# Euroopa Liidu L 70/2007

| | ISSN 1725-5082 |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | L 70 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Õigusaktid | 50. köide9. märts 2007 |

ISSN 1725-5082

Euroopa Liidu

Teataja

L 70

Eestikeelne väljaanne

Õigusaktid

50. köide9. märts 2007

---

| Sisukord | | | Lehekülg |
| --- | --- | --- | --- |
| | * | Teade lugejatele | 1 |

Sisukord

Lehekülg

*

Teade lugejatele

1

| | | Parandused |
| --- | --- | --- |
| | * | Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskirja nr 49 (Ühtsed sätted, milles käsitletakse diiselmootorite, maagaasi küttel töötavate sisepõlemismootorite, veeldatud naftagaasi küttel töötavate ottomootorite ning diiselmootori, maagaasi küttel töötava sisepõlemismootori või veeldatud naftagaasi küttel töötava ottomootoriga varustatud sõidukite tüübikinnitust seoses mootoritest lähtuva saasteaineheitega) parandus (ELT L 375, 27.12.2006) | 3 |
| | * | Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskirja nr 83 (Sõidukite tüübikinnituse ühtsed sätted seoses saasteainete heidetega vastavalt mootorikütusele esitatud nõuetele) parandus (ELT L 375, 27.12.2006) | 171 |
| | * | Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskirja nr 123 (Ühtsed sätted mootorsõidukite kohanduvate esitulede süsteemide (AFS) tüübikinnituse kohta) parandus (ELT L 375, 27.12.2006) | 355 |
| | * | Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskirja nr 124 (Ühtsed sätted, mis käsitlevad sõiduautode ja nende haagiste velgede tüübikinnitust) parandus (ELT L 375, 27.12.2006) | 413 |
| | * | Komisjoni 18. detsembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 2286/2003 (millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) parandused (ELT L 343, 31.12.2003) | 439 |

Parandused

*

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskirja nr 49 (Ühtsed sätted, milles käsitletakse diiselmootorite, maagaasi küttel töötavate sisepõlemismootorite, veeldatud naftagaasi küttel töötavate ottomootorite ning diiselmootori, maagaasi küttel töötava sisepõlemismootori või veeldatud naftagaasi küttel töötava ottomootoriga varustatud sõidukite tüübikinnitust seoses mootoritest lähtuva saasteaineheitega) parandus (ELT L 375, 27.12.2006)

3

*

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskirja nr 83 (Sõidukite tüübikinnituse ühtsed sätted seoses saasteainete heidetega vastavalt mootorikütusele esitatud nõuetele) parandus (ELT L 375, 27.12.2006)

171

*

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskirja nr 123 (Ühtsed sätted mootorsõidukite kohanduvate esitulede süsteemide (AFS) tüübikinnituse kohta) parandus (ELT L 375, 27.12.2006)

355

*

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskirja nr 124 (Ühtsed sätted, mis käsitlevad sõiduautode ja nende haagiste velgede tüübikinnitust) parandus (ELT L 375, 27.12.2006)

413

*

Komisjoni 18. detsembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 2286/2003 (millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) parandused (ELT L 343, 31.12.2003)

439

| ET | Aktid, mille peakiri on trükitud harilikus trükikirjas, käsitlevad põllumajandusküsimuste igapäevast korraldust ning nende kehtivusaeg on üldjuhul piiratud.
  Kõigi ülejäänud aktide pealkirjad on trükitud poolpaksus kirjas ja nende ette on märgitud tärn. |
| --- | --- |

ET

Aktid, mille peakiri on trükitud harilikus trükikirjas, käsitlevad põllumajandusküsimuste igapäevast korraldust ning nende kehtivusaeg on üldjuhul piiratud.

Kõigi ülejäänud aktide pealkirjad on trükitud poolpaksus kirjas ja nende ette on märgitud tärn.

---

9.3.2007

| 9.3.2007 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 70/1 |
| --- | --- | --- | --- |

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 70/1

---

TEADE LUGEJATELE

| BG | : | Настоящият брой на Официален вестник е публикуван на испански, чешки, датски, немски, естонски, гръцки, английски, френски, италиански, латвийски, литовски, унгарски, малтийски, нидерландски, полски, португалски, словашки, словенски, фински и шведски език.
  Поправката, включена в него, се отнася до актове, публикувани преди разширяването на Европейския съюз от 1 януари 2007 г. |
| --- | --- | --- |
| ES | : | El presente Diario Oficial se publica en español, checo, danés, alemán, estonio, griego, inglés, francés, italiano, letón, lituano, húngaro, maltés, neerlandés, polaco, portugués, eslovaco, esloveno, finés y sueco.
  Las correcciones de errores que contiene se refieren a los actos publicados con anterioridad a la ampliación de la Unión Europea del 1 de enero de 2007. |
| CS | : | Tento Úřední věstník se vydává ve španělštině, češtině, dánštině, němčině, estonštině, řečtině, angličtině, francouzštině, italštině, lotyštině, litevštině, maďarštině, maltštině, nizozemštině, polštině, portugalštině, slovenštině, slovinštině, finštině a švédštině.
  Oprava zde uvedená se vztahuje na akty uveřejněné před rozšířením Evropské unie dne 1. ledna 2007. |
| DA | : | Denne EU-Tidende offentliggøres på dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk.
  Berigtigelserne heri henviser til retsakter, som blev offentliggjort før udvidelsen af Den Europæiske Union den 1. januar 2007. |
| DE | : | Dieses Amtsblatt wird in Spanisch, Tschechisch, Dänisch, Deutsch, Estnisch, Griechisch, Englisch, Französisch, Italienisch, Lettisch, Litauisch, Ungarisch, Maltesisch, Niederländisch, Polnisch, Portugiesisch, Slowakisch, Slowenisch, Finnisch und Schwedisch veröffentlicht.
  Die darin enthaltenen Berichtigungen beziehen sich auf Rechtsakte, die vor der Erweiterung der Europäischen Union am 1. Januar 2007 veröffentlicht wurden. |
| ET | : | Käesolev Euroopa Liidu Teataja ilmub hispaania, tšehhi, taani, saksa, eesti, kreeka, inglise, prantsuse, itaalia, läti, leedu, ungari, malta, hollandi, poola, portugali, slovaki, slovneeni, soome ja rootsi keeles.
  Selle parandustega viidatakse aktidele, mis on avaldatud enne Euroopa Liidu laienemist 1. jaanuaril 2007. |
| EL | : | Η παρούσα Επίσημη Εφημερίδα δημοσιεύεται στην ισπανική, τσεχική, δανική, γερμανική, εσθονική, ελληνική, αγγλική, γαλλική, ιταλική, λεττονική, λιθουανική, ουγγρική, μαλτέζικη, ολλανδική, πολωνική, πορτογαλική, σλοβακική, σλοβενική, φινλανδική και σουηδική γλώσσα.
  Τα διορθωτικά που περιλαμβάνει αναφέρονται σε πράξεις που δημοσιεύθηκαν πριν από τη διεύρυνση της Ευρωπαϊκής Ένωσης την 1η Ιανουαρίου 2007. |
| EN | : | This Official Journal is published in Spanish, Czech, Danish, German, Estonian, Greek, English, French, Italian, Latvian, Lithuanian, Hungarian, Maltese, Dutch, Polish, Portuguese, Slovak, Slovenian, Finnish and Swedish.
  The corrigenda contained herein refer to acts published prior to enlargement of the European Union on 1 January 2007. |
| FR | : | Le présent Journal officiel est publié dans les langues espagnole, tchèque, danoise, allemande, estonienne, grecque, anglaise, française, italienne, lettone, lituanienne, hongroise, maltaise, néerlandaise, polonaise, portugaise, slovaque, slovène, finnoise et suédoise.
  Les rectificatifs qu'il contient se rapportent à des actes publiés antérieurement à l'élargissement de l'Union européenne du 1er janvier 2007. |
| IT | : | La presente Gazzetta ufficiale è pubblicata nelle lingue spagnola, ceca, danese, tedesca, estone, greca, inglese, francese, italiana, lettone, lituana, ungherese, maltese, olandese, polacca, portoghese, slovacca, slovena, finlandese e svedese.
  Le rettifiche che essa contiene si riferiscono ad atti pubblicati anteriormente all'allargamento dell'Unione europea del 1o gennaio 2007. |
| LV | : | Šis Oficiālais Vēstnesis publicēts spāņu, čehu, dāņu, vācu, igauņu, grieķu, angļu, franču, itāļu, latviešu, lietuviešu, ungāru, maltiešu, holandiešu, poļu, portugāļu, slovāku, slovēņu, somu un zviedru valodā.
  Šeit minētie labojumi attiecas uz tiesību aktiem, kas publicēti pirms Eiropas Savienības paplašināšanās 2007. gada 1. janvārī. |
| LT | : | Šis Oficialusis leidinys išleistas ispanų, čekų, danų, vokiečių, estų, graikų, anglų, prancūzų, italų, latvių, lietuvių, vengrų, maltiečių, olandų, lenkų, portugalų, slovakų, slovėnų, suomių ir švedų kalbomis.
  Čia išspausdintas teisės aktų, paskelbtų iki Europos Sąjungos plėtros 2007 m. sausio 1 d., klaidų ištaisymas. |
| HU | : | Ez a Hivatalos Lap spanyol, cseh, dán, német, észt, görög, angol, francia, olasz, lett, litván, magyar, máltai, holland, lengyel, portugál, szlovák, szlovén, finn és svéd nyelven jelenik meg.
  Az itt megjelent helyesbítések elsősorban a 2007. január 1-jei európai uniós bővítéssel kapcsolatos jogszabályokra vonatkoznak. |
| MT | : | Dan il-Ġurnal Uffiċjali hu ppubblikat fil-ligwa Spanjola, Ċeka, Daniża, Ġermaniża, Estonjana, Griega, Ingliża, Franċiża, Taljana, Latvjana, Litwana, Ungeriża, Maltija, Olandiża, Pollakka, Portugiża, Slovakka, Slovena, Finlandiża u Żvediża.
  Il-corrigenda li tinstab hawnhekk tirreferi għal atti ppubblikati qabel it-tkabbir ta' l-Unjoni Ewropea fl-1 ta' Jannar 2007. |
| NL | : | Dit Publicatieblad wordt uitgegeven in de Spaanse, de Tsjechische, de Deense, de Duitse, de Estse, de Griekse, de Engelse, de Franse, de Italiaanse, de Letse, de Litouwse, de Hongaarse, de Maltese, de Nederlandse, de Poolse, de Portugese, de Slowaakse, de Sloveense, de Finse en de Zweedse taal.
  De rectificaties in dit Publicatieblad hebben betrekking op besluiten die vóór de uitbreiding van de Europese Unie op 1 januari 2007 zijn gepubliceerd. |
| PL | : | Niniejszy Dziennik Urzędowy jest wydawany w językach: hiszpańskim, czeskim, duńskim, niemieckim, estońskim, greckim, angielskim, francuskim, włoskim, łotewskim, litewskim, węgierskim, maltańskim, niderlandzkim, polskim, portugalskim, słowackim, słoweńskim, fińskim i szwedzkim.
  Sprostowania zawierają odniesienia do aktów opublikowanych przed rozszerzeniem Unii Europejskiej dnia 1 stycznia 2007 r. |
| PT | : | O presente Jornal Oficial é publicado nas línguas espanhola, checa, dinamarquesa, alemã, estónia, grega, inglesa, francesa, italiana, letã, lituana, húngara, maltesa, neerlandesa, polaca, portuguesa, eslovaca, eslovena, finlandesa e sueca.
  As rectificações publicadas neste Jornal Oficial referem-se a actos publicados antes do alargamento da União Europeia de 1 de Janeiro de 2007. |
| RO | : | Prezentul Jurnal Oficial este publicat în limbile spaniolă, cehă, daneză, germană, estonă, greacă, engleză, franceză, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, olandeză, polonă, portugheză, slovacă, slovenă, finlandeză şi suedeză.
  Rectificările conţinute în acest Jurnal Oficial se referă la acte publicate anterior extinderii Uniunii Europene din 1 ianuarie 2007. |
| SK | : | Tento úradný vestník vychádza v španielskom, českom, dánskom, nemeckom, estónskom, gréckom, anglickom, francúzskom, talianskom, lotyšskom, litovskom, maďarskom, maltskom, holandskom, poľskom, portugalskom, slovenskom, slovinskom, fínskom a švédskom jazyku.
  Korigendá, ktoré obsahuje, odkazujú na akty uverejnené pred rozšírením Európskej únie 1. januára 2007. |
| SL | : | Ta Uradni list je objavljen v španskem, češkem, danskem, nemškem, estonskem, grškem, angleškem, francoskem, italijanskem, latvijskem, litovskem, madžarskem, malteškem, nizozemskem, poljskem, portugalskem, slovaškem, slovenskem, finskem in švedskem jeziku.
  Vsebovani popravki se nanašajo na akte objavljene pred širitvijo Evropske unije 1. januarja 2007. |
| FI | : | Tämä virallinen lehti on julkaistu espanjan, tšekin, tanskan, saksan, viron, kreikan, englannin, ranskan, italian, latvian, liettuan, unkarin, maltan, hollannin, puolan, portugalin, slovakin, sloveenin, suomen ja ruotsin kielellä.
  Lehden sisältämät oikaisut liittyvät ennen Euroopan unionin laajentumista 1. tammikuuta 2007 julkaistuihin säädöksiin. |
| SV | : | Denna utgåva av Europeiska unionens officiella tidning publiceras på spanska, tjeckiska, danska, tyska, estniska, grekiska, engelska, franska, italienska, lettiska, litauiska, ungerska, maltesiska, nederländska, polska, portugisiska, slovakiska, slovenska, finska och svenska.
  Rättelserna som den innehåller avser rättsakter som publicerades före utvidgningen av Europeiska unionen den 1 januari 2007. |

BG

:

Настоящият брой на Официален вестник е публикуван на испански, чешки, датски, немски, естонски, гръцки, английски, френски, италиански, латвийски, литовски, унгарски, малтийски, нидерландски, полски, португалски, словашки, словенски, фински и шведски език.

Поправката, включена в него, се отнася до актове, публикувани преди разширяването на Европейския съюз от 1 януари 2007 г.

ES

:

El presente Diario Oficial se publica en español, checo, danés, alemán, estonio, griego, inglés, francés, italiano, letón, lituano, húngaro, maltés, neerlandés, polaco, portugués, eslovaco, esloveno, finés y sueco.

Las correcciones de errores que contiene se refieren a los actos publicados con anterioridad a la ampliación de la Unión Europea del 1 de enero de 2007.

CS

:

Tento Úřední věstník se vydává ve španělštině, češtině, dánštině, němčině, estonštině, řečtině, angličtině, francouzštině, italštině, lotyštině, litevštině, maďarštině, maltštině, nizozemštině, polštině, portugalštině, slovenštině, slovinštině, finštině a švédštině.

Oprava zde uvedená se vztahuje na akty uveřejněné před rozšířením Evropské unie dne 1. ledna 2007.

DA

:

Denne EU-Tidende offentliggøres på dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk.

Berigtigelserne heri henviser til retsakter, som blev offentliggjort før udvidelsen af Den Europæiske Union den 1. januar 2007.

DE

:

Dieses Amtsblatt wird in Spanisch, Tschechisch, Dänisch, Deutsch, Estnisch, Griechisch, Englisch, Französisch, Italienisch, Lettisch, Litauisch, Ungarisch, Maltesisch, Niederländisch, Polnisch, Portugiesisch, Slowakisch, Slowenisch, Finnisch und Schwedisch veröffentlicht.

Die darin enthaltenen Berichtigungen beziehen sich auf Rechtsakte, die vor der Erweiterung der Europäischen Union am 1. Januar 2007 veröffentlicht wurden.

ET

:

Käesolev Euroopa Liidu Teataja ilmub hispaania, tšehhi, taani, saksa, eesti, kreeka, inglise, prantsuse, itaalia, läti, leedu, ungari, malta, hollandi, poola, portugali, slovaki, slovneeni, soome ja rootsi keeles.

Selle parandustega viidatakse aktidele, mis on avaldatud enne Euroopa Liidu laienemist 1. jaanuaril 2007.

EL

:

Η παρούσα Επίσημη Εφημερίδα δημοσιεύεται στην ισπανική, τσεχική, δανική, γερμανική, εσθονική, ελληνική, αγγλική, γαλλική, ιταλική, λεττονική, λιθουανική, ουγγρική, μαλτέζικη, ολλανδική, πολωνική, πορτογαλική, σλοβακική, σλοβενική, φινλανδική και σουηδική γλώσσα.

Τα διορθωτικά που περιλαμβάνει αναφέρονται σε πράξεις που δημοσιεύθηκαν πριν από τη διεύρυνση της Ευρωπαϊκής Ένωσης την 1η Ιανουαρίου 2007.

EN

:

This Official Journal is published in Spanish, Czech, Danish, German, Estonian, Greek, English, French, Italian, Latvian, Lithuanian, Hungarian, Maltese, Dutch, Polish, Portuguese, Slovak, Slovenian, Finnish and Swedish.

The corrigenda contained herein refer to acts published prior to enlargement of the European Union on 1 January 2007.

FR

:

Le présent Journal officiel est publié dans les langues espagnole, tchèque, danoise, allemande, estonienne, grecque, anglaise, française, italienne, lettone, lituanienne, hongroise, maltaise, néerlandaise, polonaise, portugaise, slovaque, slovène, finnoise et suédoise.

Les rectificatifs qu'il contient se rapportent à des actes publiés antérieurement à l'élargissement de l'Union européenne du 1er janvier 2007.

IT

:

La presente Gazzetta ufficiale è pubblicata nelle lingue spagnola, ceca, danese, tedesca, estone, greca, inglese, francese, italiana, lettone, lituana, ungherese, maltese, olandese, polacca, portoghese, slovacca, slovena, finlandese e svedese.

Le rettifiche che essa contiene si riferiscono ad atti pubblicati anteriormente all'allargamento dell'Unione europea del 1o gennaio 2007.

LV

:

Šis Oficiālais Vēstnesis publicēts spāņu, čehu, dāņu, vācu, igauņu, grieķu, angļu, franču, itāļu, latviešu, lietuviešu, ungāru, maltiešu, holandiešu, poļu, portugāļu, slovāku, slovēņu, somu un zviedru valodā.

Šeit minētie labojumi attiecas uz tiesību aktiem, kas publicēti pirms Eiropas Savienības paplašināšanās 2007. gada 1. janvārī.

LT

:

Šis Oficialusis leidinys išleistas ispanų, čekų, danų, vokiečių, estų, graikų, anglų, prancūzų, italų, latvių, lietuvių, vengrų, maltiečių, olandų, lenkų, portugalų, slovakų, slovėnų, suomių ir švedų kalbomis.

Čia išspausdintas teisės aktų, paskelbtų iki Europos Sąjungos plėtros 2007 m. sausio 1 d., klaidų ištaisymas.

HU

:

Ez a Hivatalos Lap spanyol, cseh, dán, német, észt, görög, angol, francia, olasz, lett, litván, magyar, máltai, holland, lengyel, portugál, szlovák, szlovén, finn és svéd nyelven jelenik meg.

Az itt megjelent helyesbítések elsősorban a 2007. január 1-jei európai uniós bővítéssel kapcsolatos jogszabályokra vonatkoznak.

MT

:

Dan il-Ġurnal Uffiċjali hu ppubblikat fil-ligwa Spanjola, Ċeka, Daniża, Ġermaniża, Estonjana, Griega, Ingliża, Franċiża, Taljana, Latvjana, Litwana, Ungeriża, Maltija, Olandiża, Pollakka, Portugiża, Slovakka, Slovena, Finlandiża u Żvediża.

Il-corrigenda li tinstab hawnhekk tirreferi għal atti ppubblikati qabel it-tkabbir ta' l-Unjoni Ewropea fl-1 ta' Jannar 2007.

NL

:

Dit Publicatieblad wordt uitgegeven in de Spaanse, de Tsjechische, de Deense, de Duitse, de Estse, de Griekse, de Engelse, de Franse, de Italiaanse, de Letse, de Litouwse, de Hongaarse, de Maltese, de Nederlandse, de Poolse, de Portugese, de Slowaakse, de Sloveense, de Finse en de Zweedse taal.

De rectificaties in dit Publicatieblad hebben betrekking op besluiten die vóór de uitbreiding van de Europese Unie op 1 januari 2007 zijn gepubliceerd.

PL

:

Niniejszy Dziennik Urzędowy jest wydawany w językach: hiszpańskim, czeskim, duńskim, niemieckim, estońskim, greckim, angielskim, francuskim, włoskim, łotewskim, litewskim, węgierskim, maltańskim, niderlandzkim, polskim, portugalskim, słowackim, słoweńskim, fińskim i szwedzkim.

Sprostowania zawierają odniesienia do aktów opublikowanych przed rozszerzeniem Unii Europejskiej dnia 1 stycznia 2007 r.

PT

:

O presente Jornal Oficial é publicado nas línguas espanhola, checa, dinamarquesa, alemã, estónia, grega, inglesa, francesa, italiana, letã, lituana, húngara, maltesa, neerlandesa, polaca, portuguesa, eslovaca, eslovena, finlandesa e sueca.

As rectificações publicadas neste Jornal Oficial referem-se a actos publicados antes do alargamento da União Europeia de 1 de Janeiro de 2007.

RO

:

Prezentul Jurnal Oficial este publicat în limbile spaniolă, cehă, daneză, germană, estonă, greacă, engleză, franceză, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, olandeză, polonă, portugheză, slovacă, slovenă, finlandeză şi suedeză.

Rectificările conţinute în acest Jurnal Oficial se referă la acte publicate anterior extinderii Uniunii Europene din 1 ianuarie 2007.

SK

:

Tento úradný vestník vychádza v španielskom, českom, dánskom, nemeckom, estónskom, gréckom, anglickom, francúzskom, talianskom, lotyšskom, litovskom, maďarskom, maltskom, holandskom, poľskom, portugalskom, slovenskom, slovinskom, fínskom a švédskom jazyku.

Korigendá, ktoré obsahuje, odkazujú na akty uverejnené pred rozšírením Európskej únie 1. januára 2007.

SL

:

Ta Uradni list je objavljen v španskem, češkem, danskem, nemškem, estonskem, grškem, angleškem, francoskem, italijanskem, latvijskem, litovskem, madžarskem, malteškem, nizozemskem, poljskem, portugalskem, slovaškem, slovenskem, finskem in švedskem jeziku.

Vsebovani popravki se nanašajo na akte objavljene pred širitvijo Evropske unije 1. januarja 2007.

FI

:

Tämä virallinen lehti on julkaistu espanjan, tšekin, tanskan, saksan, viron, kreikan, englannin, ranskan, italian, latvian, liettuan, unkarin, maltan, hollannin, puolan, portugalin, slovakin, sloveenin, suomen ja ruotsin kielellä.

Lehden sisältämät oikaisut liittyvät ennen Euroopan unionin laajentumista 1. tammikuuta 2007 julkaistuihin säädöksiin.

SV

:

Denna utgåva av Europeiska unionens officiella tidning publiceras på spanska, tjeckiska, danska, tyska, estniska, grekiska, engelska, franska, italienska, lettiska, litauiska, ungerska, maltesiska, nederländska, polska, portugisiska, slovakiska, slovenska, finska och svenska.

Rättelserna som den innehåller avser rättsakter som publicerades före utvidgningen av Europeiska unionen den 1 januari 2007.

---

Parandused

| 9.3.2007 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 70/3 |
| --- | --- | --- | --- |

9.3.2007

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 70/3

---

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskirja nr 49 (Ühtsed sätted, milles käsitletakse diiselmootorite, maagaasi küttel töötavate sisepõlemismootorite, veeldatud naftagaasi küttel töötavate ottomootorite ning diiselmootori, maagaasi küttel töötava sisepõlemismootori või veeldatud naftagaasi küttel töötava ottomootoriga varustatud sõidukite tüübikinnitust seoses mootoritest lähtuva saasteaineheitega) parandus

(
  Euroopa Liidu Teataja L 375, 27. detsember 2006
  )

Eeskiri nr 49 asendatakse järgmisega:

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 49 — Ühtsed sätted, milles käsitletakse diiselmootorite, maagaasi küttel töötavate sisepõlemismootorite, veeldatud naftagaasi küttel töötavate ottomootorite ning diiselmootori, maagaasi küttel töötava sisepõlemismootori või veeldatud naftagaasi küttel töötava ottomootoriga varustatud sõidukite tüübikinnitust seoses mootoritest lähtuva saasteaineheitega

3. Versioon

Millesse on kantud:

01-seeria muudatused – jõustumiskuupäev 14. mai 1990

02-seeria muudatused – jõustumiskuupäev 30. detsember 1992

02-seeria muudatuste 1. parandus vastavalt hoiulevõtja 11. septembri 1992. aasta teatisele

C.N.232.1992.TREATIES-32

02-seeria muudatuste 2. parandus vastavalt hoiulevõtja 13. novembri 1995. aasta teatisele

C.N.353.1995.TREATIES-72

2. versiooni 1. parandus (erratum – ainult ingliskeelse versiooni puhul)

02-seeria muudatuste 1. täiendus – jõustumiskuupäev 18. mai 1996

02-seeria muudatuste 2. täiendus – jõustumiskuupäev 28. august 1996

02-seeria muudatuste 1. täienduse 1. parandus vastavalt hoiulevõtja 21. novembri 1997. aasta

teatisele C.N.426.1997.TREATIES-96

02-seeria muudatuste 1. täienduse 2. parandus vastavalt hoiulevõtja 12. aprilli 1999. aasta

teatisele C.N.272.1999.TREATIES-2

02-seeria muudatuste 2. täienduse 1. parandus vastavalt hoiulevõtja 12. aprilli 1999. aasta teatisele

C.N.271.1999.TREATIES-1

03-seeria muudatused – jõustumiskuupäev 27. detsember 2001

04-seeria muudatused – jõustumiskuupäev 31. jaanuar 2003

1.   REGULEERIMISALA

Käesolevat eeskirja kohaldatakse gaasiliste saasteainete heite ja kübemeheite suhtes, mis lähtub diiselmootoritest, maagaasi küttel töötavatest sisepõlemismootoritest või veeldatud naftagaasi küttel töötavatest ottomootoritest, mida kasutatakse mootorsõidukite käitamiseks, mille valmistajakiirus on üle 25 km/h, ja mis kuuluvad M1-kategooriasse ning omavad üldmassi üle 3,5 tonni või M2, M3, N1, N2 või N3 kategooriasse (1)
   (2).

2.   MÕISTED JA LÜHENDID

Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid:

2.1.   katsetsükkel – kindlaksmääratud kiiruse ja pöördemomendiga katsefaaside järjestus mootori katsetamiseks statsionaarsel režiimil (Euroopa statsionaarse katse tsükkel) või siirderežiimil (Euroopa siirdekatsetsükkel, Euroopa koormuskatsetsükkel);

2.2.   mootoritüübi (mootoritüüpkonna) kinnitus – mootoritüübi (mootoritüüpkonna) kinnitus gaasiliste saasteainete heite ja kübemeheite taseme järgi;

2.3.   diiselmootor – survesüüte põhimõttel töötav mootor;

gaasimootor – maagaasi või veeldatud naftagaasi küttel töötav mootor;

2.4.   mootoritüüp – mootorite kategooria, millesse kuuluvad mootorid ei erine käesoleva eeskirja 1. lisas kindlaksmääratud oluliste karakteristikute poolest;

2.5.   mootoritüüpkond – valmistaja koostatud mootorite rühm, mis on projekteeritud samalaadsete heitgaasikarakteristikutega, nagu on määratletud käesoleva eeskirja 1. lisa 2. liites; kõik ühe tüüpkonna mootorid peavad vastama kohaldatavatele heite piirnormidele;

2.6.   algmootor – teatavast mootoritüüpkonnast valitud mootor, mille emissioonikarakteristikud on selle mootoritüüpkonna suhtes representatiivsed;

2.7.   gaasilised saasteained – süsinikmonooksiid, süsivesinikud (eeldatav aatomsuhe on diislikütusel töötava mootori puhul CH1,85, veeldatud naftagaasi küttel töötava mootori puhul CH2,525 ja etanooli küttel töötava diiselmootori puhul CH3O0,5), metaanist erinevad süsivesinikud (eeldatav aatomsuhe on diislikütusel töötava mootori puhul CH1,85, veeldatud naftagaasi küttel töötava mootori puhul CH2,525 ja maagaasi küttel töötava mootori puhul CH2,93), metaan (eeldatav aatomsuhe on maagaasi küttel töötava mootori puhul CH4) ning lämmastikdioksiidi (NO2) ekvivalendina väljendatavad lämmastiku oksiidid;

kübemeheide – aine, mis kogutakse kindlaksmääratud filtrisse pärast heitgaasi lahjendamist puhta filtreeritud õhuga temperatuuril kuni 325 K (52 °C);

2.8.   suits – diiselmootori heitgaasivoos hõljuvad osakesed, mis neelavad, peegeldavad või murravad valgust;

2.9.   kasulik võimsus – katsestendi väntvõlli otsas või samaväärsel seadmel saadud võimsus EMK kilovattides, mida mõõdetakse eeskirjas nr 24 sätestatud võimsuse mõõtmise meetodil;

2.10.   deklareeritud maksimaalne võimsus (Pmax) – valmistaja poolt tüübikinnitustaotluses deklareeritud maksimaalne võimsus EMK kilovattides (kasulik võimsus);

2.11.   osakoormus – mootori teataval pöörlemiskiirusel tekkiv suurima võimaliku pöördemomendi osa;

2.12.   Euroopa statsionaarse katse tsükkel – käesoleva eeskirja punkti 5.2 kohaselt rakendatav 13 statsionaarsest faasist koosnev katsetsükkel;

2.13.   Euroopa koormuskatsetsükkel – käesoleva eeskirja punkti 5.2 kohaselt rakendatav püsivatel mootori pöörlemiskiirustel sooritatavatest järjestikustest koormusfaasidest koosnev katsetsükkel;

2.14.   Euroopa siirdekatsetsükkel – käesoleva eeskirja punkti 5.2 kohaselt rakendatav igal sekundil vahetuvast 1 800st siirdefaasist koosnev katsetsükkel;

2.15.   mootori käituskiiruste vahemik – käesoleva eeskirja 4. lisas ettenähtud minimaalse ja maksimaalse pöörlemiskiiruse vahemiku osa, mida mootori välikäituses kõige sagedamini kasutatakse;

2.16.   minimaalne pöörlemiskiirus (nlo) – väikseim mootori pöörlemiskiirus, mille puhul on võimalik saavutada 50 % deklareeritud maksimaalsest võimsusest;

2.17.   maksimaalne pöörlemiskiirus (nhi) – suurim mootori pöörlemiskiirus, mille puhul on võimalik saavutada 70 % deklareeritud maksimaalsest võimsusest;

2.18.   mootori pöörlemiskiirused A, B ja C – katsekiirused mootori käituskiiruste vahemikus, mida käesoleva eeskirja 4. lisa 1. liite kohaselt kasutatakse Euroopa statsionaarse katse tsüklis ja Euroopa koormuskatsetsüklis;

2.19.   kontrollpiirkond – piirkond mootori pöörlemiskiiruste A ja C ning 25- ja 100 protsendilise osakoormuse vahel;

2.20.   kontrollkiirus (nref) – 100 % pöörlemiskiiruse väärtus, mida vastavalt käesoleva eeskirja 4. lisa 2. liitele kasutatakse Euroopa siirdekatsetsükli suhtelise kiiruse väärtuste denormaliseerimiseks;

2.21.   suitsususemõõtur – mõõteseade suitsuosakestest tingitud läbipaistmatuse mõõtmiseks valguse neeldumise põhimõttel;

2.22.   maagaasirühm 1993. aasta novembri Euroopa standardis EN 437 määratletud H või L rühm;

2.23.   kohastuvus – püsiva õhu ja kütuse suhte hoidmine teatava mootoriseadme abil;

2.24.   korduskalibreerimine – maagaasi küttel töötava mootori peenreguleerimine samade näitajate (võimsus, kütusekulu) saamiseks maagaasi eri rühmade puhul;

2.25.   Wobbe'i indeks (alumine Wl või ülemine Wu) – gaasi mahuühiku kütteväärtuse ja gaasi suhtelise tiheduse ruutjuure suhe samades standardtingimustes:

Formula

2.26.   λ-nihke tegur (Sλ) – funktsioon, mis iseloomustab mootori juhtimissüsteemi paindlikkust õhu ülejäägi ja kütuse suhte λ muutumisel, kui mootori kütusena kasutatakse puhtast metaanist erineva koostisega gaasisegu (Sλ arvutamise kohta vt 8. lisa);

2.27.   EKS – eriti keskkonnasõbralik sõiduk, mille liikumapanemiseks kasutatakse käesoleva eeskirja punkti 5.2.1 tabelite ridades C märgitud heite piirnormidele vastavat mootorit;

2.28.   katkestusseade – seade, mis mõõdab või tajub tööparameetreid (sõiduki liikumiskiirus, mootori pöörlemiskiirus, käik, temperatuur, rõhk sisselasketorustikus jms) või reageerib nendele, selleks et aktiveerida, muuta, aeglustada või inaktiveerida heitekontrolli süsteemi teatavat osa või funktsiooni ning sellega vähendada heitekontrolli süsteemi töö efektiivsust sõiduki tavakasutusel, välja arvatud juhul, kui sellise seadme kasutamine on osa kohaldatavast heite sertifitseerimiskatsete menetlusest;

2.29.   täiendav kontrollseade – mootori või sõiduki süsteem, funktsioon või kontrollstrateegia, mida kasutatakse mootori ja/või selle tugiseadmete kaitsmiseks kahjustavate töötingimuste eest või mootori käivitamise hõlbustamiseks. Täiendav kontrollseade võib olla ka strateegia või meede, mille puhul on küllaldaselt tõendatud, et see ei kujuta endast katkestusseadet.

2.30.   ebamõistlik heitekontrolli strateegia – strateegia või meede, mis sõiduki kasutamisel tavatingimustes vähendab heitekontrolli süsteemi töö efektiivsuse tasemele, mis on heite suhtes kohaldatava katsemenetluse alusel oodatavast tasemest madalam.

Image

2.31.   Tähised ja lühendid

2.31.1.   Katseparameetrite tähised

| Tähis | Ühik | Tähendus |
| --- | --- | --- |
| AP | m2 | Isokineetilise proovisondi ristlõike pindala |
| AT | m2 | Väljalasketoru ristlõike pindala |
| CEE | — | Etaani kasutegur |
| CEM | — | Metaani kasutegur |
| C1 | — | Süsivesinike C1-ekvivalent |
| conc | ppm/vol% | Kontsentratsiooni tähistav alumine indeks |
| D0 | m3/s | Mahtpumba kalibreerimiskõvera lõikepunkt |
| DF | — | Lahjendustegur |
| D | — | Besseli konstant |
| E | — | Besseli konstant |
| EZ | g/kWh | Interpoleeritud NOx heite tase kontrollpunktis |
| fa | — | Laboratooriumi atmosfääri arvestav tegur |
| fc | s–1 | Besseli filtri piirsagedus |
| FFH | — | Kütusest olenev tegur niiske gaasi baasil määratud kontsentratsiooni ümberarvutamiseks kuivale gaasile |
| FS | — | Stöhhiomeetriline tegur |
| GAIRW | kg/h | Niiske siseneva õhu massivoolukiirus |
| GAIRD | kg/h | Kuiva siseneva õhu massivoolukiirus |
| GDILW | kg/h | Niiske lahjendusõhu massivoolukiirus |
| GEDFW | kg/h | Niiske lahjendatud heitgaasi ekvivalentmassi voolukiirus |
| GEXHW | kg/h | Niiske heitgaasi massivoolukiirus |
| GFUEL | kg/h | Kütuse massivoolukiirus |
| GTOTW | kg/h | Niiske lahjendatud heitgaasi massivoolukiirus |
| H | MJ/m3 | Kütteväärtus |
| HREF | g/kg | Absoluutse niiskuse kontrollväärtus (10,71 g/kg) |
| Ha | g/kg | Siseneva õhu absoluutne niiskus |
| Hd | g/kg | Lahjendusõhu absoluutne niiskus |
| HTCRAT | mol/mol | Vesiniku ja süsiniku moolsuhe |
| I | — | Katsetsükli faasi tähistav alumine indeks |
| K | — | Besseli konstant |
| K | m–1 | Valguse neeldumistegur |
| KH,D | — | Niiskust arvestav NOx taseme parandustegur diiselmootorite puhul |
| KH,G | — | Niiskust arvestav NOx taseme parandustegur gaasimootorite puhul |
| KV | | Kriitilise voolurežiimiga Venturi toru kalibreerimisfunktsioon |
| KW,a | — | Kuivalt sisenevalt õhult niiskele ülemineku tegur |
| KW,d | — | Kuivalt lahjendusõhult niiskele ülemineku tegur |
| KW,e | — | Kuivalt lahjendatud heitgaasilt niiskele ülemineku tegur |
| KW,r | — | Kuivalt lahjendamata heitgaasilt niiskele ülemineku tegur |
| L | % | Pöördemoment, mida väljendatakse protsentides katsetatava mootori maksimaalsest pöördemomendist |
| La | m | Optilise tee efektiivpikkus |
| M | | Mahtpumba kalibreerimiskõvera tõus |
| Mass | g/h or g | Heite massivoolu kiirust tähistav alumine indeks |
| MDIL | kg | Kübemeproovifiltrid läbinud lahjendusõhuproovi mass |
| Md | mg | Lahjendusõhust kogutud tahkete osakeste proovi mass |
| Mf | mg | Kogutud tahkete osakeste proovi mass |
| Mf,p | mg | Põhifiltrile kogutud tahkete osakeste proovi mass |
| Mf,b | mg | Abifiltrile kogutud tahkete osakeste proovi mass |
| MSAM | kg | Kübemeproovifiltrid läbinud lahjendatud heitgaasi proovi mass |
| MSEC | kg | Sekundaarse lahjendusõhu mass |
| MTOTW | kg | Niiske püsimahuproovi kogumass tsükli jooksul |
| MTOTW,i | kg | Niiske püsimahuproovi hetkemass |
| N | % | Läbipaistmatus |
| NP | — | Mahtpumba pöörete koguarv tsükli jooksul |
| NP,i | — | Mahtpumba pöörete arv teatava ajavahemiku jooksul |
| N | min–1 | Mootori pöörlemiskiirus |
| nP | s–1 | Mahtpumba pöörlemiskiirus |
| nhi | min–1 | Maksimaalne mootori pöörlemiskiirus |
| nlo | min–1 | Minimaalne mootori pöörlemiskiirus |
| nref | min–1 | Euroopa siirdekatsetsükli kontrollkiirus |
| pa | kPa | Küllastunud auru rõhk mootorisse sisenevas õhus |
| pA | kPa | Absoluutne rõhk |
| pB | kPa | Atmosfääri kogurõhk |
| pd | kPa | Küllastunud auru rõhk lahjendusõhus |
| ps | kPa | Kuiva atmosfääri rõhk |
| p1 | kPa | Rõhu vähenemine pumba sisendil |
| P(a) | kW | Katse tegemiseks paigaldatud abiseadmete poolt tarbitav võimsus |
| P(b) | kW | Katse tegemiseks eemaldatud abiseadmete poolt tarbitav võimsus |
| P(n) | kW | Korrigeerimata kasulik võimsus |
| P(m) | kW | Katsestendil mõõdetud võimsus |
| Ω | — | Besseli konstant |
| Qs | m3/s | Püsimahuproovi mahuvoolukiirus |
| q | — | Lahjendusaste |
| r | — | Isokineetilise proovisondi ja väljalasketoru ristlõigete pindalade suhe |
| Ra | % | Siseneva õhu suhteline niiskus |
| Rd | % | Lahjendusõhu suhteline niiskus |
| Rf | — | Leekionisatsioonidetektori kostetegur |
| ρ | kg/m3 | Tihedus |
| S | kW | Dünamomeetri seadistus |
| Si | m–1 | Suitsususe hetkeväärtus |
| Sλ | — | λ-nihke tegur |
| T | K | Absoluutne temperatuur |
| Ta | K | Siseneva õhu absoluutne temperatuur |
| t | s | Mõõtmise aeg |
| te | s | Elektrilise reageeringu aeg |
| tf | s | Besseli funktsioonis esinev filtri reageeringuaeg |
| tp | s | Mehaanilise reageeringu aeg |
| Δt | s | Suitsususe järjestikuste mõõteväärtuste ajavahemik (= 1/proovivõtusagedus) |
| Δti | s | Kriitilise voolurežiimiga Venturi toru abil saadud hetkemõõteväärtuste ajavahemik |
| τ | % | Suitsu läbipaistvus |
| V0 | m3/rev | Tegelik mahuvoolukiirus mahtpumbas |
| W | — | Wobbe’i indeks |
| Wact | kWh | Euroopa siirdekatse tegeliku tsükli töö |
| Wref | kWh | Euroopa siirdekatse võrdlustsükli töö |
| WF | — | Kaalutegur |
| WFE | — | Efektiivne kaalutegur |
| X0 | m3/rev | Mahtpumba mahuvoolukiiruse kalibreerimisfunktsioon |
| Yi | m–1 | Besseli funktsiooni abil leitud 1 sekundi keskmine suitsususe väärtus |

Tähis

Ühik

Tähendus

AP

m2

Isokineetilise proovisondi ristlõike pindala

AT

m2

Väljalasketoru ristlõike pindala

CEE

—

Etaani kasutegur

CEM

—

Metaani kasutegur

C1

—

Süsivesinike C1-ekvivalent

conc

ppm/vol%

Kontsentratsiooni tähistav alumine indeks

D0

m3/s

Mahtpumba kalibreerimiskõvera lõikepunkt

DF

—

Lahjendustegur

D

—

Besseli konstant

E

—

Besseli konstant

EZ

g/kWh

Interpoleeritud NOx heite tase kontrollpunktis

fa

—

Laboratooriumi atmosfääri arvestav tegur

fc

s–1

Besseli filtri piirsagedus

FFH

—

Kütusest olenev tegur niiske gaasi baasil määratud kontsentratsiooni ümberarvutamiseks kuivale gaasile

FS

—

Stöhhiomeetriline tegur

GAIRW

kg/h

Niiske siseneva õhu massivoolukiirus

GAIRD

kg/h

Kuiva siseneva õhu massivoolukiirus

GDILW

kg/h

Niiske lahjendusõhu massivoolukiirus

GEDFW

kg/h

Niiske lahjendatud heitgaasi ekvivalentmassi voolukiirus

GEXHW

kg/h

Niiske heitgaasi massivoolukiirus

GFUEL

kg/h

Kütuse massivoolukiirus

GTOTW

kg/h

Niiske lahjendatud heitgaasi massivoolukiirus

H

MJ/m3

Kütteväärtus

HREF

g/kg

Absoluutse niiskuse kontrollväärtus (10,71 g/kg)

Ha

g/kg

Siseneva õhu absoluutne niiskus

Hd

g/kg

Lahjendusõhu absoluutne niiskus

HTCRAT

mol/mol

Vesiniku ja süsiniku moolsuhe

I

—

Katsetsükli faasi tähistav alumine indeks

K

—

Besseli konstant

K

m–1

Valguse neeldumistegur

KH,D

—

Niiskust arvestav NOx taseme parandustegur diiselmootorite puhul

KH,G

—

Niiskust arvestav NOx taseme parandustegur gaasimootorite puhul

KV

Kriitilise voolurežiimiga Venturi toru kalibreerimisfunktsioon

KW,a

—

Kuivalt sisenevalt õhult niiskele ülemineku tegur

KW,d

—

Kuivalt lahjendusõhult niiskele ülemineku tegur

KW,e

—

Kuivalt lahjendatud heitgaasilt niiskele ülemineku tegur

KW,r

—

Kuivalt lahjendamata heitgaasilt niiskele ülemineku tegur

L

%

Pöördemoment, mida väljendatakse protsentides katsetatava mootori maksimaalsest pöördemomendist

La

m

Optilise tee efektiivpikkus

M

Mahtpumba kalibreerimiskõvera tõus

Mass

g/h or g

Heite massivoolu kiirust tähistav alumine indeks

MDIL

kg

Kübemeproovifiltrid läbinud lahjendusõhuproovi mass

Md

mg

Lahjendusõhust kogutud tahkete osakeste proovi mass

Mf

mg

Kogutud tahkete osakeste proovi mass

Mf,p

mg

Põhifiltrile kogutud tahkete osakeste proovi mass

Mf,b

mg

Abifiltrile kogutud tahkete osakeste proovi mass

MSAM

kg

Kübemeproovifiltrid läbinud lahjendatud heitgaasi proovi mass

MSEC

kg

Sekundaarse lahjendusõhu mass

MTOTW

kg

Niiske püsimahuproovi kogumass tsükli jooksul

MTOTW,i

kg

Niiske püsimahuproovi hetkemass

N

%

Läbipaistmatus

NP

—

Mahtpumba pöörete koguarv tsükli jooksul

NP,i

—

Mahtpumba pöörete arv teatava ajavahemiku jooksul

N

min–1

Mootori pöörlemiskiirus

nP

s–1

Mahtpumba pöörlemiskiirus

nhi

min–1

Maksimaalne mootori pöörlemiskiirus

nlo

min–1

Minimaalne mootori pöörlemiskiirus

nref

min–1

Euroopa siirdekatsetsükli kontrollkiirus

pa

kPa

Küllastunud auru rõhk mootorisse sisenevas õhus

pA

kPa

Absoluutne rõhk

pB

kPa

Atmosfääri kogurõhk

pd

kPa

Küllastunud auru rõhk lahjendusõhus

ps

kPa

Kuiva atmosfääri rõhk

p1

kPa

Rõhu vähenemine pumba sisendil

P(a)

kW

Katse tegemiseks paigaldatud abiseadmete poolt tarbitav võimsus

P(b)

kW

Katse tegemiseks eemaldatud abiseadmete poolt tarbitav võimsus

P(n)

kW

Korrigeerimata kasulik võimsus

P(m)

kW

Katsestendil mõõdetud võimsus

Ω

—

Besseli konstant

Qs

m3/s

Püsimahuproovi mahuvoolukiirus

q

—

Lahjendusaste

r

—

Isokineetilise proovisondi ja väljalasketoru ristlõigete pindalade suhe

Ra

%

Siseneva õhu suhteline niiskus

Rd

%

Lahjendusõhu suhteline niiskus

Rf

—

Leekionisatsioonidetektori kostetegur

ρ

kg/m3

Tihedus

S

kW

Dünamomeetri seadistus

Si

m–1

Suitsususe hetkeväärtus

Sλ

—

λ-nihke tegur

T

K

Absoluutne temperatuur

Ta

K

Siseneva õhu absoluutne temperatuur

t

s

Mõõtmise aeg

te

s

Elektrilise reageeringu aeg

tf

s

Besseli funktsioonis esinev filtri reageeringuaeg

tp

s

Mehaanilise reageeringu aeg

Δt

s

Suitsususe järjestikuste mõõteväärtuste ajavahemik (= 1/proovivõtusagedus)

Δti

s

Kriitilise voolurežiimiga Venturi toru abil saadud hetkemõõteväärtuste ajavahemik

τ

%

Suitsu läbipaistvus

V0

m3/rev

Tegelik mahuvoolukiirus mahtpumbas

W

—

Wobbe’i indeks

Wact

kWh

Euroopa siirdekatse tegeliku tsükli töö

Wref

kWh

Euroopa siirdekatse võrdlustsükli töö

WF

—

Kaalutegur

WFE

—

Efektiivne kaalutegur

X0

m3/rev

Mahtpumba mahuvoolukiiruse kalibreerimisfunktsioon

Yi

m–1

Besseli funktsiooni abil leitud 1 sekundi keskmine suitsususe väärtus

2.31.2.   Keemiliste ühendite nimetuste lühendid

| CH4 | Metaan |
| --- | --- |
| C2H6 | Etaan |
| C2H5OH | Etanool |
| C3H8 | Propaan |
| CO | Süsinikmonooksiid |
| DOP | Dioktüülftalaat |
| CO2 | Süsinikdioksiid |
| HC | Süsivesinikud |
| NMHC | Süsivesinikud, v.a metaan |
| NOx | Lämmastiku oksiidid |
| NO | Lämmastik(II)oksiid |
| NO2 | Lämmastikdioksiid |
| PT | Tahked osakesed |

CH4

Metaan

C2H6

Etaan

C2H5OH

Etanool

C3H8

Propaan

CO

Süsinikmonooksiid

DOP

Dioktüülftalaat

CO2

Süsinikdioksiid

HC

Süsivesinikud

NMHC

Süsivesinikud, v.a metaan

NOx

Lämmastiku oksiidid

NO

Lämmastik(II)oksiid

NO2

Lämmastikdioksiid

PT

Tahked osakesed

2.31.3.   Lühendid

| CFV | Kriitilise voolurežiimiga Venturi toru |
| --- | --- |
| CLD | Kemoluminestsentsdetektor |
| ELR | Euroopa koormuskatsetsükkel |
| ESC | Euroopa statsionaarse katse tsükkel |
| ETC | Euroopa siirdekatsetsükkel |
| FID | Leekionisatsioonidetektor |
| GC | Gaasikromatograaf |
| HCLD | Kuumkemoluminestsentsdetektor |
| HFID | Kuumleekionisatsioonidetektor |
| LPG | Veeldatud naftagaas |
| NDIR | Hajumisvabal infrapunaspektromeetrial põhinev analüsaator |
| NG | Maagaas |
| NMC | Metaanist erinevate süsivesinike eemaldi |

CFV

Kriitilise voolurežiimiga Venturi toru

CLD

Kemoluminestsentsdetektor

ELR

Euroopa koormuskatsetsükkel

ESC

Euroopa statsionaarse katse tsükkel

ETC

Euroopa siirdekatsetsükkel

FID

Leekionisatsioonidetektor

GC

Gaasikromatograaf

HCLD

Kuumkemoluminestsentsdetektor

HFID

Kuumleekionisatsioonidetektor

LPG

Veeldatud naftagaas

NDIR

Hajumisvabal infrapunaspektromeetrial põhinev analüsaator

NG

Maagaas

NMC

Metaanist erinevate süsivesinike eemaldi

3.   TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

3.1.   Tüübikinnituse taotlemine mootorile kui eraldi tehnilisele seadmele

3.1.1.   Taotluse mootoritüübi kinnitamiseks seoses gaasiliste saasteainete heite ja kübemeheite tasemetega esitab mootori valmistaja või valmistaja ametlik esindaja.

3.1.2.   Taotlusele lisatakse vajalikud dokumendid kolmes eksemplaris. Sealhulgas tuleb esitada vähemalt käesoleva eeskirja 1. lisas osutatud mootori põhikarakteristikud.

3.1.3.   1. lisas ettenähtud mootoritüübi karakteristikutele vastav mootor esitatakse 5. jaotises määratletud tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele.

3.2.   Tüübikinnituse taotlemine sõidukile seoses sõiduki mootoriga

3.2.1.   Taotluse sõidukitüübi kinnitamiseks seoses mootorist eralduva gaasiliste saasteainete heite ja kübemeheitega esitab sõiduki valmistaja või valmistaja ametlik esindaja.

Taotlusele lisatakse vajalikud dokumendid kolmes eksemplaris. Sealhulgas tuleb esitada vähemalt:

3.2.2.1.   1. lisas osutatud mootori põhikarakteristikud;

3.2.2.2.   1. lisas osutatud mootoriga seotud osade kirjeldus;

3.2.2.3.   paigaldatud mootori tüübi kinnitamist tõendava vormikohase teatise koopia (lisa 2A).

3.3.   Tüübikinnituse taotlemine kinnitatud mootoritüübiga sõidukile

3.3.1.   Taotluse sõidukitüübi kinnitamiseks seoses kinnitatud tüüpi diiselmootorist või kinnitatud mootoritüüpkonnast eralduva gaasiliste saasteainete heite ja kübemeheitega ning seoses kinnitatud tüüpi gaasimootorist või kinnitatud mootoritüüpkonnast eralduva gaasiliste saasteainete heite ja kübemeheite tasemetega esitab sõiduki valmistaja või valmistaja ametlik esindaja.

Taotlusele lisatakse vajalikud dokumendid kolmes eksemplaris ja järgmised üksikasjad:

3.3.2.1.   sõidukitüübi ja vajaduse korral 1. lisas üksikasjadena esitatud mootoriga seotud sõidukiosade kirjeldus ning vajaduse korral mootoritüübi või tüüpkonna kui sõidukitüübile paigaldatud eraldi tehnilise seadme kinnitamist tõendava vormikohase teatise koopia (lisa 2A).

4.   TÜÜBIKINNITUS

4.1.   Tüübikinnituse andmine universaalse kütusekasutuse korral

Universaalse kütusekasutuse korral antakse tüübikinnitus juhul, kui on täidetud järgmised tingimused:

4.1.1.   Diislikütust tarbivale sõidukitüübile antakse kinnitus, kui on esitatud käesoleva eeskirja punktide 3.1, 3.2 või 3.3 kohane taotlus ning mootor või sõiduk vastab 5. lisas kindlaksmääratud etalonkütuse kasutamisel 5., 6. ja 7. jaotise nõuetele.

Maagaasil töötav algmootor peab suutma kohanduda igasuguse koostisega müügilolevate kütustega. Üldiselt esineb kaks maagaas-kütuse tüüpi, kõrge kütteväärtusega kütus (H-gaas) ja madala kütteväärtusega kütus (L-gaas), mille kütteväärtus mõlemas rühmas kõigub märkimisväärselt; nende kütuste energiasisaldused, mida kajastab Wobbe’i indeks, ning λ-nihketegurid (Sλ) erinevad oluliselt. Wobbe’i indeksi ja Sλ arvutamise valemid on esitatud punktides 2.25 ja 2.26. Maagaasi, mille λ-nihketegur on 0,89 – 1,08 (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,08), peetakse H-gaasiks; maagaasi, mille λ-nihketegur on 1,08 – 1,19 (1,08 ≤ Sλ ≤ 1,19) peetakse L-gaasiks. Olenevalt etalonkütuste koostisest, varieeruvad nende Sλ väärtused laiades piirides.

6. lisas kindlaksmääratud etalonkütuste GR (kütus 1) ja G25 (kütus 2) kasutamisel peab algmootor vastama käesoleva eeskirja nõuetele tingimusel, et mootori kütusetoidet kahe katse vahel ei reguleerita. Pärast kütusevahetust on siiski lubatud üks mõõtmisteta kohanduskatse ühe Euroopa siirdekatsetsükli kohta. Enne katsetamist tuleb algmootor sisse töötada 4. lisa 2. liite punktis 3 kirjeldatud menetluse kohaselt.

4.1.2.1.   Valmistaja taotlusel võib mootorit katsetada ka kolmanda kütusega (kütus 3), mille λ-nihketegur (Sλ) jääb 0,89 (kütusele GR vastav alumine piirväärtus) ja 1,19 (kütusele G25 vastav ülemine piirväärtus) vahele, näiteks juhul, kui kütus 3 on müügilolev kütus. Selle katse tulemused võib võtta toodangu nõuetele vastavuse hindamise aluseks.

Maagaasil töötava mootori puhul, mis kohastub nii H-gaaside kui ka L-gaasidega ning mille ümberlülitamine H-gaasilt L-gaasile toimub lüliti abil, katsetatakse algmootorit etalonkütuse lüliti kõikides asendites, mis vastavad 6. lisas kindlaksmääratud asjakohastele etalonkütustele. H-gaasidele vastavas asendis katsetatakse mootorit kütusega GR (kütus 1) ja kütusega G23 (kütus 3), L-gaasidele vastavas asendis aga kütusega G25 (kütus 2) ja kütusega G23 (kütus 3). Algmootor peab vastama käesoleva eeskirja nõuetele lüliti mõlemas asendis tingimusel, et mootori kütusetoidet kahe katse vahel ei reguleerita. Pärast kütusevahetust on siiski lubatud üks mõõtmisteta kohanduskatse ühe Euroopa siirdekatsetsükli kohta. Enne katsetamist tuleb algmootor sisse töötada 4. lisa 2. liite punktis 3 kirjeldatud menetluse kohaselt.

4.1.3.1.   Valmistaja taotlusel võib mootorit katsetada kütuse G23 (kütus 3) asemel ka mõne muu kolmanda kütusega, mille λ-nihketegur (Sλ) jääb 0,89 (kütusele GR vastav alumine piirväärtus) ja 1,19 (kütusele G25 vastav ülemine piirväärtus) vahele, näiteks juhul, kui kütus 3 on müügilolev kütus. Selle katse tulemused võib võtta toodangu nõuetele vastavuse hindamise aluseks.

4.1.4.   Maagaasil töötava mootori puhul määratakse iga saasteaine heitetasemesuhe r kindlaks järgmiselt:

Formula

või

Formula

ja

Formula

Veeldatud naftagaasil töötava mootori puhul tuleb näidata, et algmootor suudab kohanduda igasuguse koostisega müügilolevate kütustega. Veeldatud naftagaaside C3 ja/või C4 sisaldus varieerub. See varieerumine kajastub ka etalonkütustes. 7. lisas kindlaksmääratud etalonkütuste A ja B kasutamisel peab algmootor vastama käesoleva eeskirja nõuetele tingimusel, et mootori kütusetoidet kahe katse vahel ei reguleerita. Pärast kütusevahetust on siiski lubatud üks mõõtmisteta kohanduskatse ühe Euroopa siirdekatsetsükli kohta. Enne katsetamist tuleb algmootor sisse töötada 4. lisa 2. liite punktis 3 kirjeldatud menetluse kohaselt.

4.1.5.1.   Iga saasteaine heitetasemesuhe r määratakse järgmiselt:

Formula

4.2.   Kütuserühmade piiranguga tüübikinnitus

Kütuserühmade piiranguga tüübikinnitus antakse järgmistel tingimustel:

Heitgaasis esinevate saasteainetega seotud tüübikinnitus maagaasil töötava H-gaasidele või L-gaasidele reguleeritud mootori puhul.

Algmootorit katsetatakse asjakohasse kütuserühma kuuluva 6. lisas kindlaksmääratud etalonkütusega. Vajalikud H-gaaside hulka kuuluvad kütused on GR (kütus 1) ja G23 (kütus 3), vajalikud L-gaaside hulka kuuluvad kütused on G25 (kütus 2) ja G23 (kütus 3). Algmootor peab vastama käesoleva eeskirja nõuetele tingimusel, et mootori kütusetoidet kahe katse vahel ei reguleerita. Pärast kütusevahetust on siiski lubatud üks mõõtmisteta kohanduskatse ühe Euroopa siirdekatsetsükli kohta. Enne katsetamist tuleb algmootor sisse töötada 4. lisa 2. liite punktis 3 kirjeldatud mrenetluse kohaselt.

4.2.1.1.   Valmistaja taotlusel võib mootorit katsetada kütuse G23 (kütus 3) asemel ka mõne muu kolmanda kütusega, mille λ-nihketegur (Sλ) jääb 0,89 (kütusele GR vastav alumine piirväärtus) ja 1,19 (kütusele G25 vastav ülemine piirväärtus) vahele, näiteks juhul, kui kütus 3 on müügilolev kütus. Selle katse tulemused võib võtta toodangu nõuetele vastavuse hindamise aluseks.

4.2.1.2.   Iga saasteaine heitetasemesuhe r määratakse järgmiselt:

Formula

või

Formula

ja

Formula

4.2.1.3.   Tarbijale üleantaval mootoril peab olema märgis (vt punkt 4.11) selle kohta, millisesse gaasiderühma kuuluvate kütuste kasutamiseks on mootoritüüp kinnitatud.

Heitgaasis esinevate saasteainetega seotud tüübikinnitus maagaasil või veeldatud naftagaasil töötava ühele kindla koostisega kütusele reguleeritud mootori puhul.

4.2.2.1.   Maagaasil töötav algmootor peab vastama etalonkütuste GR ja G25 puhul heitele esitatavatele nõuetele, veeldatud naftagaasil töötav algmootor peab vastama etalonkütuste A ja B puhul heitele esitatavatele nõuetele, nagu on ette nähtud 7. lisas.

Kütusetoitesüsteemi võib katsete vahel peenreguleerida. Peenreguleerimine seisneb kütusetoitesüsteemi andmebaasi korduskalibreerimises, kusjuures ei muudeta andmebaasi juhtimise põhistrateegiat ega andmebaasi põhistruktuuri. Vajaduse korral võib asendada vahetult kütuse vooluhulgaga seotud osad (nt pihustusotsakud).

4.2.2.2.   Valmistaja taotlusel võib mootorit katsetada etalonkütustega GR ja G23 või G25 ja G23; sellisel juhul kehtib tüübikinnitus ainult vastavalt H-gaaside või L-gaaside puhul.

4.2.2.3.   Tarbijale üleantaval mootoril peab olema märgis (vt punkt 4.11) selle kohta, millise koostisega kütuste kasutamiseks on mootoritüüp kalibreeritud.

MAAGAASIL TÖÖTAVA MOOTORI TÜÜBIKINNITUS

| | Punkt 4.1.
  Tüübikinnituse andmine universaalse kütusekasutuse korral | Katsete arv | r arvutamise valem | Punkt 4.2.
  Kütuserühmade piiranguga tüübikinnitus | Katsete arv | r arvutamise valem |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vt punkt 4.1.2. Maagaasil töötav mootor, mis kohandub mis tahes koostisega kütusele | GR (1) ja G25 (2)
  Valmistaja taotlusel võib mootorit katsetada täiendava müügil oleva kütusega (3),
  kui Sλ = 0,89 – 1,19 | 2
  (maksimaalselt 3) | Katsetamise puhul täiendava kütusega:



  ja | | | |
| Vt punkt 4.1.3. Maagaasil töötav mootor, mis kohandub ümberlülitumise abil | H-gaaside puhul GR (1) ja G23 (3)
  ning
  L-gaaside puhul G25 (2) ja G23 (3).
  Valmistaja taotlusel võib mootorit katsetada G23 asemel mõne muu müügil oleva kütusega (3),
  kui Sλ = 0,89 – 1,19 | H-gaaside puhul 2 ja L-gaaside puhul
  2
  vastavates lüliti asendites
  4 | ja | | | |
| Vt punkt 4.2.1. Maagaasil töötav mootor, mis on reguleeritud H-gaasidele või L-gaasidele | | | | H-gaaside puhul GR (1) ja G23 (3)
  või
  L-gaaside puhul G25 (2) ja G23 (3)
  Valmistaja taotlusel võib mootorit katsetada G23 asemel mõne muu müügil oleva kütusega (3),
  kui Sλ = 0,89 – 1,19 | H-gaaside puhul 2
  või
  L-gaaside puhul 2
  2 | H-gaaside puhul
  või



  L-gaaside puhul |
| Vt punkt 4.2.2. Maagaasil töötav mootor, mis on reguleeritud ühele kindla koostisega kütusele | | | | GR (1) ja G25 (2),
  katsete vahel on lubatud peenreguleerimine.
  Valmistaja taotlusel võib mootorit katsetada H-gaasidega
  GR (1) ja G23 (3)
  või L-gaasidega
  G25 (2) ja G23 (3) | 2
  või
  H-gaaside puhul 2
  või
  L-gaaside puhul 2
  2 | |

Punkt 4.1.

