtes.

3.2.4.   Joonised tüübikinnitusmärgi paiknemise kohta.

3.2.5.   Märge vahetatava katalüüsmuunduri kokkusobivuse kohta sõiduki OBD-nõuetega.

3.2.6.   Teatise näidis on esitatud liites.

Tüübikinnituse taotleja esitab tüübikatsetuste eest vastutavale tehnilisele teenistusele järgmised andmed:

3.3.1.   Eeskirja nr 83 kohaselt tüübikinnituse saanud sõiduk (sõidukid), mis on varustatud uue originaalkatalüüsmuunduriga. Taotleja valib kõnealuse sõiduki (kõnealused sõidukid) tehnilise teenistuse nõusolekul. See vastab (need vastavad) määruse nr 83 4. lisa punkti 3 nõuetele.

Katsesõiduki (katsesõidukite) heitekontrollseade peab olema vigadeta; ülemäära kulunud või rikkis ja heitkoguseid mõjutav mis tahes originaalosa tuleb parandada või asendada. Katsesõiduk (katsesõidukid) peab (peavad) olema nõuetekohaselt reguleeritud ning enne heitkoguste mõõtmise katset tootja spetsifikatsioonide kohaselt paigaldatud.

3.3.2.   Üks vahetatava katalüüsmuunduri tüübi näidis. Näidisele tuleb selgelt ja kustumatult märkida taotleja kaubanimi või kaubamärk ja toote nimetus.

3.3.3.   Vahetatava katalüüsmuunduri tüübi lisanäidis, juhul kui vahetatav katalüüsmuundur on ette nähtud paigaldamiseks OBD-seadmega varustatud sõidukile. Näidisele tuleb selgelt ja kustutamatult märkida taotleja kaubamärk ja toote nimetus. Lisanäidis peab olema halvendatud punkti 2.7 määratluse kohaselt.

4.   TÜÜBIKINNITUS

4.1.   Kui käesoleva määruse kohase tüübikinnituse saamiseks esitatud vahetatav katalüüsmuundur vastab punktis 5 esitatud nõuetele, antakse sellele vahetatavale katalüüsmuundurile tüübikinnitus.

Vahetatav originaalkatalüüsmuundur, mis kuulub eeskirja nr 83 2. lisa punktile 18 vastavasse tüüpi ja on ette nähtud paigaldamiseks sõidukile, mille kohta on koostatud asjakohased tüübikinnitusdokumendid, ei vaja käesoleva eeskirja kohast tüübikinnitust, kui ta vastab punktide 4.2.1 ja 4.2.2 nõuetele.

4.2.1.   Märgistus

Vahetatavatel originaalkatalüüsmuunduritel peab olema vähemalt üks järgmistest tunnustest:

4.2.1.1.   Sõiduki tootja nimi või kaubamärk.

4.2.1.2.   Vahetatava originaalkatalüüsmuunduri mark ja identifitseerimiseks vajalik osanumber, nagu on märgitud punktis 4.2.3.

4.2.2.   Dokumendid

Vahetatava originaalkatalüüsmuunduriga peab kaasas olema järgmine teave:

4.2.2.1.   Sõiduki tootja nimi või kaubamärk.

4.2.2.2.   Vahetatava originaalkatalüüsmuunduri mark ja identifitseerimiseks vajalik osanumber, nagu on märgitud punktis 4.2.3.

4.2.2.3.   Sõidukid, mille vahetatavad originaalkatalüüsmuundurid kuuluvad eeskirja nr 83 2. lisa punktile 18 vastavasse tüüpi, kaasa arvatud vajaduse korral märgistus, mis näitab, kas vahetatav originaalkatalüüsmuundur sobib paigaldamiseks sisseehitatud diagnostikaseadmega (OBD-seadmega) varustatud sõidukile

4.2.2.4.   Paigaldamisjuhend, vajaduse korral.

4.2.2.5.   Niisugune teave esitatakse:

| — | vahetatava originaalkatalüüsmuunduriga kaasas oleval infolehel
  või |
| --- | --- |

—

vahetatava originaalkatalüüsmuunduriga kaasas oleval infolehel

või

| — | vahetatava originaalkatalüüsmuunduri müügipakendil
  või |
| --- | --- |

—

vahetatava originaalkatalüüsmuunduri müügipakendil

või

| — | muul sobival viisil. |
| --- | --- |

—

muul sobival viisil.