Tüübikinnituse andmine universaalse kütusekasutuse korral

Katsete arv

r arvutamise valem

Punkt 4.2.

Kütuserühmade piiranguga tüübikinnitus

Katsete arv

r arvutamise valem

Vt punkt 4.1.2. Maagaasil töötav mootor, mis kohandub mis tahes koostisega kütusele

GR (1) ja G25 (2)

Valmistaja taotlusel võib mootorit katsetada täiendava müügil oleva kütusega (3),

kui Sλ = 0,89 – 1,19

2

(maksimaalselt 3)

Formula

Katsetamise puhul täiendava kütusega:

Formula

ja

Formula

Vt punkt 4.1.3. Maagaasil töötav mootor, mis kohandub ümberlülitumise abil

H-gaaside puhul GR (1) ja G23 (3)

ning

L-gaaside puhul G25 (2) ja G23 (3).

Valmistaja taotlusel võib mootorit katsetada G23 asemel mõne muu müügil oleva kütusega (3),

kui Sλ = 0,89 – 1,19

H-gaaside puhul 2 ja L-gaaside puhul

2

vastavates lüliti asendites

4

Formula

ja

Formula

Vt punkt 4.2.1. Maagaasil töötav mootor, mis on reguleeritud H-gaasidele või L-gaasidele

H-gaaside puhul GR (1) ja G23 (3)

või

L-gaaside puhul G25 (2) ja G23 (3)

Valmistaja taotlusel võib mootorit katsetada G23 asemel mõne muu müügil oleva kütusega (3),

kui Sλ = 0,89 – 1,19

H-gaaside puhul 2

või

L-gaaside puhul 2

2

Formula

H-gaaside puhul

või

Formula

L-gaaside puhul

Vt punkt 4.2.2. Maagaasil töötav mootor, mis on reguleeritud ühele kindla koostisega kütusele

GR (1) ja G25 (2),

katsete vahel on lubatud peenreguleerimine.

Valmistaja taotlusel võib mootorit katsetada H-gaasidega

GR (1) ja G23 (3)

või L-gaasidega

G25 (2) ja G23 (3)

2

või

H-gaaside puhul 2

või

L-gaaside puhul 2

2

VEELDATUD NAFTAGAASIL TÖÖTAVA MOOTORI TÜÜBIKINNITUS

| | Punkt 4.1.
  Tüübikinnituse andmine universaalse kütusekasutuse korral | Katsete arv | r arvutamise valem | Punkt 4.2.
  Kütuserühmade piiranguga tüübikinnitus | Katsete arv | r arvutamise valem |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vt punkt 4.1.5.
  Veeldatud naftagaasil töötav mootor, mis kohandub mis tahes koostisega kütusele | Kütus A ja kütus B | 2 | | | | |
| Vt punkt 4.2.2.
  Veeldatud naftagaasil töötav mootor, mis on reguleeritud ühele kindla koostisega kütusele | | | | Kütus A ja kütus B,
  katsete vahel on lubatud peenreguleerimine | 2 | |

Punkt 4.1.

Tüübikinnituse andmine universaalse kütusekasutuse korral

Katsete arv

r arvutamise valem

Punkt 4.2.

Kütuserühmade piiranguga tüübikinnitus

Katsete arv

r arvutamise valem

Vt punkt 4.1.5.

Veeldatud naftagaasil töötav mootor, mis kohandub mis tahes koostisega kütusele

Kütus A ja kütus B

2

Formula

Vt punkt 4.2.2.

Veeldatud naftagaasil töötav mootor, mis on reguleeritud ühele kindla koostisega kütusele

Kütus A ja kütus B,

katsete vahel on lubatud peenreguleerimine

2

4.3.   Tüüpkonda kuuluva mootoritüübi kinnitamine seoses heitgaasis esinevate saasteainetega

4.3.1.   Algmootori tüübikinnitust laiendatakse edasiste katsetusteta kõikidele asjakohasesse tüüpkonda kuuluvatele mootoritüüpidele mistahes koostisega kütuse puhul, mis kuulub algmootori tüübi kinnitamisel kasutatud kütuserühma (punktis 4.2.2 kirjeldatud mootorid) või algmootori tüübi kinnitamisel kasutatud kütuserühma puhul (punktides 4.1 ja 4.2 kirjeldatud mootorid), välja arvatud punktis 4.3.2 mainitud juhtum.

4.3.2.   Teisene katsemootor

Kui teatavasse tüüpkonda kuuluva mootori tüübikinnituse taotlemise puhul või sõidukile seoses mootoriga tüübikinnituse taotlemise puhul teeb tüübikinnitusasutus kindlaks, et valitud algmootor ei esinda käesoleva eeskirja liites 1 kindlaksmääratud mootoritüüpkonda täielikult, võib tüübikinnitusasutus valida katsetamiseks mõne teise katsemootori või teha vajaduse korral lisakatse uue katsemootoriga.

4.4.   Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber; selle esimesed kaks kohta (04, kui on tegemist käesoleva 04-seeria muudatustega) näitavad kinnituse andmise ajaks käesolevas eeskirjas viimati tehtud peamiste tehniliste muudatuste seerianumbrit. Üks ja seesama kokkuleppe osapool ei või anda sama numbrit teisele mootori- või sõidukitüübile.

4.5.   Teade mootori- või sõidukitüübile käesoleva eeskirja kohase kinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise, tüübikinnituse andmisest keeldumise või tootmise lõpetamise kohta esitatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osapooltele käesoleva eeskirja lisades 2A või 2B esitatud näidiste kohasel vormil. Esitatakse ka tüübikatsetuste käigus mõõdetud parameetrite väärtused.

Igale mootorile, mis vastab käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud mootoritüübile ja igale sõidukile, mis vastab käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõidukitüübile, tuleb kinnitada hästi juurdepääsetavas kohas hästi märgatav rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb:

4.6.1.   Ringiga ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (3);

4.6.2.   käesoleva eeskirja numbrist (punktis 4.6.1 ettenähtud ringist paremal), millele järgneb R-täht, kriips ja tüübikinnitusnumber.

Tüübikinnitusmärgil peab R-tähe järel olema veel lisatähis, mis osutab tüübikinnituse andmisel kohaldatud heite piirnormidele. Kui tüübikinnitus näitab vastavust punkti 5.2.1 asjakohase tabeli (asjakohaste tabelite) rea A piirnormidele, järgneb R-tähele rooma number I. Kui tüübikinnitus näitab vastavust punkti 5.2.1 asjakohase tabeli (asjakohaste tabelite) rea B1 piirnormidele, järgneb R-tähele rooma number II. Kui tüübikinnitus näitab vastavust punkti 5.2.1 asjakohase tabeli (asjakohaste tabelite) rea B2 piirnormidele, järgneb R-tähele rooma number III. Kui tüübikinnitus näitab vastavust punkti 5.2.1 asjakohase tabeli (asjakohaste tabelite) rea C piirnormidele, järgneb R-tähele rooma number IV.

Maagaasi küttel töötava mootori puhul peab tüübikinnitusmärgil riigi tähisele järgnema liide, mis näitab, millise gaasirühma suhtes on tüübikinnitus antud. See järelliide on järgmine:

4.6.3.1.1.   H, kui mootor on saanud tüübikinnituse H-gaasi kütte suhtes ja on vastavalt kalibreeritud;

4.6.3.1.2.   L, kui mootor on saanud tüübikinnituse L-gaasi kütte suhtes ja on vastavalt kalibreeritud;

4.6.3.1.3.   HL, kui mootor on saanud tüübikinnituse nii H- kui ka L-gaasi kütte suhtes ja on vastavalt kalibreeritud;

4.6.3.1.4.   Ht, kui mootor on saanud tüübikinnituse teatava erikoostisega H-gaaside segu suhtes ja on vastavalt kalibreeritud, kusjuures mootorit on võimalik kohandada kütusetoite peenreguleerimise abil ka mõne muu erikoostisega H-gaaside segu kasutamiseks;

4.6.3.1.5.   Lt, kui mootor on saanud tüübikinnituse teatava erikoostisega L-gaaside segu suhtes ja on vastavalt kalibreeritud, kusjuures mootorit on võimalik kohandada kütusetoite peenreguleerimise abil ka mõne muu erikoostisega L-gaaside segu kasutamiseks;

4.6.3.1.6.   HLt, kui mootor on saanud tüübikinnituse teatava erikoostisega H- või L-gaaside segu suhtes ja on vastavalt kalibreeritud, kusjuures mootorit on võimalik kohandada kütusetoite peenreguleerimise abil ka mõne muu erikoostisega H- või L-gaaside segu kasutamiseks.

4.7.   Punktis 4.6.1 ettenähtud tähist ei korrata, kui sõiduk või mootor vastab käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse andnud riigis kinnitatud tüübile ka ühe või mitme muu kokkuleppepe lisatud eeskirja alusel. Sellisel juhul märgitakse punktis 4.6.1 ettenähtud tähisest paremale vertikaalsete veergudena eeskirjade numbrid, tüübikinnitusnumbrid ja kõikide selliste eeskirjade lisatähised, mille alusel tüübikinnitus käesoleva eeskirja kohaselt anti.

4.8.   Tüübikinnitusmärk kinnitatakse valmistaja poolt paigaldatud andmeplaadile või selle lähedale.

4.9.   Tüübikinnitusmärgi kujunduse näidised on esitatud käesoleva eeskirja 3. lisas.

Mootoril, millele on antud tüübikinnitus kui eraldi tehnilisele seadmele, peavad lisaks tüübikinnitusmärgile olema veel:

4.10.1.   mootori valmistaja kaubamärk või ärinimi;

4.10.2.   valmistaja poolt antud kaubanduslik kirjeldus.

4.11.   Märgistus

Maagaasi ja veeldatud naftagaasi küttel töötavate mootorite puhul, millel on kütuserühmade piiranguga tüübikinnitus, kasutatakse järgmisi märgiseid:

4.11.1.   Märgiste sisu

Esitatakse järgmine teave.

Punkti 4.2.1.3 kohaldamisel peab märgisel olema lause “KÜTUSENA KASUTADA AINULT H-RÜHMA MAAGAASI”. Vajaduse korral asendatakse H-täht L-tähega.

Punkti 4.2.2.3 kohaldamisel peab märgisel olema lause “KÜTUSENA KASUTADA AINULT SPETSIFIKAADILE ... VASTAVAT MAAGAASI” või “KÜTUSENA KASUTADA AINULT SPETSIFIKAADILE ... VASTAVAT VEELDATUD NAFTAGAASI”. Esitada tuleb kogu 6. või 7. lisa asjakohases tabelis (asjakohastes tabelites) märgitud teave ning mootori valmistaja poolt kindlaksmääratud koostisained ja piirnormid.

Tähtede ja numbrite kõrgus peab olema vähemalt 4 mm.

Märkus. Kui selline märgistamine ei ole ruumipuudusel võimalik, võib kasutada lihtsustatud koodi. Sellisel juhul peavad kogu eespool nimetatud teavet sisaldavad selgitused olema kergesti kättesaadavad igale isikule, kes täidab kütusepaaki või tegeleb mootori ning selle lisaseadmete hooldus- või remonditöödega, ning asjaomastele asutustele. Nende selgitavate märkuste asukoht ja sisu määratakse kindlaks mootori valmistaja ning tüübikinnitusasutuse vastastikusel kokkuleppel.

4.11.2.   Omadused

Märgised peavad püsima kogu mootori kasuliku tööea jooksul. Märgised peavad olema selgesti loetavad ning tähed ja numbrid peavad olema kustumiskindlad. Peale selle peavad märgised olema kinnitatud nii, et kinnitus peab vastu mootori kogu kasuliku tööea jooksul ning märgised ei tohi olla eemaldatavad ilma nende purustamise või rikkumiseta.

4.11.3.   Märgiste kinnitamine

Märgised kinnitatakse mootori osale, mis on vajalik mootori normaalseks tööks ja mida mootori kasutusaja jooksul harilikult ei asendata. Lisaks sellele tuleb märgised paigutada selliselt, et pärast mootori tööks vajalike abiseadmete paigaldamist oleksid need keskmist kasvu inimesele kergesti nähtavad.

4.12.   Sõidukile mootoriga seotud tüübikinnituse taotlemise korral tuleb punktis 4.11 kindlaksmääratud märgistus paigutada ka kütuse tankimisava lähedusse.

4.13.   Kinnitatud tüüpi mootoriga sõidukile tüübikinnituse taotlemise korral tuleb punktis 4.11 kindlaksmääratud märgistus paigutada ka tankimisava lähedusse.

5.   SPETSIFIKAADID JA KATSED

5.1.   Üldnõuded

5.1.1.   Heitekontrolli seadmed

5.1.1.1.   Osad, mille ülesanne on mõjutada diiselmootorist lähtuvat gaasiliste saasteainete heidet ja kübemeheidet ning gaasimootorist lähtuvat gaasiliste saasteainete heidet peavad olema projekteeritud, valmistatud, koostatud ja paigaldatud nii, et normaaltingimustes kasutatav mootor vastaks käesoleva eeskirja sätetele.

5.1.2.   Heitekontrolli seadmete funktsioonid

5.1.2.1.   Katkestusseadme ja/või ebamõistliku heitekontrolli strateegia kasutamine on keelatud.

Täiendava kontrollseadme võib paigaldada mootorile või sõidukile juhul, kui:

5.1.2.2.1.   seadet ei kasutata punktis 5.1.2.4 nimetatud tingimustes;

5.1.2.2.2.   punktis 5.1.2.4 nimetatud tingimustes aktiveeritakse seade üksnes ajutiselt mootori kaitsmiseks kahjustuste eest, õhukäitlusseadme kaitsmiseks, suitsususe reguleerimiseks, külmkäivituseks või mootori soojendamiseks, või

5.1.2.2.3.   seade on aktiveeritav ainult pardasignaalide abil ohutu töö tagamiseks ja avariirežiimi rakendamiseks.

5.1.2.3.   Juhul kui punktide 5.1.3 ja/või 5.1.4 nõuete alusel tõestatakse täielikult, et asjakohane abinõu ei vähenda heitekontrolli süsteemi efektiivsust, lubatakse mootori töö reguleerimiseks kasutada sellist seadet, funktsiooni, süsteemi või abinõu, mida rakendatakse punktis 5.1.2.4 nimetatud tingimustes ning millega kaasneb heitekatsetsüklis tavaliselt kasutatava mootori töö reguleerimisrežiimiga võrreldes teistsugune või muudetud strateegia. Kõikidel muudel juhtudel loetakse niisugused seadmed katkestusseadmeteks.

5.1.2.4.   Punkti 5.1.2.2 kohaldamisel on kindlaksmääratud kasutustingimused statsionaarse ja siirderežiimi puhul järgmised:

| i) | maksimaalne kõrgus 1 000 meetrit (või samaväärne õhurõhk 90 kPa), |
| --- | --- |

i)

maksimaalne kõrgus 1 000 meetrit (või samaväärne õhurõhk 90 kPa),

| ii) | välistemperatuur 283-303 K (10-30 °C), |
| --- | --- |

ii)

välistemperatuur 283-303 K (10-30 °C),

| iii) | mootori jahutusvedeliku temperatuur 343-368 K (70-95 °C). |
| --- | --- |

iii)

mootori jahutusvedeliku temperatuur 343-368 K (70-95 °C).

5.1.3.   Erinõuded elektroonilistele heitekontrolli süsteemidele

5.1.3.1.   Nõuded dokumentidele

Valmistaja esitab dokumentatsiooni, mis võimaldab tutvuda süsteemi põhikonstruktsiooniga ja sellega, kuidas toimub väljundparameetrite otsene või kaudne reguleerimine.

Dokumentatsioon koosneb kahest osast:

| a) | tehnilisele teenistusele tüübikinnitustaotluse esitamisel üleantav vormikohaste dokumentide pakett, mis sisaldab süsteemi täielikku kirjeldust. Andmed võib esitada lühidalt juhul, kui nendest ilmneb, et on identifitseeritud kõik väljundparameetrid, mis on saadud üksikute sisendparameetrite reguleerimispiiride maatriksi alusel. See teave lisatakse käesoleva eeskirja punktis 3 nõutud dokumentatsioonile; |
| --- | --- |

a)

tehnilisele teenistusele tüübikinnitustaotluse esitamisel üleantav vormikohaste dokumentide pakett, mis sisaldab süsteemi täielikku kirjeldust. Andmed võib esitada lühidalt juhul, kui nendest ilmneb, et on identifitseeritud kõik väljundparameetrid, mis on saadud üksikute sisendparameetrite reguleerimispiiride maatriksi alusel. See teave lisatakse käesoleva eeskirja punktis 3 nõutud dokumentatsioonile;

| b) | täiendav materjal, milles esitatakse mootori täiendava kontrollseadme poolt muudetavad parameetrid, ja täiendava kontrollseadme töö piirtingimused. Täiendav materjal peab sisaldama toitesüsteemi juhtimise loogikasüsteemi, ajastamisstrateegiate ja kõikide kasutusrežiimide lülituspunktide kirjeldusi.
  Lisadokumentide pakett peab sisaldama ka mootori lisakontrollseadme kasutamise põhjendust ning täiendavat materjali ja katseandmeid, mis näitavad mootorile või sõidukile paigaldatud lisaseadme mõju heitgaaside tasemele.
  Lisamaterjal on rangelt konfidentsiaalne ja jääb valmistaja kätte, kuid tüübikinnituse andmisel ning tüübikinnituse kehtimise ajal peab sellele olema juurdepääs kontrollimiseks. |
| --- | --- |

b)

täiendav materjal, milles esitatakse mootori täiendava kontrollseadme poolt muudetavad parameetrid, ja täiendava kontrollseadme töö piirtingimused. Täiendav materjal peab sisaldama toitesüsteemi juhtimise loogikasüsteemi, ajastamisstrateegiate ja kõikide kasutusrežiimide lülituspunktide kirjeldusi.

Lisadokumentide pakett peab sisaldama ka mootori lisakontrollseadme kasutamise põhjendust ning täiendavat materjali ja katseandmeid, mis näitavad mootorile või sõidukile paigaldatud lisaseadme mõju heitgaaside tasemele.

Lisamaterjal on rangelt konfidentsiaalne ja jääb valmistaja kätte, kuid tüübikinnituse andmisel ning tüübikinnituse kehtimise ajal peab sellele olema juurdepääs kontrollimiseks.

Selleks, et kindlaks teha, kas teatavat strateegiat või abinõu tuleb lugeda punktide 2.28 ja 2.30 määratluste kohaselt katkestusseadmeks või ebamõistlikuks heitekontrolli strateegiaks, võib tüübikinnitusasutus ja/või tehniline teenistus nõuda Euroopa siirdekatsetsükli käigus täiendavate NOx sõeluuringute tegemist, mida võib läbi viia seoses tüübikinnituskatsetega või tootmise vastavuskontrolli menetlusega.

5.1.4.1.   Alternatiivina käesoleva eeskirja 4. lisa 4. liite nõuetele võib Euroopa siirdekatsetsükli käigus võtta NOx sõeluuringuteks proove lahjendamata heitgaasist ning tuleb järgida 15. septembri 2001. aasta ISO FDIS 16 183 tehnilisi eeskirju.

5.1.4.2.   Otsustamisel, kas teatav strateegia või abinõu tuleb lugeda punktide 2.28 ja 2.30 määratluste kohaselt katkestusseadmeks või ebamõistlikuks heitekontrolli strateegiaks, aktsepteeritakse asjakohase NOx piirnormi 10 % line lisamarginaal.

Punkti 5.2.1 tabelite ridade A järgse tüübikinnituse andmiseks tavaliste diiselmootorite puhul, kaasa arvatud diiselmootorid, mis on varustatud elektroonilise kütuse sissepritseseadmega, heitgaasitagastusseadmega ja/või oksüdatsioonikatalüsaatoriga, määratakse heitetasemed Euroopa statsionaarse katse tsükli ja Euroopa koormuskatsetsükli abil. Täiendava heitgaasi järelpuhastussüsteemiga, kaasa arvatud NOx-ärastuskatalüsaatoriga ja/või kübemepüüduriga varustatud diiselmootoreid kontrollitakse täiendavalt Euroopa siirdekatsetsükli abil.

Punkti 5.2.1 tabelite ridade B1, B2 või C seotud tüübikinnituskatsete puhul määratakse heitetasemed Euroopa statsionaarse katse tsükli, Euroopa koormuskatsetsükli ja Euroopa siirdekatsetsükli abil.

Gaasimootorite puhul määratakse gaasiliste saasteainete heited Euroopa siirdekatsetsükli abil.

Euroopa statsionaarse katse tsükli ja Euroopa koormuskatsetsükli protseduure on kirjeldatud 4. lisa 1. liites, Euroopa siirdekatsetsükli protseduuri on kirjeldatud 4. lisa 2. ja 3. liites.

Katsetamiseks esitatud mootorist lähtuvat gaasiliste saasteainete heidet ja kübemeheidet mõõdetakse vastavalt vajadusele 4. lisas kirjeldatud meetodite abil. 4. lisa 4. liites on kirjeldatud soovitatavaid gaasiliste saasteainete heite ja kübemeheite analüüsimise seadet ja soovitatavat kübemeproovi võtmise seadet. Tehniline teenistus võib tunnustada ka muid katseseadmeid või analüsaatoreid, kui näidatakse, et nende kasutamine annab samaväärseid tulemusi. Ühe ja sama laboratooriumi puhul loetakse katsetulemus samaväärseks, kui see ei erine ühe käesolevas eeskirjas kirjeldatud etalonseadme kasutamisel saadud tulemusest üle ± 5 %. Kübemeheite puhul peetakse etalonseadmeks ainult täisvoolulahjendussüsteemiga katseseadet. Uue katseseadme lisamiseks käesolevasse eeskirja tuleb selle samaväärsus määrata laboratooriumidevaheliste võrdluskatsete korratavuse ja reprodutseeritavuse arvutuste alusel vastavalt standardile ISO 5725.

5.2.1.   Piirväärtused

Euroopa statsionaarse katse tsükliga kindlaks tehtud süsinikmonooksiidi, summeeritud süsivesinike, lämmastiku oksiidide ja tahkete osakeste heite erimassid ning Euroopa koormuskatsetsükliga kindlaks tehtud suitsu läbipaistmatus ei tohi ületada tabelis 1 esitatud piirväärtusi.

Euroopa siirdekatsetsüklis täiendavalt katsetatavate diiselmootorite ja gaasimootorite puhul ei tohi süsinikmonooksiidi, metaanist erinevate süsivesinike, metaani (määratakse vajaduse korral), lämmastiku oksiidide ja tahkete osakeste (määratakse vajaduse korral) heite erimassid ületada tabelis 2 esitatud piirnorme.

Tabel 1

Piirnormid – Euroopa statsionaarse katse tsükkel ja Euroopa koormuskatsetsükkel

| Rida | Süsinikmono oksiidi mass g/kWh | Süsivesinike mass g/kWh | Lämmastiku oksiidide mass g/kWh | Tahkete osakeste mass g/kWh | Suitsusus
  m–1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A (2000) | 2,1 | 0,66 | 5,0 | 0,10
  0,13 (4) | 0,8 |
| B1 (2005) | 1,5 | 0,46 | 3,5 | 0,02 | 0,5 |
| B2 (2008) | 1,5 | 0,46 | 2,0 | 0,02 | 0,5 |
| C (EKS) | 1,5 | 0,25 | 2,0 | 0,02 | 0,15 |

Rida

Süsinikmono oksiidi mass g/kWh

Süsivesinike mass g/kWh

Lämmastiku oksiidide mass g/kWh

Tahkete osakeste mass g/kWh

Suitsusus

m–1

A (2000)

2,1

0,66

5,0

0,10

0,13 (4)

0,8

B1 (2005)

1,5

0,46

3,5

0,02

0,5

B2 (2008)

1,5

0,46

2,0

0,02

0,5

C (EKS)

1,5

0,25

2,0

0,02

0,15

Tabel 2

Piirnormid – Euroopa siirdekatsetsükkel (6)

| Rida | Süsinikmono oksiidi mass g/kWh | Metaanist erinevate süsivesinike mass g/kWh | Metaani mass (7) g/kWh | Lämmastiku oksiidide mass g/kWh | Tahkete osakeste mass (8) g/kWh |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A (2000) | 5,45 | 0,78 | 1,6 | 5,0 | 0,16
  0,21 (5) |
| B1 (2005) | 4,0 | 0,55 | 1,1 | 3,5 | 0,03 |
| B2 (2008) | 4,0 | 0,55 | 1,1 | 2,0 | 0,03 |
| C (EKS) | 3,0 | 0,40 | 0,65 | 2,0 | 0,02 |

Rida

Süsinikmono oksiidi mass g/kWh

Metaanist erinevate süsivesinike mass g/kWh

Metaani mass (7) g/kWh

Lämmastiku oksiidide mass g/kWh

Tahkete osakeste mass (8) g/kWh

A (2000)

5,45

0,78

1,6

5,0

0,16

0,21 (5)

B1 (2005)

4,0

0,55

1,1

3,5

0,03

B2 (2008)

4,0

0,55

1,1

2,0

0,03

C (EKS)

3,0

0,40

0,65

2,0

0,02

5.2.2.   Süsivesinike sisalduse mõõtmine diisel- ja gaasimootorite puhul

5.2.2.1.   Euroopa siirdekatsetsüklis võib valmistaja valikul metaanist erinevate süsivesinike massi asemel määrata süsivesinike üldmassi. Sellisel juhul on süsivesinike massi üldnorm samasugune, nagu on kehtestatud tabelis 2 metaanist erinevate süsivesinike jaoks.

5.2.3.   Erinõuded diiselmootoritele

5.2.3.1.   Euroopa statsionaarse katse tsükli kontrollala juhuslikes punktides mõõdetud lämmastiku oksiidide heite erimass ei tohi ületada kõrvuti sooritatud katsetsükli etappide tulemuste interpoleerimisel saadud väärtusi enam kui 10 % võrra. (vt 4. lisa, 1. liide, punktid 4.6.2 ja 4.6.3).

5.2.3.2.   Euroopa koormuskatsetsüklis juhuslikult valitud pöörlemiskiirusel mõõdetud suitsususe tase ei tohi ületada kõrvuti sooritatud mõõtmistel saadud suurimat suitsususe taset enam kui 20 % võrra või suitsususe piirnormi enam kui 5 % võrra, olenevalt sellest, kumb väärtus on suurem.

6.   SÕIDUKILE PAIGALDATUD MOOTOR

Sõidukile paigaldatud mootor peab vastama järgmistele kinnitatud mootoritüübile kehtestatud nõuetele:

6.1.1.   alarõhk sisselasketorustikus ei tohi ületada kinnitatud mootoritüübile lisas 2A ettenähtud väärtust;

6.1.2.   ülerõhk väljalasketorustikus ei tohi ületada kinnitatud mootoritüübile lisas 2A ettenähtud väärtust;

6.1.3.   mootori tööd tagavate abiseadmete energiatarve ei tohi ületada kinnitatud mootoritüübile lisas 2A ettenähtud väärtust.

7.   MOOTORITÜÜPKOND

7.1.   Mootoritüüpkonna parameetrid

Mootori valmistaja poolt kindlaksmääratud mootoritüüpkonda saab määratleda kõikidele selle tüüpkonna mootoritele ühiste põhikarakteristikute abil. Teatavatel juhtudel võivad parameetrid üksteist mõjutada. Selle tagamiseks, et ühte ja samasse mootoritüüpkonda kuuluksid üksnes samalaadsete heitgaasis esinevate saasteainete karakteristikutega mootorid, tuleb arvestada ka neid vastastikmõjusid.

Mootoreid võib lugeda kuuluvaks ühte tüüpkonda, kui neil on järgmised ühised põhiparameetrid.

7.1.1.   Töötsükkel:

| — | kahetaktiline |
| --- | --- |

—

kahetaktiline

| — | neljataktiline |
| --- | --- |

—

neljataktiline

7.1.2.   Jahutusagent:

| — | õhk |
| --- | --- |

—

õhk

| — | vesi |
| --- | --- |

—

vesi

| — | õli |
| --- | --- |

—

õli

7.1.3.   Gaasimootorid ja järelpuhastusseadmetega mootorid

| — | Silindrite arv |
| --- | --- |

—

Silindrite arv

(teisi, algmootori silindrite arvust väiksema silindrite arvuga diiselmootoreid võib pidada sama mootoritüüpkonna mootoriteks juhul, kui kütusetoitesüsteem doseerib kütust igasse silindrisse eraldi).

7.1.4.   Ühe silindri töömaht:

| — | mootorite ühe silindri töömahu ülddispersioon ei tohi ületada 15 % |
| --- | --- |

—

mootorite ühe silindri töömahu ülddispersioon ei tohi ületada 15 %

7.1.5.   Õhu sisselaske viis:

| — | loomulik sisselase |
| --- | --- |

—

loomulik sisselase

| — | survesisselase |
| --- | --- |

—

survesisselase

| — | vahejahutusega survesisselase |
| --- | --- |

—

vahejahutusega survesisselase

7.1.6.   Põlemiskambri tüüp/ehitus:

| — | eelkamber |
| --- | --- |

—

eelkamber

| — | keeriskamber |
| --- | --- |

—

keeriskamber

| — | jaotamata kamber |
| --- | --- |

—

jaotamata kamber

7.1.7.   Klapp ning sisse- ja väljalaskeaknad – paigutus, suurus ja arv:

| — | plokikaas |
| --- | --- |

—

plokikaas

| — | silindri peegelpind |
| --- | --- |

—

silindri peegelpind

| — | karter |
| --- | --- |

—

karter

7.1.8.   Kütuse sissepritse süsteem (diiselmootorid):

| — | pumptorupihusti |
| --- | --- |

—

pumptorupihusti

| — | reaspump |
| --- | --- |

—

reaspump

| — | jaotuspump |
| --- | --- |

—

jaotuspump

| — | üksikpump |
| --- | --- |

—

üksikpump

| — | pumppihusti |
| --- | --- |

—

pumppihusti

7.1.9.   Kütusetoitesüsteem (gaasimootorid):

| — | segisti |
| --- | --- |

—

segisti

| — | gaasi sisselase (üks ava, mitu ava) |
| --- | --- |

—

gaasi sisselase (üks ava, mitu ava)

| — | vedelgaasi sissepritse (üks ava, mitu ava) |
| --- | --- |

—

vedelgaasi sissepritse (üks ava, mitu ava)

7.1.10.   Süütesüsteem (gaasimootorid)

7.1.11.   Muud tunnused:

| — | heitgaasitagastus |
| --- | --- |

—

heitgaasitagastus

| — | vee sissepritse/emulgeerimine |
| --- | --- |

—

vee sissepritse/emulgeerimine

| — | lisaõhu sissepuhumine |
| --- | --- |

—

lisaõhu sissepuhumine

| — | õhu vahejahuti |
| --- | --- |

—

õhu vahejahuti

7.1.12.   Heitgaasi järelpuhastus:

| — | kolmeastmeline katalüsaator |
| --- | --- |

—

kolmeastmeline katalüsaator

| — | oksüdatsioonikatalüsaator |
| --- | --- |

—

oksüdatsioonikatalüsaator

| — | reduktsioonikatalüsaator |
| --- | --- |

—

reduktsioonikatalüsaator

| — | termoreaktor |
| --- | --- |

—

termoreaktor

| — | kübemepüüdur |
| --- | --- |

—

kübemepüüdur

7.2.   Algmootori valik

7.2.1.   Diiselmootorid

Tüüpkonna algmootori valiku esmane kriteerium on suurim kütusekulu ühe töötsükli kohta deklareeritud maksimaalsele pöördemomendile vastaval pöörlemiskiirusel. Kui esmasele kriteeriumile vastavad kaks või enam mootorit, kasutatakse algmootori valimisel teisese kriteeriumina suurimat kütusekulu ühe töötsükli kohta nominaalsel pöörlemiskiirusel. Teatavatel asjaoludel võib tüübikinnitusasutus otsustada, et tüüpkonna kõrgeima heitetaseme selgitamiseks on parim viis katsetada teist mootorit. Sellisel juhul võib tüübikinnitusasutus valida katsetamiseks veel ühe mootori tunnuste põhjal, mis viitavad selle võimalikule kõrgeimale heitetasemele tüüpkonna mootorite hulgas.

Kui tüüpkonna mootoritel on ka muid iseärasusi, mida võiks pidada heitgaasi taset mõjutavateks, tuleb need iseärasused kindlaks teha ja neid arvestada algmootori valimisel.

7.2.2.   Gaasimootorid

Tüüpkonna algmootori valiku esmane kriteerium on suurim töömaht. Kui esmasele kriteeriumile vastavad kaks või enam mootorit, kasutatakse algmootori valimisel teiseseid kriteeriume järgmises järjekorras:

| — | suurim kütusekulu töötsükli kohta deklareeritud nominaalsele võimsusele vastaval pöörlemiskiirusel; |
| --- | --- |

—

suurim kütusekulu töötsükli kohta deklareeritud nominaalsele võimsusele vastaval pöörlemiskiirusel;

| — | kõige varasem süüteajastus; |
| --- | --- |

—

kõige varasem süüteajastus;

| — | kõige madalam heitgaasitagastuse määr; |
| --- | --- |

—

kõige madalam heitgaasitagastuse määr;

| — | õhupumba puudumine või kõige nõrgema tegeliku õhuvooluga pump. |
| --- | --- |

—

õhupumba puudumine või kõige nõrgema tegeliku õhuvooluga pump.

Teatavatel asjaoludel võib tüübikinnitusasutus otsustada, et tüüpkonna kõrgeima heitetaseme selgitamiseks on parim viis katsetada teist mootorit. Sellisel juhul võib tüübikinnitusasutus valida katsetamiseks veel ühe mootori tunnuste põhjal, mis viitavad selle võimalikule kõrgeimale heitetasemele tüüpkonna mootorite hulgas.

8.   TOOTMISE VASTAVUS NÕUETELE

Tootmise nõuetele vastavusega seotud menetluste korral tuleb järgida kokkuleppe 2. liites (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) kehtestatud korda, milles nähakse ette järgmised nõuded.

8.1.   Iga käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnitusmärgiga tähistatud mootor või sõiduk peab olema valmistatud selliselt, et ta vastaks tüübikinnitusvormil ja selle lisades kirjeldatud kinnitatud tüübile.

8.2.   Üldreeglina kontrollitakse tootmise vastavust seoses heite piirangutega teatise vormil ja selle lisades esitatud kirjelduse alusel.

Kui mootori tüübikinnitust on üks kord või korduvalt laiendatud, tehakse saasteainete heite mõõtmiseks vajalikud katsed asjakohase laienduse puhul koostatud infopaketis kirjeldatud mootoriga (mootoritega).

Saasteainete määramise katses kasutatava mootori vastavus nõuetele.

Pärast mootori esitamist tüübikinnitusasutusele ei tohi valmistaja valitud mootorit enam reguleerida.

8.3.1.1.   Partiist võetakse juhusliku valimi alusel kolm mootorit. Kui punkti 5.2.1 tabelite ridade A järgse tüübikinnituse andmiseks mootorile on vajalikud ainult Euroopa statsionaarsed katsed ja Euroopa koormuskatsed või ainult Euroopa siirdekatsed, tuleb toodete nõuetele vastavuse kontrollimiseks kasutada samu katseid. Tüübikinnitusasutuse nõusolekul rakendatakse kõikide teiste punkti 5.2.1 tabelite ridade A, B1, B2 või C järgse tüübikinnituse saanud mootorite puhul toodete nõuetele vastavuse kontrollimiseks kas Euroopa statsionaarse katse tsüklit ja Euroopa koormuskatsetsüklit või Euroopa siirdekatsetsüklit. Vastavad piirnormid on esitatud käesoleva eeskirja punktis 5.2.1.

8.3.1.2.   Kui pädev asutus tunnistab valmistaja poolt esitatud toodangut iseloomustava standardhälbe vastuvõetavaks, tehakse katsed käesoleva eeskirja 1. liite kohaselt.

Kui pädev asutus leiab, et valmistaja poolt esitatud toodangut iseloomustav standardhälve ei ole vastuvõetav, tehakse katsed käesoleva eeskirja 2. liite kohaselt.

Valmistaja taotlusel võib katsed teha ka käesoleva eeskirja 3. liite kohaselt.

8.3.1.3.   Mootoripartii valimi katsetamise põhjal loetakse partii nõuetele vastavaks juhul, kui asjakohases liites kehtestatud kriteeriumide kohaselt otsustatakse, et valim läbis katsed kõikide saasteainete suhtes ning mittevastavaks juhul, kui vähemalt ühe saasteaine suhtes valim katseid ei läbinud.

Kui muude saasteainete suhtes otsuse tegemiseks korraldatakse täiendavaid katseid, ei muudeta varasemat otsust katsete läbimise kohta teatava saasteaine suhtes.

Juhul, kui kõikide saasteainete suhtes ei ole tehtud katsete läbimise otsust ja vähemalt ühe saasteaine suhtes ei ole tehtud katsete mitteläbimise otsust, tehakse katsed lisamootoriga (vt joonis 2).

Kuni otsust ei ole tehtud, võib valmistaja igal ajal otsustada katsetamise peatada. Sellisel juhul registreeritakse otsus katsete mitteläbimise kohta.

Katsed tehakse uute mootoritega. Gaasimootorid töötatakse eelnevalt sisse 4. lisa 2. liite 3. punktis kirjeldatud menetluse kohaselt.

8.3.2.1.   Valmistaja taotlusel võib katsed teha siiski ka diisel- või gaasimootoritega, mille sissetöötamise aeg on pikem kui punktis 8.4.2.2 osutatud ajavahemik, kuid mitte üle 100 tunni. Sellisel juhul töötab mootori sisse valmistaja, kes kohustub hoiduma mootori mis tahes viisil reguleerimisest.

8.3.2.2.   Kui valmistaja esitab taotluse mootori sissetöötamiseks punktis 8.4.2.2.1 ettenähtud korras, võib sisse töötada:

| — | kõik katsetatavad mootorid; |
| --- | --- |

—

kõik katsetatavad mootorid;

või

| — | ainult esimese katsetatava mootori ja määrata heitetaseme muutumisteguri järgmiselt:






  — | esimese katsetatava mootori puhul mõõdetakse saasteainete heitetasemed 0-ajal ja x tunni möödumisel katse algusest, |
| --- | --- | --- |

—

ainult esimese katsetatava mootori ja määrata heitetaseme muutumisteguri järgmiselt:

—

esimese katsetatava mootori puhul mõõdetakse saasteainete heitetasemed 0-ajal ja x tunni möödumisel katse algusest,

| — | iga saasteaine heitetaseme muutumistegur ajavahemikul 0–x arvutatakse järgmiselt: |
| --- | --- |

—

iga saasteaine heitetaseme muutumistegur ajavahemikul 0–x arvutatakse järgmiselt:Formula

Heitetaseme muutumistegur võib olla väiksem kui 1.

Järgmisi katsetatavaid mootoreid ei töötata sisse ja nende puhul korrigeeritakse 0-ajal mõõdetud heitetasemeid muutumisteguriga.

Sellisel juhul määratakse järgmised väärtused:

| — | esimese mootori heitetasemed, |
| --- | --- |

—

esimese mootori heitetasemed,

| — | järgmiste mootorite heitetasemed 0-hetkel, mis korrutatakse muutumisteguriga. |
| --- | --- |

—

järgmiste mootorite heitetasemed 0-hetkel, mis korrutatakse muutumisteguriga.

8.3.2.3   Diislikütusel ja veeldatud naftagaasil töötavate mootorite katsetamisel võib kasutada müügilolevat kütust. Valmistaja taotlusel võib siiski kasutada ka 5. ja 7. lisas kirjeldatud etalonkütuseid. Sellisel juhul rakendatakse käesoleva eeskirja 4. punktis kirjeldatud katseid, kasutades iga gaasimootori puhul vähemalt kaht etalonkütust.

8.3.2.4.   Maagaasi küttel töötavate mootorite puhul tehakse kõik katsed järgmiste müügilolevate kütustega:

| i) | H-märgisega mootorite puhul müügiloleva H-rühma kütusega (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,00); |
| --- | --- |

i)

H-märgisega mootorite puhul müügiloleva H-rühma kütusega (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,00);

| ii) | L-märgisega mootorite puhul müügiloleva L-rühma kütusega (1,00 ≤ Sλ ≤ 1,19); |
| --- | --- |

ii)

L-märgisega mootorite puhul müügiloleva L-rühma kütusega (1,00 ≤ Sλ ≤ 1,19);

| iii) | HL-märgisega mootorite puhul müügiloleva kütusega, mille λ–nihketegur jääb piiridesse (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,19). |
| --- | --- |

iii)

HL-märgisega mootorite puhul müügiloleva kütusega, mille λ–nihketegur jääb piiridesse (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,19).

Valmistaja taotlusel võib siiski kasutada ka 6. lisas kirjeldatud etalonkütuseid. Sellisel juhul kohaldatakse käesoleva eeskirja 4. punktis kirjeldatud katseid.

8.3.2.5.   Kui gaasimootor, mille katsetamisel kasutatakse müügilolevat kütust, ei vasta nõuetele ning katsetulemused vaidlustatakse, tuleb katsed teha etalonkütusega, mida kasutati algmootori katsetamisel, või punktides 4.1.3.1 ja 4.2.1.1 osutatud võimaliku täiendava kütusega 3, millega oli lubatud katsetada algmootorit. Seejärel arvutatakse katsetulemused ümber, kasutades, vastavalt vajadusele, punktides 4.1.3.2, 4.1.5.1 ja 4.2.1.2 kirjeldatud tegureid r, ra või rb. Tulemusi ei korrigeerita, kui r, ra või rb on väiksem kui üks. Mõõdetud ja arvutatud tulemused peavad näitama, et mootor vastab piirnormidele kõikide asjakohaste kütuste puhul (gaasimootorite puhul kütused 1 ja 2 ning vajaduse korral kütus 3, veeldatud naftagaasi küttel töötavate mootorite puhul kütused A ja B).

8.3.2.6.   Ühe kindla koostisega kütusel töötamiseks mõeldud gaasimootori vastavuskatsed tehakse selle kütusega, mille jaoks mootor on kalibreeritud.

Image

9.   KARISTUSED TOODETE NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

9.1.   Kui punktis 8.1 kehtestatud nõudeid ei järgita või valitud mootor(id) või sõiduk(id) ei läbi punktis 8.3 ettenähtud katseid, võib mootorile või sõidukile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse tühistada.

9.2.   Kui käesolevat eeskirja rakendav 1958. aasta kokkuleppe osapool tühistab tema poolt varem antud tüübikinnituse, teatab ta sellest viivitamata teistele osapooltele, kasutades selleks käesoleva eeskirja lisas 2A või 2B esitatud näidiste kohast vormi.

10.   KINNITATUD TÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

Igast kinnitatud tüübi muudatusest tuleb teatada tüübi kinnitanud asutusele. See asutus võib:

10.1.1.   pidada ebatõenäoliseks, et tehtud muudatused põhjustavad märgatavat ebasoovitavat mõju ja leida, et muudetud tüüp vastab jätkuvalt nõuetele, või

10.1.2.   nõuda katsetuste eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt edasiste katsete protokolli.

10.2.   Muudetud tüübi kinnitamisest või sellest keeldumisest teatatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppe osapooltele punktis 4.5 kindlaksmääratud korras, täpsustades tehtud muudatused.

10.3.   Tüübikinnituse laienduse andnud pädev asutus annab tüübikinnituse laiendusele seerianumbri ja esitab käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osapooltele selle kohta teate käesoleva eeskirja lisas 2A või 2B esitatud näidise kohasel vormil.

11.   TOOTMISE LÕPETAMINE

Kui tüübikinnituse valdaja lõpetab käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud tüübi tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud asutusele. Selle teate saanud tüübikinnitusasutus teatab tootmise lõpetamisest teistele käesolevat eeskirja rakendavatele 1958. aasta kokkuleppe osapooltele, kasutades selleks käesoleva eeskirja lisas 2A või 2B esitatud näidiste kohast vormi.

12.   ÜLEMINEKUSÄTTED

12.1.   Üldsätted

12.1.1.   Alates 04-seeria muudatuste jõustumise ametlikust kuupäevast ei tohi ükski käesolevat eeskirja rakendav kokkuleppe osapool keelduda EMK tüübikinnituse andmisest 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja alusel.

12.1.2.   Alates 04-seeria muudatuste jõustumise ametlikust kuupäevast annavad käesolevat eeskirja rakendavad kokkuleppe osapooled mootorile EMK tüübikinnituse ainult juhul, kui mootor vastab 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele.

Mootoriga tuleb teha käesoleva eeskirja punktis 5.2 ettenähtud asjakohased katsed; kooskõlas punktidega 12.2.1, 12.2.2 ja 12.2.3 peab mootor vastama käesoleva eeskirja punktis 5.2.1 üksikasjalikult esitatud heite piirnormidele.

12.2.   Uued tüübikinnitused

12.2.1.   Vastavalt punkti 12.4.1 sätetele annavad käesolevat eeskirja rakendavad kokkuleppe osapooled alates 04-seeria muudatuste jõustumise ametlikust kuupäevast mootorile EMK tüübikinnituse ainult juhul, kui mootor vastab asjakohastele käesoleva eeskirja punkti 5.2.1 tabelite ridades A, B1, B2 või C märgitud heite piirnormidele.

12.2.2.   Vastavalt punkti 12.4.1 sätetele annavad käesolevat eeskirja rakendavad kokkuleppe osapooled alates 1. oktoobrist 2005 mootorile EMK tüübikinnituse ainult juhul, kui mootor vastab asjakohastele käesoleva eeskirja punkti 5.2.1 tabelite ridades B1, B2 või C märgitud heite piirnormidele.

12.2.3.   Vastavalt punkti 12.4.1 sätetele annavad käesolevat eeskirja rakendavad kokkuleppe osapooled alates 1. oktoobrist 2008 mootorile EMK tüübikinnituse ainult juhul, kui mootor vastab asjakohastele käesoleva eeskirja punkti 5.2.1 tabelite ridades B2 või C märgitud heite piirnormidele.

12.3.   Vanade tüübikinnituste kehtivusaeg

12.3.1.   Kui tüübikinnituse andnud kokkuleppe osapool ei ole teatanud teistele käesolevat eeskirja rakendavatele kokkuleppe osapooltele sellest, et kooskõlas eespool esitatud punktiga 12.2.1 vastab kinnitatud mootoritüüp 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele, kaotab 03-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnitus kehtivuse alates 04-seeria muudatuste jõustumise ametlikust kuupäevast, välja arvatud punktides 12.3.2 ja 12.3.3 sätestatud erandid.

12.3.2.   Tüübikinnituse laiendamine

12.3.2.1.   Allpool esitatud punkte 12.3.2.2 ja 12.3.2.3 kohaldatakse ainult uute diiselmootorite ja uute sõidukite suhtes, mille liikumapanemiseks kasutatakse diiselmootorit, millele on antud käesoleva eeskirja punkti 5.2.1 tabelite rea A nõuetega seotud tüübikinnitus.

12.3.2.2.   Alternatiivina punktidele 5.1.3 ja 5.1.4, võib valmistaja 1. lisas kirjeldatud algmootori karakteristikutele vastava mootori puhul esitada tehnilisele teenistusele Euroopa siirdekatsetsükli käigus tehtud NOx sõeluuringute tulemused, võttes arvesse punktide 5.1.4.1 ja 5.1.4.2 sätteid. Valmistaja esitab ka kirjaliku deklaratsiooni selle kohta, et mootori puhul ei kasutata käesoleva eeskirja punktis 2 määratletud katkestusseadet ega ebamõistlikku heitekontrolli strateegiat.

12.3.2.3.   Valmistaja esitab kirjaliku deklaratsiooni selle kohta, et NOx sõeluuringute tulemused ja punktis 5.1.4 osutatud deklaratsioon algmootori kohta on rakendatavad kõikide 1. lisas kirjeldatud tüüpkonda kuuluvate mootoritüüpide korral.

12.3.3.   Gaasimootorid

Kui tüübikinnituse andnud kokkuleppe osapool ei ole teatanud teistele käesolevat eeskirja rakendavatele kokkuleppe osapooltele sellest, et kooskõlas punktiga 12.2.1 vastab kinnitatud mootoritüüp 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele, kaotab 03-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnitus kehtivuse alates 1. oktoobrist 2003.

12.3.4.   Kui tüübikinnituse andnud kokkuleppe osapool ei ole teatanud teistele käesolevat eeskirja rakendavatele kokkuleppe osapooltele sellest, et kinnitatud mootoritüüp vastab 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele kooskõlas punktiga 12.2.2, kaotab 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnitus kehtivuse alates 1. oktoobrist 2006.

12.3.5.   Kui tüübikinnituse andnud kokkuleppe osapool ei ole teatanud teistele käesolevat eeskirja rakendavatele kokkuleppe osapooltele sellest, et kinnitatud mootoritüüp vastab 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele kooskõlas eespool esitatud punktiga 12.2.3, kaotab 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnitus kehtivuse alates 1. oktoobrist 2009.

12.4.   Kasutusel olevate sõidukite varuosad

12.4.1.   Käesolevat eeskirja rakendavad kokkuleppe osapooled võivad jätkata tüübikinnituse andmist mootoritele, mis vastavad eelnevate muudatuste seeriatega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele või 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirjaga ettenähtud tasemetele, kui need mootorid on mõeldud kasutamiseks kasutusel oleva sõiduki varuosadena ning kui sõiduki kasutuselevõtu kuupäeval oli nende mootorite suhtes kohaldatav varasem standard.

13.   TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSASUTUSTE NIMED NING AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad 1958. aasta kokkuleppe osapooled esitavad Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni sekretariaadile tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavate tehniliste teenistuste ning tüübikinnitusi andvate haldusasutuste nimed ja aadressid; nendele asutustele tuleb saata teistes riikides väljaantud vormikohased tunnistused tüübikinnituse andmise, sellest keeldumise, tüübikinnituse laiendamise või tüübikinnituse tühistamise kohta.

1. liide

TOODANGU VASTAVUSKATSETUSTE MENETLUS RAHULDAVA STANDARDHÄLBE KORRAL

1.   Käesolevas liites kirjeldatakse katseprotseduuri, mida kasutatakse toodete nõuetele vastavuse kontrollimiseks seoses saasteainete heitega juhul, kui valmistaja toodangu standardhälve on rahuldav.

2.   Vähemalt kolmest mootorist koosnev valim moodustatakse selliselt, et partii puhul, mille mootoritest 40 % on defektsed, on tõenäosus, et partii läbib katsed 0,95 (valmistaja risk = 5 %) ning partii puhul, mille mootoritest 65 % on defektsed, on tõenäosus, et partii läbib katsed 0,10 (tarbija risk = 10 %).

3.   Iga käesoleva eeskirja punktis 5.2.1 märgitud saasteaine puhul rakendatakse järgmist protseduuri (vt joonis 2).

Kasutatakse järgmisi tähiseid:

| L | = | saasteaine piirnormi naturaallogaritm; |
| --- | --- | --- |
| xi | = | valimi i-nda mootori puhul saadud mõõteväärtuse naturaallogaritm; |
| s | = | toodangu standardhälbe hinnang (pärast mõõteväärtuste naturaallogaritmi võtmist); |
| n | = | uuritava valimi maht. |

L

=

saasteaine piirnormi naturaallogaritm;

xi

=

valimi i-nda mootori puhul saadud mõõteväärtuse naturaallogaritm;

s

=

toodangu standardhälbe hinnang (pärast mõõteväärtuste naturaallogaritmi võtmist);

n

=

uuritava valimi maht.

4.   Iga valimi puhul arvutatakse piirväärtuse standardhälvete summa, kasutades järgmist valemit:

Formula

5.   Seejärel toimitakse järgmiselt:

| — | kui testitulemuse statistiline väärtus on suurem kui vastava valimimahu puhul tabelis 3 kehtestatud katse läbimise kriteeriumi arvväärtus, võetakse vastu otsus katsete läbimise kohta asjakohase saasteaine suhtes; |
| --- | --- |

—

kui testitulemuse statistiline väärtus on suurem kui vastava valimimahu puhul tabelis 3 kehtestatud katse läbimise kriteeriumi arvväärtus, võetakse vastu otsus katsete läbimise kohta asjakohase saasteaine suhtes;

| — | kui testitulemuse statistiline väärtus on väiksem kui vastava valimimahu puhul tabelis 3 kehtestatud tagasilükkamise kriteeriumi arvväärtus, võetakse vastu otsus katsete mitteläbimise kohta asjakohase saasteaine suhtes; |
| --- | --- |

—

kui testitulemuse statistiline väärtus on väiksem kui vastava valimimahu puhul tabelis 3 kehtestatud tagasilükkamise kriteeriumi arvväärtus, võetakse vastu otsus katsete mitteläbimise kohta asjakohase saasteaine suhtes;

| — | kui kumbagi otsust ei saa teha, katsetatakse lisamootorit vastavalt käesoleva eeskirja punktile 8.3.1 ja arvutusi korratakse ühe elemendi võrra suurema valimi puhul. |
| --- | --- |

—

kui kumbagi otsust ei saa teha, katsetatakse lisamootorit vastavalt käesoleva eeskirja punktile 8.3.1 ja arvutusi korratakse ühe elemendi võrra suurema valimi puhul.

Tabel 3

Vastuvõtmise ja tagasilükkamise kriteeriumide arvväärtused 1. liite kohase valimiplaani puhul

Minimaalne valimi maht: 3

| Katsetatud mootorite üldarv (valimi maht) | Vastuvõtmise kriteeriumi arvväärtus An | Tagasilükkamise kriteeriumi arvväärtus Bn |
| --- | --- | --- |
| 3 | 3,327 | –4,724 |
| 4 | 3,261 | –4,790 |
| 5 | 3,195 | –4,856 |
| 6 | 3,129 | –4,922 |
| 7 | 3,063 | –4,988 |
| 8 | 2,997 | –5,054 |
| 9 | 2,931 | –5,120 |
| 10 | 2,865 | –5,185 |
| 11 | 2,799 | –5,251 |
| 12 | 2,733 | –5,317 |
| 13 | 2,667 | –5,383 |
| 14 | 2,601 | –5,449 |
| 15 | 2,535 | –5,515 |
| 16 | 2,469 | –5,581 |
| 17 | 2,403 | –5,647 |
| 18 | 2,337 | –5,713 |
| 19 | 2,271 | –5,779 |
| 20 | 2,205 | –5,845 |
| 21 | 2,139 | –5,911 |
| 22 | 2,073 | –5,977 |
| 23 | 2,007 | –6,043 |
| 24 | 1,941 | –6,109 |
| 25 | 1,875 | –6,175 |
| 26 | 1,809 | –6,241 |
| 27 | 1,743 | –6,307 |
| 28 | 1,677 | –6,373 |
| 29 | 1,611 | –6,439 |
| 30 | 1,545 | –6,505 |
| 31 | 1,479 | –6,571 |
| 32 | –2,112 | –2,112 |

Katsetatud mootorite üldarv (valimi maht)

Vastuvõtmise kriteeriumi arvväärtus An

Tagasilükkamise kriteeriumi arvväärtus Bn

3

3,327

–4,724

4

3,261

–4,790

5

3,195

–4,856

6

3,129

–4,922

7

3,063

–4,988

8

2,997

–5,054

9

2,931

–5,120

10

2,865

–5,185

11

2,799

–5,251

12

2,733

–5,317

13

2,667

–5,383

14

2,601

–5,449

15

2,535

–5,515

16

2,469

–5,581

17

2,403

–5,647

18

2,337

–5,713

19

2,271

–5,779

20

2,205

–5,845

21

2,139

–5,911

22

2,073

–5,977

23

2,007

–6,043

24

1,941

–6,109

25

1,875

–6,175

26

1,809

–6,241

27

1,743

–6,307

28

1,677

–6,373

29

1,611

–6,439

30

1,545

–6,505

31

1,479

–6,571

32

–2,112

–2,112

2. liide

TOODANGU VASTAVUSKATSETUSTE MENETLUS JUHUL, KUI STANDARDHÄLVE ON MITTERAHULDAV VÕI SEDA EI OLE VÕIMALIK HINNATA

1.   Käesolevas liites kirjeldatakse katseprotseduuri, mida kasutatakse toodete nõuetele vastavuse kontrollimiseks seoses saasteainete heitega juhul, kui valmistaja toodangu standardhälve on mitterahuldav või seda ei ole võimalik määrata.

2.   Vähemalt kolmest mootorist koosnev valim moodustatakse selliselt, et partii puhul, mille mootoritest 40 % on defektsed, on tõenäosus, et partii läbib katsed, 0,95 (valmistaja risk = 5 %) ning partii puhul, mille mootoritest 65 % on defektsed, on tõenäosus, et partii läbib katsed, 0,10 (tarbija risk = 10 %).

3.   Käesoleva eeskirja punktis 5.2.1 käsitletud saasteainete väärtusi loetakse normaalselt jaotunuteks ja sellepärast võetakse igast vastavast väärtusest naturaallogaritm.

Olgu valimi minimaalse ja maksimaalse mahu tähised vastavalt m0 ja m (m0 = 3 ja m = 32) ning uuritava valimi mahu tähis n.

4.   Kui partii puhul mõõdetud teatava saasteaine heitetasemete naturaallogaritmid on x1, x2, ..., xi ja heitetaseme piirnormi naturaallogaritm on L, võib määratleda järgmised suurused:

| ja | di = xi – L |
| --- | --- |
| |
| |

ja

di = xi – L

Formula

Formula

5.   Tabelis 4 on esitatud vastuvõtmise kriteeriumi arvväärtused (An) ja tagasilükkamise kriteeriumi arvväärtused (Bn) olenevalt uuritava valimi mahust. Otsus selle kohta, kas partii on või ei ole katsed läbinud, võetakse vastu katsestatistiku Formula abil järgmiselt:

Eeldades, et m0 ≤ n ≤ m:

| — | partii võetakse vastu, kui |
| --- | --- |

—

partii võetakse vastu, kui Formula

| — | partii lükatakse tagasi, kui |
| --- | --- |

—

partii lükatakse tagasi, kui Formula

| — | tehakse mõõtmised lisamootoriga, kui . |
| --- | --- |

—

tehakse mõõtmised lisamootoriga, kui Formula.

6.   Märkus:

Katsestatistiku järjestikuste väärtuste arvutamiseks kasutatakse järgmisi rekursiivseid valemeid:

Formula

Formula

Formula

Tabel 4

Vastuvõtmise ja tagasilükkamise kriteeriumide arvväärtused 2. liite kohase valimiplaani puhul

Minimaalne valimi maht: 3

| Katsetatud mootorite üldarv (valimi maht) | Vastuvõtmise kriteeriumicarvväärtus An | Tagasilükkamise kriteeriumi arvväärtus Bn |
| --- | --- | --- |
| 3 | –0,80381 | 16,64743 |
| 4 | –0,76339 | 7,68627 |
| 5 | –0,72982 | 4,67136 |
| 6 | –0,69962 | 3,25573 |
| 7 | –0,67129 | 2,45431 |
| 8 | –0,64406 | 1,94369 |
| 9 | –0,61750 | 1,59105 |
| 10 | –0,59135 | 1,33295 |
| 11 | –0,56542 | 1,13566 |
| 12 | –0,53960 | 0,97970 |
| 13 | –0,51379 | 0,85307 |
| 14 | –0,48791 | 0,74801 |
| 15 | –0,46191 | 0,65928 |
| 16 | –0,43573 | 0,58321 |
| 17 | –0,40933 | 0,51718 |
| 18 | –0,38266 | 0,45922 |
| 19 | –0,35570 | 0,40788 |
| 20 | –0,32840 | 0,36203 |
| 21 | –0,30072 | 0,32078 |
| 22 | –0,27263 | 0,28343 |
| 23 | –0,24410 | 0,24943 |
| 24 | –0,21509 | 0,21831 |
| 25 | –0,18557 | 0,18970 |
| 26 | –0,15550 | 0,16328 |
| 27 | –0,12483 | 0,13880 |
| 28 | –0,09354 | 0,11603 |
| 29 | –0,06159 | 0,09480 |
| 30 | –0,02892 | 0,07493 |
| 31 | –0,00449 | 0,05629 |
| 32 | 0,03876 | 0,03876 |

Katsetatud mootorite üldarv (valimi maht)

Vastuvõtmise kriteeriumicarvväärtus An

Tagasilükkamise kriteeriumi arvväärtus Bn

3

–0,80381

16,64743

4

–0,76339

7,68627

5

–0,72982

4,67136

6

–0,69962

3,25573

7

–0,67129

2,45431

8

–0,64406

1,94369

9

–0,61750

1,59105

10

–0,59135

1,33295

11

–0,56542

1,13566

12

–0,53960

0,97970

13

–0,51379

0,85307

14

–0,48791

0,74801

15

–0,46191

0,65928

16

–0,43573

0,58321

17

–0,40933

0,51718

18

–0,38266

0,45922

19

–0,35570

0,40788

20

–0,32840

0,36203

21

–0,30072

0,32078

22

–0,27263

0,28343

23

–0,24410

0,24943

24

–0,21509

0,21831

25

–0,18557

0,18970

26

–0,15550

0,16328

27

–0,12483

0,13880

28

–0,09354

0,11603

29

–0,06159

0,09480

30

–0,02892

0,07493

31

–0,00449

0,05629

32

0,03876

0,03876

3. liide

TOODANGU VASTAVUSKATSETUSTE MENETLUS VALMISTAJA TAOTLUSE KORRAL

1.   Käesolevas liites kirjeldatakse katseprotseduuri, mida kasutatakse toodete nõuetele vastavuse kontrollimiseks seoses saasteainete heitega valmistaja taotluse korral.

2.   Vähemalt kolmest mootorist koosnev valim moodustatakse selliselt, et partii puhul, mille mootoritest 30 % on defektsed, on tõenäosus, et partii läbib katsed, 0,90 (valmistaja risk = 10 %) ning partii puhul, mille mootoritest 65 % on defektsed, on tõenäosus, et partii läbib katsed, 0,10 (tarbija risk = 10 %).

3.   Iga käesoleva eeskirja punktis 5.2.1 märgitud saasteaine puhul rakendatakse järgmist menetlust (vt joonis 2).

Kasutatakse järgmisi tähiseid:

| L | = | saasteaine piirväärtus; |
| --- | --- | --- |
| xi | = | valimi i-nda mootori puhul saadud mõõteväärtus; |
| n | = | uuritava valimi maht. |

L

=

saasteaine piirväärtus;

xi

=

valimi i-nda mootori puhul saadud mõõteväärtus;

n

=

uuritava valimi maht.

4.   Arvutatakse valimit iseloomustav katsestatistik, mis võimaldab hinnata nõuetele mittevastavate mootorite arvu, mille puhul xi ≥ L:

5.   Seejärel toimitakse järgmiselt:

| — | kui katsestatistiku väärtus on väiksem kui vastava valimimahu puhul tabelis 5 kehtestatud vastuvõtmise kriteeriumi arvväärtus või sellega võrdne, võetakse vastu otsus katsete läbimise kohta asjakohase saasteaine suhtes; |
| --- | --- |

—

kui katsestatistiku väärtus on väiksem kui vastava valimimahu puhul tabelis 5 kehtestatud vastuvõtmise kriteeriumi arvväärtus või sellega võrdne, võetakse vastu otsus katsete läbimise kohta asjakohase saasteaine suhtes;

| — | kui katsestatistiku väärtus on suurem kui vastava valimimahu puhul tabelis 5 kehtestatud tagasilükkamise kriteeriumi arvväärtus või sellega võrdne, võetakse vastu otsus katsete mitteläbimise kohta asjakohase saasteaine suhtes; |
| --- | --- |

—

kui katsestatistiku väärtus on suurem kui vastava valimimahu puhul tabelis 5 kehtestatud tagasilükkamise kriteeriumi arvväärtus või sellega võrdne, võetakse vastu otsus katsete mitteläbimise kohta asjakohase saasteaine suhtes;

| — | kui kumbagi otsust ei saa teha, katsetatakse lisamootorit vastavalt käesoleva eeskirja punktile 8.3.1 ja arvutusi korratakse ühe elemendi võrra suurema valimi puhul. |
| --- | --- |

—

kui kumbagi otsust ei saa teha, katsetatakse lisamootorit vastavalt käesoleva eeskirja punktile 8.3.1 ja arvutusi korratakse ühe elemendi võrra suurema valimi puhul.

Tabelis 5 esitatud vastuvõtmise ja tagasilükkamise kriteeriumide arvväärtused on arvutatud rahvusvahelise standardi ISO 8422:1991 kohaselt.

Tabel 5

Vastuvõtmise ja tagasilükkamise kriteeriumide arvväärtused 3. liite kohase valimiplaani puhul

Minimaalne valimimaht: 3

| Katsetatud mootorite üldarv(valimi maht) | Vastuvõtmise kriteeriumiarvväärtus | Tagasilükkamise kriteeriumiarvväärtus |
| --- | --- | --- |
| 3 | — | 3 |
| 4 | 0 | 4 |
| 5 | 0 | 4 |
| 6 | 1 | 5 |
| 7 | 1 | 5 |
| 8 | 2 | 6 |
| 9 | 2 | 6 |
| 10 | 3 | 7 |
| 11 | 3 | 7 |
| 12 | 4 | 8 |
| 13 | 4 | 8 |
| 14 | 5 | 9 |
| 15 | 5 | 9 |
| 16 | 6 | 10 |
| 17 | 6 | 10 |
| 18 | 7 | 11 |
| 19 | 8 | 9 |

Katsetatud mootorite üldarv(valimi maht)

Vastuvõtmise kriteeriumiarvväärtus

Tagasilükkamise kriteeriumiarvväärtus

3

—

3

4

0

4

5

0

4

6

1

5

7

1

5

8

2

6

9

2

6

10

3

7

11

3

7

12

4

8

13

4

8

14

5

9

15

5

9

16

6

10

17

6

10

18

7

11

19

8

9

1. LISA

MOOTORI PÕHIKARAKTERISTIKUD JA KATSETAMISE ANDMED (9)

1.   MOOTORI KIRJELDUS

1.1.   Valmistaja: ...

1.2.   Valmistaja mootorikood: ...

1.3.   Töötsükkel: neljataktiline/kahetaktiline (10)

Silindrite arv ja paigutus: ...

1.4.1.   Silindri läbimõõt: ... mm

1.4.2.   Kolvi käik: ... mm

1.4.3.   Tööjärjestus: ...

1.5.   Mootori töömaht: ... cm3

1.6.   Surveaste mahu järgi (11): ...

1.7.   Põlemiskambri ja kolvipea joonis (joonised): ...

1.8.   Sisse- ja väljalaskeakende minimaalne ristlõikepindala: ... cm2

1.9.   Pöörlemiskiirus tühikäigul: ... min–1

1.10.   Maksimaalne kasulik võimsus: ... kW pöörlemiskiirusel ... min–1

1.11.   Mootori suurim lubatud pöörlemiskiirus: ... min–1

1.12.   Maksimaalne kasulik pöördemoment: ... Nm pöörlemiskiirusel ... min–1

1.13.   Põlemissüsteem: survesüüde/sädesüüde (10)

1.14.   Kütus: diislikütus/veeldatud naftagaas/H-rühma maagaas/L-rühma maagaas /HL-rühma maagaas/etanool (9)

Jahutussüsteem

Vedelikjahutus

1.15.1.1.   Jahutusvedeliku tüüp: ...

1.15.1.2.   Tsirkulatsioonipump (tsirkulatsioonipumbad): jah/ei (10)

1.15.1.3.   Karakteristikud või mark (margid) ja tüüp (tüübid) (vajaduse korral): ...

1.15.1.4.   Ülekandesuhe (ülekandesuhted) (vajaduse korral): ...

Õhkjahutus

1.15.2.1.   Ülelaadekompressor: jah/ei (10)

1.15.2.2.   Karakteristikud või mark (margid) ja tüüp (tüübid) (vajaduse korral): ...

1.15.2.3.   Ülekandesuhe (ülekandesuhted) (vajaduse korral): ...

Valmistaja poolt lubatud temperatuur

1.16.1.   Vedelikjahutus: maksimaalne temperatuur väljundil: ... K

1.16.2.   Õhkjahutus: ... Referentspunkt: ...

Maksimaalne temperatuur referentspunktis: ... K

1.16.3.   Laaditud õhu maksimaalne temperatuur sisselaske vahejahuti väljundil (vajaduse korral) ... K

1.16.4.   Maksimaalne heitgaasi temperatuur väljalasketorustiku välisääriku(te)

või turboülelaaduri(te) juures: ... K

1.16.5.   Kütuse temperatuur: minimaalne ... K, maksimaalne ... K

diiselmootorite puhul pritsepumba sisselaskeava juures, gaasimootorite puhul rõhuregulaatori viimasel astmel.

1.16.6.   Kütuse rõhk: minimaalne ... kPa, maksimaalne ... kPa

rõhuregulaatori viimasel astmel, ainult maagaasil töötavate mootorite puhul.

1.16.7.   Määrdeõli temperatuur: minimaalne ... K, maksimaalne ... K

Ülelaadekompressor: jah/ei (10)

1.17.1.   Mark: ...

1.17.2.   Tüüp: ...

1.17.3.   Süsteemi kirjeldus

(näiteks ülelaadimise suurim rõhk, vajaduse korral piirdeklapp): ...

1.17.4.   Vahejahuti: jah/ei (10)

1.18.   Sisselaskesüsteem

Maksimaalne lubatud sisselaskealarõhk nominaalsel mootori pöörlemiskiirusel ja 100 % koormusel vastavalt eeskirjas

nr 24 kindlaksmääratud kasutamistingimustele ... kPa

1.19.   Heitgaasisüsteem

Maksimaalne lubatud väljalaskeülerõhk nominaalsel mootori pöörlemiskiirusel ja 100 % koormusel vastavalt eeskirjas

nr 24 kindlaksmääratud kasutamistingimustele ... kPa

Heitgaasisüsteemi maht: ... dm3

2.   ÕHUSAASTE VASTASED MEETMED

2.1.   Karterigaaside ringlussevõtuseade (kirjeldus ja joonised): ...

...

Õhusaaste vastane lisaseade (olemasolu korral ning kui seda ei mainita muudes punktides):

Katalüüsneutralisaator: jah/ei (10)

2.2.1.1.   Mark: ...

2.2.1.2.   Tüüp: ...

2.2.1.3.   Katalüüsneutralisaatorite ja elementide arv: ...

2.2.1.4.   Katalüüsneutralisaatori(te) mõõtmed, kuju ja maht: ...

2.2.1.5.   Katalüütilise reaktsiooni tüüp: ...

2.2.1.6.   Väärismetallide üldkogus: ...

2.2.1.7.   Suhteline kontsentratsioon: ...

2.2.1.8.   Substraat (struktuur ja materjal): ...

2.2.1.9.   Elementide tihedus: ...

2.2.1.10.   Katalüüsneutralisaatori(te) korpuse tüüp: ...

2.2.1.11.   Katalüüsneutralisaatori(te) paigutus (asukoht heitgaasitorustikus ja referentskaugus): ...

...

Hapnikusensor: jah/ei (10)

2.2.2.1.   Mark: ...

2.2.2.2.   Tüüp: ...

2.2.2.3.   Paigutus: ...

Õhu sissepuhe: jah/ei (10)

2.2.3.1.   Tüüp (õhuimpulss, õhupump jne): ...

Heitgaasitagastus: jah/ei (10)

2.2.4.1.   Karakteristikud (voolu kiirus jne): ...

Kübemepüüdur: jah/ei (10)

2.2.5.1.   Kübemepüüduri mõõtmed, kuju ja maht: ...

2.2.5.2.   Kübemepüüduri tüüp ja ehitus: ...

2.2.5.3.   Paigutus (referentskaugus heitgaasitorustikus): ...

2.2.5.4.   Regenereerimismeetod või -süsteem, kirjeldus ja/või joonised: ...

Muud süsteemid: jah/ei (10)

2.2.6.1.   Kirjeldus ja töö: ...

3.   KÜTUSETOITESÜSTEEM

Diiselmootorid

3.1.1.   Kütusepump

Rõhk (11): ... kPa või diagrammkarakteristik (10): ...

Sissepritsesüsteem

Pump

3.1.2.1.1.   Mark (margid): ...

3.1.2.1.2.   Tüüp (tüübid): ...

3.1.2.1.3.   Tootlikkus: ... mm3
   (11) töötsükli kohta mootori pöörlemiskiirusel ... min–1 pumba täiskoormuse puhul või diagrammkarakteristik (10)
   (11): ...

...

Märkida kasutatud meetod: mootoristendil ja/või pumbastendil (10)

Ülelaadimisrõhu regulaatori kasutamise korral esitada kütusetoite karakteristik ja ülelaadimisrõhu sõltuvus mootori pöörlemiskiirusest.

Eelsissepritse

3.1.2.1.4.1.   Eelsissepritse kõver (11): ...

3.1.2.1.4.2.   Sissepritse püsiajastus (11): ...

Sissepritsetorustik

3.1.2.2.1.   Pikkus: ... mm

3.1.2.2.2.   Siseläbimõõt: ... mm

Pihusti(d)

3.1.2.3.1.   Mark (margid): ...

3.1.2.3.2.   Tüüp (tüübid): ...

3.1.2.3.3.   Avanemisrõhk ... kPa (11)

või diagrammkarakteristik (10)
   (11): ...

Pöörlemiskiiruse regulaator

3.1.2.4.1.   Mark (margid): ...

3.1.2.4.2.   Tüüp (tüübid): ...

3.1.2.4.3.   Kiirus, millest alates toimub täiskoormuse juures toitekatkestus: ... min–1

3.1.2.4.4.   Maksimaalne pöörlemiskiirus tühikäigul: ... min–1

3.1.2.4.5.   Pöörlemiskiirus tühikäigul: ... min–1

Külmkäivitussüsteem

3.1.3.1.   Mark (margid): ...

3.1.3.2.   Tüüp (tüübid): ...

3.1.3.3.   Kirjeldus: ...

Abikäivitusseade: ...

3.1.3.4.1.   Mark: ...

3.1.3.4.2.   Tüüp: ...

Gaasimootorid (12)

3.2.1.   Kütus: maagaas/veeldatud naftagaas (10)

Rõhuregulaator(id) või aurusti(d)/rõhuregulaator(id) (11)

3.2.2.1.   Mark (margid): ...

3.2.2.2.   Tüüp (tüübid): ...

3.2.2.3.   Rõhualandusastmete arv: ...

3.2.2.4.   Rõhk viimasel astmel: minimaalne ... kPa, maksimaalne ... kPa

3.2.2.5.   Põhireguleerimispunktide arv: ...

3.2.2.6.   Tühikäigu reguleerimispunktide arv: ...

3.2.2.7.   Eeskirja nr ... kohase tüübikinnituse number ...

Kütusetoitesüsteem: segamisseade/gaasipritse/vedelikupritse/otsepritse (10)

3.2.3.1.   Kütusesegu reguleerimine: ...

3.2.3.2.   Süsteemi kirjeldus ja/või diagramm ning joonised: ...

3.2.3.3.   Tüübikinnituse number: ...

Segamisseade

3.2.4.1.   Arv: ...

3.2.4.2.   Mark (margid): ...

3.2.4.3.   Tüüp (tüübid): ...

3.2.4.4.   Paigutus: ...

3.2.4.5.   Reguleerimisvõimalused: ...

3.2.4.6.   Tüübikinnituse number: ...

Sissepritse sisselasketorustikku

3.2.5.1.   Sissepritse: ühepunktipritse/mitmepunktipritse (10)

3.2.5.2.   Sissepritse ajastus: pidev/samaaegne/järjestikune sissepritse (10)

Sissepritseseadmed

3.2.5.3.1.   Mark (margid): ...

3.2.5.3.2.   Tüüp (tüübid): ...

3.2.5.3.3.   Reguleerimisvõimalused: ...

3.2.5.3.4.   Tüübikinnituse number: ...

Toitepump (vajaduse korral): ...

3.2.5.4.1.   Mark (margid): ...

3.2.5.4.2.   Tüüp (tüübid): ...

3.2.5.4.3.   Tüübikinnituse number: ...

Pihusti(d): ...

3.2.5.5.1.   Mark (margid): ...

3.2.5.5.2.   Tüüp (tüübid): ...

3.2.5.5.3.   Eeskirja nr ... kohase tüübikinnituse number: ...

Otsesissepritse

Pritsepump/rõhuregulaator (10)

3.2.6.1.1.   Mark (margid): ...

3.2.6.1.2.   Tüüp (tüübid): ...

3.2.6.1.3.   Sissepritse ajastus: ...

3.2.6.1.4.   Tüübikinnituse number: ...

Pihusti(d)

3.2.6.2.1.   Mark (margid): ...

3.2.6.2.2.   Tüüp (tüübid): ...

3.2.6.2.3.   Avanemisrõhk või diagrammkarakteristik (11): ...

3.2.6.2.4.   Tüübikinnituse number: ...

Elektrooniline kontrollplokk

3.2.7.1.   Mark (margid): ...

3.2.7.2.   Tüüp (tüübid): ...

3.2.7.3.   Reguleerimisvõimalused: ...

Maagaasi eriseade

1. variant (ainult teatavatel kindla koostisega kütustel töötavate mootorite tüübikinnituse korral)

3.2.8.1.1.   Kütuse koostis:

| metaan (CH4): | baassisaldus: ... mool% | minimaalne sisaldus ... mool% | maksimaalne sisaldus ... mool% |
| --- | --- | --- | --- |
| etaan (C2H6): | baassisaldus: ... mool% | minimaalne sisaldus ... mool% | maksimaalne sisaldus ... mool% |
| propaan (C3H8): | baassisaldus: ... mool% | minimaalne sisaldus ... mool% | maksimaalne sisaldus ... mool% |
| butaan (C4H10): | baassisaldus: ... mool% | minimaalne sisaldus ... mool% | maksimaalne sisaldus ... mool% |
| C5/C5+: | baassisaldus: ... mool% | minimaalne sisaldus ... mool% | maksimaalne sisaldus ... mool% |
| hapnik (O2): | baassisaldus: ... mool% | minimaalne sisaldus ... mool% | maksimaalne sisaldus ... mool% |
| inertsed gaasid (N2, He jne): | baassisaldus: ... mool% | minimaalne sisaldus ... mool% | maksimaalne sisaldus ... mool% |

metaan (CH4):

baassisaldus: ... mool%

minimaalne sisaldus ... mool%

maksimaalne sisaldus ... mool%

etaan (C2H6):

baassisaldus: ... mool%

minimaalne sisaldus ... mool%

maksimaalne sisaldus ... mool%

propaan (C3H8):

baassisaldus: ... mool%

minimaalne sisaldus ... mool%

maksimaalne sisaldus ... mool%

butaan (C4H10):

baassisaldus: ... mool%

minimaalne sisaldus ... mool%

maksimaalne sisaldus ... mool%

C5/C5+:

baassisaldus: ... mool%

minimaalne sisaldus ... mool%

maksimaalne sisaldus ... mool%

hapnik (O2):

baassisaldus: ... mool%

minimaalne sisaldus ... mool%

maksimaalne sisaldus ... mool%

inertsed gaasid (N2, He jne):

baassisaldus: ... mool%

minimaalne sisaldus ... mool%

maksimaalne sisaldus ... mool%

Pihusti(d)

3.2.8.1.2.1.   Mark (margid):

3.2.8.1.2.2.   Tüüp (tüübid):

3.2.8.1.3.   Muud (vajaduse korral)

3.2.8.2.   2. variant (ainult teatavatel kindla koostisega kütustel töötavate mootorite tüübikinnituse korral)

4.   KÜTUSEJAOTUSFAASID

4.1.   Maksimaalne klapitõusukõrgus ning avanemis- ja sulgemisnurgad surnud punktide või samaväärsete näitajate suhtes: ...

4.2.   Lävilõtk ja/või seadistuspiirkond (10): ...

5.   SÜÜTESÜSTEEM (AINULT SÄDESÜÜTEMOOTORITE PUHUL)

5.1.   Süütesüsteemi tüüp:

komplektne süütepool ja -küünlad/eraldi süütepool ja -küünlad/süütepoolküünlad/muud (täpsustada) (10)

Süütekontrolliplokk

5.2.1.   Mark (margid): ...

5.2.2.   Tüüp (tüübid): ...

5.3.   Eelsissepritse kõver/eelsissepritse kaart (10)
   (11): ...

5.4.   Süüte ajastus (11): ... kraadi enne ülemist surnud punkti pöörlemiskiirusel ... min–1 ja maksimaalsel atmosfäärirõhul ... kPa

Süüteküünlad

5.5.1.   Mark (margid): ...

5.5.2.   Tüüp (tüübid): ...

5.5.3.   Vahe seadistus: ... mm

Süütepool(id)

5.6.1.   Mark (margid): ...

5.6.2.   Tüüp (tüübid): ...

6.   MOOTORI LISASEADMED

Mootor esitatakse katsetamiseks koos mootori tööks vajalike lisaseadmetega (näiteks ventilaator, veepump jne) vastavalt eeskirjas nr 24 kindlaksmääratud kasutamistingimustele.

6.1.   Katse ajaks paigaldatavad lisaseadmed

Kui lisaseadmete paigaldamine katsestendil ei ole võimalik või ei ole asjakohane, määratakse nende energiatarve ning lahutatakse see katsetsükli (katsetsüklite) ajal mõõdetud mootori üldvõimsusest.

6.2.   Katse ajaks eemaldatavad lisaseadmed

Katse ajaks eemaldatakse seadmed, mis on vajalikud ainult sõiduki tööks (näiteks õhukompressor, kliimaseade jne). Kui lisaseadmeid ei saa eemaldada, määratakse nende energiatarve ning liidetakse see katsetsükli (katsetsüklite) ajal mõõdetud mootori üldvõimsusele.

7.   LISATEAVE KATSETINGIMUSTE KOHTA

Kasutatud määrdeõli

7.1.1.   Mark: ...

7.1.2.   Tüüp: ...

Õli ja kütuse segu puhul märkida õli protsent segus): ...

Mootori lisaseadmed (vajaduse korral)

Lisaseadmete energiatarve määratakse ainult juhul, kui,

| — | mootorile ei ole paigaldatud mootori töötamiseks vajalikke lisaseadmeid
  ja/või |
| --- | --- |

—

mootorile ei ole paigaldatud mootori töötamiseks vajalikke lisaseadmeid

ja/või

| — | mootorile on paigaldatud lisaseadmed, mis ei ole mootori töötamiseks vajalikud. |
| --- | --- |

—

mootorile on paigaldatud lisaseadmed, mis ei ole mootori töötamiseks vajalikud.

7.2.1.   Loetelu ja identifitseerimisandmed: ...

7.2.2.   Energiatarve mitmesugustel mootori pöörlemiskiirustel:

| Seadmed | Energiatarve (kW) mitmesugustel mootori pöörlemiskiirustel |
| --- | --- |
| Pöörlemiskiirus tühikäigul | Minimaalne pöörlemiskiirus | Maksimaalne pöörlemiskiirus | Pöörlemiskiirus A (13) | Pöörlemiskiirus B (13) | Pöörlemiskiirus C (13) | Referentskiirus (14) |
| P(a)
  Mootori tööks vajalikud lisaseadmed
  (lahutatakse mootori mõõdetud võimsusest)
  vt punkt 6.1 | | | | | | | |
| P(b)
  Mootori tööks mittevajalikud lisaseadmed
  (liidetakse mootori mõõdetud võimsusele)
  vt punkt 6.2 | | | | | | | |

Seadmed

Energiatarve (kW) mitmesugustel mootori pöörlemiskiirustel

Pöörlemiskiirus tühikäigul

Minimaalne pöörlemiskiirus

Maksimaalne pöörlemiskiirus

Pöörlemiskiirus A (13)

Pöörlemiskiirus B (13)

Pöörlemiskiirus C (13)

Referentskiirus (14)

P(a)

Mootori tööks vajalikud lisaseadmed

(lahutatakse mootori mõõdetud võimsusest)

vt punkt 6.1

P(b)

Mootori tööks mittevajalikud lisaseadmed

(liidetakse mootori mõõdetud võimsusele)

vt punkt 6.2

8.   MOOTORI JÕUDLUS

8.1.   Mootori pöörlemiskiirused (15)

Minimaalne pöörlemiskiirus (nlo): ... min–1

Maksimaalne pöörlemiskiirus (nhi): ... min–1

Euroopa statsionaarse katse tsükli ja Euroopa koormuskatsetsükli puhul

Pöörlemiskiirus tühikäigul: ... min–1

Pöörlemiskiirus A: ... min–1

Pöörlemiskiirus B: ... min–1

Pöörlemiskiirus C: ... min–1

Euroopa siirdekatsetsükli puhul

Referentskiirus: ... min–1

8.2.   Mootori võimsus (mõõdetakse vastavalt eeskirjale nr 24), kW

| | Mootori pöörlemiskiirus |
| --- | --- |
| Pöörlemis kiirus tühikäigul | Pöörlemiskiirus A (13) | Pöörlemiskiirus B (13) | Pöörlemiskiirus C (13) | Referentskiirus (14) |
| P(m)
  Katsestendil mõõdetud võimsus | | | | | |
| P(a)
  Katse ajaks paigaldatavate lisaseadmete energiatarve (punkt 6.1)






  — | paigaldatud |

Mootori pöörlemiskiirus

Pöörlemis kiirus tühikäigul

Pöörlemiskiirus A (13)

Pöörlemiskiirus B (13)

Pöörlemiskiirus C (13)

Referentskiirus (14)

P(m)

Katsestendil mõõdetud võimsus

P(a)

Katse ajaks paigaldatavate lisaseadmete energiatarve (punkt 6.1)

—

paigaldatud

| — | paigaldamata |
| --- | --- |

—

paigaldamata

0

0

0

0

0

P(b)

Katse ajaks eemaldatavate lisaseadmete energiatarve (punkt 6.2)

| — | paigaldatud |
| --- | --- |

—

paigaldatud

| — | paigaldamata |
| --- | --- |

—

paigaldamata

0

0

0

0

0

P(n)

Mootori kasulik võimsus

= P(m) – P(a) + P(b)

Dünamomeetri seadistus (kW)

Euroopa statsionaarse katse tsükli, Euroopa koormuskatsetsükli ja Euroopa siirdekatsetsüklile vastava referentstsükli puhul peab dünamomeetri seadistus põhinema punktis 8.2 osutatud mootori kasulikul võimsusel P(n). Mootor on soovitatav katsestendile paigaldada netoseisundis. Sellisel juhul on P(m) ja P(n) identsed. Kui mootorit ei ole võimalik või otstarbekohane katsetada netoseisundis, korrigeeritakse dünamomeetri seadistust vastavalt netoseisundile eespool esitatud valemi abil.

8.3.1.   Euroopa statsionaarse katse tsükkel ja Euroopa koormuskatsetsükkel

Dünamomeetri seadistus arvutatakse 4. lisa 1. liite punktis 1.2 esitatud valemi abil.

| Koormus protsentides | Mootori pöörlemiskiirus |
| --- | --- |
| Pöörlemis kiirus tühikäigul | Pöörlemiskiirus A | Pöörlemiskiirus B | Pöörlemiskiirus C |
| 10 | — | | | |
| 25 | — | | | |
| 50 | — | | | |
| 75 | — | | | |
| 100 | | | | |

Koormus protsentides

Mootori pöörlemiskiirus

Pöörlemis kiirus tühikäigul

Pöörlemiskiirus A

Pöörlemiskiirus B

Pöörlemiskiirus C

10

—

25

—

50

—

75

—

100

8.3.2.   Euroopa siirdekatsetsükkel

Kui mootorit ei katsetata netoseisundis, arvutatakse mõõdetud võimsus või mõõdetud tsüklitöö 4. lisa 2. liite punktis 2 kindlaksmääratud viisil ümber kasulikuks võimsuseks või kasulikuks tsüklitööks mootori valmistaja poolt kogu tsükli katseala kohta esitatud valemi abil, mille on kinnitanud tehniline teenistus.

1. LISA

1. liide

MOOTORIGA SEOTUD SÕIDUKIOSADE KARAKTERISTIKUD

1.   Sisselaskesüsteemi alarõhk nominaalsel mootori pöörlemiskiirusel

ning 100 % koormuse juures: ... kPa

2.   Heitgaasisüsteemi ülerõhk nominaalsel mootori pöörlemiskiirusel

ning 100 % koormuse juures: ... kPa

3.   Heitgaasisüsteemi maht: ... cm3

4.   Mootori tööks vajalike lisaseadmete energiatarve vastavalt eeskirjas nr 24 kindlaksmääratud kasutamistingimustele.

| Seadmed | Energiatarve (kW) mitmesugustel mootori pöörlemiskiirustel |
| --- | --- |
| Pöörlemiskiirus tühikäigul | Minimaalne pöörlemiskiirus | Maksimaalne pöörlemiskiirus | Pöörlemiskiirus A (16) | Pöörlemiskiirus B (16) | Pöörlemiskiirus C (16) | Referentskiirus (17) |
| P(a)
  Mootori tööks vajalikud lisaseadmed
  (lahutatakse mootori mõõdetud võimsusest)
  vt 1. lisa, punkt 6.1 | | | | | | | |

Seadmed

Energiatarve (kW) mitmesugustel mootori pöörlemiskiirustel

Pöörlemiskiirus tühikäigul

Minimaalne pöörlemiskiirus

Maksimaalne pöörlemiskiirus

Pöörlemiskiirus A (16)

Pöörlemiskiirus B (16)

Pöörlemiskiirus C (16)

Referentskiirus (17)

P(a)

Mootori tööks vajalikud lisaseadmed

(lahutatakse mootori mõõdetud võimsusest)

vt 1. lisa, punkt 6.1

1. LISA

2. liide

MOOTORITÜÜPKONNA PÕHIKARAKTERISTIKUD

1.   ÜLDISED PARAMEETRID

1.1.   Töötsükkel: ...

1.2.   Jahutusvahend: ...

1.3.   Silindrite arv (18): ...

1.4.   Üksiku silindri töömaht: ...

1.5.   Õhu sisselaskeviis: ...

1.6.   Põlemiskambri tüüp/ehitus: ...

1.7.   Ventiilid ning sisse- ja väljalaskeaknad, paigutus, mõõtmed ja arv: ...

...

1.8.   Toitesüsteem: ...

1.9.   Süütesüsteem (gaasimootorid): ...

1.10.   Muud omadused:

| — | õhu vahejahuti (18): ... |
| --- | --- |

—

õhu vahejahuti (18): ...

| — | heitgaasitagastus (18): ... |
| --- | --- |

—

heitgaasitagastus (18): ...

| — | vee pihustamine/emulgeerimine (18): ... |
| --- | --- |

—

vee pihustamine/emulgeerimine (18): ...

| — | õhu sissepuhe (18): ... |
| --- | --- |

—

õhu sissepuhe (18): ...

1.11.   Heitgaasi järeltöötlus (18): ...

Identse (algmootori puhul madalaima) suhte tõestus:

süsteemi maht/kütusekulu töötsükli kohta vastavalt diagrammi (diagrammide) numbrile (numbritele): ...

2.   TÜÜPKONNA MOOTORITE NIMEKIRI

Diiselmootorite tüüpkonna nimetus: ...

2.1.1.   Tüüpkonna mootorite spetsifikaat:

| | | | | | Algmootor |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Mootori tüüp | | | | | |
| Silindrite arv | | | | | |
| Nominaalne pöörlemiskiirus (min–1) | | | | | |
| Kütusekulu ühe töötsükli kohta (mm3) | | | | | |
| Nominaalne kasulik võimsus (kW) | | | | | |
| Maksimaalsele pöördemomendile vastav kiirus (min–1) | | | | | |
| Kütusekulu ühe töötsükli kohta (mm3) | | | | | |
| Maksimaalne pöördemoment (Nm) | | | | | |
| Minimaalne kiirus tühikäigul (min–1) | | | | | |
| Silindri töömaht
  (protsentides algmootori silindri töömahust) | | | | | 100 |

Algmootor

Mootori tüüp

Silindrite arv

Nominaalne pöörlemiskiirus (min–1)

Kütusekulu ühe töötsükli kohta (mm3)

Nominaalne kasulik võimsus (kW)

Maksimaalsele pöördemomendile vastav kiirus (min–1)

Kütusekulu ühe töötsükli kohta (mm3)

Maksimaalne pöördemoment (Nm)

Minimaalne kiirus tühikäigul (min–1)

Silindri töömaht

(protsentides algmootori silindri töömahust)

100

Gaasimootori tüüpkonna nimetus ...

2.2.1.   Tüüpkonna mootorite spetsifikaat:

| | | | | | Algmootor |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Mootori tüüp | | | | | |
| Silindrite arv | | | | | |
| Nominaalne pöörlemiskiirus (min–1) | | | | | |
| Kütusekulu ühe töötsükli kohta (mm3) | | | | | |
| Nominaalne võimsus (kW) | | | | | |
| Maksimaalsele pöördemomendile vastav kiirus (min–1) | | | | | |
| Kütusekulu ühe töötsükli kohta (mm3) | | | | | |
| Maksimaalne pöördemoment (Nm) | | | | | |
| Minimaalne kiirus tühikäigul (min–1) | | | | | |
| Silindri töömaht (protsentides algmootori silindri töömahust) | | | | | 100 |
| Süüteajastus | | | | | |
| Heitgaasi tagastusvool | | | | | |
| Õhupump jah/ei | | | | | |
| Õhupumba tegelik vool | | | | | |

Algmootor

Mootori tüüp

Silindrite arv

Nominaalne pöörlemiskiirus (min–1)

Kütusekulu ühe töötsükli kohta (mm3)

Nominaalne võimsus (kW)

Maksimaalsele pöördemomendile vastav kiirus (min–1)

Kütusekulu ühe töötsükli kohta (mm3)

Maksimaalne pöördemoment (Nm)

Minimaalne kiirus tühikäigul (min–1)

Silindri töömaht (protsentides algmootori silindri töömahust)

100

Süüteajastus

Heitgaasi tagastusvool

Õhupump jah/ei

Õhupumba tegelik vool

1. LISA

3. liide

TÜÜPKONNA MOOTORITÜÜPIDE PÕHIKARAKTERISTIKUD (19)

1.   MOOTORI KIRJELDUS

1.1.   Valmistaja: ...

1.2.   Valmistaja mootorikood: ...

1.3.   Töötsükkel: neljataktiline/kahetaktiline (20)

Silindrite arv ja paigutus: ...

1.4.1.   Silindri läbimõõt: ... mm

1.4.2.   Kolvi käik: ... mm

1.4.3.   Tööjärjestus: ...

1.5.   Mootori töömaht: ... cm3

1.6.   Surveaste mahu järgi (21): ...

1.7.   Põlemiskambri ja kolvipea joonis (joonised): ...

...

1.8.   Sisse- ja väljalaskeakende minimaalne ristlõikepindala: ... cm2

1.9.   Pöörlemiskiirus tühikäigul ... min–1

1.10.   Maksimaalne kasulik võimsus: ... kW pöörlemiskiirusel ... min–1

1.11.   Mootori suurim lubatud pöörlemiskiirus: ... min–1

1.12.   Maksimaalne üldpöördemoment: ... Nm pöörlemiskiirusel ... min–1

1.13.   Põlemissüsteem: survesüüde/sädesüüde (20)

1.14.   Kütus: diislikütus/veeldatud naftagaas/H-rühma maagaas/L-rühma maagaas/HL-rühma maagaas/etanool (19)

Jahutussüsteem

Vedelikjahutus

1.15.1.1.   Jahutusvedeliku tüüp: ...

1.15.1.2.   Tsirkulatsioonipump (tsirkulatsioonipumbad): jah/ei (20)

1.15.1.3.   Karakteristikud või mark (margid) ja tüüp (tüübid) (vajaduse korral): ...

...

1.15.1.4.   Ülekandesuhe (ülekandesuhted) (vajaduse korral): ...

Õhkjahutus

1.15.2.1.   Ülelaadekompressor: jah/ei (20)

1.15.2.2.   Karakteristikud või mark (margid) ja tüüp (tüübid) (vajaduse korral): ...

...

1.15.2.3.   Ülekandesuhe (ülekandesuhted) (vajaduse korral): ...

Valmistaja poolt lubatud temperatuur

1.16.1.   Vedelikjahutus: maksimaalne temperatuur väljundil: ... K

1.16.2.   Õhkjahutus: Referentspunkt: ...

Maksimaalne temperatuur referentspunktis: ... K

1.16.3.   Laaditud õhu maksimaalne temperatuur sisselaske vahejahuti väljundil (vajaduse korral) ... K

1.16.4.   Maksimaalne heitgaasi temperatuur väljalasketorustiku välisääriku(te) või turboülelaaduri(te) juures: ... K

1.16.5.   Kütuse temperatuur: minimaalne ... K, maksimaalne ... K

diiselmootorite puhul pritsepumba sisselaskeava juures, gaasimootorite puhul rõhuregulaatori viimasel astmel

1.16.6.   Kütuse rõhk: minimaalne ... kPa, maksimaalne ... kPa

rõhuregulaatori viimasel astmel, ainult maagaasil töötavate mootorite puhul.

1.16.7.   Määrdeõli temperatuur: minimaalne ... K, maksimaalne ... K

Ülelaadekompressor: jah/ei (20)

1.17.1.   Mark: ...

1.17.2.   Tüüp: ...

1.17.3.   Süsteemi kirjeldus (näiteks ülelaadimise suurim rõhk, vajaduse korral piirdeklapp): ...

1.17.4.   Vahejahuti: jah/ei (20)

1.18.   Sisselaskesüsteem

Maksimaalne lubatud sisselaskealarõhk nominaalsel mootori pöörlemiskiirusel ja 100 % koormusel vastavalt eeskirjas nr 24 kindlaksmääratud kasutamistingimustele: ... kPa

1.19.   Heitgaasisüsteem

Maksimaalne lubatud väljalaskeülerõhk nominaalsel mootori pöörlemiskiirusel ja 100 % koormusel vastavalt eeskirjas 24 kindlaksmääratud kasutamistingimustele: ... kPa

Heitgaasisüsteemi maht: ... cm3

2.   ÕHUSAASTE VASTASED MEETMED

2.1.   Karterigaaside ringlussevõtuseade (kirjeldus ja joonised): ...

Õhusaaste vastane lisaseade (olemasolu korral ning kui seda ei mainita muudes punktides)

Katalüüsneutralisaator: jah/ei (20)

2.2.1.1.   Katalüüsneutralisaatorite ja elementide arv: ...

2.2.1.2.   Katalüüsneutralisaatori(te) mõõtmed, kuju ja maht: ...

...

2.2.1.3.   Katalüütilise reaktsiooni tüüp: ...

2.2.1.4.   Väärismetallide üldkogus: ...

2.2.1.5.   Suhteline kontsentratsioon: ...

2.2.1.6.   Substraat (struktuur ja materjal): ...

2.2.1.7.   Elementide tihedus: ...

2.2.1.8.   Katalüüsneutralisaatori(te) korpuse tüüp: ...

2.2.1.9.   Katalüüsneutralisaatori(te) paigutus (asukoht heitgaasitorustikus ja referentskaugus): ...

...

Hapnikusensor: jah/ei (20)

2.2.2.1.   Tüüp: ...

Õhu sissepuhe: jah/ei (20)

2.2.3.1.   Tüüp (õhuimpulss, õhupump jne): ...

Heitgaasitagastus: jah/ei (20)

2.2.4.1.   Karakteristikud (voolu kiirus jne): ...

Kübemepüüdur: jah/ei (20)

2.2.5.1.   Kübemepüüduri mõõtmed, kuju ja maht: ...

...

2.2.5.2.   Kübemepüüduri tüüp ja ehitus: ...

2.2.5.3.   Paigutus (referentskaugus heitgaasitorustikus): ...

2.2.5.4.   Regenereerimismeetod või -süsteem, kirjeldus ja/või joonised: ...

...

Muud süsteemid: jah/ei (20)

2.2.6.1.   Kirjeldus ja töö: ...

3.   KÜTUSETOITESÜSTEEM

Diiselmootorid

3.1.1.   Kütusepump

Rõhk (21): ... kPa või diagrammkarakteristik (20): ...

...

Sissepritsesüsteem

Pump

3.1.2.1.1.   Mark (margid): ...

3.1.2.1.2.   Tüüp (tüübid): ...

3.1.2.1.3.   Tootlikkus: ... mm3
   (21) töötsükli kohta mootori pöörlemiskiirusel ... min–1 pumba täiskoormuse puhul, või diagrammkarakteristik (20)
   (21): ...

...

Märkida kasutatud meetod: mootoristendil ja/või pumbastendil (20)

Ülelaadimisrõhu regulaatori kasutamise korral esitada kütusetoite karakteristik ja ülelaadimisrõhu sõltuvus mootori pöörlemiskiirusest.

Eelsissepritse

3.1.2.1.4.1.   Eelsissepritse kõver (21): ...

3.1.2.1.4.2.   Sissepritse püsiajastus (21): ...

Sissepritsetorustik

3.1.2.2.1.   Pikkus: ... mm

3.1.2.2.2.   Siseläbimõõt: ... mm

Pihusti(d)

3.1.2.3.1.   Mark (margid): ...

3.1.2.3.2.   Tüüp (tüübid): ...

3.1.2.3.3.   Avanemisrõhk ... kPa (21)

või diagrammkarakteristik (20)
   (21): ...

Pöörlemiskiiruse regulaator

3.1.2.4.1.   Mark (margid): ...

3.1.2.4.2.   Tüüp (tüübid): ...

3.1.2.4.3.   Kiirus, millest alates toimub täiskoormuse juures toitekatkestus: ... min–1

3.1.2.4.4.   Maksimaalne pöörlemiskiirus tühikäigul: ... min–1

3.1.2.4.5.   Pöörlemiskiirus tühikäigul: ... min–1

Külmkäivitussüsteem

3.1.3.1.   Mark (margid): ...

3.1.3.2.   Tüüp (tüübid): ...

3.1.3.3.   Kirjeldus: ...

Abikäivitusseade: ...

3.1.3.4.1.   Mark: ...

3.1.3.4.2.   Tüüp: ...

Gaasimootorid

3.2.1.   Kütus: maagaas/veeldatud naftagaas (20)

Rõhuregulaator(id) või aurusti(d)/rõhuregulaator(id) (20)

3.2.2.1.   Mark (margid): ...

3.2.2.2.   Tüüp (tüübid): ...

3.2.2.3.   Rõhualandusastmete arv: ...

3.2.2.4.   Rõhk viimasel astmel: minimaalne ... kPa, maksimaalne ... kPa

3.2.2.5.   Põhireguleerimispunktide arv: ...

3.2.2.6.   Tühikäigu reguleerimispunktide arv: ...

3.2.2.7.   Tüübikinnituse number: ...

Kütusetoitesüsteem: segamisseade/gaasipritse/vedelikupritse/otsepritse (20)

3.2.3.1.   Kütusesegu reguleerimine: ...

3.2.3.2.   Süsteemi kirjeldus ja/või diagramm ning joonised: ...

...

3.2.3.3.   Tüübikinnituse number: ...

Segamisseade

3.2.4.1.   Arv: ...

3.2.4.2.   Mark (margid): ...

3.2.4.3.   Tüüp (tüübid): ...

3.2.4.4.   Paigutus: ...

3.2.4.5.   Reguleerimisvõimalused: ...

3.2.4.6.   Tüübikinnituse number: ...

Sissepritse sisselasketorustikku

3.2.5.1.   Sissepritse: ühepunktipritse/mitmepunktipritse (20)

3.2.5.2.   Sissepritse ajastus: pidev/samaaegne/järjestikune sissepritse (20)

Sissepritseseadmed

3.2.5.3.1.   Mark (margid): ...

3.2.5.3.2.   Tüüp (tüübid): ...

3.2.5.3.3.   Reguleerimisvõimalused: ...

3.2.5.3.4.   Tüübikinnituse number: ...

Toitepump (vajaduse korral): ...

3.2.5.4.1.   Mark (margid): ...

3.2.5.4.2.   Tüüp (tüübid): ...

3.2.5.4.3.   Tüübikinnituse number: ...

Pihusti(d): ...

3.2.5.5.1.   Mark (margid): ...

3.2.5.5.2.   Tüüp (tüübid): ...

3.2.5.5.3.   Tüübikinnituse number: ...

Otsesissepritse

Pritsepump/rõhuregulaator (20)

3.2.6.1.1.   Mark (margid): ...

3.2.6.1.2.   Tüüp (tüübid): ...

3.2.6.1.3.   Sissepritse ajastus: ...

3.2.6.1.4.   Tüübikinnituse number: ...

Pihusti(d)

3.2.6.2.1.   Mark (margid): ...

3.2.6.2.2.   Tüüp (tüübid): ...

3.2.6.2.3.   Avanemisrõhk või diagrammkarakteristik (21): ...

...

3.2.6.2.4.   Tüübikinnituse number: ...

Elektrooniline kontrollplokk

3.2.7.1.   Mark (margid): ...

3.2.7.2.   Tüüp (tüübid): ...

3.2.7.3.   Reguleerimisvõimalused: ...

Maagaasi eriseade

Variant (ainult teatavatel kindla koostisega kütustel töötavate mootorite tüübikinnituse korral)

3.2.8.1.1.   Kütuse koostis:

| metaan (CH4): | baassisaldus: ... mool% | minimaalne sisaldus ... mool% | maksimaalne sisaldus ... mool% |
| --- | --- | --- | --- |
| etaan (C2H6): | baassisaldus: ... mool% | minimaalne sisaldus ... mool% | maksimaalne sisaldus ... mool% |
| propaan (C3H8): | baassisaldus: ... mool% | minimaalne sisaldus ... mool% | maksimaalne sisaldus ... mool% |
| butaan (C4H10): | baassisaldus: ... mool% | minimaalne sisaldus ... mool% | maksimaalne sisaldus ... mool% |
| C5/C5+: | baassisaldus: ... mool% | minimaalne sisaldus ... mool% | maksimaalne sisaldus ... mool% |
| hapnik (O2): | baassisaldus: ... mool% | minimaalne sisaldus ... mool% | maksimaalne sisaldus ... mool% |
| inertsed gaasid (N2, He jne): | baassisaldus: ... mool% | minimaalne sisaldus ... mool% | maksimaalne sisaldus ... mool% |

metaan (CH4):

baassisaldus: ... mool%

minimaalne sisaldus ... mool%

maksimaalne sisaldus ... mool%

etaan (C2H6):

baassisaldus: ... mool%

minimaalne sisaldus ... mool%

maksimaalne sisaldus ... mool%

propaan (C3H8):

baassisaldus: ... mool%

minimaalne sisaldus ... mool%

maksimaalne sisaldus ... mool%

butaan (C4H10):

baassisaldus: ... mool%

minimaalne sisaldus ... mool%

maksimaalne sisaldus ... mool%

C5/C5+:

baassisaldus: ... mool%

minimaalne sisaldus ... mool%

maksimaalne sisaldus ... mool%

hapnik (O2):

baassisaldus: ... mool%

minimaalne sisaldus ... mool%

maksimaalne sisaldus ... mool%

inertsed gaasid (N2, He jne):

baassisaldus: ... mool%

minimaalne sisaldus ... mool%

maksimaalne sisaldus ... mool%

Pihusti(d)

3.2.8.1.2.1.   Mark (margid): ...

3.2.8.1.2.2.   Tüüp (tüübid): ...

3.2.8.1.3.   Muud (vajaduse korral)

3.2.8.2.   2. variant (ainult teatavatel kindla koostisega kütustel töötavate mootorite tüübikinnituse korral)

4.   KÜTUSEJAOTUSFAASID

4.1.   Maksimaalne klapitõusukõrgus ning avanemis- ja sulgemisnurgad surnud punktide või samaväärsete näitajate suhtes: ...

...

4.2.   Lävilõtk ja/või seadistuspiirkond (20): ...

...

5.   SÜÜTESÜSTEEM (AINULT SÄDESÜÜTEMOOTORITE PUHUL)

5.1   Süütesüsteemi tüüp: komplektne süütepool ja -küünlad/eraldi süütepool ja -küünlad/süütepoolküünlad/muud (täpsustada) (20)

Süütekontrolliplokk

5.2.1.   Mark (margid): ...

5.2.2.   Tüüp (tüübid): ...

5.3.   Eelsissepritse kõver/eelsissepritse kaart (20)
   (21): ...

...

5.4.   Süüte ajastus (21): ... kraadi enne ülemist surnud punkti pöörlemiskiirusel ... min–1 ja maksimaalsel atmosfäärirõhul ... kPa

Süüteküünlad

5.5.1.   Mark (margid): ...

5.5.2.   Tüüp (tüübid): ...

5.5.3.   Vahe seadistus: ... mm

Süütepool(id)

5.6.1.   Mark (margid): ...

5.6.2.   Tüüp (tüübid): ...

LISA 2A

Image

Image

LISA 2B

Image

Image

3. LISA

TÜÜBIKINNITUSMÄRGISTUSE KUJUNDUS

(vt käesolev eeskiri, punkt 4.6)

TÜÜBIKINNITUS I (rida A).

(Vt käesolev eeskiri, punkt 4.6.3)

Mudel A

Ridades A esitatud heite piirnormide järgse tüübikinnitusega mootorid, mis töötavad diislikütusel või veeldatud naftagaasi küttel.

Image

Mudel B

Ridades A esitatud heite piirnormide järgse tüübikinnitusega mootorid, mis töötavad maagaasi küttel. Riigi tähisele järgnev liide näitab käesoleva eeskirja punkti 4.6.3.1 kohaselt määratletud kütuserühma.

Image

Kui mootoril/sõidukil on ülalkujutatud märk, tähendab see, et vastav mootori/sõiduki tüüp on kinnitatud Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale nr 49 ja on saanud tüübikinnitusnumbri 042439. Märk näitab, et tüübikinnitus anti vastavalt 04-seeria muudatusi sisaldava eeskirja nr 49 nõuetele, järgides selle eeskirja punktis 5.2.1 kindlaksmääratud asjakohaseid piirnorme.

TÜÜBIKINNITUS II (rida B1).

(Vt käesolev eeskiri, punkt 4.6.3)

Mudel C

Ridades B1 esitatud heite piirnormide järgse tüübikinnitusega mootorid, mis töötavad diislikütusel või veeldatud naftagaasi küttel.

Image

Mudel D

Ridades B1 esitatud heite piirnormide järgse tüübikinnitusega mootorid, mis töötavad maagaasi küttel. Riigi tähisele järgnev liide näitab käesoleva eeskirja punkti 4.6.3.1 kohaselt määratletud kütuserühma.

Image

Kui mootoril/sõidukil on ülalkujutatud märk, tähendab see, et vastav mootori/sõiduki tüüp on kinnitatud Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale nr 49 ja on saanud tüübikinnitusnumbri 042439. Märk näitab, et tüübikinnitus anti vastavalt 04-seeria muudatusi sisaldava eeskirja nr 49 nõuetele, järgides selle eeskirja punktis 5.2.1 kindlaksmääratud asjakohaseid piirnorme.

TÜÜBIKINNITUS III (rida B2).

(Vt käesolev eeskiri, punkt 4.6.3)

Mudel E

Ridades B2 esitatud heite piirnormide järgse tüübikinnitusega mootorid, mis töötavad diislikütusel või veeldatud naftagaasi küttel.

Image

Mudel F

Ridades B2 esitatud heite piirnormide järgse tüübikinnitusega mootorid, mis töötavad maagaasi küttel. Riigi tähisele järgnev liide näitab käesoleva eeskirja punkti 4.6.3.1 kohaselt määratletud kütuserühma.

Image

Kui mootoril/sõidukil on ülalkujutatud märk, tähendab see, et vastav mootori/sõiduki tüüp on kinnitatud Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale nr 49 ja on saanud tüübikinnitusnumbri 042439. Märk näitab, et tüübikinnitus anti vastavalt 04-seeria muudatusi sisaldava eeskirja nr 49 nõuetele, järgides selle eeskirja punktis 5.2.1 kindlaksmääratud asjakohaseid piirnorme.

TÜÜBIKINNITUS IV (rida C).

(Vt käesolev eeskiri, punkt 4.6.3)

Mudel G

Ridades C esitatud heite piirnormide järgse tüübikinnitusega mootorid, mis töötavad diislikütusel või veeldatud naftagaasi küttel.

Image

Mudel H

Ridades C esitatud heite piirnormide järgse tüübikinnitusega mootorid, mis töötavad maagaasi küttel. Riigi tähisele järgnev liide näitab käesoleva eeskirja punkti 4.6.3.1 kohaselt määratletud kütuserühma.

Image

Kui mootoril/sõidukil on ülalkujutatud märk, tähendab see, et vastav mootori/sõiduki tüüp on kinnitatud Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale nr 49 ja on saanud tüübikinnitusnumbri 042439. Märk näitab, et tüübikinnitus anti vastavalt 04-seeria muudatusi sisaldava eeskirja nr 49 nõuetele, järgides selle eeskirja punktis 5.2.1 kindlaksmääratud asjakohaseid piirnorme.

MOOTOR/SÕIDUK, MILLELE ON ANTUD ÜHE VÕI MITME TÄIENDAVA EESKIRJA JÄRGNE TÜÜBIKINNITUS

(Vt käesolev eeskiri, punkt 4.7)

Mudel I

Image

Kui mootoril/sõidukil on ülalkujutatud märk, tähendab see, et vastav mootori/sõiduki tüüp on kinnitatud Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale nr 49 (heitetase IV) ja eeskirjale nr 24 (22). Tüübikinnitusnumbrite esimesed kaks kohta näitavad, et eeskiri nr 49 sisaldas vastava tüübikinnituste andmise kuupäeval 04-seeria muudatusi ja eeskiri nr 24 sisaldas vastava tüübikinnituste andmise kuupäeval 03-seeria muudatusi.

4. LISA

KATSEPROTSEDUUR

1.   SISSEJUHATUS

Käesolevas lisas kirjeldatakse katsetatavatest mootoritest lähtuva gaasiliste saasteainete heite, kübemeheite ja suitsususe määramise meetodeid. Kirjeldatakse kolme katsetsüklit, mida tuleb rakendada vastavalt käesoleva eeskirja punktile 5.2:

1.1.1.   Euroopa statsionaarse katse tsükkel, mis koosneb 13 statsionaarsest faasist;

1.1.2.   Euroopa koormuskatsetsükkel, mis koosneb erinevatel mootori pöörlemiskiirustel sooritatavatest järjestikustest siirdekoormusfaasidest, mis on katseprotseduuri lahutamatud osad;

1.1.3.   Euroopa siirdekatsetsükkel, mis koosneb igal sekundil vahetuvatest siirdefaasidest.

1.2.   Katsed tehakse katsestendile kinnitatud ja dünamomeetriga ühendatud mootoriga.

1.3.   Mõõtmise põhimõte

Heitgaasis esineva mõõdetava heite hulka kuuluvad gaasilised saasteained (süsinikmonooksiid, summeeritud süsivesinikud ainult diiselmootoriga sooritatava Euroopa statsionaarse katse tsükli puhul, süsivesinikud, v.a metaan, ainult diisel- või gaasimootoriga sooritatava Euroopa siirdekatsetsükli puhul, metaan ainult gaasimootoriga sooritatava Euroopa siirdekatsetsükli puhul, lämmastiku oksiidid), tahked osakesed (diiselmootorid, gaasimootorid ainult etapil C) ja suits (ainult diiselmootoriga sooritatava Euroopa koormuskatsetsükli puhul). Peale selle kasutatakse sageli süsinikdioksiidi märgistusgaasina lahjenduse kindlakstegemiseks osa- ja täisvoolulahjendussüsteemide puhul. Heade inseneritavade kohaselt soovitatakse määramisvigade avastamiseks mõõta katse ajal süsinikdioksiidi üldtaset.

1.3.1.   Euroopa statsionaarse katse tsükkel

Heitgaasis esinevate saasteainete taset jälgitakse eelnevalt soojendatud mootori sätestatud järjestikuste tööetappide jooksul pidevalt, võttes proove lahjendamata heitgaasist. Katsetsükkel koosneb reast kiirus- ja võimsusfaasidest, mis hõlmavad diiselmootorite tüüpilise töövahemiku. Iga faasi jooksul määratakse kõikide saasteainete kontsentratsioonid, heitgaasivool ja efektiivvõimsus ning mõõdetud väärtused kaalutakse. Tahkete osakeste proov lahjendatakse konditsioneeritud välisõhuga. Kogu katsemenetluse jooksul võetakse üks proov, mis kogutakse sobivatele filtritele. Arvutatakse iga saasteaine kogus grammides ühe kilovatt-tunni kohta, nagu on kirjeldatud käesoleva lisa 1. liites. Peale selle mõõdetakse lämmastiku oksiidide sisaldus tehnilise teenistuse poolt valitud kolmes kontrollpiirkonnas asuvas punktis (23) /ning mõõdetud väärtusi võrreldakse väärtustega, mis on arvutatud valitud kontrollpunkte hõlmavate katsetsükli faaside alusel. Lämmastiku oksiidide kontrollimisega tagatakse motorist lähtuva heite kontrolli efektiivsus mootori tavapärases tööpiirkonnas.

1.3.2.   Euroopa koormuskatsetsükkel

Eelnevalt soojendatud mootorist lähtuv suitsusus määratakse sätestatud koormuskatses suitsususemõõturi abil. Katses tõstetakse mootori koormust püsikiirusel 10 %lisest 100 %lise koormuseni kolmel erineval mootori pöörlemiskiirusel. Lisaks sooritatakse katse tehnilise teenistuse (23) poolt valitud neljandal koormusastmel ning võrreldakse saadud väärtust eelmistel koormusastmetel leitud väärtustega. Suitsususe maksimaalne tase määratakse käesoleva lisa 1. liites kirjeldatud keskmistamisalgoritmi abil.

1.3.3.   Euroopa siirdekatsetsükkel

Eespool nimetatud saasteainete taset mõõdetakse eelnevalt soojendatud mootoriga sooritatava nõuetekohase siirdekatsetsükli ajal, mis põhineb peamiselt veoautodele ja bussidele paigaldatud võimsate mootorite maanteesõidurežiimil, kusjuures eelnevalt lahjendatakse kogu heitgaas konditsioneeritud välisõhuga. Kasutades mootori pöördemomendi ja pöörlemiskiirusega seotud tagasisidesignaale dünamomeetriliselt stendilt, integreeritakse võimsus katsetsükli aja järgi ning saadakse mootori kogu tsükli töö. NOx ja HC kontsentratsioonid tsükli ajal määratakse analüsaatorisignaalide integreerimise abil. CO, CO2 ja NMHC kontsentratsioonide määramiseks kasutatakse analüsaatorisignaalide integreerimist või proovivõttu kottidesse. Kübemeheite mõõtmiseks kogutakse proportsionaalne proov nõuetekohastele filtritele. Saasteainete heite massi arvutamiseks määratakse lahjendatud heitgaasi voolu kiirus katsetsükli jooksul. Heite massi väärtused jagatakse mootori tööga ning saadakse iga saasteaine heite kogus grammides ühe kilovatt-tunni kohta, nagu on kirjeldatud käesoleva lisa 2. liites.

2.   KATSETE KEHTIVUSE TINGIMUSED

2.1.   Mootori katsetamise tingimused

2.1.1.   Mõõdetakse mootorisse siseneva õhu absoluutne temperatuur (Ta) kelvinites ja kuiva õhu rõhk (ps) kilopaskalites (kPa) ning määratakse parameeter F järgmistel tingimustel:

| a) | diiselmootorid:
  Ülelaadeta ja mehaanilise ülelaadega mootorid:

  Turboülelaaduriga mootorid siseneva õhu jahutusega või ilma: |
| --- | --- |

a)

diiselmootorid:

Ülelaadeta ja mehaanilise ülelaadega mootorid:

Turboülelaaduriga mootorid siseneva õhu jahutusega või ilma:

| b) | gaasimootorid: |
| --- | --- |

b)

gaasimootorid:

2.1.2.   Katse kehtivus

Katse tunnistatakse kehtivaks, kui parameeter F on järgmistes piirides:

0,96 ≤ F ≤ 1,06

2.2.   Vahejahutiga mootorid

Ülelaadeõhu temperatuur registreeritakse ning deklareeritud maksimaalsele võimsusele vastava kiiruse ja täiskoormuse puhul võib see erineda 1. lisa 1. liite punktis 1.16.3 kindlaksmääratud ülelaadeõhu maksimaalsest temperatuurist ± 5 K võrra. Jahutusagendi temperatuur peab olema vähemalt 293 K (20 °C).

Kui kasutatakse katseseadesüsteemi või välist ülelaadekompressorit, võib deklareeritud maksimaalsele võimsusele vastava kiiruse ja täiskoormuse puhul ülelaadeõhu temperatuur erineda 1. lisa punktis 1.16.3 kindlaksmääratud maksimaalsest ülelaadeõhu temperatuurist ± 5 K võrra. Eespool esitatud nõuete täitmiseks tehtud vahejahuti seadistust tuleb kasutada kogu katsetsükli jooksul.

2.3.   Mootori õhusisselaskesüsteem

Deklareeritud maksimaalsele võimsusele vastaval pöörlemiskiirusel ja täiskoormusel töötava mootori puhul peab õhusisselaskesüsteemi voolutakistus tagama ülemisele piirnormile vastava rõhu täpsusega ± 100 Pa.

2.4.   Mootori heitgaasisüsteem

Deklareeritud maksimaalsele võimsusele vastaval pöörlemiskiirusel ja täiskoormusel töötava mootori puhul peab heitgaasisüsteem tagama heitgaasi üleõhu ülemisele piirnormile vastava rõhu täpsusega ±1 000 Pa, kusjuures heitgaasisüsteemi maht ei tohi erineda valmistaja poolt kindlaksmääratud väärtusest enam kui ± 40 %. Katseseadesüsteemi võib kasutada juhul, kui see vastab mootori tegelikele töötingimustele. Heitgaasisüsteem peab vastama 4. lisa 4. liite punktis 3.4 ja 4. lisa 6. liite punktis 2.2.1 (EP) ning punktis 2.3.1 (EP) sätestatud heitgaasi proovivõtunõuetele.

Heitgaasi järeltöötlussüsteemiga varustatud mootori puhul peab katses kasutatava väljalasketoru läbimõõt vastama kasutuselolevate seadmete vähemalt nelja väljalasketoru läbimõõdule, mis asuvad järeltöötlusseadme jaoks mõeldud laiendussektsiooni algusosa sisselaskeavast ülesvoolu. Väljalasketorustiku ääriku või turboülelaaduri väljalaskeava ja heitgaasi järeltöötlusseadme vaheline kaugus peab vastama sõiduki kontuurkujutisel või valmistaja spetsifikaadis ettenähtud kaugusele. Heitgaasi ülerõhu või piiriku suhtes kehtivad samad eespool nimetatud kriteeriumid ning neid võib reguleerida ventiiliga. Katalüsaatorita katse ning mootori kaardistamise ajaks võib järeltöötlusseadme mahuti eemaldada ning asendada samaväärse inaktiivset katalüsaatorikandjat sisaldava mahutiga.

2.5.   Jahutussüsteem

Mootori jahutamiseks kasutatakse süsteemi, mis on piisava mahuga, et tagada mootori valmistaja poolt ettenähtud normaalsed töötemperatuurid.

2.6   Määrdeõlid

Katses kasutatavate määrdeõlide spetsifikaadid registreeritakse ning esitatakse koos katsetulemustega vastavalt 1. lisa punktile 7.1.

2.7.   Kütus

Kütusena kasutatakse lisas 5, 6 või 7 lisas kindlaksmääratud etalonkütuseid.