Teave peab igal juhul olema esitatud tootekataloogides, mida sõiduki tootja jagab müügikohtades.

4.2.3.   Sõiduki tootja esitab tehnilisele teenistusele ja/või tüübikinnitusasutusele vajaliku teabe elektroonilisel kujul, mis on ühenduslüliks vajalike tootekoodide ja tüübikinnitusdokumentatsiooni vahel.

Vajalik teave sisaldab järgmist:

| i) | sõiduki mark (margid) ja tüüp (tüübid); |
| --- | --- |

i)

sõiduki mark (margid) ja tüüp (tüübid);

| ii) | vahetatava originaalkatalüüsmuunduri mark (margid) ja tüüp (tüübid); |
| --- | --- |

ii)

vahetatava originaalkatalüüsmuunduri mark (margid) ja tüüp (tüübid);

| iii) | vahetatava originaalkatalüüsmuunduri osanumber (osanumbrid); |
| --- | --- |

iii)

vahetatava originaalkatalüüsmuunduri osanumber (osanumbrid);

| iv) | asjakohase sõidukitüübi (tüüpide) kinnitusnumber. |
| --- | --- |

iv)

asjakohase sõidukitüübi (tüüpide) kinnitusnumber.

4.3.   Igale kinnituse saanud vahetatava katalüüsmuunduri tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest kohta (eeskirja praegusel kujul 00) näitavad muudatuste seeriaid, mis inkorporeerivad kinnituse väljaandmise ajal kõige uuemaid eeskirjas tehtud tehnilisi muudatusi. Sama kokkuleppeosaline ei või anda sama numbrit teist tüüpi katalüüsmuundurile. Sama tüübikinnitusnumbrit kandvat vahetatava katalüüsmuunduri tüüpi võib kasutada mitme eri sõidukitüübi puhul.

4.4.   Kui tüübikinnituse taotleja suudab tüübikinnitusasutusele või tehnilisele teenistusele tõestada, et vahetatav katalüüsmuundur on sama tüüpi, nagu on osutatud eeskirja nr 83 05-seeria muudatuste 2. lisa punktis 18, ei sõltu tüübikinnitustunnistuse andmine punkti 5 nõuete täitmise tõendamisest.

4.5.   Teade vahetatava katalüüsmuunduri tüübile käesoleva määruse kohase tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise või tüübikinnituse andmisest keeldumise kohta edastatakse seda määrust kohaldavatele kokkuleppeosalistele vormis, mis vastab käesoleva määruse 1. lisas esitatud mudelile.

Igale käesoleva määruse kohaselt kinnitatud vahetatava katalüüsmuunduri tüübile vastavale vahetatavale katalüüsmuundurile tuleb kinnitada tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud hästi märgatavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, millel on:

4.6.1.   Ringiga ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber (1).

4.6.2.   Käesoleva määruse number ja sellele järgnevad R-täht, kriips ja tüübikinnitusnumber, mis paiknevad punktis 4.6.1 nimetatud ringi läheduses.

4.7.   Kui vahetatav katalüüsmuundur vastab ühe või mitme kokkuleppele lisatud muu määruse alusel kinnitatud katalüüsmuunduri tüübile riigis, mis on sellele andnud käesoleva määruse alusel tüübikinnituse, ei ole punktis 4.6.1 ette nähtud sümbolit tarvis korrata; sellisel juhul paigutatakse eeskirja ja tüübikinnituse numbrid ning täiendavad sümbolid kõigi eeskirjade kohta, mille alusel on antud tüübikinnitus riigis, mis on andnud tüübikinnituse käesoleva eeskirja alusel, vertikaalsete tulpadena punktis 4.6.1 ette nähtud sümbolist paremale.

4.8.   Tüübikinnitust tõendav märk peab olema kustumatu ja selgesti loetav ka siis, kui vahetatav katalüüsmuundur on paigaldatud sõidukile.

4.9.   Tüübikinnitusmärgi kujunduse näidised on esitatud käesoleva eeskirja 2. lisas.

5.   NÕUDED

5.1.   Üldnõuded

5.1.1.   Vahetatav katalüüsmuundur peab olema konstrueeritud, valmistatud ning paigaldatud nii, et sõiduk säilitaks oma esialgse vastavuse asjaomaste määruste sätetele; saasteainete heitkoguseid peab saama tõhusalt piirata sõiduki kogu tavapärase kasutusaja jooksul harilikes kasutustingimustes.