Kütuse temperatuuri ja selle mõõtmise punkti määrab kindlaks valmistaja 1. lisa punktis 1.16.5 kindlaksmääratud piirides. Kütuse temperatuur peab olema vähemalt 306 K (33 °C). Kui kütuse temperatuur ei ole kindlaks määratud, peab see toitesüsteemi sisselaskeava juures olema 311 ± 5 K (38 ± 5 °C).

Maagaasil ja veeldatud naftagaasil töötavate mootorite puhul peavad kütuse temperatuur ja selle mõõtmise punkt olema 1. lisa punktis 1.16.5 ettenähtud piirides või juhul, kui ei ole tegemist algmootoriga, 1 lisa 3. liite punktis 1.16.5 ettenähtud piirides.

2.8.   Heitgaasi järeltöötlussüsteemi katsetamine

Heitgaasi järeltöötlussüsteemiga varustatud mootori katsetamisel peavad katsetsüklis (katsetsüklites) mõõdetud heitetasemed olema representatiivsed sõidu ajal esinevate heitetasemete suhtes. Kui representatiivsust ei ole võimalik saavutada ühe katsetsükliga (näiteks perioodiliselt regenereeritavad kübemefiltrid), tuleb sooritada mitu katsetsüklit ning katsetulemused keskmistada ja/või kaaluda. Vastavalt headele inseneritavadele, lepivad mootori valmistaja ja tehniline teenistus kokku täpse menetluskorra suhtes.

4. LISA

1. liide

EUROOPA STATSIONAARSE KATSE TSÜKKEL JA EUROOPA KOORMUSKATSETSÜKKEL

1.   MOOTORI JA DÜNAMOMEETRI SEADISTAMINE

1.1.   Mootori pöörlemiskiiruste A, B ja C määramine

Mootori pöörlemiskiirused A, B ja C kehtestab valmistaja kooskõlas järgmiste sätetega.

Maksimaalne pöörlemiskiirus nhi määratakse arvutamise teel ning see vastab 70 %le deklareeritud maksimaalsest efektiivvõimsusest P(n), nagu on kindlaks määratud 1. lisa punktis 8.2. nhi on suurim mootori pöörlemiskiirus, mis vastab sellele võimsuse väärtusele võimsuskõveral.

Minimaalne pöörlemiskiirus nlo määratakse arvutamise teel ning see vastab 50 %le deklareeritud maksimaalsest efektiivvõimsusest P(n), nagu on kindlaks määratud 1. lisa punktis 8.2. nlo on väikseim mootori pöörlemiskiirus, mis vastab sellele võimsuse väärtusele võimsuskõveral.

Mootori pöörlemiskiirused A, B ja C arvutatakse järgmiselt:

| pöörlemiskiirus A | = | nlo + 25 % (nhi – nlo) |
| --- | --- | --- |
| pöörlemiskiirus B | = | nlo + 50 % (nhi – nlo) |
| pöörlemiskiirus C | = | nlo + 75 % (nhi – nlo) |

pöörlemiskiirus A

=

nlo + 25 % (nhi – nlo)

pöörlemiskiirus B

=

nlo + 50 % (nhi – nlo)

pöörlemiskiirus C

=

nlo + 75 % (nhi – nlo)

Mootori pöörlemiskiiruste A, B ja C kontrollimiseks võib kasutada ühte järgmistest meetoditest.

| a) | Mootori võimsuse kontrollimisel eeskirja nr 24 kohaselt tehakse nhi ja nlo täpseks määramiseks mõõtmised täiendavates katsepunktides. Maksimaalne efektiivvõimsus, nhi ja nlo määratakse võimsuskõvera alusel ning mootori pöörlemiskiirused A, B ja C arvutatakse eespool esitatud sätete kohaselt. |
| --- | --- |

a)

Mootori võimsuse kontrollimisel eeskirja nr 24 kohaselt tehakse nhi ja nlo täpseks määramiseks mõõtmised täiendavates katsepunktides. Maksimaalne efektiivvõimsus, nhi ja nlo määratakse võimsuskõvera alusel ning mootori pöörlemiskiirused A, B ja C arvutatakse eespool esitatud sätete kohaselt.

| b) | Mootor kaardistatakse kogu koormuskõvera ulatuses alates maksimaalsest koormuseta kiirusest kuni tühikäigule vastava pöörlemiskiiruseni, vähemalt 5 mõõtepunktis pöörete arvu 1 000 min–1 kohta ning mõõtepunktides vahemikus ± 50 min–1 deklareeritud maksimaalse võimsuse pöörlemiskiirusel. Maksimaalne võimsus, nhi ja nlo määratakse kõnealusel kaardistamiskõveral ning mootori pöörlemiskiirused A, B ja C arvutatakse eespool esitatud sätete kohaselt. |
| --- | --- |

b)

Mootor kaardistatakse kogu koormuskõvera ulatuses alates maksimaalsest koormuseta kiirusest kuni tühikäigule vastava pöörlemiskiiruseni, vähemalt 5 mõõtepunktis pöörete arvu 1 000 min–1 kohta ning mõõtepunktides vahemikus ± 50 min–1 deklareeritud maksimaalse võimsuse pöörlemiskiirusel. Maksimaalne võimsus, nhi ja nlo määratakse kõnealusel kaardistamiskõveral ning mootori pöörlemiskiirused A, B ja C arvutatakse eespool esitatud sätete kohaselt.

Kui mõõdetud mootori pöörlemiskiirused A, B ja C asuvad valmistaja poolt ettenähtud pöörlemiskiiruste vahemikus täpsusega ± 3 %, tehakse heitetaseme katsed valmistaja poolt ettenähtud pöörlemiskiirustel. Kui mõni pöörlemiskiirus ületab hälbe, siis kasutatakse heitetaseme katses mõõdetud mootorikiirusi.

1.2.   Dünamomeetri seadistuste määramine

Pöördemomendi kõver täiskoormusel määratakse eksperimentaalselt, eri katsemooduste pöördemomendiväärtuste arvutamiseks puhastingimustel, nagu on kindlaks määratud II lisa 1.liite punktis 8.2. Mootori lisaseadmete (kui neid kasutatakse) kasutatav võimsus võetakse arvesse. Igale katserežiimile vastav dünamomeetri seadistus arvutatakse järgmistest valemitest:

Formula

kui katsetamine toimub netoseisundis

Formula

kui katsetamine ei toimu netoseisundis

kus:

| s | = | dünamomeetri seadistus, kW |
| --- | --- | --- |
| P(n) | = | mootori efektiivvõimsus, nagu on esitatud 1. lisa 1. liite punktis 8.2, kW |
| L | = | osakoormus punkti 2.7.1 kohaselt, % |
| P(a) | = | 1 lisa 1. liite punkti 6.1 kohaselt paigaldatud lisaseadmete energiatarve |
| P(b) | = | II lisa 1. liite punkti 6.1 kohaselt eemaldatud lisaseadmete energiatarve |

s

=

dünamomeetri seadistus, kW

P(n)

=

mootori efektiivvõimsus, nagu on esitatud 1. lisa 1. liite punktis 8.2, kW

L

=

osakoormus punkti 2.7.1 kohaselt, %

P(a)

=

1 lisa 1. liite punkti 6.1 kohaselt paigaldatud lisaseadmete energiatarve

P(b)

=

II lisa 1. liite punkti 6.1 kohaselt eemaldatud lisaseadmete energiatarve

2.   EUROOPA STATSIONAARSE KATSE TSÜKLI PROTSEDUUR

Valmistaja taotlusel võib mootori ja heitgaasisüsteemi mõõtetsüklile eelnevaks konditsioneerimiseks teha katalüsaatorita katse.

2.1.   Proovivõtufiltrite ettevalmistamine

Vähemalt tund enne katset asetatakse iga filter (filtrite paar) suletud, kuid tihenduseta Petri tassi ning pannakse kaalukambrisse stabiliseeruma. Stabiliseerumisperioodi lõpus kaalutakse iga filter (filtrite paar) ning registreeritakse omakaal. Seejärel hoitakse filtrit (filtrite paari) suletud Petri tassis või tihendatud filtrialusel kuni kasutamiseni katses. Kui filtrit (filtrite paari) ei kasutata kaheksa tunni jooksul pärast kaalukambrist väljavõtmist, tuleb see enne kasutamist uuesti konditsioneerida ja kaaluda.

2.2.   Mõõteseadmete paigaldamine

Mõõteriistad ja proovivõtturid tuleb nõuetekohaselt paigaldada. Kui heitgaasi lahjendamiseks kasutatakse täisvoolulahjendussüsteemi, tuleb süsteemiga ühendada väljalasketoru.

2.3.   Lahjendussüsteemi ja mootori käivitamine

Lahjendussüsteem ja mootor käivitatakse ning neid soojendatakse vastavalt valmistaja soovitustele ja headele inseneritavadele, kuni kõik temperatuurid ja rõhud on efektiivvõimsusel stabiliseerunud.

2.4.   Tahkete osakeste proovivõtusüsteemi käivitamine

Tahkete osakeste proovivõtusüsteem käivitatakse ja see töötab möödavoolurežiimil. Lahjendusõhu kübemefooni taseme saab määrata lahjendusõhu juhtimise teel läbi kübemefiltrite. Filtreeritud lahjendusõhu kasutamise korral võib teha ühe mõõtmise kas enne või pärast katset. Filtreerimata lahjendusõhu puhul võib mõõtmised teha katsetsükli alguses ja lõpus ning arvutada keskmised väärtused.

2.5.   Lahjenduse reguleerimine

Lahjendusõhu vool reguleeritakse selliselt, et lahjendatud heitgaasi temperatuur vahetult enne põhifiltrit ei oleks ühegi katsefaasi puhul üle 325 K (52 °C). Lahjendusaste (q) peab olema vähemalt 4.

Süsteemide puhul, milles lahjendusaste määratakse CO2 või NOx kontsentratsiooni mõõtmise teel, tuleb lahjendusõhu CO2 või NOx sisaldust mõõta iga katse alguses ja lõpus. Lahjendusõhu CO2 ja NOx taustkontsentratsiooni enne ja pärast katset tehtud mõõtmiste vahe peab olema vahemikus vastavalt 100 m–1 või 5 m–1

2.6.   Analüsaatori kontrollimine

Reguleeritakse välja saasteaineanalüsaatori nullnäit ja skaalaintervall.

2.7.   Katsetsükkel

2.7.1.   Mootori dünamomeetrilisel katsetamisel kasutatakse järgmist 13-faasilist tsüklit:

| Faasi number | Pöörlemiskiirus | Osakoormus, % | Kaalutegur | Faasi kestus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | tühikäik | — | 0.15 | 4 minutit |
| 2 | A | 100 | 0,08 | 2 minutit |
| 3 | B | 50 | 0.10 | 2 minutit |
| 4 | B | 75 | 0.10 | 2 minutit |
| 5 | A | 50 | 0,05 | 2 minutit |
| 6 | A | 75 | 0,05 | 2 minutit |
| 7 | A | 25 | 0,05 | 2 minutit |
| 8 | B | 100 | 0,09 | 2 minutit |
| 9 | B | 25 | 0.10 | 2 minutit |
| 10 | C | 100 | 0,08 | 2 minutit |
| 11 | C | 25 | 0,05 | 2 minutit |
| 12 | C | 75 | 0,05 | 2 minutit |
| 13 | C | 50 | 0,05 | 2 minutit |

Faasi number

Pöörlemiskiirus

Osakoormus, %

Kaalutegur

Faasi kestus

1

tühikäik

—

0.15

4 minutit

2

A

100

0,08

2 minutit

3

B

50

0.10

2 minutit

4

B

75

0.10

2 minutit

5

A

50

0,05

2 minutit

6

A

75

0,05

2 minutit

7

A

25

0,05

2 minutit

8

B

100

0,09

2 minutit

9

B

25

0.10

2 minutit

10

C

100

0,08

2 minutit

11

C

25

0,05

2 minutit

12

C

75

0,05

2 minutit

13

C

50

0,05

2 minutit

2.7.2.   Katsefaaside järjestus

Käivitatakse katsetsükkel. Katse tehakse punktis 2.7.1 ettenähtud faasinumbrite järjekorras.

Mootor töötab iga faasi puhul ettenähtud aja, kusjuures mootori pöörlemiskiiruse ja koormuse muutmine viiakse lõpule esimese 20 sekundi jooksul. Ettenähtud pöörete arvu hoitakse täpsusega ± 50 min–1 ja ettenähtud pöördemomenti hoitakse täpsusega ± 2 % katsekiirusele vastavast suurimast pöördemomendist.

Valmistaja taotlusel võib katsetsü klit korrata nii palju kordi, kui on vaja piisava kübememassi kogumiseks filtrile. Valmistaja peab esitama andmete hindamis- ja arvutamisprotseduuri üksikasjaliku kirjelduse. Gaasilised saasteained määratakse ainult esimese katsetsükli puhul.

2.7.3.   Analüsaatori reageering

Analüsaatorite reageeringud salvestatakse lintmeeriku abil või mõõdetakse samaväärse andmesalvestussüsteemi abil, kusjuures heitgaas voolab läbi analüsaatorite kogu katsetsükli jooksul.

2.7.4.   Kübemeproovide võtmine

Kogu katseprotseduuri jooksul kasutatakse ühte paari filtreid (põhi- ja abifiltrid, vt 4. lisa, 4. liide). Katsetsükli puhul kindlaksmääratud kaalutegureid arvestatakse heitgaasi massivooluga proportsionaalse proovi võtmise abil tsükli igas üksikus faasis. See on võimalik proovi voolukiiruse, proovivõtuaja ja/või lahjendusastme reguleerimise teel nii, et oleks täidetud punktis 5.6 esitatud efektiivsete kaalutegurite kriteerium.

Faasi proovivõtuaeg peab olema vähemalt 4 sekundit kaaluteguri iga 0,01 ühiku kohta. Proovivõtt peab igas faasi puhul toimuma võimalikult faasi lõpus. Tahkete osakeste proovi võtmine ei tohi lõppeda varem kui 5 sekundit enne faasi lõppu.

2.7.5.   Mootoriga seotud tingimused

Mootori pöörlemiskiirust ja koormust, siseneva õhuvoolu temperatuuri ja alarõhku, heitgaasi temperatuuri ja ülerõhku, kütusevoolu ja õhu- või heitgaasivoolu, ülelaadeõhu temperatuuri, kütuse temperatuuri ja niiskust registreeritakse iga faasi puhul, kusjuures pöörlemiskiiruse ja koormusega seotud nõuded (vt punkt 2.7.2) peavad olema täidetud tahkete osakeste proovivõtu ajal, kuid igal juhul iga faasi viimase minuti kestel.

Salvestada tuleb kõik arvutamiseks vajalikud lisaandmed (vt punktid 4 ja 5).

2.7.6.   NOx kontrollimine mõõtepiirkonnas

NOx kontrollimine mõõtepiirkonnas peab toimuma vahetult pärast 13. faasi. Enne mõõtmiste algust konditsioneeritakse mootorit 13. faasi režiimil kolme minuti jooksul. Erinevates tehnilise teenistuse poolt valitud mõõtmispiirkonna punktides tehakse kolm mõõtmist (24). Iga mõõtmise jaoks ettenähtud aeg on kaks minutit.

Mõõtmisprotseduur on identne lämmastikoksiidide mõõtmise protseduuriga tsükli 13. faasis ning see sooritatakse käesoleva liite punktide 2.7.3, 2.7.5 ja 4.1 ning 4. lisa 4. liite punkti 3 kohaselt.

Arvutused tehakse punkti 4 kohaselt.

2.7.7.   Analüsaatorite korduvkontroll

Pärast heitetaseme määramist tuleb analüsaatorit uuesti kontrollida, kasutades nullgaasi ja sama võrdlusgaasi. Katse loetakse kehtivaks, kui enne ja pärast katset saadud tulemuste vahe on alla 2 % võrdlusgaasi heitetaseme väärtusest.

3.   EUROOPA KOORMUSKATSETSÜKLI PROTSEDUUR

3.1.   Mõõteseadmete paigaldamine

Suitsususemõõtur ja proovivõtturid, kui neid kasutatakse, paigaldatakse summuti või järeltöötlusseadme (olemasolu korral) taha seadme valmistaja poolt kindlaksmääratud üldise paigaldamisprotseduuri kohaselt. Peale selle järgitakse vajaduse korral ISO IDS 11614 10. jaotise nõudeid..

Enne nullpunkti ja skaala maksimaalväärtuse kontrollimist tuleb suitsususemõõturit seadme valmistaja soovituste kohaselt soojendada ja stabiliseerida. Kui suitsususemõõtur on varustatud mõõteseadme optika tahmumist vältiva õhu läbipuhumise süsteemiga, aktiveeritakse ka see süsteem ning reguleeritakse valmistaja soovituste kohaselt

3.2.   Suitsususemõõturi kontrollimine

Nullväärtuse ja skaala maksimaalväärtuse kontroll tehakse suitsususe registreerimisrežiimis, sest suitsususe skaalal on kaks täpselt määratletavat kalibreerimispunkti, suitsusus 0 % ja suitsusus 100 %. Seejärel, kui seade on k-näidu registreerimisrežiimile tagasi reguleeritud, arvutatakse täpne valguse neeldumistegur mõõdetud suitsususe ja suitsususemõõturi valmistaja poolt esitatud LA väärtuse alusel.

Varjestamata valgusvihu puhul reguleeritakse suitsususemõõturi näit väärtusele 0,0 ± 1,0 %. Kui valgusvihk on enne vastuvõtjat varjestatud, reguleeritakse näit suitsususe väärtusele 100,0 % ± 1,0 %.

3.3.   Katsetsükkel

3.3.1.   Mootori konditsioneerimine

Mootorit ja süsteemi soojendatakse maksimaalvõimsusel, et stabiliseerida mootori parameetrid valmistaja soovituse kohaselt. Eelkonditsioneerimisfaas väldib eelmisest katsest väljalaskesüsteemi jäänud jääkide mõju mõõtmise tulemustele.

Kui mootor on stabiliseeritud, alustatakse tsüklit 20 ± 2 sekundit pärast eelkonditsioneerimisfaasi. Valmistaja taotlusel võib täiendavaks konditsioneerimiseks teha enne mõõtmistsüklit katalüsaatorita katse.

3.3.2.   Katsefaaside järjestus

Katse koosneb kolmest järjestikusest koormusastmest 4. lisa punktis 1.1 kindlaksmääratud kolmel mootori pöörlemiskiirusel A (1. tsükkel), B (2. tsükkel) ja C (3. tsükkel), millele järgneb 4. tsükkel tehnilise teenistuse poolt kontrollpiirkonnas valitud pöörlemiskiirusel ning koormuste vahemikus 10 %–100 % valitud koormusastmel (24) Katsemootori dünamomeetriline katsetamine toimub joonisel 3 esitatud järjestuses.

Image

| a) | Mootor töötab mootori pöörlemiskiirusel A ja 10 % koormusel 20 ± 2 sekundit. Ettenähtud kiirus hoitakse täpsusega ± 20 min–1 ning ettenähtud pöördemomenti täpsusega ± 2 % katsekiirusele vastavast maksimaalsest pöördemomendist. |
| --- | --- |

a)

Mootor töötab mootori pöörlemiskiirusel A ja 10 % koormusel 20 ± 2 sekundit. Ettenähtud kiirus hoitakse täpsusega ± 20 min–1 ning ettenähtud pöördemomenti täpsusega ± 2 % katsekiirusele vastavast maksimaalsest pöördemomendist.

| b) | Eelmise etapi lõpus viiakse pöörlemiskiirust reguleeriv kang kiiresti täielikult avatud asendisse ning hoitakse selles asendis 10 ± 1 sekundit. Rakendatakse dünamomeetri koormust, mis on vajalik mootori pöörlemiskiiruse hoidmiseks täpsusega ± 150 min–1 kolme sekundi jooksul ning ± 20 min–1 ülejäänud etapi jooksul. |
| --- | --- |

b)

Eelmise etapi lõpus viiakse pöörlemiskiirust reguleeriv kang kiiresti täielikult avatud asendisse ning hoitakse selles asendis 10 ± 1 sekundit. Rakendatakse dünamomeetri koormust, mis on vajalik mootori pöörlemiskiiruse hoidmiseks täpsusega ± 150 min–1 kolme sekundi jooksul ning ± 20 min–1 ülejäänud etapi jooksul.

| c) | Alapunktides a ja b kirjeldatud järjestust korratakse kaks korda. |
| --- | --- |

c)

Alapunktides a ja b kirjeldatud järjestust korratakse kaks korda.

| d) | Pärast kolmanda koormusastme lõppu reguleeritakse mootor 20 ± 2 sekundi jooksul pöörlemiskiirusele B ning koormusele 10 %. |
| --- | --- |

d)

Pärast kolmanda koormusastme lõppu reguleeritakse mootor 20 ± 2 sekundi jooksul pöörlemiskiirusele B ning koormusele 10 %.

| e) | Alapunktide a–c järjestust rakendatakse pöörlemiskiirusel B töötava mootori puhul. |
| --- | --- |

e)

Alapunktide a–c järjestust rakendatakse pöörlemiskiirusel B töötava mootori puhul.

| f) | Pärast kolmanda koormusastme lõppu reguleeritakse mootor 20 ± 2 sekundi jooksul pöörlemiskiirusele C ning koormusele 10 %. |
| --- | --- |

f)

Pärast kolmanda koormusastme lõppu reguleeritakse mootor 20 ± 2 sekundi jooksul pöörlemiskiirusele C ning koormusele 10 %.

| g) | Alapunktide a–c järjestust rakendatakse pöörlemiskiirusel C töötava mootori puhul. |
| --- | --- |

g)

Alapunktide a–c järjestust rakendatakse pöörlemiskiirusel C töötava mootori puhul.

| h) | Pärast kolmanda koormusastme lõppu reguleeritakse mootor 20 ± 2 sekundi jooksul valitud pöörlemiskiirusele ning koormusele üle 10 %. |
| --- | --- |

h)

Pärast kolmanda koormusastme lõppu reguleeritakse mootor 20 ± 2 sekundi jooksul valitud pöörlemiskiirusele ning koormusele üle 10 %.

| i) | Alapunktide a–c järjestust rakendatakse valitud pöörlemiskiirusel töötava mootori puhul. |
| --- | --- |

i)

Alapunktide a–c järjestust rakendatakse valitud pöörlemiskiirusel töötava mootori puhul.

3.4.   Katsetsükli valideerimine

Suitsususe keskmiste väärtuste suhtelised standardhälbed iga kontrollpöörlemiskiiruse juures (SVA, SVB, SVC, mis on arvutatud käesoleva liite punkti 6.3.3 kohaselt igal järjestikusel koormusastmel vastavalt igale kontrollpöörlemiskiirusele) peavad olema alla 15 % keskmisest väärtusest või alla 10 % käesoleva eeskirja tabelis nr 1 esitatud piirväärtusest, olenevalt sellest, kumb väärtus on suurem. Suurema erinevuse korral korratakse järjestust, kuni kolm järjestikust koormusastet vastavad valiidsuskriteeriumidele.

3.5.   Suitsususemõõturi korduvkontroll

Pärast katsetamist ei tohi suitsususemõõturi nulltaseme hälve ületada ± 5,0 % käesoleva eeskirja tabelis nr 1 esitatud piirväärtusest.

4.   GAASILISTE SAASTEAINETE KONTSENTRATSIOONIDE ARVUTAMINE

4.1.   Andmete hindamine

Gaasiliste saasteainete kontsentratsioonide hindamiseks arvutatakse meeriku näidu keskmine väärtus iga faasi viimase 30 sekundi jooksul ning meeriku näidu keskmiste väärtuste ja vastavate kalibreerimisandmete põhjal määratakse igas katsefaasis süsivesinike (HC), süsinikmonooksiidi (CO) ja lämmastiku oksiidide (NOx) keskmised kontsentratsioonid (conc). Kasutada võib ka teistsugust registreerimisviisi, kui see kindlustab samaväärsete andmete saamise.

Lämmastikoksiidide (NOx) taseme kontrollimisel kontrollpiirkonnas kohaldatakse eespool nimetatud nõudeid ainult lämmastikoksiidide (NOx) suhtes.

Heitgaasivoog GEXHW või lahjendatud heitgaasivoog GTOTW, kui seda kasutatakse, määratakse 4. lisa 4. liite punkti 2.3 kohaselt.

4.2.   Kuivalt gaasilt niiskele ülemineku tegurid

Kui kontsentratsiooni ei mõõdetud niiskes heitgaasis, arvutatakse mõõdetud kontsentratsioon ümber niiskele gaasile järgmiste valemite abil.

conc(wet) = KW × conc(dry)

Lahjendamata heitgaasi puhul:

Formula

ja

Formula

Lahjendatud heitgaasi puhul:

Formula

või

Formula

| Lahjendusõhk: | Sisselastav õhk

  (kui see erineb lahjendusõhust): |
| --- | --- |
| KW,d = 1 – KW1 | KW,a = 1 – KW2 |
| | |
| | |

Lahjendusõhk:

Sisselastav õhk

(kui see erineb lahjendusõhust):

KW,d = 1 – KW1

KW,a = 1 – KW2

Formula

Formula

Formula

Formula

kus:

| Ha, Hd | = | vee kogus grammides 1 kg kuiva õhu kohta |
| --- | --- | --- |
| Rd, Ra | = | lahjendusõhu/siseneva õhu suhteline niiskus, % |
| pd, pa | = | lahjendusõhu/siseneva õhu küllastunud auru rõhk, kPa |
| pB | = | kogu õhurõhk, kPa |

Ha, Hd

=

vee kogus grammides 1 kg kuiva õhu kohta

Rd, Ra

=

lahjendusõhu/siseneva õhu suhteline niiskus, %

pd, pa

=

lahjendusõhu/siseneva õhu küllastunud auru rõhk, kPa

pB

=

kogu õhurõhk, kPa

4.3.   Atmosfääriõhu niiskust ja temperatuuri arvestavad NOx taseme parandustegurid

Kuna NOx heite tase sõltub atmosfääritingimustest, korrigeeritakse NOx kontsentratsiooni ümbritseva õhu niiskust ja temperatuuri arvestavate parandustegurite abil, mida väljendavad järgmised valemid:

Formula

kus:

| A | = | 0,309 GFUEL/GAIRD – 0,0266 |
| --- | --- | --- |
| B | = | –0,209 GFUEL/GAIRD + 0,00954 |
| Ta | = | õhutemperatuur, K |
| Ha | = | siseneva õhu niiskus (vee kogus grammides 1 kg kuiva õhu kohta): |
| Ra | = | siseneva õhu suhteline niiskus, % |
| pa | = | siseneva õhu küllastunud auru rõhk, kPa |
| pB | = | kogu atmosfäärirõhk, kPa |

A

=

0,309 GFUEL/GAIRD – 0,0266

B

=

–0,209 GFUEL/GAIRD + 0,00954

Ta

=

õhutemperatuur, K

Ha

=

siseneva õhu niiskus (vee kogus grammides 1 kg kuiva õhu kohta):

Ra

=

siseneva õhu suhteline niiskus, %

pa

=

siseneva õhu küllastunud auru rõhk, kPa

pB

=

kogu atmosfäärirõhk, kPa

4.4.   Saasteainete massivoolukiiruste arvutamine

Eeldades, et heitgaasi tihedus on 1,293 kg/m3, temperatuur 273 K (0 °C) ja rõhk 101,3 kPa, arvutatakse saasteainete massivoolukiirused (g/h) iga faasi puhul järgmiselt:

| 1) | = | NOx mass | = | 0,001587 × NOx conc × KH,D × GEXHW |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2) | = | COmass | = | 0,000966 × COconc × GEXHW |
| 3) | = | HCmass | = | 0,000479 × HCconc × GEXHW |

1)

=

NOx mass

=

0,001587 × NOx conc × KH,D × GEXHW

2)

=

COmass

=

0,000966 × COconc × GEXHW

3)

=

HCmass

=

0,000479 × HCconc × GEXHW

kus NOx conc, COconc, HCconc
   (25) on punkti 4.1 kohaselt määratud keskmised kontsentratsioonid (ppm) lahjendamata heitgaasis.

Gaasiliste saasteainete mittekohustusliku määramise puhul täisvoolulahjendussüsteemi abil kasutatakse järgmisi valemeid:

| 1) | = | NOx mass | = | 0,001587 × NOx conc × KH,D × GTOTW |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2) | = | COmass | = | 0,000966 × COconc × GTOTW |
| 3) | = | HCmass | = | 0,000479 × HCconc × GTOTW |

1)

=

NOx mass

=

0,001587 × NOx conc × KH,D × GTOTW

2)

=

COmass

=

0,000966 × COconc × GTOTW

3)

=

HCmass

=

0,000479 × HCconc × GTOTW

kus NOx conc, COconc, HCconc
   (25) on iga faasi puhul 4. lisa 2. liite punkti 4.3.1.1 kohaselt määratud keskmised taustkorrigeeritud kontsentratsioonid (ppm) lahjendatud heitgaasis.

4.5.   Heite erimassi arvutamine

Iga saasteaine heite erimass (g/kWh) arvutatakse eraldi järgmiste valemite abil:

Formula

Formula

Formula

Nendes valemites esinevad kaalutegurid (WF) leitakse punkti 2.7.1 kohaselt.

4.6.   Piirkonna kontrollväärtuste arvutamine

NOx heite tase mõõdetakse ja arvutatakse vastavalt punktile 4.6.1 kolmes punkti 2.7.6 kohaselt valitud kontrollpunktis ning vastavalt punktile 4.6.2 määratakse see ka igale kontrollpunktile lähimate katsetsükli faaside interpoleerimise teel. Mõõdetud väärtusi võrreldakse seejärel interpoleeritud väärtustega vastavalt punktile 4.6.3.

4.6.1.   Heite erimassi arvutamine

NOx heite erimass iga kontrollpunkti (Z) puhul arvutatakse järgmiselt:

| NOx mass,Z | = | 0,001587 × NOx conc,Z × KH,D × GEXHW |
| --- | --- | --- |
| NOx,Z | = | NOx mass,Z / P(n)Z |

NOx mass,Z

=

0,001587 × NOx conc,Z × KH,D × GEXHW

NOx,Z

=

NOx mass,Z / P(n)Z

4.6.2.   Heitetaseme arvutamine katsetsükli andmete põhjal

Iga kontrollpunkti puhul arvutatakse NOx heite tase nelja vastavale kontrollpunktile lähima katsetsükli faasi interpoleerimise teel, nagu on näidatud joonisel 4. Nende katsetsükli faaside (R, S, T, U) jaoks määratletakse järgmised parameetrid:

Pöörlemiskiirus(R) = Pöörlemiskiirus(T) = nRT

Pöörlemiskiirus(S) = Pöörlemiskiirus(U) = nSU

Osakoormus(R) = Osakoormus(S)

Osakoormus(T) = Osakoormus(U).

NOx heite tase valitud kontrollpunktis Z arvutatakse järgmiselt:

| EZ | = | ERS + (ETU – ERS) · (MZ – MRS) / (MTU – MRS) |
| --- | --- | --- |

EZ

=

ERS + (ETU – ERS) · (MZ – MRS) / (MTU – MRS)

ja:

| ETU | = | ET + (EU – ET) · (nZ – nRT) / (nSU – nRT) |
| --- | --- | --- |
| ERS | = | ER + (ES – ER) · (nZ – nRT) / (nSU – nRT) |
| MTU | = | MT + (MU – MT) · (nZ – nRT) / (nSU – nRT) |
| MRS | = | MR + (MS – MR) · (nZ – nRT) / (nSU – nRT) |

ETU

=

ET + (EU – ET) · (nZ – nRT) / (nSU – nRT)

ERS

=

ER + (ES – ER) · (nZ – nRT) / (nSU – nRT)

MTU

=

MT + (MU – MT) · (nZ – nRT) / (nSU – nRT)

MRS

=

MR + (MS – MR) · (nZ – nRT) / (nSU – nRT)

kus:

| ER, ES, ET, EU | = | punkti 4.6.1 kohaselt arvutatud NOx heite erimassid kontrollpunkti hõlmavate faaside korral |
| --- | --- | --- |
| MR, MS, MT, MU | = | mootori pöördemomendid kontrollpunkti hõlmavate faaside korral |

ER, ES, ET, EU

=

punkti 4.6.1 kohaselt arvutatud NOx heite erimassid kontrollpunkti hõlmavate faaside korral

MR, MS, MT, MU

=

mootori pöördemomendid kontrollpunkti hõlmavate faaside korral

Image

4.6.3.   NOx heite erimassi väärtuste võrdlemine

Kontrollpunktis Z mõõdetud NOx heite erimassi väärtust (NOx,Z) võrreldakse interpoleerimise abil leitud väärtusega (EZ) järgmiselt:

NOx,diff = 100 × (NOx,z – Ez) / Ez

5.   KÜBEMEHEITE ARVUTAMINE

5.1.   Andmete hindamine

Kübemeheite hindamiseks registreeritakse igas faasis läbi filtrite voolavate proovide üldmassid (MSAM, i).

Filtrid asetatakse tagasi kaalukambrisse ning konditsioneeritakse vähemalt ühe tunni jooksul, kuid mitte kauem kui 80 tundi; seejärel neid kaalutakse. Registreeritakse filtrite brutokaal ning lahutatakse omakaal (vt käesolev liide, punkt 2.1). Tahkete osakeste mass Mf on põhi- ja abifiltritele kogunenud tahkete osakeste massi summa.

Taustkorrigeerimise korral tuleb registreerida filtreid läbiva lahjendusõhu mass (MDIL) ja tahkete osakeste mass (Md). Enam kui ühe mõõtmise korral tuleb välja arvutada suhe Md/MDIL iga üksiku mõõtmise jaoks ning arvutada keskmised väärtused.

5.2.   Osavoolu lahjendussüsteem

Lõplikud registreeritavad kübemeheite määramistulemused leitakse järgmiste etappide põhjal. Lahjendusastet saab reguleerida mitmel eri viisil ning seetõttu on kasutusel erinevad GEDFW arvutamise meetodid. Kõik arvutused põhinevad proovivõtuaja üksikfaaside keskmistel väärtustel.

5.2.1.   Isokineetilised süsteemid

GEDFW,i = GEXHW,i × qI

Formula

kus r väljendab isokineetilise proovivõtturi ja väljalasketoru ristlõikepindalade suhet:

Formula

5.2.2.   Süsteemid, mille puhul mõõdetakse CO2 või NOx kontsentratsiooni

GEDFW,i = GEXHW,i × qi

Formula

kus:

| concE | = | märgistusgaasi kontsentratsioon niiskes lahjendamata heitgaasis |
| --- | --- | --- |
| concD | = | märgistusgaasi kontsentratsioon niiskes lahjendatud heitgaasis |
| concA | = | märgistusgaasi kontsentratsioon niiskes lahjendusõhus |

concE

=

märgistusgaasi kontsentratsioon niiskes lahjendamata heitgaasis

concD

=

märgistusgaasi kontsentratsioon niiskes lahjendatud heitgaasis

concA

=

märgistusgaasi kontsentratsioon niiskes lahjendusõhus

Kuivas gaasis mõõdetud kontsentratsioon arvutatakse ümber niiskele gaasile käesoleva liite punkti 4.2 kohaselt.

5.2.3.   Süsteemid, mille puhul kasutatakse CO2 mõõtmist ja süsinikubilansi meetodit (26)

Formula

kus:

| CO2D | = | CO2 kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis |
| --- | --- | --- |
| CO2A | = | CO2 kontsentratsioon lahjendusgaasis |

CO2D

=

CO2 kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis

CO2A

=

CO2 kontsentratsioon lahjendusgaasis

(mahuprotsent niiskes gaasis)

Võrrand põhineb süsinikubilansi kehtimise eeldusel (mootorisse sisenevad süsinikuaatomid eralduvad süsinikdioksiidina ning määratakse järgmiselt:

GEDFW,i = GEXHW,i × qi

Formula

5.2.4.   Süsteemid, mille puhul kasutatakse gaasivoolu mõõtmist

GEDFW,i = GEXHW,i × qi

Formula

5.3.   Täisvoolu lahjendussüsteem

Kübemeheite määramise lõpptulemused leitakse järgmisel viisil. Kõik arvutused põhinevad proovivõtuaja üksikfaaside keskmistel väärtustel.

GEDFW,i = GTOTW,i

5.4.   Tahkete osakeste massivoolukiiruse arvutamine

Tahkete osakeste massivoolukiirus arvutatakse järgmiselt:

Formula

kus:

Formula

Formula

i = 1, ...n

mis määratakse kogu katsetsükli ajal proovivõtuperioodi üksikfaaside keskmiste väärtuste liitmise teel.

Tahkete osakeste massivoolu kiiruse taustkorrigeerimiseks kasutatakse järgmist valemit:

Formula

Mitme mõõtmise korral asendatakse väärtus (Md/MDIL) keskmise väärtusega (Md/MDIL).

DFi = 13,4 / (conc CO2 + (conc CO + conc HC) × 10–4)) individuaalsete faaside puhul

või

DFi = 13,4 / concCO2 individuaalsete faaside puhul

5.5.   Heite erimassi arvutamine

Kübemeheite erimass arvutatakse järgmiselt:

Formula

5.6.   Efektiivne kaalutegur

Efektiivne kaalutegur WFE,i arvutatakse iga faasi puhul järgmiselt:

Formula

Efektiivsete kaalutegurite väärtused ei tohi erineda punktis 2.7.1 ettenähtud väärtustest enam kui ± 0,003 (tühikäigu faasi puhul 0,005) võrra.

6.   SUITSUSUSE VÄÄRTUSTE ARVUTAMINE

6.1.   Besseli algoritm

Besseli algoritmi kasutatakse 1 sekundi keskmiste väärtuste arvutamiseks suitsususe hetkeliste lugemite põhjal, ümber arvutatuna punkti 6.3.1 kohaselt. Algoritm jäljendab teise järgu madalpääsfiltrit ning selle kasutamine nõuab iteratiivseid arvutusi koefitsientide kindlaksmääramiseks. Need koefitsiendid on suitsususe mõõturi süsteemi reageeringuaja ja proovivõtusageduse funktsioon. Seetõttu tuleb punktis 6.1.1 ettenähtud toimingut korrata iga kord, kui süsteemi reageeringuaeg ja/või proovivõtusagedus muutuvad.

6.1.1.   Filtri reageeringuaja ja Besseli konstantide arvutamine

Besseli algoritmi puhul on reageeringuaeg (tF) suitsususemõõturi mehaanilise ja elektrilise reageeringuaja funktsioon, nagu on määratletud 4. lisa 4. liite punktis 5.2.4, ning selle arvutamiseks kasutatakse järgmist võrrandit:

Formula

kus:

| tp | = | mehaanilise reageeringu aeg, s |
| --- | --- | --- |
| te | = | elektrilise reageeringu aeg, s |

tp

=

mehaanilise reageeringu aeg, s

te

=

elektrilise reageeringu aeg, s

Filtri piirsageduse (fc) arvutused põhinevad sisendiastmel 0–1 < = 0,01 sek (vt 8. lisa). Reageeringuaeg on ajavahemik, mille jooksul Besseli väljundsignaal kasvab 10 protsendilt (t10) 90 protsendini (t90) nimetatud astmelisest funktsioonist. See saadakse fc väärtuse itereerimise teel kuni t90 – t10 ≈ tF. fc esimest iteratsiooni väljendatakse järgmise valemi abil:

fc = π / (10 × tF)

Besseli konstandid E ja K arvutatakse järgmiste võrrandite abil:

Formula

K = 2 × E × (D × Ω2 – 1) – 1

kus:

| D | = | 0,618034 |
| --- | --- | --- |
| Δt | = | 1 / proovivõtusagedus |
| Ω | = | 1 / [tan(π × Δt × fc)] |

D

=

0,618034

Δt

=

1 / proovivõtusagedus

Ω

=

1 / [tan(π × Δt × fc)]

6.1.2.   Besseli algoritmi arvutamine

Kasutades E ja K väärtusi, arvutatakse Besseli 1 s keskmine väärtus sisendiastme Si puhul järgmiselt:

| Yi | = | Yi–1 + E × (Si + 2 × Si–1 + Si–2 – 4 × Yi–2) + K × (Yi–1 – Yi–2) |
| --- | --- | --- |

Yi

=

Yi–1 + E × (Si + 2 × Si–1 + Si–2 – 4 × Yi–2) + K × (Yi–1 – Yi–2)

kus:

Si–2 = Si–1 = 0

Si = 1

Yi–2 = Yi–1 = 0

Ajad t10 ja t90 interpoleeritakse. Väärtuse fc reageeringuaeg tF määratletakse t90 ja t10 vahelise ajalise erinevusena. Kui see reageeringuaeg ei ole piisavalt lähedane nõutavale, jätkatakse itereerimist, kuni tegelik reageeringuaeg vastab 1 protsendilise täpsusega nõutavale reageeringuajale:

Formula

6.2   Andmete hindamine

Suitsususe mõõtmiste sagedus peab olema vähemalt 20 Hz.

6.3   Suitsususe määramine

6.3.1   Andmete teisendamine

Kuna suitsususemõõturite põhiline mõõteühik on läbipaistvusühik, tuleb suitsususe väärtuste leidmiseks arvutada läbipaistvuse väärtused (τ) ümber valguse neeldumisteguri (k) väärtusteks järgmise valemi abil:

Formula

ja: N = 100 – τ

kus:

| k | = | valguse neeldumistegur, m–1 |
| --- | --- | --- |
| LA | = | mõõteriista valmistaja poolt deklareeritud efektiivne optilise tee pikkus, m |
| N | = | suitsusus, % |
| τ | = | läbipaistvus, % |

k

=

valguse neeldumistegur, m–1

LA

=

mõõteriista valmistaja poolt deklareeritud efektiivne optilise tee pikkus, m

N

=

suitsusus, %

τ

=

läbipaistvus, %

Ümberarvutus tehakse enne andmete edasist töötlemist.

6.3.2   Suitsususe keskmise väärtuse arvutamine Besseli fuktsiooni abil

Vajalik piirsagedus fc on sagedus, mis tagab filtri nõuetekohase reageeringuaja tf. Kui kõnealune sagedus on punktis 6.1.1 osutatud iteratsioonimeetodi abil määratud, arvutatakse välja Besseli algoritmi tegelikud konstandid E ja K. Besseli algoritmi rakendatakse seejärel suitsususe hetkeväärtuste suhtes (k-väärtus), nagu on kirjeldatud punktis 6.1.2:

| Yi | = | Yi–1 + E × (Si + 2 × Si–1 + Si–2 – 4 × Yi–2) + K × (Yi–1 – Yi–2) |
| --- | --- | --- |

Yi

=

Yi–1 + E × (Si + 2 × Si–1 + Si–2 – 4 × Yi–2) + K × (Yi–1 – Yi–2)

Besseli algoritm on olemuselt rekursiivne. Seega on algoritmi rakendamise korral vaja esmaseid sisendväärtusi Si–1 ja Si–2 ning esmaseid väljundväärtusi Yi–1 ja Yi–2. Nendeks väärtusteks võib võtta 0.

Iga suitsususekõvera üksikutest Yi väärtustest valitakse maksimaalne 1 sekundi väärtus Ymax kolme pöörlemiskiiruse A, B ja C igal koormusastmel.

6.3.3   Lõpptulemus

Iga katsetsükli (katsekiiruse) keskmised suitsususe väärtused (SV) arvutatakse järgmiselt:

| Katsekiirus A: | = | SVA | = | (Ymax1,A + Ymax2,A + Ymax3,A) / 3 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Katsekiirus B: | = | SVB | = | (Ymax1,B + Ymax2,B + Ymax3,B) / 3 |
| Katsekiirus C: | = | SVC | = | (Ymax1,C + Ymax2,C + Ymax3,C) / 3 |

Katsekiirus A:

=

SVA

=

(Ymax1,A + Ymax2,A + Ymax3,A) / 3

Katsekiirus B:

=

SVB

=

(Ymax1,B + Ymax2,B + Ymax3,B) / 3

Katsekiirus C:

=

SVC

=

(Ymax1,C + Ymax2,C + Ymax3,C) / 3

kus:

| Ymax1, Ymax2, Ymax3 | = | suurim Besseli algoritmi järgi leitud 1 s keskmine väärtus kolme koormusastme puhul |
| --- | --- | --- |

Ymax1, Ymax2, Ymax3

=

suurim Besseli algoritmi järgi leitud 1 s keskmine väärtus kolme koormusastme puhul

Lõppväärtus arvutatakse järgmiselt:

| SV | = | (0,43 × SVA) + (0,56 × SVB) + (0,01 × SVC) |
| --- | --- | --- |

SV

=

(0,43 × SVA) + (0,56 × SVB) + (0,01 × SVC)

4. LISA

2. liide

EUROOPA SIIRDEKATSETSÜKKEL

1.   MOOTORI KAARDISTAMISE PROTSEDUUR

1.1.   Kaardistamiskiiruse vahemiku määramine

Euroopa siirdekatsetsükli tegemisel katsekambris tuleb mootor enne katsetsüklit kaardistada, et saada kõver, mis kajastab pöördemomendi sõltuvust pöörlemiskiirusest. Minimaalne ja maksimaalne kaardistamiskiirus määratakse järgmiselt:

| Minimaalne kaardistamiskiirus | = | kiirus tühikäigul |
| --- | --- | --- |
| Maksimaalne kaardistamiskiirus | = | nhi × 1,02 või kiirus, mille puhul pöördemoment täiskoormusel langeb nullini, olenevalt sellest, kumb kiirus on väiksem |

Minimaalne kaardistamiskiirus

=

kiirus tühikäigul

Maksimaalne kaardistamiskiirus

=

nhi × 1,02 või kiirus, mille puhul pöördemoment täiskoormusel langeb nullini, olenevalt sellest, kumb kiirus on väiksem

1.2.   Mootori võimsuse kaardistamine

Mootorit soojendatakse maksimaalvõimsusel, et stabiliseerida mootori parameetrid valmistaja soovituse ja heade inseneritavade kohaselt. Pärast mootori stabiliseerimist kaardistatakse mootor järgmiselt.

Mootorit ei koormata ja sellel lastakse töötada tühikäigu pöörlemiskiirusel.

Mootoril lastakse töötada täielikult avatud pritsepumbaga minimaalsel kaardistamiskiirusel.

Mootori pöörlemiskiirust suurendatakse keskmiselt 8 ± 1 min–1 sekundis alates minimaalsest kaardistamiskiirusest kuni maksimaalseni. Mootori pöörlemiskiiruse ja pöördemomendi väärtused registreeritakse sagedusega vähemalt üks mõõtepunkt sekundis.

1.3.   Kaardistuskõvera ehitamine

Kõik punkti 1.2 kohaselt registreeritud andmepunktid ühendatakse lineaarse interpolatsiooni abil. Saadud pöördemomendi kõver on kaardistuskõver ning seda kasutatakse mootoritsükli normaliseeritud pöördemomendi väärtuste ümberarvutamiseks katsetsükli tegelikeks pöördemomendi väärtusteks, nagu on kirjeldatud punktis 2.

1.4.   Alternatiivne kaardistamine

Kui valmistaja arvab, et teatava mootori puhul ei ole eespool kirjeldatud kaardistusmeetod usaldusväärne või representatiivne, võib kasutada alternatiivset kaardistusmeetodit. Alternatiivne meetod peab vastama ettenähtud kaardistamisprotseduuri eesmärgile, mis seisneb kõikide katsetsüklites rakendatud mootori pöörlemiskiiruste puhul suurima võimaliku pöördemomendi määramises. Kõrvalekalded käesolevas punktis käsitletud kaardistamismeetodist ohutuse või representatiivsuse tagamiseks ning nende kõrvalekallete põhjendused peavad olema tehnilise teenistuse poolt kinnitatud. Reguleeritud või turboülelaaduriga mootori puhul ei tohi ühelgi juhul kasutada mootori pöörlemiskiiruse pidevat vähendamist.

1.5.   Korduskatsed

Mootorit ei ole vaja enne iga katsetsüklit kaardistada. Mootor tuleb enne katsetsüklit uuesti kaardistada, kui:

| — | viimasest kaardistamisest on asjatundjate hinnangul möödunud liiga palju aega,
  või |
| --- | --- |

—

viimasest kaardistamisest on asjatundjate hinnangul möödunud liiga palju aega,

või

| — | mootorit on mehaaniliselt muudetud või uuesti kalibreeritud ning see võib mõjutada mootori tööd. |
| --- | --- |

—

mootorit on mehaaniliselt muudetud või uuesti kalibreeritud ning see võib mõjutada mootori tööd.

2.   ETALONKATSETSÜKLI KINDLAKSMÄÄRAMINE

Siirdekatsetsüklit on kirjeldatud käesoleva lisa 3. liites. Etalontsükli saamiseks asendatakse pöördemomendi ja pöörlemiskiiruse normaliseeritud väärtused tegelike väärtustega järgnevalt kirjeldatud viisil.

2.1.   Tegelik pöörlemiskiirus

Normaliseeritud kiirus arvutatakse umber tegelikuks kiiruseks järgmise võrrandi abil:

Formula

Referentskiirus (nref) vastab 100 %le 3. liites kindlaksmääratud mootori dünamomeetrilisel graafikul esinevast kiiruse väärtusest. See määratletakse järgmiselt (vt käesolev eeskiri, joonis 1):

nref = nlo + 95 % × (nhi – nlo)

kus nhi ja nlo kas määratakse kindlaks käesoleva eeskirja punkti 2 kohaselt või leitakse vastavalt 4. lisa 1. liite punktile 1.1.

2.2.   Tegelik pöördemoment

Pöördemoment on normaliseeritud pöörlemiskiirusele vastavale maksimaalväärtusele. Etalontsükli puhul arvutatakse pöördemomendi normaliseeritud väärtused punkti 1.3 kohaselt määratud kaardistamiskõvera abil ümber tegelikeks väärtusteks järgmiselt:

Formula

vastava tegeliku kiiruse puhul, nagu on kindlaks määratud punktis 2.1.

Etalontsükli saamiseks tuleb käituspunktide (m) negatiivsed pöördemomendi väärtused ümber arvutada tegelikeks väärtusteks, mis määratakse kindlaks ühel järgmistest viisidest:

| — | negatiivse 40 % arvutamine vastava pöörete arvu juures kasutatavast positiivsest pöördemomendist; |
| --- | --- |

—

negatiivse 40 % arvutamine vastava pöörete arvu juures kasutatavast positiivsest pöördemomendist;

| — | sellise negatiivse pöördemomendi kaardistamine, mida on vaja mootori käitamiseks minimaalselt maksimaalsele kaardistamiskiirusele; |
| --- | --- |

—

sellise negatiivse pöördemomendi kaardistamine, mida on vaja mootori käitamiseks minimaalselt maksimaalsele kaardistamiskiirusele;

| — | sellise negatiivse pöördemomendi määramine, mida on vaja mootori käitamiseks tühikäigul ja referentskiirusel ning kõnealuste faaside vaheliseks lineaarseks interpoleerimiseks. |
| --- | --- |

—

sellise negatiivse pöördemomendi määramine, mida on vaja mootori käitamiseks tühikäigul ja referentskiirusel ning kõnealuste faaside vaheliseks lineaarseks interpoleerimiseks.

2.3.   Tegelikeks väärtusteks ümberarvutamise näide

Näitena leiame tegelikud väärtused järgmise katsepunkti puhul:

| Kiirus %des | = | 43 |
| --- | --- | --- |
| Pöördemoment %des | = | 82 |

Kiirus %des

=

43

Pöördemoment %des

=

82

Kui:

| referentskiirus | = | 2 200 min–1 |
| --- | --- | --- |
| kiirus tühikäigul | = | 600 min–1 |

referentskiirus

=

2 200 min–1

kiirus tühikäigul

=

600 min–1

saame:

| tegelik kiirus | = | |
| --- | --- | --- |
| tegelik pöördemoment | = | |

tegelik kiirus

=

Formula

tegelik pöördemoment

=

Formula

mille puhul mootori pöörlemiskiirusel 1 288 min–1 kaardistamiskõveral saadud suurim pöördemoment on 700 Nm.

3.   HEITETASEME KATSE

Valmistaja taotlusel võib mootori ja heitgaasisüsteemi konditsioneerimiseks teha enne mõõtetsüklit ilma katalüsaatorita katse.

Maagaasi- ja veeldatud naftagaasi küttel töötavad mootorid töötatakse sisse Euroopa siirdekatsetsükli abil. Mootori sissetöötamiseks korraldatakse vähemalt kaks Euroopa siirdekatsetsüklit, kuni viimases Euroopa siirdekatsetsüklis mõõdetud CO heite tase ei ületa eelmises Euroopa siirdekatsetsüklis mõõdetud CO heite taset enam kui 10 %.

3.1.   Proovivõtufiltrite ettevalmistamine (vajaduse korral)

Vähemalt tund enne katset asetatakse iga filter (filtrite paar) suletud (mitte õhukindlalt) Petri tassi ning pannakse kaalukambrisse stabiliseeruma. Stabiliseerumisperioodi lõpus kaalutakse iga filter (filtrite paar) ning registreeritakse omakaal. Seejärel hoitakse filtrit (filtrite paari) suletud Petri tassis või õhukindlalt suletud filtrikambris kuni kasutamiseni katses. Kui filtrit (filtrite paari) ei kasutata kaheksa tunni jooksul pärast kaalukambrist väljavõtmist, tuleb seda enne kasutamist konditsioneerida ja uuesti kaaluda

3.2.   Mõõteseadmete paigaldamine

Mõõteriistad ja proovivõtuseadmed tuleb nõuetekohaselt paigaldada. Väljalasketoru ühendatakse täisvoolulahjendussüsteemiga

3.3.   Lahjendussüsteemi ja mootori käivitamine

Lahjendussüsteem ja mootor käivitatakse ja neid soojendatakse maksimaalsel võimsusel vastavalt valmistaja soovitustele ja headele inseneritavadele, kuni kõik temperatuurid ja rõhud on stabiliseerunud.

3.4.   Tahkete osakeste proovivõtusüsteemi käivitamine (vajaduse korral)

Tahkete osakeste proovivõtusüsteem käivitatakse ja see töötab möödavoolurežiimil. Tahkete osakeste fooni taseme lahjendusõhus saab määrata lahjendusõhu juhtimise teel läbi kübemefiltrite. Filtreeritud lahjendusõhu kasutamise korral võib teha ühe mõõtmise kas enne või pärast katset. Filtreerimata lahjendusõhu puhul võib mõõtmised teha tsükli alguses ja lõpus ning arvutada välja keskmised väärtused.

3.5.   Täisvoolulahjendussüsteemi reguleerimine

Kogu lahjendatud heitgaasivool reguleeritakse nii, et süsteemi ei kondenseeruks vett ning filtri pinna maksimaalne temperatuur ei ületaks 325 K (52 °C) (vt 4. lisa 6. liite punkt 2.3.1, DT).

3.6.   Analüsaatorite kontrollimine

Reguleeritakse välja saasteanalüsaatorite nullnäidud ja skaalaintervallid. Proovivõtukottide kasutamise korral pumbatakse neist õhk välja.

3.7.   Mootori käivitamine

Stabiliseeritud mootor käivitatakse valmistaja poolt kasutaja käsiraamatus soovitatud käivitusprotseduuri kohaselt, seejuures kasutatakse kas seeriatoodangu käivitusmootorit või dünamomeetrit. Katset võib alustada ka mootorit välja lülitamata otse eelkonditsioneerimisrežiimilt, kui mootor töötab tühikäigu pöörlemiskiirusel.

3.8.   Katsetsükkel

3.8.1.   Katseseeria

Katseseeriat alustatakse, kui mootor on jõudnud tühikäigu pöörlemiskiiruseni. Katse toimub etalontsükli kohaselt, nagu on ette nähtud käesoleva liite punktis 2. Mootori pöörlemiskiiruse ja pöördemomendi seadistuspunktid seadistatakse sagedusele 5 Hz (soovitatavalt 10 Hz) või enamale. Mootori pöörlemiskiiruse ja pöördemomendi tagasisideandmed registreeritakse vähemalt kord sekundis kogu katsetsükli kestel ning signaalid võib elektrooniliselt filtreerida.

3.8.2.   Analüsaatori reageering

Mootori või katseseeria käivitamisel või tsükli alustamisel vahetult pärast eelkonditsioneerimist lülitatakse sisse mõõteseadmed, ja alustatakse samaaegselt:

| — | lahjendusõhu kogumist või analüüsimist; |
| --- | --- |

—

lahjendusõhu kogumist või analüüsimist;

| — | lahjendatud heitgaasi kogumist või analüüsimist; |
| --- | --- |

—

lahjendatud heitgaasi kogumist või analüüsimist;

| — | lahjendatud heitgaasi püsimahuproovi koguse ning vajalike temperatuuride ja rõhkude mõõtmist; |
| --- | --- |

—

lahjendatud heitgaasi püsimahuproovi koguse ning vajalike temperatuuride ja rõhkude mõõtmist;

| — | dünamomeetri pöörlemiskiiruse ja pöördemomendi tagasisideandmete registreerimist. |
| --- | --- |

—

dünamomeetri pöörlemiskiiruse ja pöördemomendi tagasisideandmete registreerimist.

Süsivesinikke (HC) ja lämmastikoksiide (NOx) mõõdetakse pidevalt lahjendustunnelis sagedusega 2 Hz. Keskmiste kontsentratsioonide määramine toimub analüsaatori signaalide integreerimise teel katsetsükli kestel. Süsteemi reageeringuaeg ei tohi olla üle 20 sek ning seda kooskõlastatakse vajaduse korral püsimahuproovi voolukõikumistega ja proovivõtuaja/katsetsükli nihetega. CO, CO2, NMHC ja CH4 määratakse integreerimise teel või tsükli ajal proovivõtukotti kogunenud heitgaasi analüüsimise teel. Gaasiliste saasteainete kontsentratsioonid lahjendusõhus määratakse integreerimise või taustsaasteainete kotti kogumise teel. Kõik muud väärtused registreeritakse sagedusega vähemalt üks kord sekundis (1 Hz).

3.8.3.   Tahkete osakeste proovide võtmine (vajaduse korral)

Tsükli puhul, mida alustatakse vahetult pärast eelkonditsioneerimist, lülitatakse tahkete osakeste proovivõtusüsteem möödavoolurežiimilt tahkete osakeste kogumise režiimile mootori või katseseeria käivitamisega samal ajal.

Kui voolu kompenseerimist ei kasutata, reguleeritakse proovivõtupump (proovivõtupumbad) nii, et tahkete osakeste proovivõtuseadet või ülekandetoru läbiva voolu kiirus püsiks ettenähtud voolukiiruse juures täpsusega ± 5 %. Kui kasutatakse voolu kompenseerimist (uuritava gaasi voolu proportsionaalset reguleerimist), tuleb näidata, et põhitoru voolu ja tahkete osakeste voolu suhe ei erine ettenähtud väärtusest üle ± 5 % (välja arvatud proovivõtu esimesed kümme sekundit).

Märkus: Kahekordse lahjenduse korral on uuritava gaasi vool proovivõtufiltreid läbiva voolu ja sekundaarse lahjendusõhuvoolu netovahe.

Registreeritakse keskmine temperatuur ja rõhk gaasimõõturi (gaasimõõturite) või voolu mõõteriistade sisselaskeava juures. Kui filtrile kogunevate tahkete osakeste suure massi tõttu ei õnnestu ettenähtud voolukiirust kogu tsükli kestel säilitada (täpsusega ± 5 %), on katse kehtetu. Katse tehakse uuesti, kasutades väiksemat voolukiirust ja/või suurema läbimõõduga filtrit.

3.8.4.   Mootori väljasuremine

Mootori seiskumise korral katsetsükli mis tahes hetkel tuleb mootor uuesti eelkonditsioneerida ja käivitada ning katset korrata. Kui katsetsükli ajal esineb mõne vajaliku katseseadme rike, katse ei kehti.

3.8.5.   Toimingud pärast katset

Pärast katse lõppemist peatatakse lahjendatud heitgaasi mahu mõõtmine ja gaasivool kogumiskottidesse ning lülitatakse välja tahkete osakeste proovivõtupump. Integraalses analüsaatorite süsteemis jätkub proovivõtt süsteemi reageeringuaegade lõppemiseni.

Kogumiskottides (kui neid kasutatakse) olevate proovide kontsentratsioonid määratakse võimalikult kiiresti ja hiljemalt 20 minuti jooksul pärast katsetsükli lõppemist.

Pärast saasteainete tasemete määramist kontrollitakse analüsaatoreid nullgaasi ja mõõtepiirkonna reguleerimiseks kasutatava gaasi abil uuesti. Katse loetakse kehtivaks, kui enne ja pärast katset saadud väärtuste erinevus ei ületa 2 % mõõtepiirkonna reguleerimiseks kasutatava gaasi puhul leitud väärtusest.

Diiselmootorite puhul asetatakse tahkete osakeste filtrid tagasi kaalukambrisse hiljemalt ühe tunni jooksul pärast katse lõppemist ning neid konditsioneeritakse enne kaalumist suletud (mitte õhukindlalt) Petri tassis vähemalt ühe tunni kestel, kuid mitte üle 80 tunni.

3.9.   Katse nõuetele vastavuse tõendamine

3.9.1.   Andmenihe

Tagasiside- ja etalontsükli väärtuste vahelisest ajalisest vahest tingitud nihke minimeerimiseks võib kogu mootori pöörlemiskiiruse ja pöördemomendi tagasisidesignaali järjestust referentskiiruse ja pöördemomendi järjestuse suhtes ajaliselt kiirendada või tagasi hoida. Kui tagasisidesignaale nihutatakse, tuleb nii pöörlemiskiirust kui pöördemomenti nihutada samal määral ning samas suunas.

3.9.2.   Tsükli töö arvutamine

Tsükli tegelik töö Wact (kWh) arvutatakse kõigi mootori pöörlemiskiiruse ja pöördemomendi registreeritud tagasisideväärtuste paaride põhjal. Seda tehakse pärast tagasisideandmete mis tahes nihutamist, kui seda võimalust kasutatakse. Tsükli tegelikku tööd Wact võrreldakse võrdlustsükli tööga Wref ning selle abil arvutatakse spetsiifilise pidurdamise heitkoguseid (vt punktid 4.4 ja 5.2). Sama metoodikat kasutatakse nii võrdlus- kui ka tegeliku mootori võimsuse integreerimisel. Väärtuste kindlaksmääramisel võrdlustsükli piirväärtuste ja mõõdetud väärtuste vahelistes punktides kasutatakse lineaarset interpoleerimist.

Etalontsükli ja tsükli tegeliku töö integreerimisel nullistatakse kõik negatiivsed pöördemomendi väärtused ja võetakse need arvesse. Kui integreerimissagedus on väiksem kui 5 hertsi ning juhul, kui pöördemomendi positiivne väärtus muutub teatava ajavahemiku jooksul negatiivseks või negatiivne väärtus positiivseks, siis arvutatakse negatiivne osa ja nullistatakse. Positiivne osa lisatakse integreeritud väärtusele.

Wact hälve Wref suhtes peab olema vahemikus –15 % kuni +5 %.

3.9.3.   Katsetsükli statistiline valideerimine

Pöörlemiskiirusele, pöördemomendile ja võimsusele tehakse tagasisideväärtuste lineaarne regressioon kontrollväärtuste suhtes. Seda tehakse pärast tagasisideandmete mis tahes nihutamist, kui seda võimalust kasutatakse. Kasutatakse vähimruutude meetodit järgmise kõige sobivama võrrandiga:

y = mx + b

kus:

| y | = | pöörlemiskiiruse (min–1), pöördemomendi (Nm) või võimsuse (kW) tagasiside (tegelik) väärtus |
| --- | --- | --- |
| m | = | regressioonisirge tõus |
| x | = | pöörlemiskiiruse (min–1), pöördemomendi (Nm) või võimsuse (kW) kontrollväärtus |
| b | = | regressioonisirge ja y-telje lõikepunkt |

y

=

pöörlemiskiiruse (min–1), pöördemomendi (Nm) või võimsuse (kW) tagasiside (tegelik) väärtus

m

=

regressioonisirge tõus

x

=

pöörlemiskiiruse (min–1), pöördemomendi (Nm) või võimsuse (kW) kontrollväärtus

b

=

regressioonisirge ja y-telje lõikepunkt

Hinnangu standardviga (SE) üleminekul y-väärtuselt x-väärtusele ja määramiskoefitsient (r2) arvutatakse iga regressioonisirge suhtes

Kõnealune analüüs soovitatakse teha sagedusel 1 Hz. Kõik negatiivsed pöördemomendi kontrollväärtused ning nendega seotud tagasisideväärtused jäetakse tsükli pöördemomendi ja võimsuse statistilise valideerimise arvestusest välja. Katse loetakse kehtivaks, kui tabelis 6 esitatud kriteeriumid on täidetud.

Tabel 6

Regressioonisirge tolerantsid

| | Pöörlemiskiirus | Pöördemoment | Võimsus |
| --- | --- | --- | --- |
| Hinnangu standardviga (SE) Y arvutamisel X järgi | maksimaalselt 100 min–1 | maksimaalselt 13 % (15 %) mootori võimsuskaardi maksimaalsest pöördemomendist | maksimaalselt 8 % (15 %) mootori võimsuskaardi maksimaalsest võimsusest |
| Regressioonisirge tõus m | 0,95 – 1,03 | 0,83 – 1,03 | 0,89 – 1,03
  (0,83 – 1,03) |
| Määramiskoefitsient r2 | minimaalselt 0,9700
  (minimaalselt 0,9500) | minimaalselt 0,8800
  (minimaalselt 0,7500) | minimaalselt 0,9100
  (minimaalselt 0,7500) |
| Regressioonisirge ja Y-telje lõikumise punkt b | ± 50 min–1 | ± 20 Nm või ± 2 % (± 20 Nm või ± 3 %) maksimaalsest pöördemomendist, olenevalt sellest, kumb väärtus on suurem | ± 4 kW või ± 2 % (± 4 Kw või ± 3 %) maksimaalsest võimsusest, olenevalt sellest, kumb väärtus on suurem |

Pöörlemiskiirus

Pöördemoment

Võimsus

Hinnangu standardviga (SE) Y arvutamisel X järgi

maksimaalselt 100 min–1

maksimaalselt 13 % (15 %) mootori võimsuskaardi maksimaalsest pöördemomendist

maksimaalselt 8 % (15 %) mootori võimsuskaardi maksimaalsest võimsusest

Regressioonisirge tõus m

0,95 – 1,03

0,83 – 1,03

0,89 – 1,03

(0,83 – 1,03)

Määramiskoefitsient r2

minimaalselt 0,9700

(minimaalselt 0,9500)

minimaalselt 0,8800

(minimaalselt 0,7500)

minimaalselt 0,9100

(minimaalselt 0,7500)

Regressioonisirge ja Y-telje lõikumise punkt b

± 50 min–1

± 20 Nm või ± 2 % (± 20 Nm või ± 3 %) maksimaalsest pöördemomendist, olenevalt sellest, kumb väärtus on suurem

± 4 kW või ± 2 % (± 4 Kw või ± 3 %) maksimaalsest võimsusest, olenevalt sellest, kumb väärtus on suurem

Sulgudes esitatud väärtusi võib kasutada gaasimootorite tüübikinnituskatsete puhul kuni 1. oktoobrini 2005.

Tabel 7

Punktid, mille väljajätmine regressioonanalüüsist on lubatud

| Tingimus | Väljajäetavad punktid |
| --- | --- |
| Täiskoormus ja pöördemomendi tagasiside ≠ kontrollpöördemoment | Pöördemoment ja/või võimsus |
| Koormuseta, tühikäigufaasita, pöördemomendi tagasiside > kontrollpöördemoment | Pöördemoment ja/või võimsus |
| Koormuseta/suletud seguklapp, tühikäigufaas ja pöörlemiskiirus > tühikäigu referentskiirus | Pöörlemiskiirus ja/või võimsus |

Tingimus

Väljajäetavad punktid

Täiskoormus ja pöördemomendi tagasiside ≠ kontrollpöördemoment

Pöördemoment ja/või võimsus

Koormuseta, tühikäigufaasita, pöördemomendi tagasiside > kontrollpöördemoment

Pöördemoment ja/või võimsus

Koormuseta/suletud seguklapp, tühikäigufaas ja pöörlemiskiirus > tühikäigu referentskiirus

Pöörlemiskiirus ja/või võimsus

4.   GAASILISTE SAASTEAINETE HEITETASEMETE ARVUTAMINE

4.1.   Lahjendatud heitgaasivoolu määramine

Katsetsükli kogu lahjendatud heitgaasivool (kg/katsetsükkel) arvutatakse tsükli mõõteväärtuste voolu mõõteseadme vastavate kalibreerimisandmete põhjal (mahtpumba puhul V0 või kriitilise voolurežiimiga Venturi toru puhul KV, nagu on määratletud 4. lisa 5. liite punktis 2). Kui lahjendatud heitgaasi temperatuur hoitakse soojusvaheti abil püsivana kogu tsükli kestel (mahtpump–püsimahuproov: ± 6 K, kriitilise voolurežiimiga Venturi toru – püsimahuproov: ± 11 K, vt 4. lisa 6. liite punkt 2.3), kasutatakse järgmisi valemeid.

Mahtpump – püsimahuproov:

| MTOTW | = | = 1,293 × V0 × NP × (pB – p1) × 273 / (101,3 × T) |
| --- | --- | --- |

MTOTW

=

= 1,293 × V0 × NP × (pB – p1) × 273 / (101,3 × T)

kus:

| MTOTW | = | lahjendatud niiske heitgaasi mass kogu tsükli kohta, kg |
| --- | --- | --- |
| V0 | = | ühe pöördega pumbatava gaasi maht katsetingimustes, m3/pööre |
| NP | = | pumba pöörete üldarv katse ajal |
| pB | = | atmosfäärirõhk katsekambris, kPa |
| p1 | = | alarõhk atmosfäärirõhu suhtes pumba sisselaskeava juures, kPa |
| T | = | lahjendatud heitgaasi keskmine temperatuur pumba sisselaskeava juures kogu tsükli kestel, K |

MTOTW

=

lahjendatud niiske heitgaasi mass kogu tsükli kohta, kg

V0

=

ühe pöördega pumbatava gaasi maht katsetingimustes, m3/pööre

NP

=

pumba pöörete üldarv katse ajal

pB

=

atmosfäärirõhk katsekambris, kPa

p1

=

alarõhk atmosfäärirõhu suhtes pumba sisselaskeava juures, kPa

T

=

lahjendatud heitgaasi keskmine temperatuur pumba sisselaskeava juures kogu tsükli kestel, K

Kriitilise voolurežiimiga Venturi toru – püsimahuproov:

MTOTW = 1,293 × t × Kv × pA / T 0,5

kus:

| MTOTW | = | lahjendatud niiske heitgaasi mass kogu tsükli kohta, kg |
| --- | --- | --- |
| t | = | tsükli aeg, sek |
| KV | = | kriitilise voolurežiimiga Venturi toru kalibreerimistegur standardtingimustes |
| pA | = | absoluutne rõhk Venturi toru sisendil, kPa |
| T | = | absoluutne temperatuur Venturi toru sisendil, K |

MTOTW

=

lahjendatud niiske heitgaasi mass kogu tsükli kohta, kg

t

=

tsükli aeg, sek

KV

=

kriitilise voolurežiimiga Venturi toru kalibreerimistegur standardtingimustes

pA

=

absoluutne rõhk Venturi toru sisendil, kPa

T

=

absoluutne temperatuur Venturi toru sisendil, K

Voolu kompenseerimisega süsteemi (soojusvahetita süsteemi) kasutamise korral arvutatakse saasteainete hetkemassid ja integreeritakse need kogu tsükli ajale. Sellisel juhul arvutatakse lahjendatud heitgaasi hetkemass järgmiselt:

Süsteem mahtpump – püsimahuproov:

MTOTW,i 1,293 × V0 × NP,i × (pB – p1) × 273 / (101,3 ≅ T)

kus:

| MTOTW,i | = | lahjendatud niiske heitgaasi hetkemass, kg |
| --- | --- | --- |
| NP,i | = | pumba pöörete üldarv ajavahemiku jooksul |

MTOTW,i

=

lahjendatud niiske heitgaasi hetkemass, kg

NP,i

=

pumba pöörete üldarv ajavahemiku jooksul

Kriitilise voolurežiimiga Venturi toru – püsimahuproov:

| MTOTW,i | = | 1,293 × Δti × KV × pA / T 0,5 |
| --- | --- | --- |

MTOTW,i

=

1,293 × Δti × KV × pA / T 0,5

kus:

| MTOTW,i | = | lahjendatud niiske heitgaasi hetkemass, kg |
| --- | --- | --- |
| Δti | = | ajavahemik, s |

MTOTW,i

=

lahjendatud niiske heitgaasi hetkemass, kg

Δti

=

ajavahemik, s

Kui tahkete osakeste (MSAM) ja gaasiliste saasteainete proovi kogumass ületab püsimahuproovi koguvoolust (MTOTW) 0,5 %, korrigeeritakse püsimahuproovi voolu MSAM võrra või suunatakse tahkete osakeste proovivool tagasi püsimahuproovi süsteemi enne, kui see jõuab voolu mõõteseadmeni (mahtpump või kriitilise voolurežiimiga Venturi toru).

4.2.   NOx taseme korrigeerimine niiskusesisalduse järgi

Kuna lämmastikoksiidide (NOx) heite tase oleneb atmosfääritingimustest, korrigeeritakse NOx kontsentratsiooni atmosfääriõhu temperatuuri ja niiskuse järgi järgmiste parandustegurite abil:

| a) | diiselmootorite puhul: |
| --- | --- |

a)

diiselmootorite puhul:

| b) | gaasimootorite puhul: |
| --- | --- |

b)

gaasimootorite puhul:

kus:

| Ha | = | siseneva õhu niiskus, vee kogus grammides 1 kg kuiva õhu kohta, |
| --- | --- | --- |

Ha

=

siseneva õhu niiskus, vee kogus grammides 1 kg kuiva õhu kohta,

kus:

Formula

| Ra | = | siseneva õhu suhteline niiskus, % |
| --- | --- | --- |
| pa | = | siseneva õhu küllastunud auru rõhk, kPa |
| pB | = | kogu atmosfäärirõhk, kPa |

Ra

=

siseneva õhu suhteline niiskus, %

pa

=

siseneva õhu küllastunud auru rõhk, kPa

pB

=

kogu atmosfäärirõhk, kPa

4.3.   Saasteainete massivoolu arvutamine

4.3.1.   Püsiva massivooluga süsteemid

Soojusvahetiga süsteemide puhul määratakse saasteainete mass (g/katsetsükkel) järgmiste valemite abil:

| 1) | NOx mass | = | 0,001587 · NOx conc · KH,D · MTOTW | (diiselmootorid) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2) | NOx mass | = | 0,001587 · NOx conc · KH,G · MTOTW | (gaasimootorid) |
| 3) | COmass | = | 0,000966 · COconc · MTOTW | |
| 4) | HCmass | = | 0,000479 · HCconc · MTOTW′ | (diiselmootorid) |
| 5) | HCmass | = | 0,000502 · HCconc · MTOTW′ | (veeldatud naftagaasi küttel töötavad mootorid) |
| 6) | HCmass | = | 0,000552 · HCconc · MTOTW′ | (maagaasiküttel töötavad mootorid) |
| 7) | NMHCmass | = | 0,000479 · NMHCconc · MTOTW′ | (diiselmootorid) |
| 8) | NMHCmass | = | 0,000502 · NMHCconc · MTOTW′ | (veeldatud naftagaasi küttel töötavad mootorid) |
| 9) | NMHCmass | = | 0,000516 × NMHCconc × MTOTW′ | (maagaasiküttel töötavad mootorid) |
| 10) | CH4 mass | = | 0,000552 × CH4 conc × MTOTW | (maagaasiküttel töötavad mootorid) |

1)

NOx mass

=

0,001587 · NOx conc · KH,D · MTOTW

(diiselmootorid)

2)

NOx mass

=

0,001587 · NOx conc · KH,G · MTOTW

(gaasimootorid)

3)

COmass

=

0,000966 · COconc · MTOTW

4)

HCmass

=

0,000479 · HCconc · MTOTW′

(diiselmootorid)

5)

HCmass

=

0,000502 · HCconc · MTOTW′

(veeldatud naftagaasi küttel töötavad mootorid)

6)

HCmass

=

0,000552 · HCconc · MTOTW′

(maagaasiküttel töötavad mootorid)

7)

NMHCmass

=

0,000479 · NMHCconc · MTOTW′

(diiselmootorid)

8)

NMHCmass

=

0,000502 · NMHCconc · MTOTW′

(veeldatud naftagaasi küttel töötavad mootorid)

9)

NMHCmass

=

0,000516 × NMHCconc × MTOTW′

(maagaasiküttel töötavad mootorid)

10)

CH4 mass

=

0,000552 × CH4 conc × MTOTW

(maagaasiküttel töötavad mootorid)

kus:

NOx conc, COconc, HCconc, (27), NMHCconc, CH4 conc = integreerimise (kohustuslik NOx ja HC puhul) või kotis mõõtmise abil saadud tsükli keskmised taustkorrigeeritud kontsentratsioonid, ppm

| MTOTW | = | punktis 4.1 määratletud kogu lahjendatud heitgaasi mass katsetsüklis, kg |
| --- | --- | --- |
| KH,D | = | diiselmootorite puhul siseneva õhu tsükli keskmist niiskusesisaldust arvestav punktis 4.2 määratletud parandustegur |
| KH,G | = | gaasimootorite puhul siseneva õhu tsükli keskmist niiskusesisaldust arvestav punktis 4.2 määratletud parandustegur |

MTOTW

=

punktis 4.1 määratletud kogu lahjendatud heitgaasi mass katsetsüklis, kg

KH,D

=

diiselmootorite puhul siseneva õhu tsükli keskmist niiskusesisaldust arvestav punktis 4.2 määratletud parandustegur

KH,G

=

gaasimootorite puhul siseneva õhu tsükli keskmist niiskusesisaldust arvestav punktis 4.2 määratletud parandustegur

Kuivas gaasis mõõdetud kontsentratsioonid arvutatakse ümber niiskele gaasile 4. lisa 1. liite punkti 4.2 kohaselt.

NMHCconc ja CH4 conc määramine sõltub kasutatud meetodist (vt 4. lisa 4.liite punkt 3.3.4). Need kontsentratsioonid määratakse järgmiste valemite abil, kusjuures NMHCconc leidmiseks lahutatakse HC kontsentratsioonist CH4 kontsentratsioon.

| (a) | Gaasikromatograafiline meetod:
  NMHCconc = HCconc – CH4 conc

  CH4 conc = mõõdetud CH4 kontsentratsioon |
| --- | --- |

(a)

Gaasikromatograafiline meetod:

NMHCconc = HCconc – CH4 conc

CH4 conc = mõõdetud CH4 kontsentratsioon

| (b) | Metaanist erinevate süsivesinike eemaldamise meetod: |
| --- | --- |

(b)

Metaanist erinevate süsivesinike eemaldamise meetod:

kus:

| HC(w/Cutter) | = | HC kontsentratsioon metaanist erinevate süsivesinike eemaldist läbi voolavas uuritavas gaasis |
| --- | --- | --- |
| HC(w/o Cutter) | = | HC kontsentratsioon metaanist erinevate süsivesinike eemaldist mööda voolavas uuritavas gaasis |
| CEM | = | 4. lisa 5. liite punktis 1.8.4.1 määratletud metaaniärastuse efektiivsus |
| CEE | = | 4. lisa 5. liite punktis 1.8.4.2 määratletud etaaniärastuse efektiivsus |

HC(w/Cutter)

=

HC kontsentratsioon metaanist erinevate süsivesinike eemaldist läbi voolavas uuritavas gaasis

HC(w/o Cutter)

=

HC kontsentratsioon metaanist erinevate süsivesinike eemaldist mööda voolavas uuritavas gaasis

CEM

=

4. lisa 5. liite punktis 1.8.4.1 määratletud metaaniärastuse efektiivsus

CEE

=

4. lisa 5. liite punktis 1.8.4.2 määratletud etaaniärastuse efektiivsus

4.3.1.1.   Taustkorrigeeritud kontsentratsioonide määramine

Saasteainete netokontsentratsioonide saamiseks lahutatakse lahjendusõhus esinevate gaasiliste saasteainete keskmised taustkontsentratsioonid mõõdetud kontsentratsioonidest. Taustkontsentratsioonide keskmiste väärtuste määramiseks võib kasutada proovikoti meetodit või pidevat mõõtmist integreerimisega. Kasutatakse järgmisi valemeid:.

conc = conce – concd · (1 –(1/DF))

kus:

| conc | = | saasteaine kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, mille puhul on arvestatud lahjendusõhus esineva vastava saasteainega seotud parandust, ppm |
| --- | --- | --- |
| conce | = | lahjendatud heitgaasis mõõdetud saasteaine kontsentratsioon, ppm |
| concd | = | lahjendusõhus mõõdetud saasteaine kontsentratsioon, ppm |
| DF | = | lahjendustegur |

conc

=

saasteaine kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, mille puhul on arvestatud lahjendusõhus esineva vastava saasteainega seotud parandust, ppm

conce

=

lahjendatud heitgaasis mõõdetud saasteaine kontsentratsioon, ppm

concd

=

lahjendusõhus mõõdetud saasteaine kontsentratsioon, ppm

DF

=

lahjendustegur

Lahjendustegur arvutatakse järgmiselt:

Formula

kus:

| CO2,conce | = | CO2 kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, mahu% |
| --- | --- | --- |
| HCconce | = | HC kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, ppm C1 |
| COconce | = | CO kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, ppm |
| FS | = | stöhhiomeetriline tegur |

CO2,conce

=

CO2 kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, mahu%

HCconce

=

HC kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, ppm C1

COconce

=

CO kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, ppm

FS

=

stöhhiomeetriline tegur

Kuivas gaasis mõõdetud kontsentratsioonid arvutatakse ümber niiskele gaasile 4. lisa 1. liite punkti 4.2 kohaselt.

Stöhhiomeetriline tegur arvutatakse järgmiselt:

Formula

kus:

| x, y | = | kütuse koostis, CxHy |
| --- | --- | --- |

x, y

=

kütuse koostis, CxHy

Kui kütuse koostis ei ole teada, võib alternatiivselt kasutada järgmisi stöhhiomeetrilisi tegureid:

| FS (diisel) | = | 13,4 |
| --- | --- | --- |
| FS (veeldatud naftagaas) | = | 11,6 |
| FS (maagaas) | = | 9,5 |

FS (diisel)

=

13,4

FS (veeldatud naftagaas)

=

11,6

FS (maagaas)

=

9,5

4.3.2.   Kompenseeritud vooluga süsteemid

Saasteainete massi (g/katsetsükkel) määramiseks soojusvahetita süsteemide puhul arvutatakse saasteainete heite hetkemass ning integreeritakse hetkeväärtused üle kogu tsükli. Kontsentratsioonide hetkeväärtused taustkorrigeeritakse. Kasutatakse järgmisi valemeid:

| 1) | = | NOx mass | = | (diiselmootorid) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2) | = | NOx mass | = | (gaasimootorid) |
| 3) | = | COmass | = | |
| 4) | = | HCmass | = | (diiselmootorid) |
| 5) | = | HCmass | = | (veeldatud naftagaasi küttel töötavad mootorid) |
| 6) | = | HCmass | = | (maagaasi küttel töötavad mootorid) |
| 7) | = | NMHCmass | = | (diiselmootorid) |
| 8) | = | NMHCmass | = | (veeldatud naftagaasi küttel töötavad mootorid) |
| 9) | = | NMHCmass | = | (maagaasi küttel töötavad mootorid) |
| 10) | = | CH4 mass | = | (maagaasi küttel töötavad mootorid) |

1)

=

NOx mass

=

Formula (diiselmootorid)

2)

=

NOx mass

=

Formula (gaasimootorid)

3)

=

COmass

=

Formula

4)

=

HCmass

=

Formula (diiselmootorid)

5)

=

HCmass

=

Formula (veeldatud naftagaasi küttel töötavad mootorid)

6)

=

HCmass

=

Formula (maagaasi küttel töötavad mootorid)

7)

=

NMHCmass

=

Formula (diiselmootorid)

8)

=

NMHCmass

=

Formula (veeldatud naftagaasi küttel töötavad mootorid)

9)

=

NMHCmass

=

Formula (maagaasi küttel töötavad mootorid)

10)

=

CH4 mass

=

Formula (maagaasi küttel töötavad mootorid)

kus:

| conce | = | lahjendatud heitgaasis mõõdetud asjakohase saasteaine kontsentratsioon, ppm |
| --- | --- | --- |
| concd | = | lahjendusõhus mõõdetud asjakohase saasteaine kontsentratsioon, ppm |
| MTOTW,i | = | lahjendatud heitgaasi hetkemass (vt punkt 4.1.), kg |
| MTOTW | = | lahjendatud heitgaasi üldmass tsükli kohta (vt punkt 4.1.), kg |
| KH,D | = | niiskusesisaldust arvestav punktis 4.2 määratletud parandustegur diiselmootoritele, mis põhineb tsükli keskmisel siseneva õhu niiskusesisaldusel |
| KH,G | = | niiskusesisaldust arvestav punktis 4.2 määratletud parandustegur gaasimootoritele, mis põhineb tsükli keskmisel siseneva õhu niiskusesisaldusel |
| DF | = | punktis 4.3.1.1 määratletud lahjendustegur. |

conce

=

lahjendatud heitgaasis mõõdetud asjakohase saasteaine kontsentratsioon, ppm

concd

=

lahjendusõhus mõõdetud asjakohase saasteaine kontsentratsioon, ppm

MTOTW,i

=

lahjendatud heitgaasi hetkemass (vt punkt 4.1.), kg

MTOTW

=

lahjendatud heitgaasi üldmass tsükli kohta (vt punkt 4.1.), kg

KH,D

=

niiskusesisaldust arvestav punktis 4.2 määratletud parandustegur diiselmootoritele, mis põhineb tsükli keskmisel siseneva õhu niiskusesisaldusel

KH,G

=

niiskusesisaldust arvestav punktis 4.2 määratletud parandustegur gaasimootoritele, mis põhineb tsükli keskmisel siseneva õhu niiskusesisaldusel

DF

=

punktis 4.3.1.1 määratletud lahjendustegur.

4.4.   Heite erimasside arvutamine

Üksikute saasteainete erimassid (g/kWh) arvutatakse vastavalt punktidele 5.2.1. ja 5.2.2. eri mootoritüüpide puhul järgmisel viisil:

| | = | NOx mass/Wact | (diisel- ja gaasimootorid) |
| --- | --- | --- | --- |
| | = | COmass/Wact | (diisel- ja gaasimootorid) |
| | = | HCmass/Wact | (diisel- ja gaasimootorid) |
| | = | NMHCmass/Wact | (diisel- ja gaasimootorid) |
| | = | CH4 mass/Wact | (maagaasi küttel töötavad mootorid) |

Formula

=

NOx mass/Wact

(diisel- ja gaasimootorid)

Formula

=

COmass/Wact

(diisel- ja gaasimootorid)

Formula

=

HCmass/Wact

(diisel- ja gaasimootorid)

Formula

=

NMHCmass/Wact

(diisel- ja gaasimootorid)

Formula

=

CH4 mass/Wact

(maagaasi küttel töötavad mootorid)

kus:

| Wact | = | punktis 3.9.2 määratletud tegelik tsükli töö., kWh. |
| --- | --- | --- |

Wact

=

punktis 3.9.2 määratletud tegelik tsükli töö., kWh.

5.   KÜBEMEHEITE ARVUTAMINE (VAJADUSE KORRAL)

5.1.   Massivoolu arvutamine

Tahkete osakeste mass (g/katsetsükkel) arvutatakse järgmiselt:

Formula

kus:

| Mf | = | tsükli jooksul kogutud tahkete osakeste proovi mass, mg |
| --- | --- | --- |
| MTOTW | = | kogu tsükli lahjendatud heitgaasi kogumass, nagu on määratletud punktis 4.1, kg |
| MSAM | = | lahjendatud heitgaasi mass, mis on võetud tahkete osakeste kogumiseks ettenähtud lahjendustunnelist, kg |

Mf

=

tsükli jooksul kogutud tahkete osakeste proovi mass, mg

MTOTW

=

kogu tsükli lahjendatud heitgaasi kogumass, nagu on määratletud punktis 4.1, kg

MSAM

=

lahjendatud heitgaasi mass, mis on võetud tahkete osakeste kogumiseks ettenähtud lahjendustunnelist, kg

ja

| Mf | = | Mf,p + Mf,b, kui need on kaalutud eraldi, mg |
| --- | --- | --- |
| Mf,p | = | põhifiltrile kogutud tahkete osakeste mass, mg |
| Mf,b | = | abifiltrile kogutud tahkete osakeste mass, mg |

Mf

=

Mf,p + Mf,b, kui need on kaalutud eraldi, mg

Mf,p

=

põhifiltrile kogutud tahkete osakeste mass, mg

Mf,b

=

abifiltrile kogutud tahkete osakeste mass, mg

Kahekordse lahjendussüsteemi kasutamise korral lahutatakse teise lahjendusõhu mass läbi tahkete osakeste filtri juhitud kahekordselt lahjendatud heitgaasi kogumassist:

MSAM = MTOT – MSEC

kus:

| MTOT | = | tahkete osakeste filtrist läbivoolava kahekordselt lahjendatud heitgaasi mass, kg |
| --- | --- | --- |
| MSEC | = | sekundaarse lahjendusõhu mass, kg |

MTOT

=

tahkete osakeste filtrist läbivoolava kahekordselt lahjendatud heitgaasi mass, kg

MSEC

=

sekundaarse lahjendusõhu mass, kg

Kui lahjendusõhu tahkete osakeste taustnivoo määratakse punkti 3.4 kohaselt, siis võib tahkete osakeste massi taustkorrigeerida. Sellisel juhul arvutatakse tahkete osakeste mass (g/katsetsükkel) järgmiselt:

Formula

kus:

| Mf, MSAM, MTOTW | = | vt eespool |
| --- | --- | --- |
| MDIL | = | taustosakeste proovivõtuseadme abil kogutud esimese lahjendusõhu mass, kg |
| Md | = | primaarsest lahjendusõhust kogutud taustosakeste mass, mg |
| DF | = | punktis 4.3.1.1 määratletud lahjendustegur |

Mf, MSAM, MTOTW

=

vt eespool

MDIL

=

taustosakeste proovivõtuseadme abil kogutud esimese lahjendusõhu mass, kg

Md

=

primaarsest lahjendusõhust kogutud taustosakeste mass, mg

DF

=

punktis 4.3.1.1 määratletud lahjendustegur

5.2.   Heite erimassi arvutamine

Kübemeheite erimass (g/kWh) arvutatakse järgmiselt:

Formula

kus:

Wact punktis 3.9.2 määratletud tsükli tegelik töö, kWh.