5.1.2.   Vahetatav katalüüsmuundur tuleb paigaldada täpselt samale kohale, kus asus originaalkatalüüsmuundur, ning hapnikusondi(de) ja muude andurite asetust väljalaskesüsteemis (kui neid kasutatakse) ei tohi muuta.

5.1.3.   Kui originaalkatalüüsmuunduris on termokaitse, siis peab ka vahetatav katalüüsmuundur olema võrdväärse termokaitsega.

5.1.4.   Vahetatav katalüüsmuundur peab olema kulumiskindel, seega konstrueeritud, valmistatud ja paigaldatud nii, et oleks tagatud asjakohane korrosiooni- ja oksüdatsioonikindlus sõiduki kasutamistingimusi silmas pidades.

5.2.   Heidetega seotud nõuded

Käesoleva määruse punktis 3.3.1 nimetatud sõidukile (sõidukitele), mis on varustatud seda tüüpi vahetatava katalüüsmuunduriga, millele taotletakse tüübikinnitust, tehakse I tüübi katsetus eeskirja nr 83 vastavates lisades esitatud tingimuste kohaselt, et võrrelda vahetatava katalüüsmuunduri ja originaalkatalüüsmuunduri töövõimet allpool kirjeldatud menetluse kohaselt.

5.2.1.   Võrdlusaluse kindlaksmääramine

Sõidukile (sõidukitele) tuleb paigaldada originaalkatalüüsmuundur (vt punkt 3.3.1), mis sõidetakse sisse 12 linnavälise sõidutsükliga (I tüübi katsetuse teine osa).

Pärast nimetatud eelkonditsioneerimist hoitakse sõidukit (sõidukeid) ruumis, mille temperatuur on suhteliselt konstantne, püsides vahemikus 293–303 K (20–30 °C). Kõnealune konditsioneerimine peab kestma vähemalt kuus tundi, kuni mootoriõli temperatuur ja jahutusvedelik (kui seda kasutatakse) saavutavad ruumi temperatuuri ±2 K. Seejärel tehakse kolm I tüübi heitgaasikatset.

5.2.2.   Heitgaasikatse vahetatava katalüüsmuunduriga

Katsesõiduki (katsesõidukite) originaalkatalüüsmuundur asendatakse vahetatava katalüüsmuunduriga (vt punkt 3.3.2), mis sõidetakse sisse 12 linnavälise sõidutsükliga (I tüübi katse teine osa). Pärast nimetatud eelkonditsioneerimist hoitakse sõidukit (sõidukeid) ruumis, mille temperatuur on suhteliselt konstantne, püsides vahemikus 293–303 K (20–30 °C). Kõnealune konditsioneerimine peab kestma vähemalt kuus tundi, kuni mootoriõli temperatuur ja jahutusvedelik (kui seda kasutatakse) saavutavad ruumi temperatuuri ±2 K. Seejärel tehakse kolm I tüübi heitgaasikatset.

5.2.3.   Vahetatava katalüüsmuunduriga varustatud sõidukite saasteainekoguste hindamine

Originaalkatalüüsmuunduriga katsesõiduk peab (katsesõidukid peavad) vastama sõiduki (sõidukite) tüübikinnitusnõuetes ette nähtud piirväärtustele, kusjuures vajaduse korral võetakse arvesse sõiduki (sõidukite) tüübikinnituse ajal kasutatud halvendustegureid.

Vahetatava katalüüsmuunduriga varustatud sõiduki(te) heidetega seotud nõuded loetakse täidetuks, kui iga reguleeritava saasteainega (CO, HC, NOx ja tahked osakesed) seotud tulemused vastavad järgmistele tingimustele:

| 1) | M ≤ 0,85 S + 0,4 G |
| --- | --- |

1)

M ≤ 0,85 S + 0,4 G

| 2) | M ≤ G |
| --- | --- |

2)

M ≤ G

kus

| M | on ühe saasteaine (CO, tahked osakesed) või kahe saasteaine heitkoguste summa (HC + NOx) keskmine väärtus, mis on saadud kolmes I tüübi katses vahetatava katalüüsmuunduriga, |
| --- | --- |
| S | on ühe saasteaine (CO, HC, NOx ja tahked osakesed) või kahe saasteaine heitkoguste summa (HC + NOx) keskmine väärtus, saadud kolmes I tüübi katses originaalkatalüüsmuunduriga, |
| G | on ühe saasteaine (CO, HC, NOx ja tahked osakesed) või kahe saasteaine heitkoguste summa (HC + NOx) piirväärtus sõiduki (sõidukite) tüübikinnituse kohaselt, mis on vajaduse korral jagatud vastavalt punktis 5.4 kindlaks määratud halvendusteguritega. |

M

on ühe saasteaine (CO, tahked osakesed) või kahe saasteaine heitkoguste summa (HC + NOx) keskmine väärtus, mis on saadud kolmes I tüübi katses vahetatava katalüüsmuunduriga,

S

on ühe saasteaine (CO, HC, NOx ja tahked osakesed) või kahe saasteaine heitkoguste summa (HC + NOx) keskmine väärtus, saadud kolmes I tüübi katses originaalkatalüüsmuunduriga,

G

on ühe saasteaine (CO, HC, NOx ja tahked osakesed) või kahe saasteaine heitkoguste summa (HC + NOx) piirväärtus sõiduki (sõidukite) tüübikinnituse kohaselt, mis on vajaduse korral jagatud vastavalt punktis 5.4 kindlaks määratud halvendusteguritega.

Juhul kui tüübikinnitust taotletakse ühe sõidukitootja eri tüüpi sõidukitele ning tingimusel, et kõnealustele eri tüüpi sõidukitele on paigaldatud sama tüüpi originaalkatalüüsmuundur, võib I tüübi katse piirduda vähemalt kahe sõidukiga, mis on valitud kokkuleppel tüübikinnituse eest vastutava tehnilise teenistusega.

5.3.   Müra ja sõiduki töövõimega seotud nõuded

Vahetatav katalüüsmuundur peab vastama eeskirjas nr 59 esitatud tehnilistele nõuetele. Sõiduki tööomadusi võib lisaks eeskirjas nr 59 ette nähtud vasturõhu mõõtmisele kontrollida nii, et mõõdetakse šassiidünamomeetril neelduvat maksimumvõimsust kiiruse juures, mis vastab mootori maksimumvõimsusele. Vahetatava katalüüsmuunduri puhul väliskeskkonna võrdlustingimuste juures saadud tulemus, nagu määratletud eeskirjas nr 85, ei tohi olla originaalkatalüüsmuunduriga saadud tulemusest rohkem kui 5 % väiksem.

5.4.   Vastupidavusega seotud nõuded

Vahetatav katalüüsmuundur peab vastama eeskirja nr 83 punkti 5.3.5 nõuetele, st V tüübi katse nõuetele või halvendusteguritele allpool esitatud tabelis, mis sisaldab I tüübi katse tulemusi.

| Mootori kategooria | Halvendustegurid |
| --- | --- |
| CO | HC (2) | NOx
   (2) | HC + NOx | Tahked osakesed |
| Ottomootor | 1,2 | 1,2 | 1,2 | 1,2 (3) | — |
| Diiselmootor | 1,1 | — | 1,0 | 1,0 | 1,2 |

Mootori kategooria

Halvendustegurid

CO

HC (2)

NOx
   (2)

HC + NOx

Tahked osakesed

Ottomootor

1,2

1,2

1,2

1,2 (3)

—

Diiselmootor

1,1

—

1,0

1,0

1,2

OBD-seadmega kokkusobivuse nõuded (rakendatavad ainult vahetatavate katalüüsmuundurite puhul, mis on ette nähtud paigaldamiseks OBD-seadmega varustatud sõidukitele).

OBD-seadmega kokkusobivust on vaja tõendada ainult juhul, kui originaalkatalüüsmuundurit jälgiti algkonfiguratsioonis.

5.5.1.   Vahetatava katalüüsmuunduri OBD-seadmega kokkusobivuse tõendamiseks kasutatakse 05-seeria muudatustega eeskirja nr 83 11. lisa 1. liites kirjeldatud protseduure.

5.5.2.   05-seeria muudatustega eeskirja nr 83 11. lisa 1. liites sätestatud muudele kui katalüüsmuunduritele ette nähtud nõudeid ei kohaldata.

5.5.3.   Teisene sõiduki tootja võib kasutada sama eelkonditsioneerimis- ja katseprotseduuri, nagu kasutati esialgse tüübikinnituse puhul. Sel juhul lisab ametiasutus taotluse korral ja võrdse kohtlemise põhimõtet järgides tüübikinnitusteatisele 1. liite, milles märgitakse originaalseadme tootja poolt katalüüsmuunduri OBD-katsetamisel kasutatud eelkonditsioneerimistsüklite arv ja liik ning katsetsüklite liik.