4. LISA

3. liide

EUROOPA SIIRDEKATSETSÜKLI DÜNAMOMEETRILINE GRAAFIK

| Aeg | Normaalne kiirus | Normaalne pöördemoment |
| --- | --- | --- |
| s | % | % |
| 1 | 0 | 0 |
| 2 | 0 | 0 |
| 3 | 0 | 0 |
| 4 | 0 | 0 |
| 5 | 0 | 0 |
| 6 | 0 | 0 |
| 7 | 0 | 0 |
| 8 | 0 | 0 |
| 9 | 0 | 0 |
| 10 | 0 | 0 |
| 11 | 0 | 0 |
| 12 | 0 | 0 |
| 13 | 0 | 0 |
| 14 | 0 | 0 |
| 15 | 0 | 0 |
| 16 | 0,1 | 1,5 |
| 17 | 23,1 | 21,5 |
| 18 | 12,6 | 28,5 |
| 19 | 21,8 | 71 |
| 20 | 19,7 | 76,8 |
| 21 | 54,6 | 80,9 |
| 22 | 71,3 | 4,9 |
| 23 | 55,9 | 18,1 |
| 24 | 72 | 85,4 |
| 25 | 86,7 | 61,8 |
| 26 | 51,7 | 0 |
| 27 | 53,4 | 48,9 |
| 28 | 34,2 | 87,6 |
| 29 | 45,5 | 92,7 |
| 30 | 54,6 | 99,5 |
| 31 | 64,5 | 96,8 |
| 32 | 71,7 | 85,4 |
| 33 | 79,4 | 54,8 |
| 34 | 89,7 | 99,4 |
| 35 | 57,4 | 0 |
| 36 | 59,7 | 30,6 |
| 37 | 90,1 | “m” |
| 38 | 82,9 | “m” |
| 39 | 51,3 | “m” |
| 40 | 28,5 | “m” |
| 41 | 29,3 | “m” |
| 42 | 26,7 | “m” |
| 43 | 20,4 | “m” |
| 44 | 14,1 | 0 |
| 45 | 6,5 | 0 |
| 46 | 0 | 0 |
| 47 | 0 | 0 |
| 48 | 0 | 0 |
| 49 | 0 | 0 |
| 50 | 0 | 0 |
| 51 | 0 | 0 |
| 52 | 0 | 0 |
| 53 | 0 | 0 |
| 54 | 0 | 0 |
| 55 | 0 | 0 |
| 56 | 0 | 0 |
| 57 | 0 | 0 |
| 58 | 0 | 0 |
| 59 | 0 | 0 |
| 60 | 0 | 0 |
| 61 | 0 | 0 |
| 62 | 25,5 | 11,1 |
| 63 | 28,5 | 20,9 |
| 64 | 32 | 73,9 |
| 65 | 4 | 82,3 |
| 66 | 34,5 | 80,4 |
| 67 | 64,1 | 86 |
| 68 | 58 | 0 |
| 69 | 50,3 | 83,4 |
| 70 | 66,4 | 99,1 |
| 71 | 81,4 | 99,6 |
| 72 | 88,7 | 73,4 |
| 73 | 52,5 | 0 |
| 74 | 46,4 | 58,5 |
| 75 | 48,6 | 90,9 |
| 76 | 55,2 | 99,4 |
| 77 | 62,3 | 99 |
| 78 | 68,4 | 91,5 |
| 79 | 74,5 | 73,7 |
| 80 | 38 | 0 |
| 81 | 41,8 | 89,6 |
| 82 | 47,1 | 99,2 |
| 83 | 52,5 | 99,8 |
| 84 | 56,9 | 80,8 |
| 85 | 58,3 | 11,8 |
| 86 | 56,2 | “m” |
| 87 | 52 | “m” |
| 88 | 43,3 | “m” |
| 89 | 36,1 | “m” |
| 90 | 27,6 | “m” |
| 91 | 21,1 | “m” |
| 92 | 8 | 0 |
| 93 | 0 | 0 |
| 94 | 0 | 0 |
| 95 | 0 | 0 |
| 96 | 0 | 0 |
| 97 | 0 | 0 |
| 98 | 0 | 0 |
| 99 | 0 | 0 |
| 100 | 0 | 0 |
| 101 | 0 | 0 |
| 102 | 0 | 0 |
| 103 | 0 | 0 |
| 104 | 0 | 0 |
| 105 | 0 | 0 |
| 106 | 0 | 0 |
| 107 | 0 | 0 |
| 108 | 11,6 | 14,8 |
| 109 | 0 | 0 |
| 110 | 27,2 | 74,8 |
| 111 | 17 | 76,9 |
| 112 | 36 | 78 |
| 113 | 59,7 | 86 |
| 114 | 80,8 | 17,9 |
| 115 | 49,7 | 0 |
| 116 | 65,6 | 86 |
| 117 | 78,6 | 72,2 |
| 118 | 64,9 | “m” |
| 119 | 44,3 | “m” |
| 120 | 51,4 | 83,4 |
| 121 | 58,1 | 97 |
| 122 | 69,3 | 99,3 |
| 123 | 72 | 20,8 |
| 124 | 72,1 | “m” |
| 125 | 65,3 | “m” |
| 126 | 64 | “m” |
| 127 | 59,7 | “m” |
| 128 | 52,8 | “m” |
| 129 | 45,9 | “m” |
| 130 | 38,7 | “m” |
| 131 | 32,4 | “m” |
| 132 | 27 | “m” |
| 133 | 21,7 | “m” |
| 134 | 19,1 | 0,4 |
| 135 | 34,7 | 14 |
| 136 | 16,4 | 48,6 |
| 137 | 0 | 11,2 |
| 138 | 1,2 | 2,1 |
| 139 | 30,1 | 19,3 |
| 140 | 30 | 73,9 |
| 141 | 54,4 | 74,4 |
| 142 | 77,2 | 55,6 |
| 143 | 58,1 | 0 |
| 144 | 45 | 82,1 |
| 145 | 68,7 | 98,1 |
| 146 | 85,7 | 67,2 |
| 147 | 60,2 | 0 |
| 148 | 59,4 | 98 |
| 149 | 72,7 | 99,6 |
| 150 | 79,9 | 45 |
| 151 | 44,3 | 0 |
| 152 | 41,5 | 84,4 |
| 153 | 56,2 | 98,2 |
| 154 | 65,7 | 99,1 |
| 155 | 74,4 | 84,7 |
| 156 | 54,4 | 0 |
| 157 | 47,9 | 89,7 |
| 158 | 54,5 | 99,5 |
| 159 | 62,7 | 96,8 |
| 160 | 62,3 | 0 |
| 161 | 46,2 | 54,2 |
| 162 | 44,3 | 83,2 |
| 163 | 48,2 | 13,3 |
| 164 | 51 | “m” |
| 165 | 50 | “m” |
| 166 | 49,2 | “m” |
| 167 | 49,3 | “m” |
| 168 | 49,9 | “m” |
| 169 | 51,6 | “m” |
| 170 | 49,7 | “m” |
| 171 | 48,5 | “m” |
| 172 | 50,3 | 72,5 |
| 173 | 51,1 | 84,5 |
| 174 | 54,6 | 64,8 |
| 175 | 56,6 | 76,5 |
| 176 | 58 | “m” |
| 177 | 53,6 | “m” |
| 178 | 40,8 | “m” |
| 179 | 32,9 | “m” |
| 180 | 26,3 | “m” |
| 181 | 20,9 | “m” |
| 182 | 10 | 0 |
| 183 | 0 | 0 |
| 184 | 0 | 0 |
| 185 | 0 | 0 |
| 186 | 0 | 0 |
| 187 | 0 | 0 |
| 188 | 0 | 0 |
| 189 | 0 | 0 |
| 190 | 0 | 0 |
| 191 | 0 | 0 |
| 192 | 0 | 0 |
| 193 | 0 | 0 |
| 194 | 0 | 0 |
| 195 | 0 | 0 |
| 196 | 0 | 0 |
| 197 | 0 | 0 |
| 198 | 0 | 0 |
| 199 | 0 | 0 |
| 200 | 0 | 0 |
| 201 | 0 | 0 |
| 202 | 0 | 0 |
| 203 | 0 | 0 |
| 204 | 0 | 0 |
| 205 | 0 | 0 |
| 206 | 0 | 0 |
| 207 | 0 | 0 |
| 208 | 0 | 0 |
| 209 | 0 | 0 |
| 210 | 0 | 0 |
| 211 | 0 | 0 |
| 212 | 0 | 0 |
| 213 | 0 | 0 |
| 214 | 0 | 0 |
| 215 | 0 | 0 |
| 216 | 0 | 0 |
| 217 | 0 | 0 |
| 218 | 0 | 0 |
| 219 | 0 | 0 |
| 220 | 0 | 0 |
| 221 | 0 | 0 |
| 222 | 0 | 0 |
| 223 | 0 | 0 |
| 224 | 0 | 0 |
| 225 | 21,2 | 62,7 |
| 226 | 30,8 | 75,1 |
| 227 | 5,9 | 82,7 |
| 228 | 34,6 | 80,3 |
| 229 | 59,9 | 87 |
| 230 | 84,3 | 86,2 |
| 231 | 68,7 | “m” |
| 232 | 43,6 | “m” |
| 233 | 41,5 | 85,4 |
| 234 | 49,9 | 94,3 |
| 235 | 60,8 | 99 |
| 236 | 70,2 | 99,4 |
| 237 | 81,1 | 92,4 |
| 238 | 49,2 | 0 |
| 239 | 56 | 86,2 |
| 240 | 56,2 | 99,3 |
| 241 | 61,7 | 99 |
| 242 | 69,2 | 99,3 |
| 243 | 74,1 | 99,8 |
| 244 | 72,4 | 8,4 |
| 245 | 71,3 | 0 |
| 246 | 71,2 | 9,1 |
| 247 | 67,1 | “m” |
| 248 | 65,5 | “m” |
| 249 | 64,4 | “m” |
| 250 | 62,9 | 25,6 |
| 251 | 62,2 | 35,6 |
| 252 | 62,9 | 24,4 |
| 253 | 58,8 | “m” |
| 254 | 56,9 | “m” |
| 255 | 54,5 | “m” |
| 256 | 51,7 | 17 |
| 257 | 56,2 | 78,7 |
| 258 | 59,5 | 94,7 |
| 259 | 65,5 | 99,1 |
| 260 | 71,2 | 99,5 |
| 261 | 76,6 | 99,9 |
| 262 | 79 | 0 |
| 263 | 52,9 | 97,5 |
| 264 | 53,1 | 99,7 |
| 265 | 59 | 99,1 |
| 266 | 62,2 | 99 |
| 267 | 65 | 99,1 |
| 268 | 69 | 83,1 |
| 269 | 69,9 | 28,4 |
| 270 | 70,6 | 12,5 |
| 271 | 68,9 | 8,4 |
| 272 | 69,8 | 9,1 |
| 273 | 69,6 | 7 |
| 274 | 65,7 | “m” |
| 275 | 67,1 | “m” |
| 276 | 66,7 | “m” |
| 277 | 65,6 | “m” |
| 278 | 64,5 | “m” |
| 279 | 62,9 | “m” |
| 280 | 59,3 | “m” |
| 281 | 54,1 | “m” |
| 282 | 51,3 | “m” |
| 283 | 47,9 | “m” |
| 284 | 43,6 | “m” |
| 285 | 39,4 | “m” |
| 286 | 34,7 | “m” |
| 287 | 29,8 | “m” |
| 288 | 20,9 | 73,4 |
| 289 | 36,9 | “m” |
| 290 | 35,5 | “m” |
| 291 | 20,9 | “m” |
| 292 | 49,7 | 11,9 |
| 293 | 42,5 | “m” |
| 294 | 32 | “m” |
| 295 | 23,6 | “m” |
| 296 | 19,1 | 0 |
| 297 | 15,7 | 73,5 |
| 298 | 25,1 | 76,8 |
| 299 | 34,5 | 81,4 |
| 300 | 44,1 | 87,4 |
| 301 | 52,8 | 98,6 |
| 302 | 63,6 | 99 |
| 303 | 73,6 | 99,7 |
| 304 | 62,2 | “m” |
| 305 | 29,2 | “m” |
| 306 | 46,4 | 22 |
| 307 | 47,3 | 13,8 |
| 308 | 47,2 | 12,5 |
| 309 | 47,9 | 11,5 |
| 310 | 47,8 | 35,5 |
| 311 | 49,2 | 83,3 |
| 312 | 52,7 | 96,4 |
| 313 | 57,4 | 99,2 |
| 314 | 61,8 | 99 |
| 315 | 66,4 | 60,9 |
| 316 | 65,8 | “m” |
| 317 | 59 | “m” |
| 318 | 50,7 | “m” |
| 319 | 41,8 | “m” |
| 320 | 34,7 | “m” |
| 321 | 28,7 | “m” |
| 322 | 25,2 | “m” |
| 323 | 43 | 24,8 |
| 324 | 38,7 | 0 |
| 325 | 48,1 | 31,9 |
| 326 | 40,3 | 61 |
| 327 | 42,4 | 52,1 |
| 328 | 46,4 | 47,7 |
| 329 | 46,9 | 30,7 |
| 330 | 46,1 | 23,1 |
| 331 | 45,7 | 23,2 |
| 332 | 45,5 | 31,9 |
| 333 | 46,4 | 73,6 |
| 334 | 51,3 | 60,7 |
| 335 | 51,3 | 51,1 |
| 336 | 53,2 | 46,8 |
| 337 | 53,9 | 50 |
| 338 | 53,4 | 52,1 |
| 339 | 53,8 | 45,7 |
| 340 | 50,6 | 22,1 |
| 341 | 47,8 | 26 |
| 342 | 41,6 | 17,8 |
| 343 | 38,7 | 29,8 |
| 344 | 35,9 | 71,6 |
| 345 | 34,6 | 47,3 |
| 346 | 34,8 | 80,3 |
| 347 | 35,9 | 87,2 |
| 348 | 38,8 | 90,8 |
| 349 | 41,5 | 94,7 |
| 350 | 47,1 | 99,2 |
| 351 | 53,1 | 99,7 |
| 352 | 46,4 | 0 |
| 353 | 42,5 | 0,7 |
| 354 | 43,6 | 58,6 |
| 355 | 47,1 | 87,5 |
| 356 | 54,1 | 99,5 |
| 357 | 62,9 | 99 |
| 358 | 72,6 | 99,6 |
| 359 | 82,4 | 99,5 |
| 360 | 88 | 99,4 |
| 361 | 46,4 | 0 |
| 362 | 53,4 | 95,2 |
| 363 | 58,4 | 99,2 |
| 364 | 61,5 | 99 |
| 365 | 64,8 | 99 |
| 366 | 68,1 | 99,2 |
| 367 | 73,4 | 99,7 |
| 368 | 73,3 | 29,8 |
| 369 | 73,5 | 14,6 |
| 370 | 68,3 | 0 |
| 371 | 45,4 | 49,9 |
| 372 | 47,2 | 75,7 |
| 373 | 44,5 | 9 |
| 374 | 47,8 | 10,3 |
| 375 | 46,8 | 15,9 |
| 376 | 46,9 | 12,7 |
| 377 | 46,8 | 8,9 |
| 378 | 46,1 | 6,2 |
| 379 | 46,1 | “m” |
| 380 | 45,5 | “m” |
| 381 | 44,7 | “m” |
| 382 | 43,8 | “m” |
| 383 | 41 | “m” |
| 384 | 41,1 | 6,4 |
| 385 | 38 | 6,3 |
| 386 | 35,9 | 0,3 |
| 387 | 33,5 | 0 |
| 388 | 53,1 | 48,9 |
| 389 | 48,3 | “m” |
| 390 | 49,9 | “m” |
| 391 | 48 | “m” |
| 392 | 45,3 | “m” |
| 393 | 41,6 | 3,1 |
| 394 | 44,3 | 79 |
| 395 | 44,3 | 89,5 |
| 396 | 43,4 | 98,8 |
| 397 | 44,3 | 98,9 |
| 398 | 43 | 98,8 |
| 399 | 42,2 | 98,8 |
| 400 | 42,7 | 98,8 |
| 401 | 45 | 99 |
| 402 | 43,6 | 98,9 |
| 403 | 42,2 | 98,8 |
| 404 | 44,8 | 99 |
| 405 | 43,4 | 98,8 |
| 406 | 45 | 99 |
| 407 | 42,2 | 54,3 |
| 408 | 61,2 | 31,9 |
| 409 | 56,3 | 72,3 |
| 410 | 59,7 | 99,1 |
| 411 | 62,3 | 99 |
| 412 | 67,9 | 99,2 |
| 413 | 69,5 | 99,3 |
| 414 | 73,1 | 99,7 |
| 415 | 77,7 | 99,8 |
| 416 | 79,7 | 99,7 |
| 417 | 82,5 | 99,5 |
| 418 | 85,3 | 99,4 |
| 419 | 86,6 | 99,4 |
| 420 | 89,4 | 99,4 |
| 421 | 62,2 | 0 |
| 422 | 52,7 | 96,4 |
| 423 | 50,2 | 99,8 |
| 424 | 49,3 | 99,6 |
| 425 | 52,2 | 99,8 |
| 426 | 51,3 | 100 |
| 427 | 51,3 | 100 |
| 428 | 51,1 | 100 |
| 429 | 51,1 | 100 |
| 430 | 51,8 | 99,9 |
| 431 | 51,3 | 100 |
| 432 | 51,1 | 100 |
| 433 | 51,3 | 100 |
| 434 | 52,3 | 99,8 |
| 435 | 52,9 | 99,7 |
| 436 | 53,8 | 99,6 |
| 437 | 51,7 | 99,9 |
| 438 | 53,5 | 99,6 |
| 439 | 52 | 99,8 |
| 440 | 51,7 | 99,9 |
| 441 | 53,2 | 99,7 |
| 442 | 54,2 | 99,5 |
| 443 | 55,2 | 99,4 |
| 444 | 53,8 | 99,6 |
| 445 | 53,1 | 99,7 |
| 446 | 55 | 99,4 |
| 447 | 57 | 99,2 |
| 448 | 61,5 | 99 |
| 449 | 59,4 | 5,7 |
| 450 | 59 | 0 |
| 451 | 57,3 | 59,8 |
| 452 | 64,1 | 99 |
| 453 | 70,9 | 90,5 |
| 454 | 58 | 0 |
| 455 | 41,5 | 59,8 |
| 456 | 44,1 | 92,6 |
| 457 | 46,8 | 99,2 |
| 458 | 47,2 | 99,3 |
| 459 | 51 | 100 |
| 460 | 53,2 | 99,7 |
| 461 | 53,1 | 99,7 |
| 462 | 55,9 | 53,1 |
| 463 | 53,9 | 13,9 |
| 464 | 52,5 | “m” |
| 465 | 51,7 | “m” |
| 466 | 51,5 | 52,2 |
| 467 | 52,8 | 80 |
| 468 | 54,9 | 95 |
| 469 | 57,3 | 99,2 |
| 470 | 60,7 | 99,1 |
| 471 | 62,4 | “m” |
| 472 | 60,1 | “m” |
| 473 | 53,2 | “m” |
| 474 | 44 | “m” |
| 475 | 35,2 | “m” |
| 476 | 30,5 | “m” |
| 477 | 26,5 | “m” |
| 478 | 22,5 | “m” |
| 479 | 20,4 | “m” |
| 480 | 19,1 | “m” |
| 481 | 19,1 | “m” |
| 482 | 13,4 | “m” |
| 483 | 6,7 | “m” |
| 484 | 3,2 | “m” |
| 485 | 14,3 | 63,8 |
| 486 | 34,1 | 0 |
| 487 | 23,9 | 75,7 |
| 488 | 31,7 | 79,2 |
| 489 | 32,1 | 19,4 |
| 490 | 35,9 | 5,8 |
| 491 | 36,6 | 0,8 |
| 492 | 38,7 | “m” |
| 493 | 38,4 | “m” |
| 494 | 39,4 | “m” |
| 495 | 39,7 | “m” |
| 496 | 40,5 | “m” |
| 497 | 40,8 | “m” |
| 498 | 39,7 | “m” |
| 499 | 39,2 | “m” |
| 500 | 38,7 | “m” |
| 501 | 32,7 | “m” |
| 502 | 30,1 | “m” |
| 503 | 21,9 | “m” |
| 504 | 12,8 | 0 |
| 505 | 0 | 0 |
| 506 | 0 | 0 |
| 507 | 0 | 0 |
| 508 | 0 | 0 |
| 509 | 0 | 0 |
| 510 | 0 | 0 |
| 511 | 0 | 0 |
| 512 | 0 | 0 |
| 513 | 0 | 0 |
| 514 | 30,5 | 25,6 |
| 515 | 19,7 | 56,9 |
| 516 | 16,3 | 45,1 |
| 517 | 27,2 | 4,6 |
| 518 | 21,7 | 1,3 |
| 519 | 29,7 | 28,6 |
| 520 | 36,6 | 73,7 |
| 521 | 61,3 | 59,5 |
| 522 | 40,8 | 0 |
| 523 | 36,6 | 27,8 |
| 524 | 39,4 | 80,4 |
| 525 | 51,3 | 88,9 |
| 526 | 58,5 | 11,1 |
| 527 | 60,7 | “m” |
| 528 | 54,5 | “m” |
| 529 | 51,3 | “m” |
| 530 | 45,5 | “m” |
| 531 | 40,8 | “m” |
| 532 | 38,9 | “m” |
| 533 | 36,6 | “m” |
| 534 | 36,1 | 72,7 |
| 535 | 44,8 | 78,9 |
| 536 | 51,6 | 91,1 |
| 537 | 59,1 | 99,1 |
| 538 | 66 | 99,1 |
| 539 | 75,1 | 99,9 |
| 540 | 81 | 8 |
| 541 | 39,1 | 0 |
| 542 | 53,8 | 89,7 |
| 543 | 59,7 | 99,1 |
| 544 | 64,8 | 99 |
| 545 | 70,6 | 96,1 |
| 546 | 72,6 | 19,6 |
| 547 | 72 | 6,3 |
| 548 | 68,9 | 0,1 |
| 549 | 67,7 | “m” |
| 550 | 66,8 | “m” |
| 551 | 64,3 | 16,9 |
| 552 | 64,9 | 7 |
| 553 | 63,6 | 12,5 |
| 554 | 63 | 7,7 |
| 555 | 64,4 | 38,2 |
| 556 | 63 | 11,8 |
| 557 | 63,6 | 0 |
| 558 | 63,3 | 5 |
| 559 | 60,1 | 9,1 |
| 560 | 61 | 8,4 |
| 561 | 59,7 | 0,9 |
| 562 | 58,7 | “m” |
| 563 | 56 | “m” |
| 564 | 53,9 | “m” |
| 565 | 52,1 | “m” |
| 566 | 49,9 | “m” |
| 567 | 46,4 | “m” |
| 568 | 43,6 | “m” |
| 569 | 40,8 | “m” |
| 570 | 37,5 | “m” |
| 571 | 27,8 | “m” |
| 572 | 17,1 | 0,6 |
| 573 | 12,2 | 0,9 |
| 574 | 11,5 | 1,1 |
| 575 | 8,7 | 0,5 |
| 576 | 8 | 0,9 |
| 577 | 5,3 | 0,2 |
| 578 | 4 | 0 |
| 579 | 3,9 | 0 |
| 580 | 0 | 0 |
| 581 | 0 | 0 |
| 582 | 0 | 0 |
| 583 | 0 | 0 |
| 584 | 0 | 0 |
| 585 | 0 | 0 |
| 586 | 0 | 0 |
| 587 | 8,7 | 22,8 |
| 588 | 16,2 | 49,4 |
| 589 | 23,6 | 56 |
| 590 | 21,1 | 56,1 |
| 591 | 23,6 | 56 |
| 592 | 46,2 | 68,8 |
| 593 | 68,4 | 61,2 |
| 594 | 58,7 | “m” |
| 595 | 31,6 | “m” |
| 596 | 19,9 | 8,8 |
| 597 | 32,9 | 70,2 |
| 598 | 43 | 79 |
| 599 | 57,4 | 98,9 |
| 600 | 72,1 | 73,8 |
| 601 | 53 | 0 |
| 602 | 48,1 | 86 |
| 603 | 56,2 | 99 |
| 604 | 65,4 | 98,9 |
| 605 | 72,9 | 99,7 |
| 606 | 67,5 | “m” |
| 607 | 39 | “m” |
| 608 | 41,9 | 38,1 |
| 609 | 44,1 | 80,4 |
| 610 | 46,8 | 99,4 |
| 611 | 48,7 | 99,9 |
| 612 | 50,5 | 99,7 |
| 613 | 52,5 | 90,3 |
| 614 | 51 | 1,8 |
| 615 | 50 | “m” |
| 616 | 49,1 | “m” |
| 617 | 47 | “m” |
| 618 | 43,1 | “m” |
| 619 | 39,2 | “m” |
| 620 | 40,6 | 0,5 |
| 621 | 41,8 | 53,4 |
| 622 | 44,4 | 65,1 |
| 623 | 48,1 | 67,8 |
| 624 | 53,8 | 99,2 |
| 625 | 58,6 | 98,9 |
| 626 | 63,6 | 98,8 |
| 627 | 68,5 | 99,2 |
| 628 | 72,2 | 89,4 |
| 629 | 77,1 | 0 |
| 630 | 57,8 | 79,1 |
| 631 | 60,3 | 98,8 |
| 632 | 61,9 | 98,8 |
| 633 | 63,8 | 98,8 |
| 634 | 64,7 | 98,9 |
| 635 | 65,4 | 46,5 |
| 636 | 65,7 | 44,5 |
| 637 | 65,6 | 3,5 |
| 638 | 49,1 | 0 |
| 639 | 50,4 | 73,1 |
| 640 | 50,5 | “m” |
| 641 | 51 | “m” |
| 642 | 49,4 | “m” |
| 643 | 49,2 | “m” |
| 644 | 48,6 | “m” |
| 645 | 47,5 | “m” |
| 646 | 46,5 | “m” |
| 647 | 46 | 11,3 |
| 648 | 45,6 | 42,8 |
| 649 | 47,1 | 83 |
| 650 | 46,2 | 99,3 |
| 651 | 47,9 | 99,7 |
| 652 | 49,5 | 99,9 |
| 653 | 50,6 | 99,7 |
| 654 | 51 | 99,6 |
| 655 | 53 | 99,3 |
| 656 | 54,9 | 99,1 |
| 657 | 55,7 | 99 |
| 658 | 56 | 99 |
| 659 | 56,1 | 9,3 |
| 660 | 55,6 | “m” |
| 661 | 55,4 | “m” |
| 662 | 54,9 | 51,3 |
| 663 | 54,9 | 59,8 |
| 664 | 54 | 39,3 |
| 665 | 53,8 | “m” |
| 666 | 52 | “m” |
| 667 | 50,4 | “m” |
| 668 | 50,6 | 0 |
| 669 | 49,3 | 41,7 |
| 670 | 50 | 73,2 |
| 671 | 50,4 | 99,7 |
| 672 | 51,9 | 99,5 |
| 673 | 53,6 | 99,3 |
| 674 | 54,6 | 99,1 |
| 675 | 56 | 99 |
| 676 | 55,8 | 99 |
| 677 | 58,4 | 98,9 |
| 678 | 59,9 | 98,8 |
| 679 | 60,9 | 98,8 |
| 680 | 63 | 98,8 |
| 681 | 64,3 | 98,9 |
| 682 | 64,8 | 64 |
| 683 | 65,9 | 46,5 |
| 684 | 66,2 | 28,7 |
| 685 | 65,2 | 1,8 |
| 686 | 65 | 6,8 |
| 687 | 63,6 | 53,6 |
| 688 | 62,4 | 82,5 |
| 689 | 61,8 | 98,8 |
| 690 | 59,8 | 98,8 |
| 691 | 59,2 | 98,8 |
| 692 | 59,7 | 98,8 |
| 693 | 61,2 | 98,8 |
| 694 | 62,2 | 49,4 |
| 695 | 62,8 | 37,2 |
| 696 | 63,5 | 46,3 |
| 697 | 64,7 | 72,3 |
| 698 | 64,7 | 72,3 |
| 699 | 65,4 | 77,4 |
| 700 | 66,1 | 69,3 |
| 701 | 64,3 | “m” |
| 702 | 64,3 | “m” |
| 703 | 63 | “m” |
| 704 | 62,2 | “m” |
| 705 | 61,6 | “m” |
| 706 | 62,4 | “m” |
| 707 | 62,2 | “m” |
| 708 | 61 | “m” |
| 709 | 58,7 | “m” |
| 710 | 55,5 | “m” |
| 711 | 51,7 | “m” |
| 712 | 49,2 | “m” |
| 713 | 48,8 | 40,4 |
| 714 | 47,9 | “m” |
| 715 | 46,2 | “m” |
| 716 | 45,6 | 9,8 |
| 717 | 45,6 | 34,5 |
| 718 | 45,5 | 37,1 |
| 719 | 43,8 | “m” |
| 720 | 41,9 | “m” |
| 721 | 41,3 | “m” |
| 722 | 41,4 | “m” |
| 723 | 41,2 | “m” |
| 724 | 41,8 | “m” |
| 725 | 41,8 | “m” |
| 726 | 43,2 | 17,4 |
| 727 | 45 | 29 |
| 728 | 44,2 | “m” |
| 729 | 43,9 | “m” |
| 730 | 38 | 10,7 |
| 731 | 56,8 | “m” |
| 732 | 57,1 | “m” |
| 733 | 52 | “m” |
| 734 | 44,4 | “m” |
| 735 | 40,2 | “m” |
| 736 | 39,2 | 16,5 |
| 737 | 38,9 | 73,2 |
| 738 | 39,9 | 89,8 |
| 739 | 42,3 | 98,6 |
| 740 | 43,7 | 98,8 |
| 741 | 45,5 | 99,1 |
| 742 | 45,6 | 99,2 |
| 743 | 48,1 | 99,7 |
| 744 | 49 | 100 |
| 745 | 49,8 | 99,9 |
| 746 | 49,8 | 99,9 |
| 747 | 51,9 | 99,5 |
| 748 | 52,3 | 99,4 |
| 749 | 53,3 | 99,3 |
| 750 | 52,9 | 99,3 |
| 751 | 54,3 | 99,2 |
| 752 | 55,5 | 99,1 |
| 753 | 56,7 | 99 |
| 754 | 61,7 | 98,8 |
| 755 | 64,3 | 47,4 |
| 756 | 64,7 | 1,8 |
| 757 | 66,2 | “m” |
| 758 | 49,1 | “m” |
| 759 | 52,1 | 46 |
| 760 | 52,6 | 61 |
| 761 | 52,9 | 0 |
| 762 | 52,3 | 20,4 |
| 763 | 54,2 | 56,7 |
| 764 | 55,4 | 59,8 |
| 765 | 56,1 | 49,2 |
| 766 | 56,8 | 33,7 |
| 767 | 57,2 | 96 |
| 768 | 58,6 | 98,9 |
| 769 | 59,5 | 98,8 |
| 770 | 61,2 | 98,8 |
| 771 | 62,1 | 98,8 |
| 772 | 62,7 | 98,8 |
| 773 | 62,8 | 98,8 |
| 774 | 64 | 98,9 |
| 775 | 63,2 | 46,3 |
| 776 | 62,4 | “m” |
| 777 | 60,3 | “m” |
| 778 | 58,7 | “m” |
| 779 | 57,2 | “m” |
| 780 | 56,1 | “m” |
| 781 | 56 | 9,3 |
| 782 | 55,2 | 26,3 |
| 783 | 54,8 | 42,8 |
| 784 | 55,7 | 47,1 |
| 785 | 56,6 | 52,4 |
| 786 | 58 | 50,3 |
| 787 | 58,6 | 20,6 |
| 788 | 58,7 | “m” |
| 789 | 59,3 | “m” |
| 790 | 58,6 | “m” |
| 791 | 60,5 | 9,7 |
| 792 | 59,2 | 9,6 |
| 793 | 59,9 | 9,6 |
| 794 | 59,6 | 9,6 |
| 795 | 59,9 | 6,2 |
| 796 | 59,9 | 9,6 |
| 797 | 60,5 | 13,1 |
| 798 | 60,3 | 20,7 |
| 799 | 59,9 | 31 |
| 800 | 60,5 | 42 |
| 801 | 61,5 | 52,5 |
| 802 | 60,9 | 51,4 |
| 803 | 61,2 | 57,7 |
| 804 | 62,8 | 98,8 |
| 805 | 63,4 | 96,1 |
| 806 | 64,6 | 45,4 |
| 807 | 64,1 | 5 |
| 808 | 63 | 3,2 |
| 809 | 62,7 | 14,9 |
| 810 | 63,5 | 35,8 |
| 811 | 64,1 | 73,3 |
| 812 | 64,3 | 37,4 |
| 813 | 64,1 | 21 |
| 814 | 63,7 | 21 |
| 815 | 62,9 | 18 |
| 816 | 62,4 | 32,7 |
| 817 | 61,7 | 46,2 |
| 818 | 59,8 | 45,1 |
| 819 | 57,4 | 43,9 |
| 820 | 54,8 | 42,8 |
| 821 | 54,3 | 65,2 |
| 822 | 52,9 | 62,1 |
| 823 | 52,4 | 30,6 |
| 824 | 50,4 | “m” |
| 825 | 48,6 | “m” |
| 826 | 47,9 | “m” |
| 827 | 46,8 | “m” |
| 828 | 46,9 | 9,4 |
| 829 | 49,5 | 41,7 |
| 830 | 50,5 | 37,8 |
| 831 | 52,3 | 20,4 |
| 832 | 54,1 | 30,7 |
| 833 | 56,3 | 41,8 |
| 834 | 58,7 | 26,5 |
| 835 | 57,3 | “m” |
| 836 | 59 | “m” |
| 837 | 59,8 | “m” |
| 838 | 60,3 | “m” |
| 839 | 61,2 | “m” |
| 840 | 61,8 | “m” |
| 841 | 62,5 | “m” |
| 842 | 62,4 | “m” |
| 843 | 61,5 | “m” |
| 844 | 63,7 | “m” |
| 845 | 61,9 | “m” |
| 846 | 61,6 | 29,7 |
| 847 | 60,3 | “m” |
| 848 | 59,2 | “m” |
| 849 | 57,3 | “m” |
| 850 | 52,3 | “m” |
| 851 | 49,3 | “m” |
| 852 | 47,3 | “m” |
| 853 | 46,3 | 38,8 |
| 854 | 46,8 | 35,1 |
| 855 | 46,6 | “m” |
| 856 | 44,3 | “m” |
| 857 | 43,1 | “m” |
| 858 | 42,4 | 2,1 |
| 859 | 41,8 | 2,4 |
| 860 | 43,8 | 68,8 |
| 861 | 44,6 | 89,2 |
| 862 | 46 | 99,2 |
| 863 | 46,9 | 99,4 |
| 864 | 47,9 | 99,7 |
| 865 | 50,2 | 99,8 |
| 866 | 51,2 | 99,6 |
| 867 | 52,3 | 99,4 |
| 868 | 53 | 99,3 |
| 869 | 54,2 | 99,2 |
| 870 | 55,5 | 99,1 |
| 871 | 56,7 | 99 |
| 872 | 57,3 | 98,9 |
| 873 | 58 | 98,9 |
| 874 | 60,5 | 31,1 |
| 875 | 60,2 | “m” |
| 876 | 60,3 | “m” |
| 877 | 60,5 | 6,3 |
| 878 | 61,4 | 19,3 |
| 879 | 60,3 | 1,2 |
| 880 | 60,5 | 2,9 |
| 881 | 61,2 | 34,1 |
| 882 | 61,6 | 13,2 |
| 883 | 61,5 | 16,4 |
| 884 | 61,2 | 16,4 |
| 885 | 61,3 | “m” |
| 886 | 63,1 | “m” |
| 887 | 63,2 | 4,8 |
| 888 | 62,3 | 22,3 |
| 889 | 62 | 38,5 |
| 890 | 61,6 | 29,6 |
| 891 | 61,6 | 26,6 |
| 892 | 61,8 | 28,1 |
| 893 | 62 | 29,6 |
| 894 | 62 | 16,3 |
| 895 | 61,1 | “m” |
| 896 | 61,2 | “m” |
| 897 | 60,7 | 19,2 |
| 898 | 60,7 | 32,5 |
| 899 | 60,9 | 17,8 |
| 900 | 60,1 | 19,2 |
| 901 | 59,3 | 38,2 |
| 902 | 59,9 | 45 |
| 903 | 59,4 | 32,4 |
| 904 | 59,2 | 23,5 |
| 905 | 59,5 | 40,8 |
| 906 | 58,3 | “m” |
| 907 | 58,2 | “m” |
| 908 | 57,6 | “m” |
| 909 | 57,1 | “m” |
| 910 | 57 | 0,6 |
| 911 | 57 | 26,3 |
| 912 | 56,5 | 29,2 |
| 913 | 56,3 | 20,5 |
| 914 | 56,1 | “m” |
| 915 | 55,2 | “m” |
| 916 | 54,7 | 17,5 |
| 917 | 55,2 | 29,2 |
| 918 | 55,2 | 29,2 |
| 919 | 55,9 | 16 |
| 920 | 55,9 | 26,3 |
| 921 | 56,1 | 36,5 |
| 922 | 55,8 | 19 |
| 923 | 55,9 | 9,2 |
| 924 | 55,8 | 21,9 |
| 925 | 56,4 | 42,8 |
| 926 | 56,4 | 38 |
| 927 | 56,4 | 11 |
| 928 | 56,4 | 35,1 |
| 929 | 54 | 7,3 |
| 930 | 53,4 | 5,4 |
| 931 | 52,3 | 27,6 |
| 932 | 52,1 | 32 |
| 933 | 52,3 | 33,4 |
| 934 | 52,2 | 34,9 |
| 935 | 52,8 | 60,1 |
| 936 | 53,7 | 69,7 |
| 937 | 54 | 70,7 |
| 938 | 55,1 | 71,7 |
| 939 | 55,2 | 46 |
| 940 | 54,7 | 12,6 |
| 941 | 52,5 | 0 |
| 942 | 51,8 | 24,7 |
| 943 | 51,4 | 43,9 |
| 944 | 50,9 | 71,1 |
| 945 | 51,2 | 76,8 |
| 946 | 50,3 | 87,5 |
| 947 | 50,2 | 99,8 |
| 948 | 50,9 | 100 |
| 949 | 49,9 | 99,7 |
| 950 | 50,9 | 100 |
| 951 | 49,8 | 99,7 |
| 952 | 50,4 | 99,8 |
| 953 | 50,4 | 99,8 |
| 954 | 49,7 | 99,7 |
| 955 | 51 | 100 |
| 956 | 50,3 | 99,8 |
| 957 | 50,2 | 99,8 |
| 958 | 49,9 | 99,7 |
| 959 | 50,9 | 100 |
| 960 | 50 | 99,7 |
| 961 | 50,2 | 99,8 |
| 962 | 50,2 | 99,8 |
| 963 | 49,9 | 99,7 |
| 964 | 50,4 | 99,8 |
| 965 | 50,2 | 99,8 |
| 966 | 50,3 | 99,8 |
| 967 | 49,9 | 99,7 |
| 968 | 51,1 | 100 |
| 969 | 50,6 | 99,9 |
| 970 | 49,9 | 99,7 |
| 971 | 49,6 | 99,6 |
| 972 | 49,4 | 99,6 |
| 973 | 49 | 99,5 |
| 974 | 49,8 | 99,7 |
| 975 | 50,9 | 100 |
| 976 | 50,4 | 99,8 |
| 977 | 49,8 | 99,7 |
| 978 | 49,1 | 99,5 |
| 979 | 50,4 | 99,8 |
| 980 | 49,8 | 99,7 |
| 981 | 49,3 | 99,5 |
| 982 | 49,1 | 99,5 |
| 983 | 49,9 | 99,7 |
| 984 | 49,1 | 99,5 |
| 985 | 50,4 | 99,8 |
| 986 | 50,9 | 100 |
| 987 | 51,4 | 99,9 |
| 988 | 51,5 | 99,9 |
| 989 | 52,2 | 99,7 |
| 990 | 52,8 | 74,1 |
| 991 | 53,3 | 46 |
| 992 | 53,6 | 36,4 |
| 993 | 53,4 | 33,5 |
| 994 | 53,9 | 58,9 |
| 995 | 55,2 | 73,8 |
| 996 | 55,8 | 52,4 |
| 997 | 55,7 | 9,2 |
| 998 | 55,8 | 2,2 |
| 999 | 56,4 | 33,6 |
| 1 000 | 55,4 | “m” |
| 1 001 | 55,2 | “m” |
| 1 002 | 55,8 | 26,3 |
| 1 003 | 55,8 | 23,3 |
| 1 004 | 56,4 | 50,2 |
| 1 005 | 57,6 | 68,3 |
| 1 006 | 58,8 | 90,2 |
| 1 007 | 59,9 | 98,9 |
| 1 008 | 62,3 | 98,8 |
| 1 009 | 63,1 | 74,4 |
| 1 010 | 63,7 | 49,4 |
| 1 011 | 63,3 | 9,8 |
| 1 012 | 48 | 0 |
| 1 013 | 47,9 | 73,5 |
| 1 014 | 49,9 | 99,7 |
| 1 015 | 49,9 | 48,8 |
| 1 016 | 49,6 | 2,3 |
| 1 017 | 49,9 | “m” |
| 1 018 | 49,3 | “m” |
| 1 019 | 49,7 | 47,5 |
| 1 020 | 49,1 | “m” |
| 1 021 | 49,4 | “m” |
| 1 022 | 48,3 | “m” |
| 1 023 | 49,4 | “m” |
| 1 024 | 48,5 | “m” |
| 1 025 | 48,7 | “m” |
| 1 026 | 48,7 | “m” |
| 1 027 | 49,1 | “m” |
| 1 028 | 49 | “m” |
| 1 029 | 49,8 | “m” |
| 1 030 | 48,7 | “m” |
| 1 031 | 48,5 | “m” |
| 1 032 | 49,3 | 31,3 |
| 1 033 | 49,7 | 45,3 |
| 1 034 | 48,3 | 44,5 |
| 1 035 | 49,8 | 61 |
| 1 036 | 49,4 | 64,3 |
| 1 037 | 49,8 | 64,4 |
| 1 038 | 50,5 | 65,6 |
| 1 039 | 50,3 | 64,5 |
| 1 040 | 51,2 | 82,9 |
| 1 041 | 50,5 | 86 |
| 1 042 | 50,6 | 89 |
| 1 043 | 50,4 | 81,4 |
| 1 044 | 49,9 | 49,9 |
| 1 045 | 49,1 | 20,1 |
| 1 046 | 47,9 | 24 |
| 1 047 | 48,1 | 36,2 |
| 1 048 | 47,5 | 34,5 |
| 1 049 | 46,9 | 30,3 |
| 1 050 | 47,7 | 53,5 |
| 1 051 | 46,9 | 61,6 |
| 1 052 | 46,5 | 73,6 |
| 1 053 | 48 | 84,6 |
| 1 054 | 47,2 | 87,7 |
| 1 055 | 48,7 | 80 |
| 1 056 | 48,7 | 50,4 |
| 1 057 | 47,8 | 38,6 |
| 1 058 | 48,8 | 63,1 |
| 1 059 | 47,4 | 5 |
| 1 060 | 47,3 | 47,4 |
| 1 061 | 47,3 | 49,8 |
| 1 062 | 46,9 | 23,9 |
| 1 063 | 46,7 | 44,6 |
| 1 064 | 46,8 | 65,2 |
| 1 065 | 46,9 | 60,4 |
| 1 066 | 46,7 | 61,5 |
| 1 067 | 45,5 | “m” |
| 1 068 | 45,5 | “m” |
| 1 069 | 44,2 | “m” |
| 1 070 | 43 | “m” |
| 1 071 | 42,5 | “m” |
| 1 072 | 41 | “m” |
| 1 073 | 39,9 | “m” |
| 1 074 | 39,9 | 38,2 |
| 1 075 | 40,1 | 48,1 |
| 1 076 | 39,9 | 48 |
| 1 077 | 39,4 | 59,3 |
| 1 078 | 43,8 | 19,8 |
| 1 079 | 52,9 | 0 |
| 1 080 | 52,8 | 88,9 |
| 1 081 | 53,4 | 99,5 |
| 1 082 | 54,7 | 99,3 |
| 1 083 | 56,3 | 99,1 |
| 1 084 | 57,5 | 99 |
| 1 085 | 59 | 98,9 |
| 1 086 | 59,8 | 98,9 |
| 1 087 | 60,1 | 98,9 |
| 1 088 | 61,8 | 48,3 |
| 1 089 | 61,8 | 55,6 |
| 1 090 | 61,7 | 59,8 |
| 1 091 | 62 | 55,6 |
| 1 092 | 62,3 | 29,6 |
| 1 093 | 62 | 19,3 |
| 1 094 | 61,3 | 7,9 |
| 1 095 | 61,1 | 19,2 |
| 1 096 | 61,2 | 43 |
| 1 097 | 61,1 | 59,7 |
| 1 098 | 61,1 | 98,8 |
| 1 099 | 61,3 | 98,8 |
| 1 100 | 61,3 | 26,6 |
| 1 101 | 60,4 | “m” |
| 1 102 | 58,8 | “m” |
| 1 103 | 57,7 | “m” |
| 1 104 | 56 | “m” |
| 1 105 | 54,7 | “m” |
| 1 106 | 53,3 | “m” |
| 1 107 | 52,6 | 23,2 |
| 1 108 | 53,4 | 84,2 |
| 1 109 | 53,9 | 99,4 |
| 1 110 | 54,9 | 99,3 |
| 1 111 | 55,8 | 99,2 |
| 1 112 | 57,1 | 99 |
| 1 113 | 56,5 | 99,1 |
| 1 114 | 58,9 | 98,9 |
| 1 115 | 58,7 | 98,9 |
| 1 116 | 59,8 | 98,9 |
| 1 117 | 61 | 98,8 |
| 1 118 | 60,7 | 19,2 |
| 1 119 | 59,4 | “m” |
| 1 120 | 57,9 | “m” |
| 1 121 | 57,6 | “m” |
| 1 122 | 56,3 | “m” |
| 1 123 | 55 | “m” |
| 1 124 | 53,7 | “m” |
| 1 125 | 52,1 | “m” |
| 1 126 | 51,1 | “m” |
| 1 127 | 49,7 | 25,8 |
| 1 128 | 49,1 | 46,1 |
| 1 129 | 48,7 | 46,9 |
| 1 130 | 48,2 | 46,7 |
| 1 131 | 48 | 70 |
| 1 132 | 48 | 70 |
| 1 133 | 47,2 | 67,6 |
| 1 134 | 47,3 | 67,6 |
| 1 135 | 46,6 | 74,7 |
| 1 136 | 47,4 | 13 |
| 1 137 | 46,3 | “m” |
| 1 138 | 45,4 | “m” |
| 1 139 | 45,5 | 24,8 |
| 1 140 | 44,8 | 73,8 |
| 1 141 | 46,6 | 99 |
| 1 142 | 46,3 | 98,9 |
| 1 143 | 48,5 | 99,4 |
| 1 144 | 49,9 | 99,7 |
| 1 145 | 49,1 | 99,5 |
| 1 146 | 49,1 | 99,5 |
| 1 147 | 51 | 100 |
| 1 148 | 51,5 | 99,9 |
| 1 149 | 50,9 | 100 |
| 1 150 | 51,6 | 99,9 |
| 1 151 | 52,1 | 99,7 |
| 1 152 | 50,9 | 100 |
| 1 153 | 52,2 | 99,7 |
| 1 154 | 51,5 | 98,3 |
| 1 155 | 51,5 | 47,2 |
| 1 156 | 50,8 | 78,4 |
| 1 157 | 50,3 | 83 |
| 1 158 | 50,3 | 31,7 |
| 1 159 | 49,3 | 31,3 |
| 1 160 | 48,8 | 21,5 |
| 1 161 | 47,8 | 59,4 |
| 1 162 | 48,1 | 77,1 |
| 1 163 | 48,4 | 87,6 |
| 1 164 | 49,6 | 87,5 |
| 1 165 | 51 | 81,4 |
| 1 166 | 51,6 | 66,7 |
| 1 167 | 53,3 | 63,2 |
| 1 168 | 55,2 | 62 |
| 1 169 | 55,7 | 43,9 |
| 1 170 | 56,4 | 30,7 |
| 1 171 | 56,8 | 23,4 |
| 1 172 | 57 | “m” |
| 1 173 | 57,6 | “m” |
| 1 174 | 56,9 | “m” |
| 1 175 | 56,4 | 4 |
| 1 176 | 57 | 23,4 |
| 1 177 | 56,4 | 41,7 |
| 1 178 | 57 | 49,2 |
| 1 179 | 57,7 | 56,6 |
| 1 180 | 58,6 | 56,6 |
| 1 181 | 58,9 | 64 |
| 1 182 | 59,4 | 68,2 |
| 1 183 | 58,8 | 71,4 |
| 1 184 | 60,1 | 71,3 |
| 1 185 | 60,6 | 79,1 |
| 1 186 | 60,7 | 83,3 |
| 1 187 | 60,7 | 77,1 |
| 1 188 | 60 | 73,5 |
| 1 189 | 60,2 | 55,5 |
| 1 190 | 59,7 | 54,4 |
| 1 191 | 59,8 | 73,3 |
| 1 192 | 59,8 | 77,9 |
| 1 193 | 59,8 | 73,9 |
| 1 194 | 60 | 76,5 |
| 1 195 | 59,5 | 82,3 |
| 1 196 | 59,9 | 82,8 |
| 1 197 | 59,8 | 65,8 |
| 1 198 | 59 | 48,6 |
| 1 199 | 58,9 | 62,2 |
| 1 200 | 59,1 | 70,4 |
| 1 201 | 58,9 | 62,1 |
| 1 202 | 58,4 | 67,4 |
| 1 203 | 58,7 | 58,9 |
| 1 204 | 58,3 | 57,7 |
| 1 205 | 57,5 | 57,8 |
| 1 206 | 57,2 | 57,6 |
| 1 207 | 57,1 | 42,6 |
| 1 208 | 57 | 70,1 |
| 1 209 | 56,4 | 59,6 |
| 1 210 | 56,7 | 39 |
| 1 211 | 55,9 | 68,1 |
| 1 212 | 56,3 | 79,1 |
| 1 213 | 56,7 | 89,7 |
| 1 214 | 56 | 89,4 |
| 1 215 | 56 | 93,1 |
| 1 216 | 56,4 | 93,1 |
| 1 217 | 56,7 | 94,4 |
| 1 218 | 56,9 | 94,8 |
| 1 219 | 57 | 94,1 |
| 1 220 | 57,7 | 94,3 |
| 1 221 | 57,5 | 93,7 |
| 1 222 | 58,4 | 93,2 |
| 1 223 | 58,7 | 93,2 |
| 1 224 | 58,2 | 93,7 |
| 1 225 | 58,5 | 93,1 |
| 1 226 | 58,8 | 86,2 |
| 1 227 | 59 | 72,9 |
| 1 228 | 58,2 | 59,9 |
| 1 229 | 57,6 | 8,5 |
| 1 230 | 57,1 | 47,6 |
| 1 231 | 57,2 | 74,4 |
| 1 232 | 57 | 79,1 |
| 1 233 | 56,7 | 67,2 |
| 1 234 | 56,8 | 69,1 |
| 1 235 | 56,9 | 71,3 |
| 1 236 | 57 | 77,3 |
| 1 237 | 57,4 | 78,2 |
| 1 238 | 57,3 | 70,6 |
| 1 239 | 57,7 | 64 |
| 1 240 | 57,5 | 55,6 |
| 1 241 | 58,6 | 49,6 |
| 1 242 | 58,2 | 41,1 |
| 1 243 | 58,8 | 40,6 |
| 1 244 | 58,3 | 21,1 |
| 1 245 | 58,7 | 24,9 |
| 1 246 | 59,1 | 24,8 |
| 1 247 | 58,6 | “m” |
| 1 248 | 58,8 | “m” |
| 1 249 | 58,8 | “m” |
| 1 250 | 58,7 | “m” |
| 1 251 | 59,1 | “m” |
| 1 252 | 59,1 | “m” |
| 1 253 | 59,4 | “m” |
| 1 254 | 60,6 | 2,6 |
| 1 255 | 59,6 | “m” |
| 1 256 | 60,1 | “m” |
| 1 257 | 60,6 | “m” |
| 1 258 | 59,6 | 4,1 |
| 1 259 | 60,7 | 7,1 |
| 1 260 | 60,5 | “m” |
| 1 261 | 59,7 | “m” |
| 1 262 | 59,6 | “m” |
| 1 263 | 59,8 | “m” |
| 1 264 | 59,6 | 4,9 |
| 1 265 | 60,1 | 5,9 |
| 1 266 | 59,9 | 6,1 |
| 1 267 | 59,7 | “m” |
| 1 268 | 59,6 | “m” |
| 1 269 | 59,7 | 22 |
| 1 270 | 59,8 | 10,3 |
| 1 271 | 59,9 | 10 |
| 1 272 | 60,6 | 6,2 |
| 1 273 | 60,5 | 7,3 |
| 1 274 | 60,2 | 14,8 |
| 1 275 | 60,6 | 8,2 |
| 1 276 | 60,6 | 5,5 |
| 1 277 | 61 | 14,3 |
| 1 278 | 61 | 12 |
| 1 279 | 61,3 | 34,2 |
| 1 280 | 61,2 | 17,1 |
| 1 281 | 61,5 | 15,7 |
| 1 282 | 61 | 9,5 |
| 1 283 | 61,1 | 9,2 |
| 1 284 | 60,5 | 4,3 |
| 1 285 | 60,2 | 7,8 |
| 1 286 | 60,2 | 5,9 |
| 1 287 | 60,2 | 5,3 |
| 1 288 | 59,9 | 4,6 |
| 1 289 | 59,4 | 21,5 |
| 1 290 | 59,6 | 15,8 |
| 1 291 | 59,3 | 10,1 |
| 1 292 | 58,9 | 9,4 |
| 1 293 | 58,8 | 9 |
| 1 294 | 58,9 | 35,4 |
| 1 295 | 58,9 | 30,7 |
| 1 296 | 58,9 | 25,9 |
| 1 297 | 58,7 | 22,9 |
| 1 298 | 58,7 | 24,4 |
| 1 299 | 59,3 | 61 |
| 1 300 | 60,1 | 56 |
| 1 301 | 60,5 | 50,6 |
| 1 302 | 59,5 | 16,2 |
| 1 303 | 59,7 | 50 |
| 1 304 | 59,7 | 31,4 |
| 1 305 | 60,1 | 43,1 |
| 1 306 | 60,8 | 38,4 |
| 1 307 | 60,9 | 40,2 |
| 1 308 | 61,3 | 49,7 |
| 1 309 | 61,8 | 45,9 |
| 1 310 | 62 | 45,9 |
| 1 311 | 62,2 | 45,8 |
| 1 312 | 62,6 | 46,8 |
| 1 313 | 62,7 | 44,3 |
| 1 314 | 62,9 | 44,4 |
| 1 315 | 63,1 | 43,7 |
| 1 316 | 63,5 | 46,1 |
| 1 317 | 63,6 | 40,7 |
| 1 318 | 64,3 | 49,5 |
| 1 319 | 63,7 | 27 |
| 1 320 | 63,8 | 15 |
| 1 321 | 63,6 | 18,7 |
| 1 322 | 63,4 | 8,4 |
| 1 323 | 63,2 | 8,7 |
| 1 324 | 63,3 | 21,6 |
| 1 325 | 62,9 | 19,7 |
| 1 326 | 63 | 22,1 |
| 1 327 | 63,1 | 20,3 |
| 1 328 | 61,8 | 19,1 |
| 1 329 | 61,6 | 17,1 |
| 1 330 | 61 | 0 |
| 1 331 | 61,2 | 22 |
| 1 332 | 60,8 | 40,3 |
| 1 333 | 61,1 | 34,3 |
| 1 334 | 60,7 | 16,1 |
| 1 335 | 60,6 | 16,6 |
| 1 336 | 60,5 | 18,5 |
| 1 337 | 60,6 | 29,8 |
| 1 338 | 60,9 | 19,5 |
| 1 339 | 60,9 | 22,3 |
| 1 340 | 61,4 | 35,8 |
| 1 341 | 61,3 | 42,9 |
| 1 342 | 61,5 | 31 |
| 1 343 | 61,3 | 19,2 |
| 1 344 | 61 | 9,3 |
| 1 345 | 60,8 | 44,2 |
| 1 346 | 60,9 | 55,3 |
| 1 347 | 61,2 | 56 |
| 1 348 | 60,9 | 60,1 |
| 1 349 | 60,7 | 59,1 |
| 1 350 | 60,9 | 56,8 |
| 1 351 | 60,7 | 58,1 |
| 1 352 | 59,6 | 78,4 |
| 1 353 | 59,6 | 84,6 |
| 1 354 | 59,4 | 66,6 |
| 1 355 | 59,3 | 75,5 |
| 1 356 | 58,9 | 49,6 |
| 1 357 | 59,1 | 75,8 |
| 1 358 | 59 | 77,6 |
| 1 359 | 59 | 67,8 |
| 1 360 | 59 | 56,7 |
| 1 361 | 58,8 | 54,2 |
| 1 362 | 58,9 | 59,6 |
| 1 363 | 58,9 | 60,8 |
| 1 364 | 59,3 | 56,1 |
| 1 365 | 58,9 | 48,5 |
| 1 366 | 59,3 | 42,9 |
| 1 367 | 59,4 | 41,4 |
| 1 368 | 59,6 | 38,9 |
| 1 369 | 59,4 | 32,9 |
| 1 370 | 59,3 | 30,6 |
| 1 371 | 59,4 | 30 |
| 1 372 | 59,4 | 25,3 |
| 1 373 | 58,8 | 18,6 |
| 1 374 | 59,1 | 18 |
| 1 375 | 58,5 | 10,6 |
| 1 376 | 58,8 | 10,5 |
| 1 377 | 58,5 | 8,2 |
| 1 378 | 58,7 | 13,7 |
| 1 379 | 59,1 | 7,8 |
| 1 380 | 59,1 | 6 |
| 1 381 | 59,1 | 6 |
| 1 382 | 59,4 | 13,1 |
| 1 383 | 59,7 | 22,3 |
| 1 384 | 60,7 | 10,5 |
| 1 385 | 59,8 | 9,8 |
| 1 386 | 60,2 | 8,8 |
| 1 387 | 59,9 | 8,7 |
| 1 388 | 61 | 9,1 |
| 1 389 | 60,6 | 28,2 |
| 1 390 | 60,6 | 22 |
| 1 391 | 59,6 | 23,2 |
| 1 392 | 59,6 | 19 |
| 1 393 | 60,6 | 38,4 |
| 1 394 | 59,8 | 41,6 |
| 1 395 | 60 | 47,3 |
| 1 396 | 60,5 | 55,4 |
| 1 397 | 60,9 | 58,7 |
| 1 398 | 61,3 | 37,9 |
| 1 399 | 61,2 | 38,3 |
| 1 400 | 61,4 | 58,7 |
| 1 401 | 61,3 | 51,3 |
| 1 402 | 61,4 | 71,1 |
| 1 403 | 61,1 | 51 |
| 1 404 | 61,5 | 56,6 |
| 1 405 | 61 | 60,6 |
| 1 406 | 61,1 | 75,4 |
| 1 407 | 61,4 | 69,4 |
| 1 408 | 61,6 | 69,9 |
| 1 409 | 61,7 | 59,6 |
| 1 410 | 61,8 | 54,8 |
| 1 411 | 61,6 | 53,6 |
| 1 412 | 61,3 | 53,5 |
| 1 413 | 61,3 | 52,9 |
| 1 414 | 61,2 | 54,1 |
| 1 415 | 61,3 | 53,2 |
| 1 416 | 61,2 | 52,2 |
| 1 417 | 61,2 | 52,3 |
| 1 418 | 61 | 48 |
| 1 419 | 60,9 | 41,5 |
| 1 420 | 61 | 32,2 |
| 1 421 | 60,7 | 22 |
| 1 422 | 60,7 | 23,3 |
| 1 423 | 60,8 | 38,8 |
| 1 424 | 61 | 40,7 |
| 1 425 | 61 | 30,6 |
| 1 426 | 61,3 | 62,6 |
| 1 427 | 61,7 | 55,9 |
| 1 428 | 62,3 | 43,4 |
| 1 429 | 62,3 | 37,4 |
| 1 430 | 62,3 | 35,7 |
| 1 431 | 62,8 | 34,4 |
| 1 432 | 62,8 | 31,5 |
| 1 433 | 62,9 | 31,7 |
| 1 434 | 62,9 | 29,9 |
| 1 435 | 62,8 | 29,4 |
| 1 436 | 62,7 | 28,7 |
| 1 437 | 61,5 | 14,7 |
| 1 438 | 61,9 | 17,2 |
| 1 439 | 61,5 | 6,1 |
| 1 440 | 61 | 9,9 |
| 1 441 | 60,9 | 4,8 |
| 1 442 | 60,6 | 11,1 |
| 1 443 | 60,3 | 6,9 |
| 1 444 | 60,8 | 7 |
| 1 445 | 60,2 | 9,2 |
| 1 446 | 60,5 | 21,7 |
| 1 447 | 60,2 | 22,4 |
| 1 448 | 60,7 | 31,6 |
| 1 449 | 60,9 | 28,9 |
| 1 450 | 59,6 | 21,7 |
| 1 451 | 60,2 | 18 |
| 1 452 | 59,5 | 16,7 |
| 1 453 | 59,8 | 15,7 |
| 1 454 | 59,6 | 15,7 |
| 1 455 | 59,3 | 15,7 |
| 1 456 | 59 | 7,5 |
| 1 457 | 58,8 | 7,1 |
| 1 458 | 58,7 | 16,5 |
| 1 459 | 59,2 | 50,7 |
| 1 460 | 59,7 | 60,2 |
| 1 461 | 60,4 | 44 |
| 1 462 | 60,2 | 35,3 |
| 1 463 | 60,4 | 17,1 |
| 1 464 | 59,9 | 13,5 |
| 1 465 | 59,9 | 12,8 |
| 1 466 | 59,6 | 14,8 |
| 1 467 | 59,4 | 15,9 |
| 1 468 | 59,4 | 22 |
| 1 469 | 60,4 | 38,4 |
| 1 470 | 59,5 | 38,8 |
| 1 471 | 59,3 | 31,9 |
| 1 472 | 60,9 | 40,8 |
| 1 473 | 60,7 | 39 |
| 1 474 | 60,9 | 30,1 |
| 1 475 | 61 | 29,3 |
| 1 476 | 60,6 | 28,4 |
| 1 477 | 60,9 | 36,3 |
| 1 478 | 60,8 | 30,5 |
| 1 479 | 60,7 | 26,7 |
| 1 480 | 60,1 | 4,7 |
| 1 481 | 59,9 | 0 |
| 1 482 | 60,4 | 36,2 |
| 1 483 | 60,7 | 32,5 |
| 1 484 | 59,9 | 3,1 |
| 1 485 | 59,7 | “m” |
| 1 486 | 59,5 | “m” |
| 1 487 | 59,2 | “m” |
| 1 488 | 58,8 | 0,6 |
| 1 489 | 58,7 | “m” |
| 1 490 | 58,7 | “m” |
| 1 491 | 57,9 | “m” |
| 1 492 | 58,2 | “m” |
| 1 493 | 57,6 | “m” |
| 1 494 | 58,3 | 9,5 |
| 1 495 | 57,2 | 6 |
| 1 496 | 57,4 | 27,3 |
| 1 497 | 58,3 | 59,9 |
| 1 498 | 58,3 | 7,3 |
| 1 499 | 58,8 | 21,7 |
| 1 500 | 58,8 | 38,9 |
| 1 501 | 59,4 | 26,2 |
| 1 502 | 59,1 | 25,5 |
| 1 503 | 59,1 | 26 |
| 1 504 | 59 | 39,1 |
| 1 505 | 59,5 | 52,3 |
| 1 506 | 59,4 | 31 |
| 1 507 | 59,4 | 27 |
| 1 508 | 59,4 | 29,8 |
| 1 509 | 59,4 | 23,1 |
| 1 510 | 58,9 | 16 |
| 1 511 | 59 | 31,5 |
| 1 512 | 58,8 | 25,9 |
| 1 513 | 58,9 | 40,2 |
| 1 514 | 58,8 | 28,4 |
| 1 515 | 58,9 | 38,9 |
| 1 516 | 59,1 | 35,3 |
| 1 517 | 58,8 | 30,3 |
| 1 518 | 59 | 19 |
| 1 519 | 58,7 | 3 |
| 1 520 | 57,9 | 0 |
| 1 521 | 58 | 2,4 |
| 1 522 | 57,1 | “m” |
| 1 523 | 56,7 | “m” |
| 1 524 | 56,7 | 5,3 |
| 1 525 | 56,6 | 2,1 |
| 1 526 | 56,8 | “m” |
| 1 527 | 56,3 | “m” |
| 1 528 | 56,3 | “m” |
| 1 529 | 56 | “m” |
| 1 530 | 56,7 | “m” |
| 1 531 | 56,6 | 3,8 |
| 1 532 | 56,9 | “m” |
| 1 533 | 56,9 | “m” |
| 1 534 | 57,4 | “m” |
| 1 535 | 57,4 | “m” |
| 1 536 | 58,3 | 13,9 |
| 1 537 | 58,5 | “m” |
| 1 538 | 59,1 | “m” |
| 1 539 | 59,4 | “m” |
| 1 540 | 59,6 | “m” |
| 1 541 | 59,5 | “m” |
| 1 542 | 59,6 | 0,5 |
| 1 543 | 59,3 | 9,2 |
| 1 544 | 59,4 | 11,2 |
| 1 545 | 59,1 | 26,8 |
| 1 546 | 59 | 11,7 |
| 1 547 | 58,8 | 6,4 |
| 1 548 | 58,7 | 5 |
| 1 549 | 57,5 | “m” |
| 1 550 | 57,4 | “m” |
| 1 551 | 57,1 | 1,1 |
| 1 552 | 57,1 | 0 |
| 1 553 | 57 | 4,5 |
| 1 554 | 57,1 | 3,7 |
| 1 555 | 57,3 | 3,3 |
| 1 556 | 57,3 | 16,8 |
| 1 557 | 58,2 | 29,3 |
| 1 558 | 58,7 | 12,5 |
| 1 559 | 58,3 | 12,2 |
| 1 560 | 58,6 | 12,7 |
| 1 561 | 59 | 13,6 |
| 1 562 | 59,8 | 21,9 |
| 1 563 | 59,3 | 20,9 |
| 1 564 | 59,7 | 19,2 |
| 1 565 | 60,1 | 15,9 |
| 1 566 | 60,7 | 16,7 |
| 1 567 | 60,7 | 18,1 |
| 1 568 | 60,7 | 40,6 |
| 1 569 | 60,7 | 59,7 |
| 1 570 | 61,1 | 66,8 |
| 1 571 | 61,1 | 58,8 |
| 1 572 | 60,8 | 64,7 |
| 1 573 | 60,1 | 63,6 |
| 1 574 | 60,7 | 83,2 |
| 1 575 | 60,4 | 82,2 |
| 1 576 | 60 | 80,5 |
| 1 577 | 59,9 | 78,7 |
| 1 578 | 60,8 | 67,9 |
| 1 579 | 60,4 | 57,7 |
| 1 580 | 60,2 | 60,6 |
| 1 581 | 59,6 | 72,7 |
| 1 582 | 59,9 | 73,6 |
| 1 583 | 59,8 | 74,1 |
| 1 584 | 59,6 | 84,6 |
| 1 585 | 59,4 | 76,1 |
| 1 586 | 60,1 | 76,9 |
| 1 587 | 59,5 | 84,6 |
| 1 588 | 59,8 | 77,5 |
| 1 589 | 60,6 | 67,9 |
| 1 590 | 59,3 | 47,3 |
| 1 591 | 59,3 | 43,1 |
| 1 592 | 59,4 | 38,3 |
| 1 593 | 58,7 | 38,2 |
| 1 594 | 58,8 | 39,2 |
| 1 595 | 59,1 | 67,9 |
| 1 596 | 59,7 | 60,5 |
| 1 597 | 59,5 | 32,9 |
| 1 598 | 59,6 | 20 |
| 1 599 | 59,6 | 34,4 |
| 1 600 | 59,4 | 23,9 |
| 1 601 | 59,6 | 15,7 |
| 1 602 | 59,9 | 41 |
| 1 603 | 60,5 | 26,3 |
| 1 604 | 59,6 | 14 |
| 1 605 | 59,7 | 21,2 |
| 1 606 | 60,9 | 19,6 |
| 1 607 | 60,1 | 34,3 |
| 1 608 | 59,9 | 27 |
| 1 609 | 60,8 | 25,6 |
| 1 610 | 60,6 | 26,3 |
| 1 611 | 60,9 | 26,1 |
| 1 612 | 61,1 | 38 |
| 1 613 | 61,2 | 31,6 |
| 1 614 | 61,4 | 30,6 |
| 1 615 | 61,7 | 29,6 |
| 1 616 | 61,5 | 28,8 |
| 1 617 | 61,7 | 27,8 |
| 1 618 | 62,2 | 20,3 |
| 1 619 | 61,4 | 19,6 |
| 1 620 | 61,8 | 19,7 |
| 1 621 | 61,8 | 18,7 |
| 1 622 | 61,6 | 17,7 |
| 1 623 | 61,7 | 8,7 |
| 1 624 | 61,7 | 1,4 |
| 1 625 | 61,7 | 5,9 |
| 1 626 | 61,2 | 8,1 |
| 1 627 | 61,9 | 45,8 |
| 1 628 | 61,4 | 31,5 |
| 1 629 | 61,7 | 22,3 |
| 1 630 | 62,4 | 21,7 |
| 1 631 | 62,8 | 21,9 |
| 1 632 | 62,2 | 22,2 |
| 1 633 | 62,5 | 31 |
| 1 634 | 62,3 | 31,3 |
| 1 635 | 62,6 | 31,7 |
| 1 636 | 62,3 | 22,8 |
| 1 637 | 62,7 | 12,6 |
| 1 638 | 62,2 | 15,2 |
| 1 639 | 61,9 | 32,6 |
| 1 640 | 62,5 | 23,1 |
| 1 641 | 61,7 | 19,4 |
| 1 642 | 61,7 | 10,8 |
| 1 643 | 61,6 | 10,2 |
| 1 644 | 61,4 | “m” |
| 1 645 | 60,8 | “m” |
| 1 646 | 60,7 | “m” |
| 1 647 | 61 | 12,4 |
| 1 648 | 60,4 | 5,3 |
| 1 649 | 61 | 13,1 |
| 1 650 | 60,7 | 29,6 |
| 1 651 | 60,5 | 28,9 |
| 1 652 | 60,8 | 27,1 |
| 1 653 | 61,2 | 27,3 |
| 1 654 | 60,9 | 20,6 |
| 1 655 | 61,1 | 13,9 |
| 1 656 | 60,7 | 13,4 |
| 1 657 | 61,3 | 26,1 |
| 1 658 | 60,9 | 23,7 |
| 1 659 | 61,4 | 32,1 |
| 1 660 | 61,7 | 33,5 |
| 1 661 | 61,8 | 34,1 |
| 1 662 | 61,7 | 17 |
| 1 663 | 61,7 | 2,5 |
| 1 664 | 61,5 | 5,9 |
| 1 665 | 61,3 | 14,9 |
| 1 666 | 61,5 | 17,2 |
| 1 667 | 61,1 | “m” |
| 1 668 | 61,4 | “m” |
| 1 669 | 61,4 | 8,8 |
| 1 670 | 61,3 | 8,8 |
| 1 671 | 61 | 18 |
| 1 672 | 61,5 | 13 |
| 1 673 | 61 | 3,7 |
| 1 674 | 60,9 | 3,1 |
| 1 675 | 60,9 | 4,7 |
| 1 676 | 60,6 | 4,1 |
| 1 677 | 60,6 | 6,7 |
| 1 678 | 60,6 | 12,8 |
| 1 679 | 60,7 | 11,9 |
| 1 680 | 60,6 | 12,4 |
| 1 681 | 60,1 | 12,4 |
| 1 682 | 60,5 | 12 |
| 1 683 | 60,4 | 11,8 |
| 1 684 | 59,9 | 12,4 |
| 1 685 | 59,6 | 12,4 |
| 1 686 | 59,6 | 9,1 |
| 1 687 | 59,9 | 0 |
| 1 688 | 59,9 | 20,4 |
| 1 689 | 59,8 | 4,4 |
| 1 690 | 59,4 | 3,1 |
| 1 691 | 59,5 | 26,3 |
| 1 692 | 59,6 | 20,1 |
| 1 693 | 59,4 | 35 |
| 1 694 | 60,9 | 22,1 |
| 1 695 | 60,5 | 12,2 |
| 1 696 | 60,1 | 11 |
| 1 697 | 60,1 | 8,2 |
| 1 698 | 60,5 | 6,7 |
| 1 699 | 60 | 5,1 |
| 1 700 | 60 | 5,1 |
| 1 701 | 60 | 9 |
| 1 702 | 60,1 | 5,7 |
| 1 703 | 59,9 | 8,5 |
| 1 704 | 59,4 | 6 |
| 1 705 | 59,5 | 5,5 |
| 1 706 | 59,5 | 14,2 |
| 1 707 | 59,5 | 6,2 |
| 1 708 | 59,4 | 10,3 |
| 1 709 | 59,6 | 13,8 |
| 1 710 | 59,5 | 13,9 |
| 1 711 | 60,1 | 18,9 |
| 1 712 | 59,4 | 13,1 |
| 1 713 | 59,8 | 5,4 |
| 1 714 | 59,9 | 2,9 |
| 1 715 | 60,1 | 7,1 |
| 1 716 | 59,6 | 12 |
| 1 717 | 59,6 | 4,9 |
| 1 718 | 59,4 | 22,7 |
| 1 719 | 59,6 | 22 |
| 1 720 | 60,1 | 17,4 |
| 1 721 | 60,2 | 16,6 |
| 1 722 | 59,4 | 28,6 |
| 1 723 | 60,3 | 22,4 |
| 1 724 | 59,9 | 20 |
| 1 725 | 60,2 | 18,6 |
| 1 726 | 60,3 | 11,9 |
| 1 727 | 60,4 | 11,6 |
| 1 728 | 60,6 | 10,6 |
| 1 729 | 60,8 | 16 |
| 1 730 | 60,9 | 17 |
| 1 731 | 60,9 | 16,1 |
| 1 732 | 60,7 | 11,4 |
| 1 733 | 60,9 | 11,3 |
| 1 734 | 61,1 | 11,2 |
| 1 735 | 61,1 | 25,6 |
| 1 736 | 61 | 14,6 |
| 1 737 | 61 | 10,4 |
| 1 738 | 60,6 | “m” |
| 1 739 | 60,9 | “m” |
| 1 740 | 60,8 | 4,8 |
| 1 741 | 59,9 | “m” |
| 1 742 | 59,8 | “m” |
| 1 743 | 59,1 | “m” |
| 1 744 | 58,8 | “m” |
| 1 745 | 58,8 | “m” |
| 1 746 | 58,2 | “m” |
| 1 747 | 58,5 | 14,3 |
| 1 748 | 57,5 | 4,4 |
| 1 749 | 57,9 | 0 |
| 1 750 | 57,8 | 20,9 |
| 1 751 | 58,3 | 9,2 |
| 1 752 | 57,8 | 8,2 |
| 1 753 | 57,5 | 15,3 |
| 1 754 | 58,4 | 38 |
| 1 755 | 58,1 | 15,4 |
| 1 756 | 58,8 | 11,8 |
| 1 757 | 58,3 | 8,1 |
| 1 758 | 58,3 | 5,5 |
| 1 759 | 59 | 4,1 |
| 1 760 | 58,2 | 4,9 |
| 1 761 | 57,9 | 10,1 |
| 1 762 | 58,5 | 7,5 |
| 1 763 | 57,4 | 7 |
| 1 764 | 58,2 | 6,7 |
| 1 765 | 58,2 | 6,6 |
| 1 766 | 57,3 | 17,3 |
| 1 767 | 58 | 11,4 |
| 1 768 | 57,5 | 47,4 |
| 1 769 | 57,4 | 28,8 |
| 1 770 | 58,8 | 24,3 |
| 1 771 | 57,7 | 25,5 |
| 1 772 | 58,4 | 35,5 |
| 1 773 | 58,4 | 29,3 |
| 1 774 | 59 | 33,8 |
| 1 775 | 59 | 18,7 |
| 1 776 | 58,8 | 9,8 |
| 1 777 | 58,8 | 23,9 |
| 1 778 | 59,1 | 48,2 |
| 1 779 | 59,4 | 37,2 |
| 1 780 | 59,6 | 29,1 |
| 1 781 | 50 | 25 |
| 1 782 | 40 | 20 |
| 1 783 | 30 | 15 |
| 1 784 | 20 | 10 |
| 1 785 | 10 | 5 |
| 1 786 | 0 | 0 |
| 1 787 | 0 | 0 |
| 1 788 | 0 | 0 |
| 1 789 | 0 | 0 |
| 1 790 | 0 | 0 |
| 1 791 | 0 | 0 |
| 1 792 | 0 | 0 |
| 1 793 | 0 | 0 |
| 1 794 | 0 | 0 |
| 1 795 | 0 | 0 |
| 1 796 | 0 | 0 |
| 1 797 | 0 | 0 |
| 1 798 | 0 | 0 |
| 1 799 | 0 | 0 |
| 1 800 | 0 | 0 |
| “m” = mootori käitamiseks vajalik pöördemoment. |

Aeg

Normaalne kiirus

Normaalne pöördemoment

s

%

%

1

0

0

2

0

0

3

0

0

4

0

0

5

0

0

6

0

0

7

0

0

8

0

0

9

0

0

10

0

0

11

0

0

12

0

0

13

0

0

14

0

0

15

0

0

16

0,1

1,5

17

23,1

21,5

18

12,6

28,5

19

21,8

71

20

19,7

76,8

21

54,6

80,9

22

71,3

4,9

23

55,9

18,1

24

72

85,4

25

86,7

61,8

26

51,7

0

27

53,4

48,9

28

34,2

87,6

29

45,5

92,7

30

54,6

99,5

31

64,5

96,8

32

71,7

85,4

33

79,4

54,8

34

89,7

99,4

35

57,4

0

36

59,7

30,6

37

90,1

“m”

38

82,9

“m”

39

51,3

“m”

40

28,5

“m”

41

29,3

“m”

42

26,7

“m”

43

20,4

“m”

44

14,1

0

45

6,5

0

46

0

0

47

0

0

48

0

0

49

0

0

50

0

0

51

0

0

52

0

0

53

0

0

54

0

0

55

0

0

56

0

0

57

0

0

58

0

0

59

0

0

60

0

0

61

0

0

62

25,5

11,1

63

28,5

20,9

64

32

73,9

65

4

82,3

66

34,5

80,4

67

64,1

86

68

58

0

69

50,3

83,4

70

66,4

99,1

71

81,4

99,6

72

88,7

73,4

73

52,5

0

74

46,4

58,5

75

48,6

90,9

76

55,2

99,4

77

62,3

99

78

68,4

91,5

79

74,5

73,7

80

38

0

81

41,8

89,6

82

47,1

99,2

83

52,5

99,8

84

56,9

80,8

85

58,3

11,8

86

56,2

“m”

87

52

“m”

88

43,3

“m”

89

36,1

“m”

90

27,6

“m”

91

21,1

“m”

92

8

0

93

0

0

94

0

0

95

0

0

96

0

0

97

0

0

98

0

0

99

0

0

100

0

0

101

0

0

102

0

0

103

0

0

104

0

0

105

0

0

106

0

0

107

0

0

108

11,6

14,8

109

0

0

110

27,2

74,8

111

17

76,9

112

36

78

113

59,7

86

114

80,8

17,9

115

49,7

0

116

65,6

86

117

78,6

72,2

118

64,9

“m”

119

44,3

“m”

120

51,4

83,4

121

58,1

97

122

69,3

99,3

123

72

20,8

124

72,1

“m”

125

65,3

“m”

126

64

“m”

127

59,7

“m”

128

52,8

“m”

129

45,9

“m”

130

38,7

“m”

131

32,4

“m”

132

27

“m”

133

21,7

“m”

134

19,1

0,4

135

34,7

14

136

16,4

48,6

137

0

11,2

138

1,2

2,1

139

30,1

19,3

140

30

73,9

141

54,4

74,4

142

77,2

55,6

143

58,1

0

144

45

82,1

145

68,7

98,1

146

85,7

67,2

147

60,2

0

148

59,4

98

149

72,7

99,6

150

79,9

45

151

44,3

0

152

41,5

84,4

153

56,2

98,2

154

65,7

99,1

155

74,4

84,7

156

54,4

0

157

47,9

89,7

158

54,5

99,5

159

62,7

96,8

160

62,3

0

161

46,2

54,2

162

44,3

83,2

163

48,2

13,3

164

51

“m”

165

50

“m”

166

49,2

“m”

167

49,3

“m”

168

49,9

“m”

169

51,6

“m”

170

49,7

“m”

171

48,5

“m”

172

50,3

72,5

173

51,1

84,5

174

54,6

64,8

175

56,6

76,5

176

58

“m”

177

53,6

“m”

178

40,8

“m”

179

32,9

“m”

180

26,3

“m”

181

20,9

“m”

182

10

0

183

0

0

184

0

0

185

0

0

186

0

0

187

0

0

188

0

0

189

0

0

190

0

0

191

0

0

192

0

0

193

0

0

194

0

0

195

0

0

196

0

0

197

0

0

198

0

0

199

0

0

200

0

0

201

0

0

202

0

0

203

0

0

204

0

0

205

0

0

206

0

0

207

0

0

208

0

0

209

0

0

210

0

0

211

0

0

212

0

0

213

0

0

214

0

0

215

0

0

216

0

0

217

0

0

218

0

0

219

0

0

220

0

0

221

0

0

222

0

0

223

0

0

224

0

0

225

21,2

62,7

226

30,8

75,1

227

5,9

82,7

228

34,6

80,3

229

59,9

87

230

84,3

86,2

231

68,7

“m”

232

43,6

“m”

233

41,5

85,4

234

49,9

94,3

235

60,8

99

236

70,2

99,4

237

81,1

92,4

238

49,2

0

239

56

86,2

240

56,2

99,3

241

61,7

99

242

69,2

99,3

243

74,1

99,8

244

72,4

8,4

245

71,3

0

246

71,2

9,1

247

67,1

“m”

248

65,5

“m”

249

64,4

“m”

250

62,9

25,6

251

62,2

35,6

252

62,9

24,4

253

58,8

“m”

254

56,9

“m”

255

54,5

“m”

256

51,7

17

257

56,2

78,7

258

59,5

94,7

259

65,5

99,1

260

71,2

99,5

261

76,6

99,9

262

79

0

263

52,9

97,5

264

53,1

99,7

265

59

99,1

266

62,2

99

267

65

99,1

268

69

83,1

269

69,9

28,4

270

70,6

12,5

271

68,9

8,4

272

69,8

9,1

273

69,6

7

274

65,7

“m”

275

67,1

“m”

276

66,7

“m”

277

65,6

“m”

278

64,5

“m”

279

62,9

“m”

280

59,3

“m”

281

54,1

“m”

282

51,3

“m”

283

47,9

“m”

284

43,6

“m”

285

39,4

“m”

286

34,7

“m”

287

29,8

“m”

288

20,9

73,4

289

36,9

“m”

290

35,5

“m”

291

20,9

“m”

292

49,7

11,9

293

42,5

“m”

294

32

“m”

295

23,6

“m”

296

19,1

0

297

15,7

73,5

298

25,1

76,8

299

34,5

81,4

300

44,1

87,4

301

52,8

98,6

302

63,6

99

303

73,6

99,7

304

62,2

“m”

305

29,2

“m”

306

46,4

22

307

47,3

13,8

308

47,2

12,5

309

47,9

11,5

310

47,8

35,5

311

49,2

83,3

312

52,7

96,4

313

57,4

99,2

314

61,8

99

315

66,4

60,9

316

65,8

“m”

317

59

“m”

318

50,7

“m”

319

41,8

“m”

320

34,7

“m”

321

28,7

“m”

322

25,2

“m”

323

43

24,8

324

38,7

0

325

48,1

31,9

326

40,3

61

327

42,4

52,1

328

46,4

47,7

329

46,9

30,7

330

46,1

23,1

331

45,7

23,2

332

45,5

31,9

333

46,4

73,6

334

51,3

60,7

335

51,3

51,1

336

53,2

46,8

337

53,9

50

338

53,4

52,1

339

53,8

45,7

340

50,6

22,1

341

47,8

26

342

41,6

17,8

343

38,7

29,8

344

35,9

71,6

345

34,6

47,3

346

34,8

80,3

347

35,9

87,2

348

38,8

90,8

349

41,5

94,7

350

47,1

99,2

351

53,1

99,7

352

46,4

0

353

42,5

0,7

354

43,6

58,6

355

47,1

87,5

356

54,1

99,5

357

62,9

99

358

72,6

99,6

359

82,4

99,5

360

88

99,4

361

46,4

0

362

53,4

95,2

363

58,4

99,2

364

61,5

99

365

64,8

99

366

68,1

99,2

367

73,4

99,7

368

73,3

29,8

369

73,5

14,6

370

68,3

0

371

45,4

49,9

372

47,2

75,7

373

44,5

9

374

47,8

10,3

375

46,8

15,9

376

46,9

12,7

377

46,8

8,9

378

46,1

6,2

379

46,1

“m”

380

45,5

“m”

381

44,7

“m”

382

43,8

“m”

383

41

“m”

384

41,1

6,4

385

38

6,3

386

35,9

0,3

387

33,5

0

388

53,1

48,9

389

48,3

“m”

390

49,9

“m”

391

48

“m”

392

45,3

“m”

393

41,6

3,1

394

44,3

79

395

44,3

89,5

396

43,4

98,8

397

44,3

98,9

398

43

98,8

399

42,2

98,8

400

42,7

98,8

401

45

99

402

43,6

98,9

403

42,2

98,8

404

44,8

99

405

43,4

98,8

406

45

99

407

42,2

54,3

408

61,2

31,9

409

56,3

72,3

410

59,7

99,1

411

62,3

99

412

67,9

99,2

413

69,5

99,3

414

73,1

99,7

415

77,7

99,8

416

79,7

99,7

417

82,5

99,5

418

85,3

99,4

419

86,6

99,4

420

89,4

99,4

421

62,2

0

422

52,7

96,4

423

50,2

99,8

424

49,3

99,6

425

52,2

99,8

426

51,3

100

427

51,3

100

428

51,1

100

429

51,1

100

430

51,8

99,9

431

51,3

100

432

51,1

100

433

51,3

100

434

52,3

99,8

435

52,9

99,7

436

53,8

99,6

437

51,7

99,9

438

53,5

99,6

439

52

99,8

440

51,7

99,9

441

53,2

99,7

442

54,2

99,5

443

55,2

99,4

444

53,8

99,6

445

53,1

99,7

446

55

99,4

447

57

99,2

448

61,5

99

449

59,4

5,7

450

59

0

451

57,3

59,8

452

64,1

99

453

70,9

90,5

454

58

0

455

41,5

59,8

456

44,1

92,6

457

46,8

99,2

458

47,2

99,3

459

51

100

460

53,2

99,7

461

53,1

99,7

462

55,9

53,1

463

53,9

13,9

464

52,5

“m”

465

51,7

“m”

466

51,5

52,2

467

52,8

80

468

54,9

95

469

57,3

99,2

470

60,7

99,1

471

62,4

“m”

472

60,1

“m”

473

53,2

“m”

474

44

“m”

475

35,2

“m”

476

30,5

“m”

477

26,5

“m”

478

22,5

“m”

479

20,4

“m”

480

19,1

“m”

481

19,1

“m”

482

13,4

“m”

483

6,7

“m”

484

3,2

“m”

485

14,3

63,8

486

34,1

0

487

23,9

75,7

488

31,7

79,2

489

32,1

19,4

490

35,9

5,8

491

36,6

0,8

492

38,7

“m”

493

38,4

“m”

494

39,4

“m”

495

39,7

“m”

496

40,5

“m”

497

40,8

“m”

498

39,7

“m”

499

39,2

“m”

500

38,7

“m”

501

32,7

“m”

502

30,1

“m”

503

21,9

“m”

504

12,8

0

505

0

0

506

0

0

507

0

0

508

0

0

509

0

0

510

0

0

511

0

0

512

0

0

513

0

0

514

30,5

25,6

515

19,7

56,9

516

16,3

45,1

517

27,2

4,6

518

21,7

1,3

519

29,7

28,6

520

36,6

73,7

521

61,3

59,5

522

40,8

0

523

36,6

27,8

524

39,4

80,4

525

51,3

88,9

526

58,5

11,1

527

60,7

“m”

528

54,5

“m”

529

51,3

“m”

530

45,5

“m”

531

40,8

“m”

532

38,9

“m”

533

36,6

“m”

534

36,1

72,7

535

44,8

78,9

536

51,6

91,1

537

59,1

99,1

538

66

99,1

539

75,1

99,9

540

81

8

541

39,1

0

542

53,8

89,7

543

59,7

99,1

544

64,8

99

545

70,6

96,1

546

72,6

19,6

547

72

6,3

548

68,9

0,1

549

67,7

“m”

550

66,8

“m”

551

64,3

16,9

552

64,9

7

553

63,6

12,5

554

63

7,7

555

64,4

38,2

556

63

11,8

557

63,6

0

558

63,3

5

559

60,1

9,1

560

61

8,4

561

59,7

0,9

562

58,7

“m”

563

56

“m”

564

53,9

“m”

565

52,1

“m”

566

49,9

“m”

567

46,4

“m”

568

43,6

“m”

569

40,8

“m”

570

37,5

“m”

571

27,8

“m”

572

17,1

0,6

573

12,2

0,9

574

11,5

1,1

575

8,7

0,5

576

8

0,9

577

5,3

0,2

578

4

0

579

3,9

0

580

0

0

581

0

0

582

0

0

583

0

0

584

0

0

585

0

0

586

0

0

587

8,7

22,8

588

16,2

49,4

589

23,6

56

590

21,1

56,1

591

23,6

56

592

46,2

68,8

593

68,4

61,2

594

58,7

“m”

595

31,6

“m”

596

19,9

8,8

597

32,9

70,2

598

43

79

599

57,4

98,9

600

72,1

73,8

601

53

0

602

48,1

86

603

56,2

99

604

65,4

98,9

605

72,9

99,7

606

67,5

“m”

607

39

“m”

608

41,9

38,1

609

44,1

80,4

610

46,8

99,4

611

48,7

99,9

612

50,5

99,7

613

52,5

90,3

614

51

1,8

615

50

“m”

616

49,1

“m”

617

47

“m”

618

43,1

“m”

619

39,2

“m”

620

40,6

0,5

621

41,8

53,4

622

44,4

65,1

623

48,1

67,8

624

53,8

99,2

625

58,6

98,9

626

63,6

98,8

627

68,5

99,2

628

72,2

89,4

629

77,1

0

630

57,8

79,1

631

60,3

98,8

632

61,9

98,8

633

63,8

98,8

634

64,7

98,9

635

65,4

46,5

636

65,7

44,5

637

65,6

3,5

638

49,1

0

639

50,4

73,1

640

50,5

“m”

641

51

“m”

642

49,4

“m”

643

49,2

“m”

644

48,6

“m”

645

47,5

“m”

646

46,5

“m”

647

46

11,3

648

45,6

42,8

649

47,1

83

650

46,2

99,3

651

47,9

99,7

652

49,5

99,9

653

50,6

99,7

654

51

99,6

655

53

99,3

656

54,9

99,1

657

55,7

99

658

56

99

659

56,1

9,3

660

55,6

“m”

661

55,4

“m”

662

54,9

51,3

663

54,9

59,8

664

54

39,3

665

53,8

“m”

666

52

“m”

667

50,4

“m”

668

50,6

0

669

49,3

41,7

670

50

73,2

671

50,4

99,7

672

51,9

99,5

673

53,6

99,3

674

54,6

99,1

675

56

99

676

55,8

99

677

58,4

98,9

678

59,9

98,8

679

60,9

98,8

680

63

98,8

681

64,3

98,9

682

64,8

64

683

65,9

46,5

684

66,2

28,7

685

65,2

1,8

686

65

6,8

687

63,6

53,6

688

62,4

82,5

689

61,8

98,8

690

59,8

98,8

691

59,2

98,8

692

59,7

98,8

693

61,2

98,8

694

62,2

49,4

695

62,8

37,2

696

63,5

46,3

697

64,7

72,3

698

64,7

72,3

699

65,4

77,4

700

66,1

69,3

701

64,3

“m”

702

64,3

“m”

703

63

“m”

704

62,2

“m”

705

61,6

“m”

706

62,4

“m”

707

62,2

“m”

708

61

“m”

709

58,7

“m”

710

55,5

“m”

711

51,7

“m”

712

49,2

“m”

713

48,8

40,4

714

47,9

“m”

715

46,2

“m”

716

45,6

9,8

717

45,6

34,5

718

45,5

37,1

719

43,8

“m”

720

41,9

“m”

721

41,3

“m”

722

41,4

“m”

723

41,2

“m”

724

41,8

“m”

725

41,8

“m”

726

43,2

17,4

727

45

29

728

44,2

“m”

729

43,9

“m”

730

38

10,7

731

56,8

“m”

732

57,1

“m”

733

52

“m”

734

44,4

“m”

735

40,2

“m”

736

39,2

16,5

737

38,9

73,2

738

39,9

89,8

739

42,3

98,6

740

43,7

98,8

741

45,5

99,1

742

45,6

99,2

743

48,1

99,7

744

49

100

745

49,8

99,9

746

49,8

99,9

747

51,9

99,5

748

52,3

99,4

749

53,3

99,3

750

52,9

99,3

751

54,3

99,2

752

55,5

99,1

753

56,7

99

754

61,7

98,8

755

64,3

47,4

756

64,7

1,8

757

66,2

“m”

758

49,1

“m”

759

52,1

46

760

52,6

61

761

52,9

0

762

52,3

20,4

763

54,2

56,7

764

55,4

59,8

765

56,1

49,2

766

56,8

33,7

767

57,2

96

768

58,6

98,9

769

59,5

98,8

770

61,2

98,8

771

62,1

98,8

772

62,7

98,8

773

62,8

98,8

774

64

98,9

775

63,2

46,3

776

62,4

“m”

777

60,3

“m”

778

58,7

“m”

779

57,2

“m”

780

56,1

“m”

781

56

9,3

782

55,2

26,3

783

54,8

42,8

784

55,7

47,1

785

56,6

52,4

786

58

50,3

787

58,6

20,6

788

58,7

“m”

789

59,3

“m”

790

58,6

“m”

791

60,5

9,7

792

59,2

9,6

793

59,9

9,6

794

59,6

9,6

795

59,9

6,2

796

59,9

9,6

797

60,5

13,1

798

60,3

20,7

799

59,9

31

800

60,5

42

801

61,5

52,5

802

60,9

51,4

803

61,2

57,7

804

62,8

98,8

805

63,4

96,1

806

64,6

45,4

807

64,1

5

808

63

3,2

809

62,7

14,9

810

63,5

35,8

811

64,1

73,3

812

64,3

37,4

813

64,1

21

814

63,7

21

815

62,9

18

816

62,4

32,7

817

61,7

46,2

818

59,8

45,1

819

57,4

43,9

820

54,8

42,8

821

54,3

65,2

822

52,9

62,1

823

52,4

30,6

824

50,4

“m”

825

48,6

“m”

826

47,9

“m”

827

46,8

“m”

828

46,9

9,4

829

49,5

41,7

830

50,5

37,8

831

52,3

20,4

832

54,1

30,7

833

56,3

41,8

834

58,7

26,5

835

57,3

“m”

836

59

“m”

837

59,8

“m”

838

60,3

“m”

839

61,2

“m”

840

61,8

“m”

841

62,5

“m”

842

62,4

“m”

843

61,5

“m”

844

63,7

“m”

845

61,9

“m”

846

61,6

29,7

847

60,3

“m”

848

59,2

“m”

849

57,3

“m”

850

52,3

“m”

851

49,3

“m”

852

47,3

“m”

853

46,3

38,8

854

46,8

35,1

855

46,6

“m”

856

44,3

“m”

857

43,1

“m”

858

42,4

2,1

859

41,8

2,4

860

43,8

68,8

861

44,6

89,2

862

46

99,2

863

46,9

99,4

864

47,9

99,7

865

50,2

99,8

866

51,2

99,6

867

52,3

99,4

868

53

99,3

869

54,2

99,2

870

55,5

99,1

871

56,7

99

872

57,3

98,9

873

58

98,9

874

60,5

31,1

875

60,2

“m”

876

60,3

“m”

877

60,5

6,3

878

61,4

19,3

879

60,3

1,2

880

60,5

2,9

881

61,2

34,1

882

61,6

13,2

883

61,5

16,4

884

61,2

16,4

885

61,3

“m”

886

63,1

“m”

887

63,2

4,8

888

62,3

22,3

889

62

38,5

890

61,6

29,6

891

61,6

26,6

892

61,8

28,1

893

62

29,6

894

62

16,3

895

61,1

“m”

896

61,2

“m”

897

60,7

19,2

898

60,7

32,5

899

60,9

17,8

900

60,1

19,2

901

59,3

38,2

902

59,9

45

903

59,4

32,4

904

59,2

23,5

905

59,5

40,8

906

58,3

“m”

907

58,2

“m”

908

57,6

“m”

909

57,1

“m”

910

57

0,6

911

57

26,3

912

56,5

29,2

913

56,3

20,5

914

56,1

“m”

915

55,2

“m”

916

54,7

17,5

917

55,2

29,2

918

55,2

29,2

919

55,9

16

920

55,9

26,3

921

56,1

36,5

922

55,8

19

923

55,9

9,2

924

55,8

21,9

925

56,4

42,8

926

56,4

38

927

56,4

11

928

56,4

35,1

929

54

7,3

930

53,4

5,4

931

52,3

27,6

932

52,1

32

933

52,3

33,4

934

52,2

34,9

935

52,8

60,1

936

53,7

69,7

937

54

70,7

938

55,1

71,7

939

55,2

46

940

54,7

12,6

941

52,5

0

942

51,8

24,7

943

51,4

43,9

944

50,9

71,1

945

51,2

76,8

946

50,3

87,5

947

50,2

99,8

948

50,9

100

949

49,9

99,7

950

50,9

100

951

49,8

99,7

952

50,4

99,8

953

50,4

99,8

954

49,7

99,7

955

51

100

956

50,3

99,8

957

50,2

99,8

958

49,9

99,7

959

50,9

100

960

50

99,7

961

50,2

99,8

962

50,2

99,8

963

49,9

99,7

964

50,4

99,8

965

50,2

99,8

966

50,3

99,8

967

49,9

99,7

968

51,1

100

969

50,6

99,9

970

49,9

99,7

971

49,6

99,6

972

49,4

99,6

973

49

99,5

974

49,8

99,7

975

50,9

100

976

50,4

99,8

977

49,8

99,7

978

49,1

99,5

979

50,4

99,8

980

49,8

99,7

981

49,3

99,5

982

49,1

99,5

983

49,9

99,7

984

49,1

99,5

985

50,4

99,8

986

50,9

100

987

51,4

99,9

988

51,5

99,9

989

52,2

99,7

990

52,8

74,1

991

53,3

46

992

53,6

36,4

993

53,4

33,5

994

53,9

58,9

995

55,2

73,8

996

55,8

52,4

997

55,7

9,2

998

55,8

2,2

999

56,4

33,6

1 000

55,4

“m”

1 001

55,2

“m”

1 002

55,8

26,3

1 003

55,8

23,3

1 004

56,4

50,2

1 005

57,6

68,3

1 006

58,8

90,2

1 007

59,9

98,9

1 008

62,3

98,8

1 009

63,1

74,4

1 010

63,7

49,4

1 011

63,3

9,8

1 012

48

0

1 013

47,9

73,5

1 014

49,9

99,7

1 015

49,9

48,8

1 016

49,6

2,3

1 017

49,9

“m”

1 018

49,3

“m”

1 019

49,7

47,5

1 020

49,1

“m”

1 021

49,4

“m”

1 022

48,3

“m”

1 023

49,4

“m”

1 024

48,5

“m”

1 025

48,7

“m”

1 026

48,7

“m”

1 027

49,1

“m”

1 028

49

“m”

1 029

49,8

“m”

1 030

48,7

“m”

1 031

48,5

“m”

1 032

49,3

31,3

1 033

49,7

45,3

1 034

48,3

44,5

1 035

49,8

61

1 036

49,4

64,3

1 037

49,8

64,4

1 038

50,5

65,6

1 039

50,3

64,5

1 040

51,2

82,9

1 041

50,5

86

1 042

50,6

89

1 043

50,4

81,4

1 044

49,9

49,9

1 045

49,1

20,1

1 046

47,9

24

1 047

48,1

36,2

1 048

47,5

34,5

1 049

46,9

30,3

1 050

47,7

53,5

1 051

46,9

61,6

1 052

46,5

73,6

1 053

48

84,6

1 054

47,2

87,7

1 055

48,7

80

1 056

48,7

50,4

1 057

47,8

38,6

1 058

48,8

63,1

1 059

47,4

5

1 060

47,3

47,4

1 061

47,3

49,8

1 062

46,9

23,9

1 063

46,7

44,6

1 064

46,8

65,2

1 065

46,9

60,4

1 066

46,7

61,5

1 067

45,5

“m”

1 068

45,5

“m”

1 069

44,2

“m”

1 070

43

“m”

1 071

42,5

“m”

1 072

41

“m”

1 073

39,9

“m”

1 074

39,9

38,2

1 075

40,1

48,1

1 076

39,9

48

1 077

39,4

59,3

1 078

43,8

19,8

1 079

52,9

0

1 080

52,8

88,9

1 081

53,4

99,5

1 082

54,7

99,3

1 083

56,3

99,1

1 084

57,5

99

1 085

59

98,9

1 086

59,8

98,9

1 087

60,1

98,9

1 088

61,8

48,3

1 089

61,8

55,6

1 090

61,7

59,8

1 091

62

55,6

1 092

62,3

29,6

1 093

62

19,3

1 094

61,3

7,9

1 095

61,1

19,2

1 096

61,2

43

1 097

61,1

59,7

1 098

61,1

98,8

1 099

61,3

98,8

1 100

61,3

26,6

1 101

60,4

“m”

1 102

58,8

“m”

1 103

57,7

“m”

1 104

56

“m”

1 105

54,7

“m”

1 106

53,3

“m”

1 107

52,6

23,2

1 108

53,4

84,2

1 109

53,9

99,4

1 110

54,9

99,3

1 111

55,8

99,2

1 112

57,1

99

1 113

56,5

99,1

1 114

58,9

98,9

1 115

58,7

98,9

1 116

59,8

98,9

1 117

61

98,8

1 118

60,7

19,2

1 119

59,4

“m”

1 120

57,9

“m”

1 121

57,6

“m”

1 122

56,3

“m”

1 123

55

“m”

1 124

53,7

“m”

1 125

52,1

“m”

1 126

51,1

“m”

1 127

49,7

25,8

1 128

49,1

46,1

1 129

48,7

46,9

1 130

48,2

46,7

1 131

48

70

1 132

48

70

1 133

47,2

67,6

1 134

47,3

67,6

1 135

46,6

74,7

1 136

47,4

13

1 137

46,3

“m”

1 138

45,4

“m”

1 139

45,5

24,8

1 140

44,8

73,8

1 141

46,6

99

1 142

46,3

98,9

1 143

48,5

99,4

1 144

49,9

99,7

1 145

49,1

99,5

1 146

49,1

99,5

1 147

51

100

1 148

51,5

99,9

1 149

50,9

100

1 150

51,6

99,9

1 151

52,1

99,7

1 152

50,9

100

1 153

52,2

99,7

1 154

51,5

98,3

1 155

51,5

47,2

1 156

50,8

78,4

1 157

50,3

83

1 158

50,3

31,7

1 159

49,3

31,3

1 160

48,8

21,5

1 161

47,8

59,4

1 162

48,1

77,1

1 163

48,4

87,6

1 164

49,6

87,5

1 165

51

81,4

1 166

51,6

66,7

1 167

53,3

63,2

1 168

55,2

62

1 169

55,7

43,9

1 170

56,4

30,7

1 171

56,8

23,4

1 172

57

“m”

1 173

57,6

“m”

1 174

56,9

“m”

1 175

56,4

4

1 176

57

23,4

1 177

56,4

41,7

1 178

57

49,2

1 179

57,7

56,6

1 180

58,6

56,6

1 181

58,9

64

1 182

59,4

68,2

1 183

58,8

71,4

1 184

60,1

71,3

1 185

60,6

79,1

1 186

60,7

83,3

1 187

60,7

77,1

1 188

60

73,5

1 189

60,2

55,5

1 190

59,7

54,4

1 191

59,8

73,3

1 192

59,8

77,9

1 193

59,8

73,9

1 194

60

76,5

1 195

59,5

82,3

1 196

59,9

82,8

1 197

59,8

65,8

1 198

59

48,6

1 199

58,9

62,2

1 200

59,1

70,4

1 201

58,9

62,1

1 202

58,4

67,4

1 203

58,7

58,9

1 204

58,3

57,7

1 205

57,5

57,8

1 206

57,2

57,6

1 207

57,1

42,6

1 208

57

70,1

1 209

56,4

59,6

1 210

56,7

39

1 211

55,9

68,1

1 212

56,3

79,1

1 213

56,7

89,7

1 214

56

89,4

1 215

56

93,1

1 216

56,4

93,1

1 217

56,7

94,4

1 218

56,9

94,8

1 219

57

94,1

1 220

57,7

94,3

1 221

57,5

93,7

1 222

58,4

93,2

1 223

58,7

93,2

1 224

58,2

93,7

1 225

58,5

93,1

1 226

58,8

86,2

1 227

59

72,9

1 228

58,2

59,9

1 229

57,6

8,5

1 230

57,1

47,6

1 231

57,2

74,4

1 232

57

79,1

1 233

56,7

67,2

1 234

56,8

69,1

1 235

56,9

71,3

1 236

57

77,3

1 237

57,4

78,2

1 238

57,3

70,6

1 239

57,7

64

1 240

57,5

55,6

1 241

58,6

49,6

1 242

58,2

41,1

1 243

58,8

40,6

1 244

58,3

21,1

1 245

58,7

24,9

1 246

59,1

24,8

1 247

58,6

“m”

1 248

58,8

“m”

1 249

58,8

“m”

1 250

58,7

“m”

1 251

59,1

“m”

1 252

59,1

“m”

1 253

59,4

“m”

1 254

60,6

2,6

1 255

59,6

“m”

1 256

60,1

“m”

1 257

60,6

“m”

1 258

59,6

4,1

1 259

60,7

7,1

1 260

60,5

“m”

1 261

59,7

“m”

1 262

59,6

“m”

1 263

59,8

“m”

1 264

59,6

4,9

1 265

60,1

5,9

1 266

59,9

6,1

1 267

59,7

“m”

1 268

59,6

“m”

1 269

59,7

22

1 270

59,8

10,3

1 271

59,9

10

1 272

60,6

6,2

1 273

60,5

7,3

1 274

60,2

14,8

1 275

60,6

8,2

1 276

60,6

5,5

1 277

61

14,3

1 278

61

12

1 279

61,3

34,2

1 280

61,2

17,1

1 281

61,5

15,7

1 282

61

9,5

1 283

61,1

9,2

1 284

60,5

4,3

1 285

60,2

7,8

1 286

60,2

5,9

1 287

60,2

5,3

1 288

59,9

4,6

1 289

59,4

21,5

1 290

59,6

15,8

1 291

59,3

10,1

1 292

58,9

9,4

1 293

58,8

9

1 294

58,9

35,4

1 295

58,9

30,7

1 296

58,9

25,9

1 297

58,7

22,9

1 298

58,7

24,4

1 299

59,3

61

1 300

60,1

56

1 301

60,5

50,6

1 302

59,5

16,2

1 303

59,7

50

1 304

59,7

31,4

1 305

60,1

43,1

1 306

60,8

38,4

1 307

60,9

40,2

1 308

61,3

49,7

1 309

61,8

45,9

1 310

62

45,9

1 311

62,2

45,8

1 312

62,6

46,8

1 313

62,7

44,3

1 314

62,9

44,4

1 315

63,1

43,7

1 316

63,5

46,1

1 317

63,6

40,7

1 318

64,3

49,5

1 319

63,7

27

1 320

63,8

15

1 321

63,6

18,7

1 322

63,4

8,4

1 323

63,2

8,7

1 324

63,3

21,6

1 325

62,9

19,7

1 326

63

22,1

1 327

63,1

20,3

1 328

61,8

19,1

1 329

61,6

17,1

1 330

61

0

1 331

61,2

22

1 332

60,8

40,3

1 333

61,1

34,3

1 334

60,7

16,1

1 335

60,6

16,6

1 336

60,5

18,5

1 337

60,6

29,8

1 338

60,9

19,5

1 339

60,9

22,3

1 340

61,4

35,8

1 341

61,3

42,9

1 342

61,5

31

1 343

61,3

19,2

1 344

61

9,3

1 345

60,8

44,2

1 346

60,9

55,3

1 347

61,2

56

1 348

60,9

60,1

1 349

60,7

59,1

1 350

60,9

56,8

1 351

60,7

58,1

1 352

59,6

78,4

1 353

59,6

84,6

1 354

59,4

66,6

1 355

59,3

75,5

1 356

58,9

49,6

1 357

59,1

75,8

1 358

59

77,6

1 359

59

67,8

1 360

59

56,7

1 361

58,8

54,2

1 362

58,9

59,6

1 363

58,9

60,8

1 364

59,3

56,1

1 365

58,9

48,5

1 366

59,3

42,9

1 367

59,4

41,4

1 368

59,6

38,9

1 369

59,4

32,9

1 370

59,3

30,6

1 371

59,4

30

1 372

59,4

25,3

1 373

58,8

18,6

1 374

59,1

18

1 375

58,5

10,6

1 376

58,8

10,5

1 377

58,5

8,2

1 378

58,7

13,7

1 379

59,1

7,8

1 380

59,1

6

1 381

59,1

6

1 382

59,4

13,1

1 383

59,7

22,3

1 384

60,7

10,5

1 385

59,8

9,8

1 386

60,2

8,8

1 387

59,9

8,7

1 388

61

9,1

1 389

60,6

28,2

1 390

60,6

22

1 391

59,6

23,2

1 392

59,6

19

1 393

60,6

38,4

1 394

59,8

41,6

1 395

60

47,3

1 396

60,5

55,4

1 397

60,9

58,7

1 398

61,3

37,9

1 399

61,2

38,3

1 400

61,4

58,7

1 401

61,3

51,3

1 402

61,4

71,1

1 403

61,1

51

1 404

61,5

56,6

1 405

61

60,6

1 406

61,1

75,4

1 407

61,4

69,4

1 408

61,6

69,9

1 409

61,7

59,6

1 410

61,8

54,8

1 411

61,6

53,6

1 412

61,3

53,5

1 413

61,3

52,9

1 414

61,2

54,1

1 415

61,3

53,2

1 416

61,2

52,2

1 417

61,2

52,3

1 418

61

48

1 419

60,9

41,5

1 420

61

32,2

1 421

60,7

22

1 422

60,7

23,3

1 423

60,8

38,8

1 424

61

40,7

1 425

61

30,6

1 426

61,3

62,6

1 427

61,7

55,9

1 428

62,3

43,4

1 429

62,3

37,4

1 430

62,3

35,7

1 431

62,8

34,4

1 432

62,8

31,5

1 433

62,9

31,7

1 434

62,9

29,9

1 435

62,8

29,4

1 436

62,7

28,7

1 437

61,5

14,7

1 438

61,9

17,2

1 439

61,5

6,1

1 440

61

9,9

1 441

60,9

4,8

1 442

60,6

11,1

1 443

60,3

6,9

1 444

60,8

7

1 445

60,2

9,2

1 446

60,5

21,7

1 447

60,2

22,4

1 448

60,7

31,6

1 449

60,9

28,9

1 450

59,6

21,7

1 451

60,2

18

1 452

59,5

16,7

1 453

59,8

15,7

1 454

59,6

15,7

1 455

59,3

15,7

1 456

59

7,5

1 457

58,8

7,1

1 458

58,7

16,5

1 459

59,2

50,7

1 460

59,7

60,2

1 461

60,4

44

1 462

60,2

35,3

1 463

60,4

17,1

1 464

59,9

13,5

1 465

59,9

12,8

1 466

59,6

14,8

1 467

59,4

15,9

1 468

59,4

22

1 469

60,4

38,4

1 470

59,5

38,8

1 471

59,3

31,9

1 472

60,9

40,8

1 473

60,7

39

1 474

60,9

30,1

1 475

61

29,3

1 476

60,6

28,4

1 477

60,9

36,3

1 478

60,8

30,5

1 479

60,7

26,7

1 480

60,1

4,7

1 481

59,9

0

1 482

60,4

36,2

1 483

60,7

32,5

1 484

59,9

3,1

1 485

59,7

“m”

1 486

59,5

“m”

1 487

59,2

“m”

1 488

58,8

0,6

1 489

58,7

“m”

1 490

58,7

“m”

1 491

57,9

“m”

1 492

58,2

“m”

1 493

57,6

“m”

1 494

58,3

9,5

1 495

57,2

6

1 496

57,4

27,3

1 497

58,3

59,9

1 498

58,3

7,3

1 499

58,8

21,7

1 500

58,8

38,9

1 501

59,4

26,2

1 502

59,1

25,5

1 503

59,1

26

1 504

59

39,1

1 505

59,5

52,3

1 506

59,4

31

1 507

59,4

27

1 508

59,4

29,8

1 509

59,4

23,1

1 510

58,9

16

1 511

59

31,5

1 512

58,8

25,9

1 513

58,9

40,2

1 514

58,8

28,4

1 515

58,9

38,9

1 516

59,1

35,3

1 517

58,8

30,3

1 518

59

19

1 519

58,7

3

1 520

57,9

0

1 521

58

2,4

1 522

57,1

“m”

1 523

56,7

“m”

1 524

56,7

5,3

1 525

56,6

2,1

1 526

56,8

“m”

1 527

56,3

“m”

1 528

56,3

“m”

1 529

56

“m”

1 530

56,7

“m”

1 531

56,6

3,8

1 532

56,9

“m”

1 533

56,9

“m”

1 534

57,4

“m”

1 535

57,4

“m”

1 536

58,3

13,9

1 537

58,5

“m”

1 538

59,1

“m”

1 539

59,4

“m”

1 540

59,6

“m”

1 541

59,5

“m”

1 542

59,6

0,5

1 543

59,3

9,2

1 544

59,4

11,2

1 545

59,1

26,8

1 546

59

11,7

1 547

58,8

6,4

1 548

58,7

5

1 549

57,5

“m”

1 550

57,4

“m”

1 551

57,1

1,1

1 552

57,1

0

1 553

57

4,5

1 554

57,1

3,7

1 555

57,3

3,3

1 556

57,3

16,8

1 557

58,2

29,3

1 558

58,7

12,5

1 559

58,3

12,2

1 560

58,6

12,7

1 561

59

13,6

1 562

59,8

21,9

1 563

59,3

20,9

1 564

59,7

19,2

1 565

60,1

15,9

1 566

60,7

16,7

1 567

60,7

18,1

1 568

60,7

40,6

1 569

60,7

59,7

1 570

61,1

66,8

1 571

61,1

58,8

1 572

60,8

64,7

1 573

60,1

63,6

1 574

60,7

83,2

1 575

60,4

82,2

1 576

60

80,5

1 577

59,9

78,7

1 578

60,8

67,9

1 579

60,4

57,7

1 580

60,2

60,6

1 581

59,6

72,7

1 582

59,9

73,6

1 583

59,8

74,1

1 584

59,6

84,6

1 585

59,4

76,1

1 586

60,1

76,9

1 587

59,5

84,6

1 588

59,8

77,5

1 589

60,6

67,9

1 590

59,3

47,3

1 591

59,3

43,1

1 592

59,4

38,3

1 593

58,7

38,2

1 594

58,8

39,2

1 595

59,1

67,9

1 596

59,7

60,5

1 597

59,5

32,9

1 598

59,6

20

1 599

59,6

34,4

1 600

59,4

23,9

1 601

59,6

15,7

1 602

59,9

41

1 603

60,5

26,3

1 604

59,6

14

1 605

59,7

21,2

1 606

60,9

19,6

1 607

60,1

34,3

1 608

59,9

27

1 609

60,8

25,6

1 610

60,6

26,3

1 611

60,9

26,1

1 612

61,1

38

1 613

61,2

31,6

1 614

61,4

30,6

1 615

61,7

29,6

1 616

61,5

28,8

1 617

61,7

27,8

1 618

62,2

20,3

1 619

61,4

19,6

1 620

61,8

19,7

1 621

61,8

18,7

1 622

61,6

17,7

1 623

61,7

8,7

1 624

61,7

1,4

1 625

61,7

5,9

1 626

61,2

8,1

1 627

61,9

45,8

1 628

61,4

31,5

1 629

61,7

22,3

1 630

62,4

21,7

1 631

62,8

21,9

1 632

62,2

22,2

1 633

62,5

31

1 634

62,3

31,3

1 635

62,6

31,7

1 636

62,3

22,8

1 637

62,7

12,6

1 638

62,2

15,2

1 639

61,9

32,6

1 640

62,5

23,1

1 641

61,7

19,4

1 642

61,7

10,8

1 643

61,6

10,2

1 644

61,4

“m”

1 645

60,8

“m”

1 646

60,7

“m”

1 647

61

12,4

1 648

60,4

5,3

1 649

61

13,1

1 650

60,7

29,6

1 651

60,5

28,9

1 652

60,8

27,1

1 653

61,2

27,3

1 654

60,9

20,6

1 655

61,1

13,9

1 656

60,7

13,4

1 657

61,3

26,1

1 658

60,9

23,7

1 659

61,4

32,1

1 660

61,7

33,5

1 661

61,8

34,1

1 662

61,7

17

1 663

61,7

2,5

1 664

61,5

5,9

1 665

61,3

14,9

1 666

61,5

17,2

1 667

61,1

“m”

1 668

61,4

“m”

1 669

61,4

8,8

1 670

61,3

8,8

1 671

61

18

1 672

61,5

13

1 673

61

3,7

1 674

60,9

3,1

1 675

60,9

4,7

1 676

60,6

4,1

1 677

60,6

6,7

1 678

60,6

12,8

1 679

60,7

11,9

1 680

60,6

12,4

1 681

60,1

12,4

1 682

60,5

12

1 683

60,4

11,8

1 684

59,9

12,4

1 685

59,6

12,4

1 686

59,6

9,1

1 687

59,9

0

1 688

59,9

20,4

1 689

59,8

4,4

1 690

59,4

3,1

1 691

59,5

26,3

1 692

59,6

20,1

1 693

59,4

35

1 694

60,9

22,1

1 695

60,5

12,2

1 696

60,1

11

1 697

60,1

8,2

1 698

60,5

6,7

1 699

60

5,1

1 700

60

5,1

1 701

60

9

1 702

60,1

5,7

1 703

59,9

8,5

1 704

59,4

6

1 705

59,5

5,5

1 706

59,5

14,2

1 707

59,5

6,2

1 708

59,4

10,3

1 709

59,6

13,8

1 710

59,5

13,9

1 711

60,1

18,9

1 712

59,4

13,1

1 713

59,8

5,4

1 714

59,9

2,9

1 715

60,1

7,1

1 716

59,6

12

1 717

59,6

4,9

1 718

59,4

22,7

1 719

59,6

22

1 720

60,1

17,4

1 721

60,2

16,6

1 722

59,4

28,6

1 723

60,3

22,4

1 724

59,9

20

1 725

60,2

18,6

1 726

60,3

11,9

1 727

60,4

11,6

1 728

60,6

10,6

1 729

60,8

16

1 730

60,9

17

1 731

60,9

16,1

1 732

60,7

11,4

1 733

60,9

11,3

1 734

61,1

11,2

1 735

61,1

25,6

1 736

61

14,6

1 737

61

10,4

1 738

60,6

“m”

1 739

60,9

“m”

1 740

60,8

4,8

1 741

59,9

“m”

1 742

59,8

“m”

1 743

59,1

“m”

1 744

58,8

“m”

1 745

58,8

“m”

1 746

58,2

“m”

1 747

58,5

14,3

1 748

57,5

4,4

1 749

57,9

0

1 750

57,8

20,9

1 751

58,3

9,2

1 752

57,8

8,2

1 753

57,5

15,3

1 754

58,4

38

1 755

58,1

15,4

1 756

58,8

11,8

1 757

58,3

8,1

1 758

58,3

5,5

1 759

59

4,1

1 760

58,2

4,9

1 761

57,9

10,1

1 762

58,5

7,5

1 763

57,4

7

1 764

58,2

6,7

1 765

58,2

6,6

1 766

57,3

17,3

1 767

58

11,4

1 768

57,5

47,4

1 769

57,4

28,8

1 770

58,8

24,3

1 771

57,7

25,5

1 772

58,4

35,5

1 773

58,4

29,3

1 774

59

33,8

1 775

59

18,7

1 776

58,8

9,8

1 777

58,8

23,9

1 778

59,1

48,2

1 779

59,4

37,2

1 780

59,6

29,1

1 781

50

25

1 782

40

20

1 783

30

15

1 784

20

10

1 785

10

5

1 786

0

0

1 787

0

0

1 788

0

0

1 789

0

0

1 790

0

0

1 791

0

0

1 792

0

0

1 793

0

0

1 794

0

0

1 795

0

0

1 796

0

0

1 797

0

0

1 798

0

0

1 799

0

0

1 800

0

0

“m” = mootori käitamiseks vajalik pöördemoment.

Euroopa siirdekatsetsükli dünamomeetriline graafik on esitatud joonisel 5.

Image

4. LISA

4. liide

MÕÕTE- JA PROOVIVÕTUMENETLUSED

1.   SISSEJUHATUS

Katsetamiseks esitatud mootorist eralduvate gaasiliste ainete, tahkete osakeste ja suitsu mõõtmisel tuleb kasutada 4. lisa 6. liites kirjeldatud meetodeid. 4. lisa 6. liite asjakohastes osades kirjeldatakse soovitatavaid gaasiliste saasteainete analüüsi süsteeme (1. osa), tahkete osakeste soovitatavaid lahjendus- ja kogumissüsteeme (2. osa) ning soovitatavaid suitsususe mõõtureid (3. osa).

Euroopa statsionaarse katse tsükli puhul määratakse gaasilised saasteained lahjendamata heitgaasis. Valikuliselt võib need määrata ka lahjendatud heitgaasis, kui tahkete osakeste määramisel kasutatakse täisvoolulahjendussüsteemi. Tahkete osakeste määramiseks kasutatakse kas osa- või täisvoolulahjendussüsteemi.

Euroopa siirdekatsetsükli puhul kasutatakse gaasiliste saasteainete heite ja kübemeheite määramiseks ainult täisvoolulahjendussüsteemi, mida loetakse ka etalonsüsteemiks. Tehniline teenistus võib siiski kinnituse anda ka osavoolulahjendussüsteemidele, kui tõendatakse nende käesoleva eeskirja punkti 6.2 kohane samaväärsus ning kui tehnilisele teenistusele esitatakse andmete hindamise ja arvutusprotseduuride üksikasjalik kirjeldus

2.   DÜNAMOMEETER JA KATSEKAMBRI SEADMED

Mootorist lähtuvate saasteainete tasemete määramise katsetes dünamomeetrilistel stendidel kasutatakse järgmisi seadmeid.

2.1.   Mootori dünamomeeter

Mootori dünamomeetri karakteristikud peavad olema sobivad käesoleva lisa 1. ja 2. liites kirjeldatud katsetsüklite tegemiseks. Pöörlemiskiiruse mõõtesüsteem peab andma ± 2 % täpsusega lugemi. Pöördemomendi mõõtesüsteemi näidu täpsus peab olema ± 3 % skaala osas, mis moodustab üle 20 % skaala maksimaalväärtusest, ning ± 0,6 % skaala osas, mis on võrdne 20 % skaala maksimumväärtusest või sellest väiksem.

2.2.   Muud mõõtevahendid

Mõõtevahendeid kütusekulu, õhukulu, jahuti ja määrdeõli temperatuuri, heitgaasi rõhu ja sisselasketorustiku alarõhu, heitgaasi temperatuuri, sisselaskeõhu temperatuuri, atmosfäärirõhu, niiskuse ja kütuse temperatuuri mõõtmiseks tuleb kasutada nõuetekohaselt. Kõnealused mõõtevahendid peavad vastama tabelis 8 esitatud nõuetele.

Tabel 8

Mõõteriistade täpsus

| Mõõteriist | Täpsus |
| --- | --- |
| Kütusetarve | ± 2 % mootori maksimaalväärtusest |
| Õhutarve | ± 2 % mootori maksimaalväärtusest |
| Temperatuurid ≤ 600 K (327 °C) | ± 2 K absoluutses skaalas |
| Temperatuurid ≥ 600 K (327 °C) | ± 1 % näidu väärtusest |
| Atmosfäärirõhk | ± 0,1 kPa absoluutses skaalas |
| Heitgaasi rõhk | ± 0,2 kPa absoluutses skaalas |
| Siseneva õhu alarõhk | ± 0,05 kPa absoluutses skaalas |
| Muud rõhud | ± 0,1 kPa absoluutses skaalas |
| Suhteline niiskus | ± 3 % absoluutses skaalas |
| Absoluutne niiskus | ± 5 % näidu väärtusest |

Mõõteriist

Täpsus

Kütusetarve

± 2 % mootori maksimaalväärtusest

Õhutarve

± 2 % mootori maksimaalväärtusest

Temperatuurid ≤ 600 K (327 °C)

± 2 K absoluutses skaalas

Temperatuurid ≥ 600 K (327 °C)

± 1 % näidu väärtusest

Atmosfäärirõhk

± 0,1 kPa absoluutses skaalas

Heitgaasi rõhk

± 0,2 kPa absoluutses skaalas

Siseneva õhu alarõhk

± 0,05 kPa absoluutses skaalas

Muud rõhud

± 0,1 kPa absoluutses skaalas

Suhteline niiskus

± 3 % absoluutses skaalas

Absoluutne niiskus

± 5 % näidu väärtusest

2.3.   Heitgaasivool

Saasteainete tasemete arvutamiseks lahjendamata heitgaasis peab teadma heitgaasivoo massi (vt 1. liide, punkt 4.4). Heitgaasivoolu määramiseks võib kasutada ühte järgmistest meetoditest:

heitgaasivoolu otsene mõõtmine vooluotsaku või samaväärse mõõteseadmega;

õhuvoolu ja kütusevoolu mõõtmine nõuetekohaste mõõteseadmetega ja heitgaasivoolu arvutamine järgmise valemi abil:

| GEXHW = GAIRW + GFUEL | (niiske heitgaasi mass) |
| --- | --- |

GEXHW = GAIRW + GFUEL

(niiske heitgaasi mass)

Heitgaasivoolu määramise täpsus peab olema ± 2,5 % või suurem.

2.4.   Lahjendatud heitgaasi vool

Lahjendatud heitgaasis esinevate saasteainete tasemete arvutamiseks täisvoolulahjendussüsteemi abil (kohustuslik Euroopa siirdekatsetsükli puhul) peab teadma lahjendatud heitgaasivoo massi (vt 2. liide, punkt 4.3). Lahjendatud heitgaasi kogu massivoolu (GTOTW) või tsükli lahjendatud heitgaasi kogumassi (MTOTW) mõõdetakse mahtpumba või kriitilise voolurežiimiga Venturi toru abil (4. lisa, 6. liide punkt 2.3.1). Mõõtetäpsus peab olema ± 2 % või suurem, ning see määratakse 4. lisa 5. liite punkti 2.4 nõuete kohaselt.

3.   GAASILISTE SAASTEAINETE MÄÄRAMINE

3.1.   Analüüsiseadmete üldine iseloomustus

Analüsaatori mõõtepiirkond peab vastama heitgaasis esinevate saasteainete kontsentratsioonide ettenähtud määramistäpsusele (punkt 3.1.1) Analüsaatorite kasutamisel soovitatakse, et mõõdetava kontsentratsiooni väärtus asuks skaala osal, mis moodustab täisskaalast 15–100 protsenti.

Mõõteväärtused täisskaalast 15 % võrra väiksemal skaalaosal on samuti vastuvõetavad juhul, kui näidikute (arvutid, andmelugerid) täpsus ja eraldusvõime on piisav täisskaalast 15 % väiksemas ulatuses. Sellisel juhul tuleb teha täiendav kalibreerimine vähemalt neljas nullist erinevas, üksteisest võimalikult võrdsel kaugusel asuvas mõõtepunktis, et tagada kalibreerimiskõverate täpsus vastavalt 4. lisa 5. liite punktile 1.5.5.2.

Seadmete elektromagnetilise ühilduvuse tase peab minimeerima lisavigade esinemise võimaluse.

3.1.1.   Mõõteviga

Üldine mõõteviga, kaasa arvatud risttundlikkus muude gaaside suhtes (vt 4. lisa, 5. liide, punkt 1.9), võib olla kuni ± 5 % näidust või ± 3,5 % skaala lõppväärtusest, olenevalt sellest, kumb on väiksem. Kontsentratsioonide puhul alla 100 ppm võib mõõteviga olla kuni ± 4 ppm.

3.1.2.   Korratavus

Korratavus, mis määratluse kohaselt on 10 korduva reageeringu 2,5 kordne standardhälve teatava kalibreerimis- või võrdlusgaasi puhul, ei tohi olla suurem kui ± 1 % skaala maksimaalsele näidule vastavast kontsentratsioonist iga kasutatava mõõtepiirkonna kohta üle 155 ppm (või ppm C) või ± 2 % iga mõõtepiirkonna kohta alla 155 ppm (või ppm C).

3.1.3.   Müra

Analüsaatori maksimaalne reaktsioon null- ja kalibreerimis- või võrdlusgaasile mis tahes kümne sekundi pikkuse ajavahemiku jooksul võib olla kuni 2 % skaala maksimaalsest näidust kõigis kasutatud mõõtepiirkondades.

3.1.4.   Nullväärtuse triiv

Nullväärtuse triiv ühe tunni kestel peab olema alla 2 % skaala maksimaalsest näidust kõige madalamas kasutatud mõõtepiirkonnas. Nullreageering on määratluse kohaselt nullgaasile kolmekümne sekundi jooksul antav keskmine reageering koos müraga.

3.1.5   Skaalaintervalli triiv

Skaalaintervalli triiv ühe tunni kestel ei tohi ületada 2 % skaala maksimaalsest näidust kõige madalamas kasutatud mõõtepiirkonnas. Skaalaintervall on määratluse kohaselt intervallreageeringu ja nullreageeringu vahe. Intervallreageering on määratluse kohaselt võrdlusgaasile kolmekümne sekundi jooksul antav keskmine reageering koos müraga.

3.2.   Gaaside kuivatamine

Mittekohustusliku gaasikuivatusseadme mõju mõõdetavate gaasiliste saasteainete kontsentratsioonile peab olema võimalikult väike. Vee eemaldamisel uuritavast gaasist ei tohi kasutada keemilisi kuivatusaineid.

3.3.   Analüsaatorid

Punktides 3.3.1–3.3.4 kirjeldatakse kasutatavaid mõõtmispõhimõtteid. Mõõtesüsteemide üksikasjalik kirjeldus on esitatud 4. lisa 6. liites. Gaasiliste saasteainete määramisel kasutatakse järgmisi seadmeid. Mittelineaarsete analüsaatorite puhul võib kasutada lineariseerivaid ahelaid

3.3.1.   Süsinikmonooksiidi (CO) määramine

Süsinikmonooksiidi määramiseks kasutatakse hajumisvabal infrapunaspektromeetrial põhinevat analüsaatorit.

3.3.2.   Süsinikdioksiidi (CO2) määramine

Süsinikdioksiidi määramiseks kasutatakse hajumisvabal infrapunaspektromeetrial põhinevat analüsaatorit.

3.3.3.   Süsivesinike (HC) määramine

Diiselmootorite ja veeldatud naftagaasi küttel töötavate mootorite puhul kasutatakse süsivesinike määramiseks kuumleekionisatsioonidetektoriga analüsaatorit, kusjuures detektorit, kraane, torustikku jms kuumutatakse nii, et gaasi temperatuur oleks 463 ± 10 K (190 ± 10 °C). Maagaasiküttel töötavate mootorite puhul võib süsivesinike määramiseks kasutada kuumutuseta leekionisatsioonidetektoriga analüsaatorit, olenevalt kasutatavast analüüsimeetodist (vt 4. lisa, 6. liide, punkt 1.3).

3.3.4.   Metaanist erinevate süsivesinike (NMHC) määramine (ainult maagaasiküttel töötavad mootorid)

Metaanist erinevate süsivesinike määramiseks kasutatakse ühte järgmistest meetoditest.

3.3.4.1   Gaasikromatograafiline meetod

Metaanist erinevate süsivesinike määramiseks lahutatakse punkti 3.3.3 kohaselt mõõdetud süsivesinike sisaldusest gaasikromatograafiliselt määratud metaani sisaldus, mille puhul on rakendatud konditsioneerimist 423 K (150 °C) juures.

3.3.4.2.   Metaanist erinevate süsivesinike eraldamise meetod

Metaanist erinevate süsivesinike fraktsiooni määramiseks kasutatakse kuumutatud metaanist erinevate süsivesinike eraldajat koos leekionisatsioonidetektoriga vastavalt punktile 3.3.3 ning lahutatakse süsivesinike sisaldusest metaani sisaldus.

3.3.5.   Lämmastiku oksiidide (NOx) määramine

Lämmastiku oksiidide määramiseks kuivas heitgaasis kasutatakse kemoluminestsentsdetektoriga või kuumkemoluminestsentsdetektoriga varustatud analüsaatorit koos NO2/NO konverteriga. Kui määramine toimub niiskes heitgaasis, kasutatakse kuumkemoluminestsentsdetektoriga varustatud analüsaatorit, kusjuures konverterit hoitakse temperatuuril üle 328 K (55 °C) tingimusel, et vee summutava mõju kontrolli (vt 4. lisa 5. liite punkt 1.9.2.2) tulemused on rahuldavad.

3.4.   Gaasiliste saasteainete proovide võtmine

3.4.1.   Lahjendamata heitgaas (ainult Euroopa statsionaarse katse tsükli puhul)

Gaasiliste saasteainete proovivõtturid tuleb paigaldada vähemalt 0,5 meetri või väljalasketoru kolmekordsele läbimõõdule vastavale kaugusele (olenevalt sellest, kumb on suurem) heitgaasisüsteemi väljalaskeavast ülesvoolu ning piisavalt mootori lähedale tagamaks, et heitgaasi temperatuur proovivõtturi juures on vähemalt 343 K (70 °C).

Hargneva väljalasketorustikuga mitmesilindrilise mootori puhul peab proovivõtturi sissevooluava asuma piisavalt kaugel allavoolu tagamaks, et proov esindab kõigi silindrite keskmisi heitgaasikoguseid. Mitmesilindriliste mootorite, näiteks V-mootorite puhul, millel on väljalasketorustiku harude selgesti eristatavad rühmad, võib proovi võtta igast rühmast eraldi ning keskmise heite taseme välja arvutada. Kasutada võib ka teisi meetodeid, mille vastavus eespool nimetatud meetoditele on tõestatud. Heite taseme arvutamisel tuleb kasutada heitgaasivoo üldmassi.

Kui mootor on varustatud heitgaasi järeltöötlussüsteemiga, võetakse heitgaasiproov järeltöötlussüsteemist allavoolu.

3.4.2.   Lahjendatud heitgaas (kohustuslik Euroopa siirdekatsetsükli puhul, mittekohustuslik Euroopa statsionaarse katse tsükli puhul)

Mootori ja täisvoolulahjendussüsteemi vahel asuv heitgaasitoru peab vastama 4. lisa 6. liite punktis 2.3.1, EP ettenähtud nõuetele.

Gaasiliste saasteainete proovivõttur (proovivõtturid) paigaldatakse lahjendustunneli punkti, kus lahjendusõhk ja heitgaas on hästi segunenud ning mis asub tahkete osakeste proovivõtturi lähedal.

Euroopa siirdekatsetsükli korral võib proove üldiselt võtta kahel viisil:

| — | tsükli jooksul kogutakse saasteained kogumiskotti ning mõõdetakse pärast katse lõppu; |
| --- | --- |

—

tsükli jooksul kogutakse saasteained kogumiskotti ning mõõdetakse pärast katse lõppu;

| — | saasteainete proove võetakse pidevalt ning integreeritakse üle kogu tsükli; see meetod on kohustuslik HC ja NOx mõõtmise puhul. |
| --- | --- |

—

saasteainete proove võetakse pidevalt ning integreeritakse üle kogu tsükli; see meetod on kohustuslik HC ja NOx mõõtmise puhul.

4.   TAHKETE OSAKESTE MÄÄRAMINE

Tahkete osakeste määramiseks on vaja lahjendussüsteemi. Lahjendamise võib teha osavoolulahjendussüsteemiga (ainult Euroopa statsionaarse katse tsükli puhul) või täisvoolulahjendussüsteemiga (kohustuslik Euroopa siirdekatsetsükli puhul). Lahjendussüsteemi voolumaht peab olema piisavalt suur, et oleks täielikult välistatud vee kondenseerumine lahjendus- ja proovivõtusüsteemis ning et lahjendatud heitgaasi temperatuur vahetult filtripesadest ülesvoolu oleks püsivalt 325 K (52 °C) või sellest madalam. Lahjendusõhu kuivatamine enne õhu sisenemist lahjendussüsteemi on lubatud ning eriti kasulik suure niiskusesisaldusega lahjendusõhu puhul. Lahjendusõhu temperatuur peab olema 298 ± 5 K (25 ± 5 °C). Kui atmosfääriõhu temperatuur on alla 293 K (20 °C), soovitatakse lahjendusõhk eelnevalt soojendada üle temperatuuri ülemmäära 303 K (30 °C). Lahjendusõhu temperatuur enne heitgaasi juhtimist lahjendustunnelisse ei tohi siiski olla üle 325 K (52 °C).

Osavoolulahjendussüsteemi ehitus peab võimaldama heitgaasivoolu jaotamist kahte ossa, millest väiksemat lahjendatakse õhuga ning seda kasutatakse seejärel tahkete osakeste määramisel. Seetõttu on eriti tähtis täpselt kindlaks määrata lahjendusaste. Kasutada võib erinevaid jaotusmeetodeid, kusjuures jaotusviisist sõltub olulisel määral see, milliseid proovivõtu seadmeid ja protseduure kasutatakse (vt 4. lisa, 6. liide, punkt 2.2). Tahkete osakeste proovivõttur asetatakse gaasiliste saasteainete proovivõtturi vahetusse lähedusse ning paigaldatakse punktis 3.4.1 ettenähtud nõuete kohaselt.

Tahkete osakeste massi määramiseks vajatakse tahkete osakeste proovivõtusüsteemi, tahkete osakeste proovivõtufiltreid, mikrogrammkaalusid ning reguleeritava temperatuuri ja niiskusega kaalukambrit.

Tahkete osakeste proovi võtmisel rakendatakse ühe filtri meetodit, mille puhul kasutatakse ühte paari filtreid (vt punkt 4.1.3) kogu katsetsükli jooksul. Euroopa statsionaarse katse tsükli proovivõtufaasis tuleb eriti suurt tähelepanu pöörata proovivõtuaegadele ja -vooludele.

4.1.   Tahkete osakeste proovivõtufiltrid

4.1.1.   Filtri omadused

Kasutatakse fluorosüsiniku kattega klaaskiudfiltreid või fluorosüsiniku basil valmistatud membraanfiltreid. Filtri pinda läbiva gaasivoolu kiirusel 35–80 cm/s peab 0,3 μm dioktüülftalaatosakeste kogumise efektiivsus olema kõikide filtritüüpide puhul vähemalt 95 %.

4.1.2.   Filtri suurus

Tahkete osakeste filtrid peavad olema vähemalt 47 mm läbimõõduga (sadestusala läbimõõt 37 mm). Suurema läbimõõduga filtrite kasutamine on lubatud (punkt 4.1.5).

4.1.3.   Põhi- ja abifilter

Lahjendatud heitgaasist võetakse katsetsükli jooksul proovid järjestikku asetatud filtrite paari abil (üks põhi- ja üks abifilter). Abifiltri kaugus põhifiltrist ei tohi olla üle 100 mm allavoolu ning see ei tohi põhifiltriga kokku puutuda. Filtreid võib kaaluda eraldi või paarikaupa, kusjuures sadestusega pooled asetatakse vastamisi.

4.1.4.   Filtri pinda läbiva gaasivoolu kiirus

Filtri pinda läbiva gaasivoolu kiirus peab olema 35–80 cm/sek. Rõhu languse suurenemine katse lõpus võrreldes katse algusega ei tohi olla suurem kui 25 kPa.

4.1.5.   Filtri täitumus

Soovitatav filtri täitumus on 0,5 mg tahkeid osakesi 1 075 mm2 sadestuspinna kohta. Tavalistele filtrimõõtudele vastavad soovitatavad täitumused on esitatud tabelis 9.

Tabel 9

Soovitatavad filtri täitumused

| Filtri läbimõõt (mm) | Soovitatav sadestusala läbimõõt | Soovitatav minimaalne täitumus |
| --- | --- | --- |
| 47 | 37 | 0,5 |
| 70 | 60 | 1,3 |
| 90 | 80 | 2,3 |
| 110 | 100 | 3,6 |

Filtri läbimõõt (mm)

Soovitatav sadestusala läbimõõt

Soovitatav minimaalne täitumus

47

37

0,5

70

60

1,3

90

80

2,3

110

100

3,6

4.2.   Nõuded kaalukambrile ja analüütilistele kaaludele

4.2.1.   Nõuded kaalukambrile

Filtrite konditsioneerimise ja kaalumise ajal peab tahkete osakeste filtrite konditsioneerimise ja kaalumise kambri (või ruumi) temperatuur olema 295 ± 3 K (22 ± 3 °C). Niiskus peab vastama kastepunktile 282,5 ± 3 K (9,5 ± 3 °C) juures ning suhteline niiskus peab olema 45 % ± 8 %.

4.2.2.   Võrdlusfiltri kaalumine

Kambris (või ruumis) ei tohi olla saastet (näiteks tolmu), mis võiks langeda tahkete osakeste filtritele stabiliseerumise ajal. Kõrvalekalded punktis 4.2.1 esitatud nõuetest on lubatud juhul, kui need ei kesta üle 30 minuti. Kaaluruum peaks enne personali sisenemist ruumi vastama ettenähtud tingimustele. Nelja tunni jooksul pärast proovivõtufiltri (filtrite paari) kaalumist, kuid eelistatavalt samal ajal, tuleb kaaluda vähemalt kaks kasutamata võrdlusfiltrit (võrdlusfiltrite paari). Need peavad olema proovivõtufiltritega ühesuurused ja samast materjalist.

Kui võrdlusfiltrite (võrdlusfiltrite paari) keskmine kaal muutub proovivõtufiltrite kaalumise vahelisel ajal ± 5 % (vastavalt ± 7,5 % filtrite paari puhul) filtri minimaalsest täitumusest (punkt 4.1.5), eemaldatakse kõik proovivõtufiltrid ja heite määramise katset korratakse.

Kui punktis 4.2.1 esitatud kaaluruumi stabiilsuse nõuded ei ole täidetud, kuid võrdlusfiltri (võrdlusfiltrite paari) kaalumise tulemused vastavad eespool nimetatud kriteeriumidele, siis võib mootori valmistaja valida, kas tunnistada proovivõtufiltrite kaalud vastuvõetavaks või tunnistada katsed kehtetuks; viimasel juhul tuleb parandada kaaluruumi kontrollsüsteemi ja katset korrata.

4.2.3.   Analüütilised kaalud

Kõikide filtrite kaalu määramiseks kasutatavate analüütiliste kaalude täpsus (standardhälve) peab olema 20 μg ja lahutusvõime 10 μg (1 koht = 10 μg). Filtrite puhul läbimõõduga alla 70 mm peab täpsus ja lahutusvõime olema vastavalt 2 μg ja 1 μg.

4.2.4.   Staatiliste elektrilaengute mõju välistamine

Staatiliste elektrilaengute mõju välistamiseks tuleb filtrid enne kaalumist neutraliseerida polooniumneutralisaatori või samaväärse mõjuga seadme abil.

4.3.   Kübemeheite mõõtmise lisatingimused

Kõik lahjendamata või lahjendatud heitgaasiga kokkupuutuvad lahjendus- ja proovivõtusüsteemi osad alates väljalasketorust kuni filtripesadeni peavad olema konstrueeritud nii, et tahkete osakeste sadestumine või muutumine oleks minimaalne. Kõik osad peavad olema valmistatud elektrit juhtivast materjalist, mis ei reageeri heitgaasis leiduvate ainetega, ning need peavad olema elektriliselt maandatud, et vältida elektrostaatilist mõju.

5.   SUITSU LÄBIPAISTMATUSE MÄÄRAMINE

Käesolevas jaotises esitatakse nõuded Euroopa koormuskatsetsüklis kasutatavatele kohustuslikele ja mittekohustuslikele seadmetele. Suitsususe mõõtmiseks kasutatakse suitsususemõõturit, mis töötab nii läbipaistmatuse kui ka valguse neeldumisteguri mõõterežiimil. Läbipaistmatuse mõõterežiimi kasutatakse ainult kalibreerimisel ja suitsususemõõturi kontrollimisel. Katsetsükli suitsususe väärtusi mõõdetakse valguse neeldumisteguri mõõterežiimil.

5.1.   Üldnõuded

Euroopa koormuskatsetsükli puhul vajatakse suitsususe mõõtmise ja andmetöötlussüsteemi, mis koosneb kolmest funktsionaalsest üksusest. Üksused võib integreerida üheks osaks või need võivad toimida omavahel ühendatud osade süsteemina. Kolm funktsionaalset üksust on:

| — | suitsususemõõtur, mis vastab 4. lisa 6. liite punkti 3 nõuetele; |
| --- | --- |

—

suitsususemõõtur, mis vastab 4. lisa 6. liite punkti 3 nõuetele;

| — | andmetöötlusüksus, mis on võimeline täitma 4. lisa 1. liite punktis 6 kirjeldatud funktsioone; |
| --- | --- |

—

andmetöötlusüksus, mis on võimeline täitma 4. lisa 1. liite punktis 6 kirjeldatud funktsioone;

| — | printer ja/või elektrooniline andmekandja 4. lisa 1. liite punktis 6.3 nimetatud suitsususe väärtuste salvestamiseks ja esitamiseks. |
| --- | --- |

—

printer ja/või elektrooniline andmekandja 4. lisa 1. liite punktis 6.3 nimetatud suitsususe väärtuste salvestamiseks ja esitamiseks.

5.2.   Erinõuded

5.2.1.   Lineaarsus

Reageering peab olema läbipaistmatuse skaalal lineaarne täpsusega ± 2 %.

5.2.2.   Nullväärtuse triiv

Nullväärtuse triiv läbipaistmatuse skaalal ei tohi ühe tunni jooksul ületada ± 1 %.

5.2.3.   Suitsususemõõturi skaalad ja mõõtepiirkonnad

Mõõtepiirkond läbipaistmatuse skaalal peab olema 0–100 % ja skaalajaotise väärtus 0,1 %. Valguse neeldumisteguri skaala puhul peab mõõtepiirkond olema 0–30 m–1 ja skaalajaotise väärtus 0,01 m–1.

5.2.4.   Mõõteriista reageeringuaeg

Suitsususemõõturi mehaanilise reageeringu aeg ei tohi ületada 0,2 sekundit. Mehaanilise reageeringu aeg on vahe, mille saamiseks muudetakse uuritava gaasi läbipaistmatust vähem kui 0,1 sekundi jooksul ja lahutatakse kiirreageeringuga vastuvõtja reageeringu täisväärtusest 90 % saavutamiseks kulunud ajast 10 %lise reageeringu saavutamiseks kulunud aeg.

Suitsususemõõturi elektrilise reageeringu aeg võib olla kuni 0,05 sekundit. Elektrilise reageeringu aeg on vahe, mille saamiseks valgusvoog tõkestatakse või valgusallikas kustutatakse täielikult vähem kui 0,01 sekundi jooksul ja lahutatakse suitsususemõõturi reageeringu täisväärtusest 90 % saavutamiseks kulunud ajast 10 %lise reageeringu saavutamiseks kulunud aeg.

5.2.5.   Neutraalhallid valgusfiltrid

Suitsususemõõturi kalibreerimisel, lineaarsuse mõõtmisel või skaala maksimaalväärtuse reguleerimisel kasutatava neutraalhalli valgusfiltri läbipaistmatuse väärtus peab olema teada 1,0 % täpsusega. Filtri läbipaistmatuse nominaalväärtuse täpsust kontrollitakse vähemalt kord aastas siseriiklikule või rahvusvahelisele standardile vastava võrdlusfiltri abil.

Neutraalhallid valgusfiltrid on täppisseadmed ning on kasutamisel kergesti kahjustatavad. Neid tuleks käsitseda võimalikult vähe ja ettevaatlikult, et filtrit mitte kriimustada ega määrida.

4. LISA

5. liide

KALIBREERIMISMENETLUS

1.   ANALÜÜSISEADMETE KALIBREERIMINE

1.1.   Sissejuhatus

Iga analüsaatorit tuleb kalibreerida nii sageli, kui see on käesoleva eeskirja kohaste täpsusnõuete täitmiseks vajalik. Käesolevas jaotises kirjeldatakse 4. lisa 4. liite punktis 3 ja 4. lisa 6. liite punktis 1 nimetatud analüsaatorite kalibreerimise meetodit.

1.2.   Kalibreerimisgaasid

Kalibreerimisgaaside säilitusajast tuleb kinni pidada.

Kalibreerimisgaaside valmistaja poolt ettenähtud säilitusaja lõppemise kuupäev registreeritakse.

1.2.1.   Puhtad gaasid

Gaaside puhtuse nõuded määratletakse allpool esitatud saasteainete piirnormide abil. Tööks on vajalikud järgmised gaasid:

Puhastatud lämmastik

(Saasteainete piirnorm ≤ 1 ppm C1, ≤1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO2, ≤ 0,1 ppm NO)

Puhastatud hapnik

(Puhtus > 99,5 mahu% O2)

Vesiniku ja heeliumi segu

(40 ± 2 % vesinikku, ülejäänud osa on heelium)

(Saasteainete piirnorm ≤ 1 ppm C1, ≤ 400 ppm CO2)

Puhastatud tehisõhk

(Saasteainete piirnorm ≤ 1 ppm C1, ≤ 1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO2, ≤ 0,1 ppm NO)

(Hapnikusisaldus 18-21 mahu%)

Puhastatud propaan või CO püsimahuproovi kontrollimiseks

1.2.2.   Kalibreerimisgaasid

Tööks on vajalikud järgmise keemilise koostisega gaasisegud:

| C3H8 | ja puhastatud tehisõhk (vt punkt 1.2.1); |
| --- | --- |
| CO | ja puhastatud lämmastik; |
| NOx | ja puhastatud lämmastik (NO2 sisaldus selles kalibreerimisgaasis ei tohi ületada NO sisaldust enam kui 5 %); |
| CO2 | ja puhastatud lämmastik |
| CH4 | ja puhastatud tehisõhk |
| C2H6 | ja puhastatud tehisõhk |

C3H8

ja puhastatud tehisõhk (vt punkt 1.2.1);

CO

ja puhastatud lämmastik;

NOx

ja puhastatud lämmastik (NO2 sisaldus selles kalibreerimisgaasis ei tohi ületada NO sisaldust enam kui 5 %);

CO2

ja puhastatud lämmastik

CH4

ja puhastatud tehisõhk

C2H6

ja puhastatud tehisõhk

Märkus: On lubatud kasutada ka muid gaasisegusid tingimusel, et gaasid omavahel ei reageeri.

Kalibreerimis- või võrdlusgaasi tegelik kontsentratsioon peab olema ± 2 % nominaalväärtusest. Kõiki kalibreerimisgaaside kontsentratsioone väljendatakse mahu alusel (mahuprotsendid või mahumiljondikud).

Kalibreerimis- ja võrdlusgaaside saamiseks võib kasutada ka gaasijaoturit, mille abil gaasi lahjendatakse puhastatud N2 või puhastatud tehisõhuga. Segamisseade peab võimaldama lahjendatud kalibreerimisgaaside kontsentratsiooni määrata ± 2 % täpsusega.

1.3.   Analüsaatorite ja proovivõtusüsteemiga töötamise kord

Analüsaatoritega töötamisel tuleb järgida seadme valmistaja poolt antud käivitamis- ja tööjuhiseid. Arvestada tuleb punktides 1.4–1.9 esitatud miinimumnõudeid.

1.4.   Lekkekatse

Süsteemi katsetatakse lekkimiste suhtes. Proovivõttur ühendatakse heitgaasisüsteemist lahti ning ots suletakse. Analüsaatori pump peab olema sisse lülitatud. Pärast esialgset stabiliseerumisaega peavad kõik voolumõõturid olema nullis. Vastupidisel juhul kontrollitakse proovivõtutorusid ning viga parandatakse.

Maksimaalne lubatav lekkimisaste vaakumi poolel on 0,5 % kontrollitava süsteemi osa läbivast voolust. Analüsaatori voolusid ja möödavoolusid võib kasutada tegelike voolude hindamiseks.

Teise meetodina võib rakendada kontsentratsiooni astmelist muutmist proovivõtutoru alguses ümberlülitamise teel nullgaasilt võrdlusgaasile. Kui mõõtevahend näitab pärast nõuetekohast ajavahemikku algkontsentratsioonist madalamat kontsentratsiooni, osutab see kalibreerimisega või lekkega seotud probleemidele.

1.5.   Kalibreerimismenetlus

1.5.1.   Mõõteseadmestik

Mõõteseadmed kalibreeritakse ja kalibreerimiskõveraid kontrollitakse etalongaasiga. Kasutatakse samasuguseid gaasivoolu määrasid nagu heitgaasi proovivõtul.

1.5.2.   Soojendusaeg

Soojendusaeg peaks vastama valmistaja soovitustele. Kui see ei ole kindlaks määratud, soovitatakse analüsaatoreid soojendada vähemalt kaks tundi.

1.5.3.   NDIR ja HFID analüsaator

NDIR analüsaatorit reguleeritakse vastavalt vajadusele ning HFID analüsaatori leek optimeeritakse (punkt 1.8.1).

1.5.4.   Kalibreerimine

Kõik tavapäraselt kasutatavad mõõtepiirkonnad tuleb kalibreerida.

CO, CO2, NOx ja HC analüsaatorid nullistatakse puhastatud tehisõhu (või lämmastiku) abil.

Analüsaatoritesse juhitakse vajalikud kalibreerimisgaasid, väärtused registreeritakse ja määratakse kindlaks kalibreerimiskõver vastavalt punktile 1.5.5.

Nullväärtust kontrollitakse veel kord ning olenevalt vajadusest korratakse kalibreerimist.

1.5.5.   Kalibreerimiskõvera kindlaksmääramine

1.5.5.1.   Üldjuhised

Analüsaatori kalibreerimiskõver määratakse kindlaks vähemalt viie võimalikult ühtlaselt paigutatud kalibreerimispunkti (nullpunkt välja arvatud) abil. Suurim nominaalne kontsentratsioon peab olema vähemalt 90 % skaala täisväärtusest.

Kalibreerimiskõvera arvutamisel kasutatakse vähimruutude meetodit. Kui tulemuse polünoomi aste on suurem kui 3, siis peab kalibreerimispunktide arv (nullpunkt kaasa arvatud) olema vähemalt võrdne kõnealuse polünoomi astmega ± 2.

Kalibreerimiskõver võib erineda kõige rohkem ± 2 % iga kalibreerimispunkti nimiväärtusest ning ± 1 % skaala lõppväärtusest nullpunktis.

Kalibreerimiskõver ja kalibreerimispunktid võimaldavad kindlaks teha, et kalibreerimine on tehtud õigesti. Esitada tuleb analüsaatori karakteristikud, eelkõige:

| — | mõõtepiirkond; |
| --- | --- |

—

mõõtepiirkond;

| — | tundlikkus; |
| --- | --- |

—

tundlikkus;

| — | kalibreerimise kuupäev. |
| --- | --- |

—

kalibreerimise kuupäev.

1.5.5.2.   Kalibreerimine skaala täisväärtusest 15 % madalamas piirkonnas

Analüsaatori kalibreerimiskõver määratakse kindlaks vähemalt neljas täiendavas punktis (välja arvatud nullpunkt), mis asetsevad võimalikult ühtlaselt skaala lõppväärtusest 15 % allpool.

Kalibreerimiskõver arvutatakse vähimruutude meetodil.

Kalibreerimiskõver võib erineda kõige rohkem ± 4 % iga kalibreerimispunkti nimiväärtusest ning ± 1 % skaala lõppväärtusest nullpunktis.

1.5.5.3.   Alternatiivsed meetodid

Kasutada võib ka muid seadmeid (näiteks arvuti, mõõtepiirkonna elektrooniline kontroll, jne), kui suudetakse tõestada, et nende puhul saavutatakse samaväärne täpsus.

1.6.   Kalibreerimise kontrollimine

Kõiki tavapäraselt kasutatavaid tööpiirkondi tuleb enne iga analüüsimist kontrollida järgmise protseduuri kohaselt.

Kalibreerimist kontrollitakse nullgaasi ja võrdlusgaasi abil, mille nominaalne väärtus moodustab üle 80 % mõõtepiirkonna skaala lõppväärtusest.