5.5.4.   Selleks et oleks võimalik kontrollida kõigi muude OBD-seadme abil jälgitavate osade paigaldamise ja töötamise nõuetele vastavust, ei tohi OBD-seade enne vahetatava katalüüsmuunduri paigaldamist anda rikketeateid ega salvestada veakoode. Selle nõude rakendamiseks võib pärast katseid kasutada punktis 5.2.1 kirjeldatud OBD-seadme seisundi hindamist.

5.5.5.   Punktis 5.2.2 ette nähtud toimingute jooksul ei tohi rikkeindikaator (vt 05-seeria muudatustega eeskirja nr 83 11. lisa punkti 2.5 viidet) aktiveeruda.

6.   VAHETATAVA KATALÜÜSMUUNDURI MUUDATUSED JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

Igast vahetatava katalüüsmuunduri muudatusest tuleb teavitada tüübikinnituse andnud ametiasutust.

Asutus võib seejärel kas:

| i) | otsustada, et tehtud muudatused ei avalda tõenäoliselt märgatavat kahjulikku mõju ja vahetatav katalüüsmuundur vastab endiselt nõuetele,
  või |
| --- | --- |

i)

otsustada, et tehtud muudatused ei avalda tõenäoliselt märgatavat kahjulikku mõju ja vahetatav katalüüsmuundur vastab endiselt nõuetele,

või

| ii) | nõuda tüübikatsetuste eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet mõnede või kõikide käesoleva eeskirja punktis 5 nimetatud katsete kohta. |
| --- | --- |

ii)

nõuda tüübikatsetuste eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet mõnede või kõikide käesoleva eeskirja punktis 5 nimetatud katsete kohta.

Tüübikinnituse andmisest või sellest keeldumisest teatatakse käesolevat eeskirja rakendavatele kokkuleppeosalistele punktis 4.5 kindlaks määratud korras.

Tüübikinnituse laienduse välja andnud pädev asutus märgib igale laienduse kohta koostatud teatisevormile seerianumbri.

7.   TOOTMISE VASTAVUS NÕUETELE

Tootmise nõuetele vastavusega seotud menetluste korral tuleb järgida kokkuleppe 2. liites (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) kehtestatud korda, milles nähakse ette järgmised nõuded.

7.1.   Käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud vahetatavat katalüüsmuundurit toodetakse nii, et oleks täidetud käesoleva eeskirja punkti 2.4 kohaste oluliste tunnustega seotud nõuded. Vahetatavad katalüüsmuundurid peavad vastama punktis 5 esitatud nõuetele ja vajaduse korral ka käesolevas eeskirjas nimetatud katsete tingimustele.

7.2.   Tüübikinnitusasutus võib korraldada mis tahes käesoleva eeskirjaga ette nähtud kontrolli ja katseid. Eelkõige võib korraldada käesoleva eeskirja punktis 5.2 (heidetega seotud nõuded) kirjeldatud katseid. Sellisel juhul võib tüübikinnituse omanik taotleda võimalust, mille kohaselt kasutatakse võrdlusalusena originaalkatalüüsmuunduri asemel seda vahetatavat katalüüsmuundurit, mida kasutati tüübikinnituskatsetustes (või mõnda muud näidist, mille vastavus kinnitatud tüübile on tõestatud). Kontrollitava näidisega mõõdetud heitkoguste keskmised väärtused ei tohi olla rohkem kui 15 % suuremad kui võrdlusnäidisega mõõdetud keskmised väärtused.

8.   KARISTUSED TOOTMISE NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

8.1.   Käesoleva eeskirja kohaselt vahetatavale katalüüsmuundurile antud tüübikinnituse võib tühistada, kui punkti 7 nõudeid ei täideta.

8.2.   Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tema eelnevalt antud tüübikinnituse, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, kasutades selleks käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidise kohast teatisevormi.

9.   TOOTMISE LÕPETAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud vahetatava katalüüsmuunduri tüübi tootmise, peab ta sellest teatama kõnealuse kinnituse andnud asutusele.

Pärast asjaomase teatise saamist teavitab kõnealune asutus sellest teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastava teatisega.

10.   TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE NING HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised peavad edastama ÜRO sekretariaadile tüübikatsetuste eest vastutavate tehniliste teenistuste ning nende ametiasutuste nimetused ja aadressid, kes annavad tüübikinnitusi ja kellele tuleb saata teated teistes riikides antud tüübikinnituse või selle laiendamise, sellest keeldumise või selle tühistamise kohta.

11.   DOKUMENDID

Iga uue vahetatava katalüüsmuunduriga antakse kaasa järgmine teave:

11.1.1.   Katalüüsmuunduri tootja nimi või kaubamärk.

11.1.2.   Sõidukid (ja nende tootmisaastad), mille vahetatavale katalüüsmuundurile on antud tüübikinnitus, kaasa arvatud vajaduse korral märgistus, mis näitab, kas vahetatav katalüüsmuundur sobib paigaldamiseks sisseehitatud diagnostikaseadmega (OBD-seadmega) varustatud sõidukile.

11.1.3.   Paigaldamisjuhend (vajaduse korral).

11.2.   Niisugune teave esitatakse:

| i) | vahetatava originaalkatalüüsmuunduriga kaasa antud infolehel
  või |
| --- | --- |

i)

vahetatava originaalkatalüüsmuunduriga kaasa antud infolehel

või

| ii) | vahetatava originaalkatalüüsmuunduri müügipakendil
  või |
| --- | --- |

ii)

vahetatava originaalkatalüüsmuunduri müügipakendil

või

| iii) | muul sobival viisil. |
| --- | --- |

iii)

muul sobival viisil.

Teave peab igal juhul olema esitatud tootekataloogides, mida vahetatava katalüüsmuunduri tootja jagab müügikohtades.

---

(1)  1– Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Jugoslaavia, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Venemaa Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 (vaba), 34 – Bulgaaria, 35–36 (vaba), 37 – Türgi, 38–39 (vaba), 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (kinnitusi annavad liikmesriigid, kasutades oma EMK sümboleid), 43 – Jaapan, 44 (vaba), 45 – Austraalia ja 46 – Ukraina. Edasised numbrid määratakse riikidele kokkuleppega (milles käsitletakse ratassõidukile ning sellele paigaldatavale ja/või sellel kasutatavale varustusele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ning nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist) liitumise või selle ratifitseerimise kronoloogilises järjestuses. Määratud numbrid edastab kokkuleppeosalistele Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär.

(2)  Kohaldatakse üksnes eeskirja nr 83 05-seeria muudatuste kohaselt tüübikinnituse saanud sõidukite suhtes.

(3)  Kohaldatakse üksnes enne eeskirja nr 83 05-seeria muudatuste vastuvõtmist tüübikinnituse saanud ottomootoriga sõidukite suhtes.

---

Liide

TEATIS NR... VAHETATAVA KATALÜÜSMUUNDURI TÜÜBIKINNITUSE KOHTA

Kõik joonised tuleb esitada vastavas mõõtkavas ja piisavalt üksikasjalikult A4-formaadis paberil või A4-formaadis voldikul. Fotod, kui neid kasutatakse, peavad olema piisavalt üksikasjalikud.

Kui süsteemid, osad või eraldi seadmestikud sisaldavad elektroonilisi kontrollseadmeid, tuleb esitada andmed nende töötamise kohta.

1.   ÜLDOSA

1.1.   Mark (tootja kaubamärk):

1.2.   Toote liik:

1.5.   Tootja nimi ja aadress:

1.7.   Osade ja eraldi seadmestike puhul ECE-tüübikinnitusmärgi asukoht ja kinnitusviis:

1.8.   Koostetehas(t)e aadress(id):

2.   SEADME KIRJELDUS

2.1.   Vahetatava katalüüsmuunduri mark ja tüüp:

2.2.   Vahetatava katalüüsmuunduri joonised, milles märgitakse eelkõige kõik käesoleva liite punktides 2.3 kuni 2.3.2 nimetatud tunnused:

Sõidukitüübi või -tüüpide kirjeldus, millele vahetatav katalüüsmuundur on ette nähtud:

2.3.1.   Mootorit ja sõidukitüüpi (sõidukitüüpe) iseloomustav (iseloomustavad) number (numbrid) ja/või tähis (tähised):

2.3.2.   Kas vahetatav katalüüsmuundur on toodetud nii, et see sobiks kokku sõiduki OBD-nõuetega? Jah/ei (mittevajalik läbi kriipsutada)

2.4.   Kirjeldus ja joonised vahetatava katalüüsmuunduri asendi kohta mootori väljalasketoru (väljalasketorustiku) suhtes:

---

1. LISA

TEATIS

(suurim formaat: A4 (210 × 297 mm)

| (1) | |
| --- | --- |
| Väljaandja: | asutuse nimi:
  ...
  ...
  ... |

Image

Väljaandja:

asutuse nimi:

...

...

...

| Vahetatavale katalüüsmuundurile (2) | TÜÜBIKINNITUSE ANDMISE
  TÜÜBIKINNITUSE PIKENDAMISE
  TÜÜBIKINNITUSEST KEELDUMISE
  TÜÜBIKINNITUSE TÜHISTAMISE
  TOOTMISE LÕPETAMISE |
| --- | --- |

Vahetatavale katalüüsmuundurile (2)

TÜÜBIKINNITUSE ANDMISE

TÜÜBIKINNITUSE PIKENDAMISE

TÜÜBIKINNITUSEST KEELDUMISE

TÜÜBIKINNITUSE TÜHISTAMISE

TOOTMISE LÕPETAMISE

kohta vastavalt eeskirjale nr 103

| Tüübikinnituse number: ... | Laienduse number: ... |
| --- | --- |

Tüübikinnituse number: ...

Laienduse number: ...

Laiendamise põhjus:

1.   Taotleja nimi ja aadress: ...

2.   Tootja nimi ja aadress: ...

3.   Tootja nimi või kaubamärk: ...

4.   Vahetatava katalüüsmuunduri tootenimetus ja tüüp: ...

Tootetüübi identifitseerimisandmed, kui need märgitud:

5.1.   Märgistuse paiknemine: ...

6.   Sõidukitüüp (-tüübid), millele katalüüsmuunduri tüüp vahetatava osana sobib: ...

Sõiduki tüüp (sõidukite tüübid), millel vahetatavat katalüüsmuundurit katsetati: ...

7.1.   Kas vahetatava katalüüsmuunduri kokkusobivust OBD-nõuetega on kontrollitud: jah/ei (2)

8.   Tüübikinnitusmärgi paiknemine ja kinnitusviis: ...

9.   Esitatud kinnituse saamiseks (kuupäev): ...

Tüübikatsete tegemise eest vastutav tehniline teenistus: ...

10.1.   Katsearuande kuupäev: ...

10.2.   Katsearuande number: ...

11.   Kinnitus antud/kinnitust laiendatud/kinnituse andmisest keeldutud/kinnitus tühistatud (2)

12.   Koht: ...

13.   Kuupäev: ...

14.   Allkiri: ...

15.   Käesolevale teatisele on lisatud loetelu tüübikinnituse andnud ametiasutuses hoitavatest tüübikinnitusdokumentidest, mida väljastatakse nõudmisel.

---

(1)  Tüübikinnituse andnud, seda laiendanud, selle andmisest keeldunud või selle tühistanud riigi tunnusnumber (vt käesoleva eeskirja tüübikinnitust käsitlevaid sätteid).

(2)  Mittevajalik maha tõmmata.

---

2. LISA

KINNITUSMÄRKIDE KUJUNDUSE NÄIDISED

NÄIDIS A

(Vt käesoleva eeskirja punkt 4.4)

Image

Eespool kujutatud märk, mis on kinnitatud vahetatava katalüüsmuunduri osale, näitab, et asjaomane katalüüsmuunduri tüüp kinnitati Madalmaades (E 4) vastavalt eeskirjale nr 103 ja sellele anti tüübikinnitusnumber 001234. Tüübikinnitusnumbri kaks esimest kohta näitavad, et kinnitus anti vastavalt eeskirja nr 103 algversiooni nõuetele.

NÄIDIS B

(Vt käesoleva eeskirja punkt 4.5)

Image

Eespool kujutatud märk, mis on kinnitatud vahetatava katalüüsmuunduri osale, näitab, et asjaomane tüüp kinnitati Madalmaades (E 4) vastavalt eeskirjadele nr 103 ja 59 (1).

Tüübikinnitusnumbri kaks esimest kohta näitavad, et kinnitus anti vastavalt eeskirjade nr 103 ja 59 algversiooni nõuetele.

---

(1)  Teine number on esitatud vaid näitena.

---