Kui erinevus saadud väärtuse ja kindlaksmääratud etalonväärtuse vahel ei ole kahes kõnealuses punktis suurem kui ± 4 % skaala täisväärtusest, võib reguleerimisparameetreid muuta. Teistsugusel juhul tuleb leida uus kalibreerimiskõver punkti 1.5.5 kohaselt.

1.7.   NOx konverteri efektiivsuse katsetamine

Lämmastikdioksiidi (NO2) lämmastikoksiidiks (NO) muundamise konverteri kasutegurit katsetatakse punktide 1.7.1–1.7.8 kohaselt (joonis 6).

Image

1.7.1.   Katseseade

Joonisel 6 (vt ka 4. lisa 4. liite punkt 3.3.5) esitatud katseseadet ning allpool esitatud menetlust kasutades saab konverteri kasutegurit määrata osonaatori abil.

1.7.2.   Kalibreerimine

CLA ja HCLD kalibreeritakse kõige sagedamini kasutatavas mõõtepiirkonnas null- ja võrdlusgaasi kasutades vastavalt valmistaja spetsifikaadile (NO sisaldus peab moodustama umbes 80 % mõõtepiirkonnast ning gaaside segu NO2 kontsentratsioon peab olema alla 5 % NO kontsentratsioonist). NOx analüsaator peab olema NO mõõterežiimis, et võrdlusgaas ei läbiks konverterit. Kontsentratsiooni näit tuleb registreerida.

1.7.3.   Arvutamine

NOx konverteri kasutegur arvutatakse järgmiselt:

Formula

kus:

| a | NOx kontsentratsioon vastavalt punktile 1.7.6; |
| --- | --- |
| b | NOx kontsentratsioon vastavalt punktile 1.7.7; |
| c | NO kontsentratsioon vastavalt punktile 1.7.4; |
| d | NO kontsentratsioon vastavalt punktile 1.7.5. |

a

NOx kontsentratsioon vastavalt punktile 1.7.6;

b

NOx kontsentratsioon vastavalt punktile 1.7.7;

c

NO kontsentratsioon vastavalt punktile 1.7.4;

d

NO kontsentratsioon vastavalt punktile 1.7.5.

1.7.4.   Hapniku lisamine

T-liitmiku kaudu lisatakse gaasivoole pidevalt hapnikku või nullõhku, kuni saadud kontsentratsiooni näit on ligikaudu 20 % väiksem punktis 1.7.2 esitatud kalibreerimisgaasi kontsentratsioonist. (Analüsaator on NO mõõterežiimis.) Kontsentratsiooni väärtus c tuleb registreerida. Osonaator on kogu toimingu ajal desaktiveeritud.

1.7.5.   Osonaatori aktiveerimine

Seejärel osonaator aktiveeritakse, et tekitada piisavalt osooni, millega alandatakse NO kontsentratsiooni 20 protsendini (minimaalselt 10 %) punktis 1.7.2 esitatud kalibreerimiskontsentratsioonist. Kontsentratsiooni väärtus d registreeritakse. (Analüsaator on NO mõõterežiimis.)

1.7.6.   NOx mõõterežiim

Seejärel lülitatakse NO analüsaator NOx mõõterežiimi, nii et gaasisegu (koostisega NO, NO2, O2 ja N2) voolab läbi konverteri. Kontsentratsiooni väärtus a registreeritakse. (Analüsaator on NOx mõõterežiimis).

1.7.7.   Osonaatori desaktiveerimine

Seejärel osonaator desaktiveeritakse. Punktis 1.7.6 kirjeldatud gaaside segu voolab läbi konverteri detektorisse. Kontsentratsiooni väärtus b registreeritakse. (Analüsaator on NOx mõõterežiimis).

1.7.8.   NO mõõterežiim

NO mõõterežiimi lülitamisel, kui osonaator on desaktiveeritud, katkestatakse ka hapniku või tehisõhu vool. Analüsaatori NOx näidu kõrvalekalle punkti 1.7.2 kohasel mõõtmisel saadud väärtusest võib olla kuni ± 5 %. (Analüsaator on NO mõõterežiimis).

1.7.9.   Kontrollimiste ajavahemik

Konverteri kasutegurit tuleb katsetada enne NOx analüsaatori iga kalibreerimist.

1.7.10.   Efektiivsusnõue

Konverteri kasutegur ei tohi olla alla 90 %, kuid on eriti soovitatav, et kasutegur oleks 95 %.

Märkus: Kui osonaator ei võimalda punkti 1.7.5 kohaselt vähendada kontsentratsiooni analüsaatori kõige tavalisemas tööpiirkonnas 80 protsendilt 20 protsendile, kasutatakse suurimat mõõtepiirkonda, mille puhul selline vähendamine saavutatakse.

1.8.   Leekionisatsioonidetektori reguleerimine

1.8.1.   Detektori reageeringu optimeerimine

FID tuleb reguleerida seadme valmistaja poolt ettenähtud nõuete kohaselt. Näidu optimeerimiseks kõige tavalisemas tööpiirkonnas tuleb kasutada võrdlusgaasina propaani sisaldavat õhku.

Pärast kütuse ja õhuvoolu reguleerimist valmistaja soovituste kohaselt juhitakse analüsaatorisse 350 ± 75 ppm C võrdlusgaasi. Kütusevoolule vastav näit määratakse võrdlusgaasi ja nullgaasi näitude vahe põhjal. Kütusevoolu reguleeritakse astmeliselt valmistaja spetsifikatsioonist üles- või allapoole. Võrdlus- ja nullgaasi näidud kõnealuste kütusevoolude juures registreeritakse. Võrdlus- ja nullgaasi näitude vahe esitatakse diagrammina ning kütusevool kantakse kõvera sellele poolele, mis vastab suurematele väärtustele.

1.8.2.   Süsivesinike kalibreerimistegurid

Analüsaator kalibreeritakse punkti 1.5 kohaselt propaani sisaldava õhu ja puhastatud tehisõhu abil.

Kalibreerimistegurid määratakse pärast analüsaatori kasutuselevõtmist ning pärast suuremate hooldustööde tegemist. Teatava konkreetse süsivesiniku kalibreerimistegur (Rf) on suhe FIDi C1 väärtuse ja silindris oleva gaasi kontsentratsiooni vahel, väljendatuna ppm C1 väärtusena.

Katsegaasi kontsentratsioon peab tagama näidu, mis moodustab ligikaudu 80 % mõõteskaalast. Kontsentratsioon peab olema teada täpsusega ± 2 %, võttes aluseks mahus väljendatud gravimeetrilise standardi. Peale selle tuleb gaasisilindrit eelkonditsioneerida 24 tundi temperatuuril 298 ± 5 K (25 °C ± 5 °C).

Kasutatavad katsegaasid ja soovitatavad suhtelised kalibreerimistegurid on järgmised:

| metaan ja puhastatud tehisõhk | 1,00 ≤ Rf ≤ 1,15 (diiselmootorid ja veeldatud naftagaasi küttel töötavad mootorid) |
| --- | --- |
| metaan ja puhastatud tehisõhk | 1,00 ≤ Rf ≤ 1,07 (maagaasi küttel töötavad mootorid) |
| propüleen ja puhastatud tehisõhk | 0,90 ≤ Rf ≤ 1,10 |
| tolueen ja puhastatud tehisõhk | 0,90 ≤ Rf ≤ 1,10 |

metaan ja puhastatud tehisõhk

1,00 ≤ Rf ≤ 1,15 (diiselmootorid ja veeldatud naftagaasi küttel töötavad mootorid)

metaan ja puhastatud tehisõhk

1,00 ≤ Rf ≤ 1,07 (maagaasi küttel töötavad mootorid)

propüleen ja puhastatud tehisõhk

0,90 ≤ Rf ≤ 1,10

tolueen ja puhastatud tehisõhk

0,90 ≤ Rf ≤ 1,10

Need väärtused vastavad propaani ja puhastatud tehisõhu kalibreerimisteguri (Rf) väärtusele 1,00.

1.8.3.   Hapniku interferentsi kontrollimine

Hapniku interferentsi kontrollitakse analüsaatori kasutuselevõtmise puhul ning pärast suuremate hooldustööde tegemist.

Kalibreerimistegur määratletakse ja määratakse punkti 1.8.2 kohaselt. Kasutatav katsegaas ja soovitatav suhteline kalibreerimistegur on järgmised:

| Propaan ja lämmastik | 0,95 ≤ Rf ≤ 1,05 |
| --- | --- |

Propaan ja lämmastik

0,95 ≤ Rf ≤ 1,05

See väärtus vastab propaani ja puhastatud tehisõhu kalibreerimisteguri (Rf) väärtusele 1,00.

FID põleti õhus oleva hapniku kontsentratsioon peab täpsusega ± 1 mooliprotsenti vastama hapniku kontsentratsioonile põleti õhus, mida kasutati viimases hapniku interferentsi katses. Suurema erinevuse puhul tuleb kontrollida hapniku interferentsi ning vajaduse korral analüsaatorit reguleerida.

1.8.4.   NMC (metaanist erinevate süsivesinike eraldaja) efektiivsus (ainult maagaasil töötavate gaasimootorite puhul)

NMCd kasutatakse metaanist erinevate süsivesinike eemaldamiseks uuritavast gaasist kõikide süsivesinike, välja arvatud metaan, oksüdeerimise teel. Ideaalselt on muundumine metaani puhul 0 % ning teiste süsivesinike puhul etaanina 100 %. NMHC täpseks mõõtmiseks määratakse kõnealused kaks kasutegurit ning kasutatakse neid NMHC heite massivoolu arvutamisel (vt 4. lisa, 2. liide, punkt 4.3).

1.8.4.1.   Metaani eemaldamise kasutegur

Metaan-kalibreerimisgaas juhitakse läbi FID möödavooluga NMCst ja ilma ning saadud kaks kontsentratsiooni väärtust registreeritakse. Kasutegur määratakse järgmiselt:

Formula

kus:

| concw | = | HC kontsentratsioon CH4 voolamisel läbi NMC |
| --- | --- | --- |
| concw/o | = | HC kontsentratsioon CH4 möödavoolu puhul NMC-st |

concw

=

HC kontsentratsioon CH4 voolamisel läbi NMC

concw/o

=

HC kontsentratsioon CH4 möödavoolu puhul NMC-st

1.8.4.2.   Etaani eemaldamise kasutegur

Etaan-kalibreerimisgaas juhitakse läbi FID möödavooluga NMCst ja ilma ning saadud kaks kontsentratsiooni väärtust registreeritakse. Kasutegur määratakse järgmiselt:

Formula

kus:

| concw | = | HC kontsentratsioon C2H6 voolamisel läbi NMC |
| --- | --- | --- |
| concw/o | = | HC kontsentratsioon C2H6 möödavoolu puhul NMC-st |

concw

=

HC kontsentratsioon C2H6 voolamisel läbi NMC

concw/o

=

HC kontsentratsioon C2H6 möödavoolu puhul NMC-st

1.9.   CO, CO2, ja NOx analüsaatorite puhul esinev interferents

Kui heitgaasis sisaldab lisaks uuritavale gaasile veel muid gaase, võib see näitu mitmel viisil moonutada. NDIR mõõtevahendite puhul esinev interferents on positiivne juhul, kui segav gaas avaldab uuritava gaasiga samalaadset mõju, kuid vähemal määral. NDIR mõõtevahendite puhul esineb negatiivne interferents juhul, kui segav gaas laiendab mõõdetava gaasi neeldumisriba, ning CLD mõõtevahendite puhul juhul, kui segav gaas summutab kiirgust. Interferentsi kontroll punktide 1.9.1 ja 1.9.2 kohaselt tehakse enne analüsaatorite esmakordset kasutamist ning pärast suuremate hooldustööde tegemist.

1.9.1.   Interferentsi kontrollimine CO analüsaatori puhul

CO analüsaatori tööd võivad segada vesi ja CO2. Seetõttu barboteeritakse CO2 võrdlusgaas, mille kontsentratsioon on 80–100 % katse suurima mõõtepiirkonna lõppväärtusest, läbi vee toatemperatuuril ning tulemus registreeritakse. Analüsaatori näit ei tohi erineda üle 1 % skaala lõppväärtusest, kui mõõtepiirkond on võrdne 300 ppm või sellest suurem, või üle 3 ppm, kui mõõtepiirkond on alla 300 ppm.

1.9.2.   NOx analüsaatori summutuse kontroll

CLD (ja HCLD) analüsaatorite puhul tuleb tähelepanu pöörata kahele gaasile. Need on CO2 ja veeaur. Kõnealuste gaaside summutav toime on võrdeline nende kontsentratsiooniga ning seetõttu tuleb katseliselt kindlaks määrata summutamistase katses esinevate suurimate eeldatavate kontsentratsioonide puhul.

1.9.2.1.   CO2 summutava mõju kontrollimine

CO2 võrdlusgaas kontsentratsiooniga 80–100 % suurima mõõtepiirkonna lõppväärtusest juhitakse läbi NDIR analüsaatori ning CO2 väärtus registreeritakse väärtusena A. Seejärel lahjendatakse võrdlusgaasi ligikaudu 50 % NO võrdlusgaasiga ning see juhitakse läbi NDIR ja (H)CLD analüsaatorite, kusjuures registreeritakse CO2 ja NO väärtused vastavalt väärtusena B ja C. Seejärel CO2 vool katkestatakse, läbi (H)CLD juhitakse ainult NO võrdlusgaas ja NO väärtus registreeritakse väärtusena D.

Summutus, mis ei tohi olla üle 3 % skaala lõppväärtusest, arvutatakse järgmiselt:

Formula

kus:

| A | NDIR analüsaatori abil mõõdetud lahjendamata CO2 kontsentratsioon, % |
| --- | --- |
| B | NDIR analüsaatori abil mõõdetud lahjendatud CO2 kontsentratsioon, % |
| C | (H)CLD abil mõõdetud lahjendatud NO kontsentratsioon, ppm |
| D | (H)CLD abil mõõdetud lahjendamata NO kontsentratsioon, ppm |

A

NDIR analüsaatori abil mõõdetud lahjendamata CO2 kontsentratsioon, %

B

NDIR analüsaatori abil mõõdetud lahjendatud CO2 kontsentratsioon, %

C

(H)CLD abil mõõdetud lahjendatud NO kontsentratsioon, ppm

D

(H)CLD abil mõõdetud lahjendamata NO kontsentratsioon, ppm

CO2 ja NO võrdlusgaasi lahjendamiseks ja koguste määramiseks võib kasutada teisi meetodeid, nagu dünaamiline segamine.

1.9.2.2.   Vee summutava mõju kontrollimine

Seda kontrolli rakendatakse ainult niiske gaasi kontsentratsiooni mõõtmisel. Vee summutava mõju arvutamisel peab arvesse võtma, et NO intervallgaas lahjendatakse veeauruga ning et veeauru kontsentratsiooni segus tuleb reguleerida, et see vastaks eeldatavale kontsentratsioonile katse ajal.

NO võrdlusgaas kontsentratsiooniga 80–100 % tavalise mõõtepiirkonna skaala lõppväärtusest juhitakse läbi (H)CLD ja NO väärtus registreeritakse väärtusena D. Seejärel barboteeritakse NO võrdlusgaas läbi vee toatemperatuuril ning juhitakse läbi (H)CLD, NO väärtus registreeritakse väärtusena C. Määratakse analüsaatori absoluutne töörõhk ja vee temperatuur ning need registreeritakse vastavalt väärtustena E ja F. Määratakse barbotööris oleva vee temperatuurile F vastav segu küllastunud auru rõhk ja see registreeritakse väärtusena G. Segu veeauru kontsentratsioon (H, %) arvutatakse järgmiselt:

H = 100 × (G / E)

Eeldatav (veeaurus) lahjendatud NO võrdlusgaasi kontsentratsioon (De) arvutatakse järgmiselt:

De = D × (1 – H / 100)

Eeldades, et kütuse aatomsuhe H/C on 1,8: 1, arvutatakse eeldatav veeauru suurim kontsentratsioon diiselmootorite heitgaasis katse ajal (Hm, %) lahjendamata CO2 võrdlusgaasi kontsentratsiooni (punkti 1.9.2.1 kohaselt mõõdetud parameeter A) alusel järgmiselt:

Hm = 0,9 × A

Vee summutav mõju, mis ei tohi olla suurem kui 3 %, arvutatakse järgmiselt:

summutusprotsent = 100 × ((De – C) / De) × (Hm / H),

kus

| De | eeldatav lahjendatud NO kontsentratsioon, ppm |
| --- | --- |
| C | lahjendatud NO kontsentratsioon, ppm |
| Hm | suurim veeauru kontsentratsioon, % |
| H | tegelik veeauru kontsentratsioon, % |

De

eeldatav lahjendatud NO kontsentratsioon, ppm

C

lahjendatud NO kontsentratsioon, ppm

Hm

suurim veeauru kontsentratsioon, %

H

tegelik veeauru kontsentratsioon, %

Märkus: On tähtis, et sellel kontrollimisel on NO2 kontsentratsioon NO võrdlusgaasis minimaalne, sest summutuse arvutustes ei ole arvesse võetud NO2 absorbeerumist vees.

1.10.   Kalibreerimisintervallid

Analüsaatoreid tuleb punkti 1.5 kohaselt kalibreerida vähemalt iga kolme kuu tagant või iga kord pärast süsteemi sellist remontimist või muutmist, mis võib kalibreerimist mõjutada.

2.   PÜSIMAHUPROOVI SÜSTEEMI (CVS-SÜSTEEMI) KALIBREERIMINE

2.1.   Üldosa

CVS-süsteem kalibreeritakse siseriiklikele või rahvusvahelistele standarditele vastava täpse voolumõõturi ja piiriku abil. Süsteemi läbivat voolu mõõdetakse erinevates piiriku asendites, seejuures mõõdetakse süsteemi kontrollparameetrid ja seostatakse need vooluga.

Võib kasutada eri tüüpi voolumõõtureid, näiteks kalibreeritud Venturi toru, kalibreeritud laminaarset voolumõõturit, kalibreeritud turbiinmõõturit.

2.2.   Mahtpumba kalibreerimine

Kõik pumba parameetrid mõõdetakse samaaegselt pumbaga järjestikku ühendatud voolumõõturi parameetritega. Arvutatud voolukiirus (m3/min pumba sisselaskeava juures absoluutsel rõhul ja temperatuuril) registreeritakse korrelatsioonifunktsioonina, mis vastab pumba parameetrite teatavale kombinatsioonile. Seejärel koostatakse lineaarvõrrand, mis väljendab seost pumba vooluhulga ja korrelatsioonifunktsiooni vahel. Kui CVS-süsteemil on mitu kiirust, siis kalibreeritakse kõik kasutatavad piirkonnad. Kalibreerimise ajal hoitakse temperatuur püsivana.

2.2.1.   Andmete analüüs

Iga piiriku asendi puhul (vähemalt 6 asendit) arvutatakse voolumõõturi andmete põhjal õhuvoolu kiirus (Qs, m3/min) standardtingimustes valmistaja poolt ettenähtud meetodil. Õhuvoolu kiirus arvutatakse seejärel ümber pumba vooluhulgaks (V0) kuupmeetrites pöörde kohta (m3/pööre) pumba sisselaskeava absoluutse temperatuuri ja rõhu juures järgmiselt:

Formula

kus:

| Qs | = | õhuvoolu kiirus standardtingimustes (101,3 kPa, 273 K), m3/sek |
| --- | --- | --- |
| T | = | temperatuur pumba sisselaskeava juures, K |
| pA | = | absoluutne rõhk pumba sisselaskeava juures (pB–p1), kPa |
| n | = | pumba pöörlemiskiirus, pööre/sek |

Qs

=

õhuvoolu kiirus standardtingimustes (101,3 kPa, 273 K), m3/sek

T

=

temperatuur pumba sisselaskeava juures, K

pA

=

absoluutne rõhk pumba sisselaskeava juures (pB–p1), kPa

n

=

pumba pöörlemiskiirus, pööre/sek

Pumba rõhu kõikumiste ning nihkemäära vastastikuse mõju kompenseerimiseks arvutatakse pumba pöörlemiskiiruse, pumba sisse- ja väljalaskeava vahelise rõhudiferentsiaali ja pumba absoluutse väljalaskerõhu korrelatsioonifunktsioon (X0) järgmiselt:

Formula

kus:

| Δpp | = | pumba sisse- ja väljalaskeava vaheline rõhudiferentsiaal, kPa |
| --- | --- | --- |
| pA | = | absoluutne rõhk pumba väljalaskeava juures, kPa |

Δpp

=

pumba sisse- ja väljalaskeava vaheline rõhudiferentsiaal, kPa

pA

=

absoluutne rõhk pumba väljalaskeava juures, kPa

Kalibreerimisvõrrandi koostamiseks kasutatakse lineaarset lähendust vähimruutude meetodil:

V0 = D0 – m × (X0)

D0 ja m on vastavalt regressioonisirge telglõik ning tõus.

Mitme kiirusega püsimahuproovi süsteemi puhul peavad pumba erinevatele voolukiirustele vastavad kalibreerimiskõverad olema ligikaudu paralleelsed ning telglõigu väärtused (D0) peavad kasvama, kui pumba vooluhulk väheneb.

Võrrandi abil arvutatud väärtused peavad vastama mõõdetud V0 väärtustele täpsusega ± 0,5 %. m väärtused on iga pumba puhul erinevad. Tahkete osakeste juurdevoolu tõttu väheneb aja jooksul pumba nihkemäär, mida kajastavad madalamad m väärtused. Seetõttu tuleb kalibreerimine teha pumba kasutuselevõtmisel, pärast suuremaid hooldustöid ning juhul, kui kogu süsteemi kontrollimine (punkt 2.4) viitab nihkemäära muutumisele.

2.3.   Kriitilise voolurežiimiga Venturi toru kalibreerimine

Kriitilise voolurežiimiga Venturi toru kalibreerimisel võetakse aluseks Venturi toru kriitilise voolu võrrand. Gaasi vool on sisselaskerõhu ja temperatuuri funktsioon, nagu nähtub järgmisest valemist:

Formula

kus:

| Kv | = | kalibreerimistegur |
| --- | --- | --- |
| pA | = | absoluutne rõhk Venturi toru sissevooluava juures, kPa |
| T | = | temperatuur Venturi toru sissevooluava juures, K |

Kv

=

kalibreerimistegur

pA

=

absoluutne rõhk Venturi toru sissevooluava juures, kPa

T

=

temperatuur Venturi toru sissevooluava juures, K

2.3.1.   Andmete analüüs

Õhuvoolu kiirust (Qs) iga piiriku asendi puhul (vähemalt 8 asendit) arvutatakse valmistaja poolt ettenähtud meetodil voolumõõturi andmete põhjal standardühikutes (m3/min). Kalibreerimistegur iga asendi puhul arvutatakse kalibreerimisandmete põhjal järgmiselt:

Formula

kus:

| Qs | = | õhuvoolu kiirus standardtingimustes (101,3 kPa, 273 K), m3/sek |
| --- | --- | --- |
| T | = | temperatuur Venturi toru sissevooluava juures, K |
| pA | = | absoluutne rõhk Venturi toru sissevooluava juures, kPa |

Qs

=

õhuvoolu kiirus standardtingimustes (101,3 kPa, 273 K), m3/sek

T

=

temperatuur Venturi toru sissevooluava juures, K

pA

=

absoluutne rõhk Venturi toru sissevooluava juures, kPa

Kriitilisele voolule vastava vahemiku määramiseks kantakse graafikule Kv väärtused Venturi toru sissevoolurõhu funktsioonina. Kriitilise (tõkestatud) voolu puhul on Kv väärtus suhteliselt püsiv. Rõhu langedes (vaakum kasvab) Venturi toru tõkestus kaob ja Kv väheneb ning sellest järeldub, et kriitilise voolurežiimiga Venturi toru töötab väljaspool lubatavat piirkonda.

Kv keskmine väärtus ja standardhälve arvutatakse vähemalt kaheksas kriitilisele voolurežiimile vastava piirkonna punktis. Standardhälve ei tohi ületada ± 0,3 % Kv keskmisest väärtusest.

2.4.   Kogu süsteemi kontrollimine

Kogu püsimahuproovi võtmise süsteemi ja analüüsisüsteemi täpsuse määramiseks juhitakse tavapärasel viisil töötavasse süsteemi teadaolev kogus gaasilist saasteainet. Saasteaine analüüsimine ja massi arvutamine toimub 4. lisa 2. liite punkti 4.3 kohaselt, välja arvatud propaani puhul, kui HC teguri väärtuse 0,000479 asemel kasutatakse väärtust 0,000472. Kasutatakse ühte järgmisest kahest meetodist.

2.4.1.   Mõõtmine kriitilise voolu ava abil

Püsimahuproovi süsteemi juhitakse kalibreeritud kriitilise ava kaudu teadaolev kogus puhast gaasi (süsinikmonooksiid või propaan). Kui sisselaskerõhk on piisavalt kõrge, ei sõltu kriitilise ava abil reguleeritav voolu kiirus väljalaskerõhust (≡ kriitilisest voolust). Püsimahuproovi süsteem töötab nagu tavalise heitgaasikatse ajal umbes viis kuni kümme minutit. Uuritavat gaasi analüüsitakse tavaliste seadmetega (kogumiskoti abil või integreerimismeetodil) ning arvutatakse gaasi mass. Sellisel viisil määratud mass peab vastama süsteemi juhitud gaasi teadaolevale massile täpsusega ± 3 %.

2.4.2.   Gravimeetriline mõõtmine

Süsinikmonooksiidi või propaaniga täidetud väikese silindri kaal määratakse täpsusega ± 0,01 grammi. Püsimahuproovi süsteem pannakse viieks kuni kümneks minutiks tööle nagu tavalises heitgaasikatses, juhtides sinna samal ajal süsinikmonooksiidi või propaani. Kasutatud puhta gaasi kogus määratakse diferentsiaalkaalumise abil. Uuritavat gaasi analüüsitakse tavaliste seadmetega (kogumiskoti abil või integreerimismeetodil) ning arvutatakse gaasi mass. Sellisel viisil määratud mass peab vastama süsteemi juhitud gaasi teadaolevale massile täpsusega ± 3 %.

3.   KÜBEMEHEITE MÕÕTESÜSTEEMI KALIBREERIMINE

3.1.   Sissejuhatus

Iga osa tuleb kalibreerida nii sageli, kui see on käesolevas direktiivis ettenähtud täpsusnõuete täitmiseks vajalik. Käesolevas osas kirjeldatakse 4. lisa 4. liite punktis 4 ja 6. liite punktis 2 nimetatud osade kalibreerimise meetodeid.

3.2.   Voolu mõõtmine

Gaasivoolumõõturite või gaasivoolumõõteriistade kalibreerimine peab vastama rahvusvahelistele ja/või siseriiklikele standarditele. Mõõdetud väärtuse maksimaalne hälve mõõtevahendi näidust tohib olla ± 2 %.

Kui gaasivool määratakse vooludiferentsiaali mõõtmise abil, peab vooludiferentsiaali maksimaalne viga olema nii väike, et GEDF täpsus oleks ± 4 % (vt ka 4. lisa, 6.liide, punkt 2.2.1, Heitgaasi analüsaator). Vea saab arvutada iga instrumendivigade ruutkeskmiste alusel.

3.3.   Osavoolu tingimuste kontrollimine

Heitgaasi voolukiiruse diapasooni ja rõhu kõikumisi kontrollitakse ning reguleeritakse vajaduse korral 4. lisa 6. liite punkti 2.2.1, EP, nõuete kohaselt..

3.4.   Kalibreerimise sagedus

Voolumõõteriistu tuleb kalibreerida vähemalt iga kolme kuu tagant või iga kord pärast süsteemi sellist remontimist või muutmist, mis võib kalibreerimist mõjutada.

4.   SUITSUSUSE MÕÕTESEADMETE KALIBREERIMINE

4.1.   Sissejuhatus

Suitsususe mõõturit tuleb kalibreerida nii sageli, kui see on käesolevas direktiivis ettenähtud täpsusnõuete täitmiseks vajalik. Käesolevas osas kirjeldatakse 4. lisa 4. liite punktis 5 ja 4. lisa 6. liite punktis 3 nimetatud osade kalibreerimismeetodit.

4.2.   Kalibreerimismenetlus

4.2.1.   Soojendusaeg

Suitsususemõõturit soojendatakse ja see stabiliseeritakse valmistaja soovituste kohaselt. Kui suitsususemõõtur on varustatud mõõteseadme optika tahmumist vältiva õhu läbipuhumise süsteemiga, aktiveeritakse ka see süsteem ning seda reguleeritakse valmistaja soovituste kohaselt.

4.2.2.   Lineaarsuse kindlakstegemine

Suitsususemõõturi lineaarsust kontrollitakse läbipaistmatuse mõõterežiimil valmistaja soovituste kohaselt. Suitsususemõõturisse asetatakse kolm teadaoleva läbipaistvusega neutraalhalli valgusfiltrit, mis vastavad 4. lisa 4. liite punktis 5.2.5 ettenähtud nõuetele, ning mõõteväärtused registreeritakse. Neutraalhallide valgusfiltrite nominaalsed läbipaistmatuse väärtused peavad olema ligikaudu 10 %, 20 % ja 40 %.

Kõrvalekalded lineaarsusest ei tohi ületada ± 2 % neutraalhallide valgusfiltrite nominaalsetest läbipaistmatuse väärtustest. Kui kõrvalekalded lineaarsusest on suuremad, tuleb neid enne katset korrigeerida.

4.3.   Kalibreerimise sagedus

Suitsususemõõturit tuleb punkti 4.2.2 kohaselt kalibreerida vähemalt iga kolme kuu tagant või iga kord pärast süsteemi sellist remontimist või muutmist, mis võib kalibreerimist mõjutada.

4. LISA

6. liide

ANALÜÜSI- JA PROOVIVÕTUSÜSTEEMID

1.   GAASILISTE SAASTEAINETE MÄÄRAMINE

1.1.   Sissejuhatus

Punktis 1.2 ning joonistel 7 ja 8 esitatakse soovitatavate proovivõtu- ja analüüsisüsteemide üksikasjalik kirjeldus. Erinevad konfiguratsioonid annavad samaväärseid tulemusi ning seetõttu ei ole täpne vastavus joonistele 7 ja 8 vajalik. Täiendava teabe saamiseks ja alasüsteemide töö kooskõlastamiseks võib kasutada lisaseadmeid, nagu mõõteriistad, ventiilid, solenoidid, pumbad ja lülitid. Osad, mis ei ole vajalikud süsteemide täpsuse tagamiseks, võib ära jätta, kui see on heade inseneritavadega kooskõlas.

Image

1.2.   Analüüsisüsteemi kirjeldus

Analüüsisüsteem gaasiliste saasteainete määramiseks lahjendamata heitgaasis (joonis 7, ainult Euroopa statsionaarse katse tsükli puhul) või lahjendatud heitgaasis (joonis 8, Euroopa siirdekatsetsükli ja Euroopa statsionaarse katse tsükli puhul) põhineb järgmistel seadmetel:

HFID analüsaator süsivesinike mõõtmiseks;

NDIR analüsaatorid süsinikmonooksiidi ja süsinikdioksiidi mõõtmiseks;

HCLD või samaväärne analüsaator lämmastiku oksiidide mõõtmiseks.

Kõikide saasteainete proove saab võtta ühe või kahe teineteise lähedal asetseva proovivõtturiga, mis jaotavad proovi süsteemisiseselt eri analüsaatorite vahel. Tuleb hoolikalt jälgida, et analüüsisüsteemi üheski osas ei toimuks heitgaasi komponentide (kaasa arvatud vesi ja väävelhape) kondenseerumist.

Image

1.2.1.   Joonistel 7 ja 8 märgitud seadmed

| EP | Heitgaasi väljalasketoru |
| --- | --- |
| SP1 | Heitgaasiproovivõttur (ainult joonis 7) |

EP

Heitgaasi väljalasketoru

SP1

Heitgaasiproovivõttur (ainult joonis 7)

Soovitatav on kasutada sirget roostevabast terasest otsast suletud mitme avaga proovivõtturit. Sisediameeter ei tohi olla suurem proovivõtuliini sisediameetrist. Proovivõtturi seinte paksus ei tohi olla üle 1 mm. Proovivõtturi kolmel eri radiaaltasandil peab olema vähemalt kolm ava, mille suurus võimaldab proovi võtta ligikaudu samast voolust. Proovivõttur peab katma vähemalt 80 % väljalasketoru läbimõõdust. Kasutada on lubatud ühte või kahte proovivõtturit.

| SP2 | Proovivõttur lahjendatud heitgaasis esinevate süsivesinike (HC) määramiseks (ainult joonis 8) |
| --- | --- |

SP2

Proovivõttur lahjendatud heitgaasis esinevate süsivesinike (HC) määramiseks (ainult joonis 8)

Proovivõttur:

| — | kujutab endast kuumutatava proovivõtuliini HSL1 eesmist 254–762 mm pikkust osa; |
| --- | --- |

—

kujutab endast kuumutatava proovivõtuliini HSL1 eesmist 254–762 mm pikkust osa;

| — | peab olema vähemalt 5 mm siseläbimõõduga; |
| --- | --- |

—

peab olema vähemalt 5 mm siseläbimõõduga;

| — | tuleb paigaldada lahjendustunneli DT (vt punkt 2.3, joonis 20) punkti, kus lahjendusõhk ja heitgaas on hästi segunenud (heitgaasi lahjendustunnelisse sisenemise punktist ligikaudu tunneli kümnekordse läbimõõdu võrra allavoolu); |
| --- | --- |

—

tuleb paigaldada lahjendustunneli DT (vt punkt 2.3, joonis 20) punkti, kus lahjendusõhk ja heitgaas on hästi segunenud (heitgaasi lahjendustunnelisse sisenemise punktist ligikaudu tunneli kümnekordse läbimõõdu võrra allavoolu);

| — | peab asetsema piisaval radiaalkaugusel muudest proovivõtturitest ja tunneli seinast, et vältida keeriste mõju; |
| --- | --- |

—

peab asetsema piisaval radiaalkaugusel muudest proovivõtturitest ja tunneli seinast, et vältida keeriste mõju;

| — | peab olema selliselt kuumutatav, et gaasivoo temperatuur oleks proovivõtturi väljalaskeava juures 463 ± 10 K (190 ± 10 °C). |
| --- | --- |

—

peab olema selliselt kuumutatav, et gaasivoo temperatuur oleks proovivõtturi väljalaskeava juures 463 ± 10 K (190 ± 10 °C).

| SP3 | Proovivõttur lahjendatud heitgaasis esinevate CO, CO2, ja NOx määramiseks (ainult joonis 8) |
| --- | --- |

SP3

Proovivõttur lahjendatud heitgaasis esinevate CO, CO2, ja NOx määramiseks (ainult joonis 8)

Proovivõttur peab:

| — | asetsema samas kohas kus SP2; |
| --- | --- |

—

asetsema samas kohas kus SP2;

| — | asetsema piisaval radiaalkaugusel muudest proovivõtturitest ja tunneli seinast, et vältida keeriste mõju; |
| --- | --- |

—

asetsema piisaval radiaalkaugusel muudest proovivõtturitest ja tunneli seinast, et vältida keeriste mõju;

| — | olema kuumutatav ja isoleeritud kogu pikkuses, nii et miinimumtemperatuur oleks 328 K (55 °C), et vältida vee kondenseerumist. |
| --- | --- |

—

olema kuumutatav ja isoleeritud kogu pikkuses, nii et miinimumtemperatuur oleks 328 K (55 °C), et vältida vee kondenseerumist.

| HSL1 | Kuumutatav proovivõtuliin |
| --- | --- |

HSL1

Kuumutatav proovivõtuliin

Proovivõtuliinist võetakse gaasiproov alates ühest proovivõtturist kuni jaotuspunktini (jaotuspunktideni) ja HC analüsaatorini.

Proovivõtuliini:

| — | sisediameeter peab olema 5–13,5 mm; |
| --- | --- |

—

sisediameeter peab olema 5–13,5 mm;

| — | materjal peab olema roostevaba teras või polütetrafluoroetüleen; |
| --- | --- |

—

materjal peab olema roostevaba teras või polütetrafluoroetüleen;

| — | sein tuleb hoida temperatuuril 463 ± 10 K (190 ± 10 °C) igas eraldi reguleeritavas kuumutatatavas osas, kui heitgaasi temperatuur proovivõtturi juures on 463 K (190 °C) või sellest madalam; |
| --- | --- |

—

sein tuleb hoida temperatuuril 463 ± 10 K (190 ± 10 °C) igas eraldi reguleeritavas kuumutatatavas osas, kui heitgaasi temperatuur proovivõtturi juures on 463 K (190 °C) või sellest madalam;

| — | sein tuleb hoida temperatuuril üle 453 K (180 °C), kui heitgaasi temperatuur proovivõtturi juures on üle 463 K (190 °C); |
| --- | --- |

—

sein tuleb hoida temperatuuril üle 453 K (180 °C), kui heitgaasi temperatuur proovivõtturi juures on üle 463 K (190 °C);

| — | vahetult kuumutatava filtri F2 ja HFID anduri ees tuleb hoida gaasi temperatuur 463 ± 10 K (190 ± 10 °C) juures. |
| --- | --- |

—

vahetult kuumutatava filtri F2 ja HFID anduri ees tuleb hoida gaasi temperatuur 463 ± 10 K (190 ± 10 °C) juures.

| HSL2 | Kuumutatav NOx proovivõtuliin |
| --- | --- |

HSL2

Kuumutatav NOx proovivõtuliin

Proovivõtuliini:

| — | seina temperatuur tuleb hoida vahemikus 328–473 K (55–200 °C) liinilõigul kuni konverterini C, kui kasutatakse jahutuspaaki B, ning liinilõigul kuni analüsaatorini, kui jahutuspaaki B ei kasutata; |
| --- | --- |

—

seina temperatuur tuleb hoida vahemikus 328–473 K (55–200 °C) liinilõigul kuni konverterini C, kui kasutatakse jahutuspaaki B, ning liinilõigul kuni analüsaatorini, kui jahutuspaaki B ei kasutata;

| — | materjal peab olema roostevaba teras või polütetrafluoroetüleen. |
| --- | --- |

—

materjal peab olema roostevaba teras või polütetrafluoroetüleen.

| SL | CO ja CO2 proovivõtuliin |
| --- | --- |

SL

CO ja CO2 proovivõtuliin

Liini materjal peab olema polütetrafluoroetüleen või roostevaba teras. Liin võib olla kuumutatud või mittekuumutatud.

| BK | Taustaproovi kott (mittekohustuslik; ainult joonis 8) |
| --- | --- |

BK

Taustaproovi kott (mittekohustuslik; ainult joonis 8)

Taustkontsentratsioonide mõõtmiseks.

| BG | Proovikott (mittekohustuslik; ainult joonis 8, CO ja CO2) |
| --- | --- |

BG

Proovikott (mittekohustuslik; ainult joonis 8, CO ja CO2)

Proovis esinevate saasteainete kontsentratsioonide mõõtmiseks.

| F1 | Kuumutatud eelfilter (mittekohustuslik) |
| --- | --- |

F1

Kuumutatud eelfilter (mittekohustuslik)

Temperatuur sama nagu HSL1 puhul.

| F2 | Kuumutatud filter |
| --- | --- |

F2

Kuumutatud filter

Filtril peavad uuritavast gaasist enne analüsaatorit eralduma kõik tahked osakesed. Temperatuur on sama nagu HSL1 puhul. Filtrit vahetatakse vastavalt vajadusele.

| P | Kuumutatud proovivõtupump |
| --- | --- |

P

Kuumutatud proovivõtupump

Pump kuumutatakse HSL1 temperatuurini.

| HC | Kuumleekionisatsioonidetektor süsivesinike määramiseks |
| --- | --- |

HC

Kuumleekionisatsioonidetektor süsivesinike määramiseks

Temperatuur tuleb hoida vahemikus 453–473 K (180–200 °C).

| CO, CO2 | NDIR analüsaatorid süsinikmonooksiidi ja süsinikdioksiidi määramiseks (mittekohustuslik lahjendusastme määramisel kübemeheite mõõtmiseks). |
| --- | --- |
| NO | CLD või HCLD analüsaator lämmastiku oksiidide mõõtmiseks. |

CO, CO2

NDIR analüsaatorid süsinikmonooksiidi ja süsinikdioksiidi määramiseks (mittekohustuslik lahjendusastme määramisel kübemeheite mõõtmiseks).

NO

CLD või HCLD analüsaator lämmastiku oksiidide mõõtmiseks.

HCLD kasutamisel tuleb selle temperatuur hoida vahemikus 328–473 K (55–200 °C).

| C | Konverter |
| --- | --- |

C

Konverter

Konverterit kasutatakse NO2 katalüütiliseks redutseerimiseks NO-ks enne analüüsi CLD või HCLD analüsaatorites.

| B | Jahutuspaak (mittekohustuslik) |
| --- | --- |

B

Jahutuspaak (mittekohustuslik)

Heitgaasiproovis esineva vee jahutamiseks ja kondenseerimiseks. Paagi temperatuur tuleb hoida jää või jahutussüsteemi abil vahemikus 273–277 K (0–4 °C). Paak ei ole kohustuslik juhul, kui analüsaator ei ole tundlik 4. lisa 5. liite punktides 1.9.1 ja 1.9.2 määratletud veeauru segava mõju suhtes. Kui vesi eemaldatakse kondenseerimise teel, tuleb uuritava gaasi temperatuuri või kastepunkti kontrollida kas veeseparaatoris või sellest allavoolu. Uuritava gaasi temperatuur või kastepunkt ei tohi olla üle 280 K (7 °C). Vee eemaldamiseks uuritavast gaasist ei tohi kasutada keemilisi kuivatusaineid.

| T1, T2, T3 | Temperatuurisensorid |
| --- | --- |

T1, T2, T3

Temperatuurisensorid

Gaasivoo temperatuuri jälgimiseks.

| T4 | Temperatuurisensor |
| --- | --- |

T4

Temperatuurisensor

NO2–NO konverteri temperatuuri jälgimiseks.

| T5 | Temperatuurisensor |
| --- | --- |

T5

Temperatuurisensor

Jahutuspaagi temperatuuri jälgimiseks.

| G1, G2, G3 | Manomeetrid |
| --- | --- |

G1, G2, G3

Manomeetrid

Rõhu mõõtmiseks proovivõtuliinis.

| R1, R2 | Rõhuregulaatorid |
| --- | --- |

R1, R2

Rõhuregulaatorid

Vastavalt õhu ja kütuse rõhu reguleerimiseks HFID analüsaatoris.

| R3, R4, R5 | Rõhuregulaatorid |
| --- | --- |

R3, R4, R5

Rõhuregulaatorid

Rõhu reguleerimiseks proovivõtuliinis ning analüsaatoritesse juhitava voolu reguleerimiseks.

| FL1, FL2, FL3 | Voolumõõturid |
| --- | --- |

FL1, FL2, FL3

Voolumõõturid

Uuritava gaasi möödavoolu kontrollimiseks.

| FL4–FL6 | Voolumõõturid (mittekohustuslikud) |
| --- | --- |

FL4–FL6

Voolumõõturid (mittekohustuslikud)

Analüsaatoreid läbiva voolu mõõtmiseks.

| V1–V5 | Ümberlülituskraanid |
| --- | --- |

V1–V5

Ümberlülituskraanid

Uuritava gaasi, võrdlusgaasi või nullgaasi voolu suunamiseks analüsaatorisse.

| V6, V7 | Solenoidi ventiil |
| --- | --- |

V6, V7

Solenoidi ventiil

NO2–NO konverterist möödavoolu reguleerimiseks.

| V8 | Nõelventiil |
| --- | --- |

V8

Nõelventiil

NO2–NO konverterit C ja möödavooluseadet läbiva voolu tasakaalustamiseks.

| V9, V10 | Nõelventiilid |
| --- | --- |

V9, V10

Nõelventiilid

Analüsaatoritesse suunduvate voolude reguleerimiseks.

| V11, V12 | Korkkraanid (mittekohustuslikud) |
| --- | --- |

V11, V12

Korkkraanid (mittekohustuslikud)

Kondensaadi eemaldamiseks paagist B.

1.3.   NMHC analüüs (ainult maagaasil töötavad mootorid)

1.3.1.   Gaasikromatograafiline meetod (joonis 9)

Gaasikromatograafilise meetodi korral sisestatakse väike mõõdetud kogus uuritavat proovi analüüsikolonni, kus inertne kandegaas selle edasi kannab. Kolonnis eraldatakse saasteained keemispunktide järgi nii, et need elueeritakse kolonnist eri aegadel. Seejärel suunatakse need läbi detektori, mis annab elektrisignaali, mille tugevus oleneb saasteaine kontsentratsioonist. Kuna see ei ole pidev analüüsimeetod, saab seda kasutada ainult koos uuritava gaasi kotti kogumisega, nagu on kirjeldatud 4. lisa 4. liite punktis 3.4.2.

NMHC määramisel kasutatakse leekionisatsioonidetektoriga varustatud automaatset gaasikromatograafi. Heitgaas kogutakse proovivõtukotti ja osa kogutud proovist sisestatakse gaasikromatograafi. Proov lahutatakse Porapaki kolonnis kaheks osaks (CH4/õhk/CO ja NMCH/CO2/H2O). Molekulaarsõelaga täidetud kolonnis eraldatakse metaan (CH4) õhust ja süsinikmonooksiidist (CO), enne kui see juhitakse leekionisatsioonidetektorisse kontsentratsiooni mõõtmiseks. Kogu töötsükli alates ühe proovi sisestamisest kuni järgmise proovi sisestamiseni võib sooritada 30 sekundiga. NMHC määramiseks tuleb HC kontsentratsiooni koguväärtusest lahutada CH4 kontsentratsioon (vt 4. lisa, 2. liide punkt 4.3.1).

Joonisel 9 on kujutatud CH4 standardmääramisteks mõeldud tavapärane gaasikromatograaf. Võib kasutada ka muid headele inseneritavadele vastavaid gaasikromatograafilisi meetodeid.

Image

Joonisel 9 märgitud seadmed

| PC | Porapaki kolonn |
| --- | --- |

PC

Porapaki kolonn

Kasutatakse Porapak N 180/300 μm (50/80 mešši) kolonni pikkusega 610 mm ja siseläbimõõduga 2,16 mm, mida enne esmakordset kasutamist konditsioneeritakse kandegaasiga vähemalt 12 tundi temperatuuril 423 K (150 °C).

| MSC | Molekulaarsõelaga täidetud kolonn |
| --- | --- |

MSC

Molekulaarsõelaga täidetud kolonn

Kasutatakse 13X 250/350 μm (45/60 mešši) kolonni pikkusega 1 220 mm ja siseläbimõõduga 2,16 mm, mida enne esmakordset kasutamist konditsioneeritakse kandegaasiga vähemalt 12 tundi temperatuuril 423 K (150 °C).

| OV | Ahi |
| --- | --- |

OV

Ahi

Kolonnide ja ventiilide hoidmiseks analüsaatori tööks vajalikul püsival temperatuuril ning kolonnide konditsioneerimiseks temperatuuril 423 K (150 °C).

| SLP | Proovisilmus |
| --- | --- |

SLP

Proovisilmus

Roostevabast terasest toru, mille pikkus tagab ligikaudu 1 cm3 mahutavuse.

| P | Pump |
| --- | --- |

P

Pump

Uuritava proovi juhtimiseks gaasikromatograafi.

| D | Kuivati |
| --- | --- |

D

Kuivati

Molekulaarsõelaga kuivati, mida kasutatakse vee ja muude saasteainete eemaldamiseks kandegaasist, kui neid selles esineb.

| HC | Leekionisatsioonidetektor Metaani kontsentratsiooni mõõtmiseks. |
| --- | --- |
| V1 | Proovisisestuskraan |

HC

Leekionisatsioonidetektor Metaani kontsentratsiooni mõõtmiseks.

V1

Proovisisestuskraan

Proovigaasikotist joonisel 8 kujutatud proovivõtuliini kaudu võetud proovi sisestamiseks. Proovisisestuskraan peab olema väikese tühimahuga, lekkekindel ja kuumutatav temperatuurini 423 K (150 °C).

| V3 | Ümberlülituskraan |
| --- | --- |

V3

Ümberlülituskraan

Võrdlusgaasi, uuritava proovi või vooluta režiimi valimiseks.

| V2, V4, V5, V6, V7, V8 | Nõelventiilid |
| --- | --- |

V2, V4, V5, V6, V7, V8

Nõelventiilid

Voolude reguleerimiseks süsteemis.

| R1, R2, R3 | Rõhuregulaatorid |
| --- | --- |

R1, R2, R3

Rõhuregulaatorid

Kütuse- (= kandegaasi-), proovi- ja õhuvoolu reguleerimiseks.

| FC | Voolukapillaar |
| --- | --- |

FC

Voolukapillaar

Leekionisatsioonidetektorisse suunduva õhuvoolu reguleerimiseks.

| G1, G2, G3 | Manomeetrid |
| --- | --- |

G1, G2, G3

Manomeetrid

Kütuse- (= kandegaasi-), proovi- ja õhuvoolu reguleerimiseks.

| F1, F2, F3, F4, F5 | Filtrid |
| --- | --- |

F1, F2, F3, F4, F5

Filtrid

Paagutatud metallfiltrid, et vältida puru sattumist pumpa või mõõteseadmetesse.

| FL1 | Voolumõõtur |
| --- | --- |

FL1

Voolumõõtur

Uuritava proovi möödavoolu mõõtmiseks.

1.3.2.   Metaanist erinevate süsivesinike eemaldamise meetod (joonis 10)

Metaanist erinevate süsivesinike eemaldi (NMC) oksüdeerib kõik süsivesinikud peale metaani (CH4) süsinikdioksiidiks (CO2) ja veeks (H2O) ning uuritava proovi voolamisel läbi NMC määrab FID ainult metaani (CH4). Proovigaasikoti kasutamise korral ühendatakse proovivõtuliini külge voolu kõrvalejuhtimise süsteem (vt punkt 1.2, joonis 8), mille abil saab voolu eemaldist läbi või mööda juhtida, nagu on kujutatud joonise 10 ülaosas. NMHC mõõtmisel jälgitakse FID analüsaatori mõlemat väärtust (HC ja CH4) ning need salvestatakse. Integreerimismeetodi kasutamise korral paigaldatakse HSL1 paralleelselt tavapärase FID analüsaatoriga (vt punkt 1.2, joonis 8) NMC koos teise FIDga, nagu on kujutatud joonise 10 alumises osas. NMHC mõõtmisel jälgitakse mõlema FID analüsaatori väärtusi (HC ja CH4) ning need salvestatakse.

Enne katset tuleb heitgaasivoo tingimustele vastava H2O taseme juures ja temperatuuril vähemalt 600 K (327 °C) kindlaks määrata metaanist erinevate süsivesinike eemaldi katalüütiline mõju CH4 ja C2H6 sisaldusele. Uuritava heitgaasivoo kastepunkt ja O2 tase peavad olema teada. Registreeritakse leekionisatsioonidetektori CH4 suhteline näit (vt 4. lisa, 5. liide, punkt 1.8.2).

Image

Joonisel 10 märgitud seadmed

| NMC | Metaanist erinevate süsivesinike eemaldi |
| --- | --- |

NMC

Metaanist erinevate süsivesinike eemaldi

Oksüdeeritakse kõik süsivesinikud peale metaani.

| HC | Kuumleekionisatsioonidetektor |
| --- | --- |

HC

Kuumleekionisatsioonidetektor

HC ja CH4 kontsentratsioonide mõõtmiseks. Temperatuur tuleb hoida vahemikus 453–473 K (180–200 °C).

| V1 | Ümberlülituskraan |
| --- | --- |

V1

Ümberlülituskraan

Uuritava gaasi, nullgaasi või võrdlusgaasi valimiseks. V1 ja joonisel 8 märgitud V2 on identsed.

| V2, V3 | Solenoidi ventiil |
| --- | --- |

V2, V3

Solenoidi ventiil

NMC möödavoolule ümberlülitamiseks.

| V4 | Nõelventiil |
| --- | --- |

V4

Nõelventiil

NMC ja möödavooluseadet läbiva voolu tasakaalustamiseks.

| R1 | Rõhuregulaator |
| --- | --- |

R1

Rõhuregulaator

Proovivõtuliini rõhu ning kuumleekionisatsioonidetektorisse suunduva voolu reguleerimiseks. R1 ja joonisel 8 märgitud R3 on identsed.

| FL1 | Voolumõõtur |
| --- | --- |

FL1

Voolumõõtur

Proovigaasi möödavoolu mõõtmiseks. FL1 ja joonisel 8 märgitud FL1 on identsed.

2.   HEITGAASI LAHJENDAMINE JA KÜBEMEHEITE MÄÄRAMINE

2.1.   Sissejuhatus

Punktides 2.2, 2.3 ja 2.4 ning joonistel 11–22 esitatakse soovitatavate lahjendus- ja proovivõtusüsteemide üksikasjalik kirjeldus. Erinevad konfiguratsioonid annavad samaväärseid tulemusi ning seetõttu ei ole täpne vastavus kõnealustele joonistele vajalik. Lisateabe saamiseks ja seadmete süsteemide töö kooskõlastamiseks on lubatud kasutada lisaseadmeid, nagu mõõteriistad, ventiilid, solenoidid, pumbad ja lülitid. Teatavad süsteemide täpsuse tagamiseks mittevajalikud seadmed võib ära jätta, kui see on heade inseneritavadega kooskõlas.

2.2.   Osavoolulahjendussüsteem

Lahjendussüsteemi kirjeldus on esitatud joonistel 11–19 ning see põhineb heitgaasivoolu osa lahjendamisel. Heitgaasivoo jaotamise ja sellele järgneva lahjendusprotsessi võib sooritada eri tüüpi lahjendussüsteemide abil. Tahkete osakeste kogumiseks juhitakse kogu lahjendatud heitgaas või ainult osa lahjendatud heitgaasist tahkete osakeste kogumissüsteemi (punkt 2.4, joonis 21). Esimest meetodit nimetatakse täisproovivõtumenetluseks ning teist meetodit osaproovivõtumenetluseks.

Lahjendusastme arvutamine sõltub kasutatud süsteemist. Soovitatavad on järgmised tüübid.

Isokineetilised süsteemid (joonised 11, 12)

Kõnealustes süsteemides seatakse ülekandetorusse voolav gaasivoog kiiruse ja/või rõhu osas vastavusse heitgaasi põhivooluga ning seetõttu peab heitgaasivool proovivõtturi juures olema häireteta ja ühtlane. Selle saavutamiseks kasutatakse tavaliselt resonaatorit ning proovivõtupunktist ülesvoolu asetatud sirget juurdevoolutoru. Jaotussuhe arvutatakse seejärel kergesti mõõdetavate väärtuste põhjal, nagu on näiteks torude läbimõõdud. Tuleks märkida, et isokineesi kasutatakse ainult voolutingimuste kohandamisel, mitte suuruste järgi jaotamise kohandamisel. Viimane ei ole tavaliselt vajalik, kuna tahked osakesed on küllalt väikesed, et gaasivooluga ühineda.

Reguleeritava vooluga süsteemid ja kontsentratsiooni mõõtmine (joonised 13–17)

Kõnealustes süsteemides võetakse proov heitgaasi põhivoost lahjendusõhu voo ja kogu lahjendatud heitgaasivoo reguleerimise teel. Lahjendusaste määratakse märgistusgaaside, näiteks mootori heitgaasis tavaliselt sisalduvate CO2 või NOx kontsentratsiooni järgi. Mõõdetakse kontsentratsioonid lahjendatud heitgaasis ja lahjendusõhus, kusjuures kontsentratsiooni toores heitgaasis võib mõõta kas otse või määrata kütusevoolust süsinikubilansi võrrandi abil, kui kütuse koostis on teada. Süsteeme saab reguleerida arvutatud lahjendusastme abil (joonised 13, 14) või ülekandetorusse siseneva voolu abil (joonised 12, 13, 14).

Reguleeritava vooluga süsteemid ja voolu mõõtmine (joonised 18, 19)

Kõnealustes süsteemides võetakse proov heitgaasi põhivoost lahjendusõhu voolu ja kogu lahjendatud heitgaasivoolu reguleerimise teel. Lahjendusaste määratakse kahe voolu erinevuse põhjal. Voolumõõturid peavad olema üksteise suhtes täpselt kalibreeritud, sest nende kahe voolu suhteline suurus võib suurte lahjendusastmete juures (15 ja suuremad) viia märkimisväärsete vigade tekkimiseni. Voolu saab kergesti reguleerida, kui lahjendatud heitgaasi voolu kiirus hoitakse konstantsena ning vajaduse korral muudetakse lahjendusõhu voolu kiirust.

Osavoolulahjendussüsteemide kasutamise korral tuleb tähelepanu pöörata võimalikele probleemidele seoses tahkete osakeste kaoga ülekandetorus, et tagada mootori heitgaasist võetava proovi representatiivsus, ning jaotussuhte kindlaksmääramisele. Kirjeldatud süsteemide puhul pööratakse tähelepanu kõnealustele kriitilistele valdkondadele.

Image

Lahjendamata heitgaas juhitakse väljalasketorust EP lahjendustunnelisse DT ülekandetoru TT kaudu isokineetilise proovivõtturi ISP abil. Heitgaasitoru ja proovivõtturi sisselaskeava vahelist heitgaasi rõhkude vahet mõõdetakse rõhuanduri DPT abil. Saadud signaal edastatakse vooluregulaatorisse FC1, millega reguleeritakse imipumpa SB nii, et rõhkude vahe proovivõtturi otsa juures püsib nullis. Kõnealustes tingimustes on heitgaasi kiirused väljalasketorus EP ja proovivõtturis ISP identsed ning väljalasketoru ISP ja ülekandetoru TT läbib püsiva suurusega (jaotatud) heitgaasivoolu osa. Jaotustegur määratakse EP ja ISP ristlõikepindalade põhjal. Lahjendusõhu voolukiirust mõõdetakse voolumõõturi FM1 abil. Lahjendusaste arvutatakse lahjendusõhu voolu ja jaotusteguri põhjal..

Image

Lahjendamata heitgaas juhitakse väljalasketorust EP lahjendustunnelisse DT ülekandetoru TT kaudu isokineetilise proovivõtturi ISP abil. Heitgaasitoru ja proovivõtturi sisselaskeava vahelist heitgaasi rõhkude vahet mõõdetakse rõhuanduri DPT abil. Saadud signaal edastatakse vooluregulaatorisse FC1, millega reguleeritakse ülelaadekompressorit PB nii, et rõhkude vahe proovivõtturi otsa juures püsib nullis. Selleks võetakse väike osa lahjendusõhust, mille voolukiirus on juba kindlaks määratud voolumõõturi FM1 abil, ning juhitakse see pneumaatilise ava kaudu ülekandetorusse TT. Kõnealustes tingimustes on heitgaasi kiirused väljalasketorus EP ja proovivõtturis ISP identsed ning väljalasketoru ISP ja ülekandetoru TT läbib püsiva suurusega (jaotatud) heitgaasivoolu osa. Jaotustegur määratakse EP ja ISP ristlõikepindalade põhjal. Lahjendusõhk imetakse läbi DT imipumba SB abil ning FM1 abil mõõdetakse voolu kiirus DT sisselaskeava juures. Lahjendusaste arvutatakse lahjendusõhuvoolu ja jaotusastme põhjal.

Image

Lahjendamata heitgaas juhitakse väljalasketorust EP lahjendustunnelisse DT proovivõtturi SP ja ülekandetoru TT kaudu. Märgistusgaasi (CO2 või NOx) kontsentratsioonid mõõdetakse nii lahjendamata ja lahjendatud heitgaasis kui ka lahjendusõhus heitgaasianalüsaatori (analüsaatorite) EGA abil. Signaalid kantakse üle vooluregulaatorisse FC2, mis reguleerib kas ülelaadekompressorit PB või imipumpa SB, et säiliks soovitud heitgaasi jaotus ja lahjendusaste lahjendustunnelis DT. Lahjendusaste arvutatakse märgistusgaasi kontsentratsioonide põhjal lahiendamata heitgaasis, lahjendatud heitgaasis ja lahjendusõhus.

Image

Lahjendamata heitgaas juhitakse väljalasketorust EP lahjendustunnelisse DT proovivõtturi SP ja ülekandetoru TT kaudu. CO2 kontsentratsioonid mõõdetakse lahjendatud heitgaasis ja lahjendusõhus heitgaasianalüsaatori (heitgaasianalüsaatorite) EGA abil. CO2 ja GFUEL signaalid kantakse üle kas tahkete osakeste proovivõtusüsteemi voolu regulaatorisse FC2 või regulaatorisse FC3 (vt joonis 21). FC2 reguleerib ülelaadekompressorit PB, FC3 reguleerib proovivõtupumpa (vt joonis 21), korrigeerides süsteemi sisse- ja väljavoolu nii, et säiliks vajalik heitgaasijaotus ja lahjendusaste lahjendustunnelis DT. Lahjendusaste arvutatakse CO2 kontsentratsioonide ja GFUEL väärtuste põhjal süsinikubilansi meetodil.

Image

Lahjendamata heitgaas juhitakse Venturi toru VN poolt lahjendustunnelis DT tekitatud negatiivse rõhu tõttu proovivõtturi SP ja ülekandetoru TT kaudu väljalasketorust EP lahjendustunnelisse DT. Gaasivoolu kiirus TTs oleneb impulsivahetusest Venturi piirkonnas ning on seetõttu mõjutatud gaasi absoluutsest temperatuurist TT väljalaskeava juures. Sellest tulenevalt ei ole heitgaasijaotus antud voolu kiiruse juures konstantne ning lahjendusaste madalamal koormusel on veidi väiksem kui suure koormuse puhul. Märgistusgaasi (CO2 või NOx) kontsentratsioonid mõõdetakse lahjendamata heitgaasis, lahjendatud heitgaasis ja lahjendusõhus heitgaasianalüsaatori (analüsaatorite) EGA abil ning lahjendusaste arvutatakse sellisel viisil mõõdetud väärtustest.

Image

Toores heitgaas juhitakse väljalasketorust EP lahjendustunnelisse DT proovivõtturi SP ja ülekandetoru TT kaudu avasid või Venturi torusid sisaldava voolujaoturi abil. Esimene (FD1) asetseb EPs, teine (FD2) asetseb TTs. Peale selle on tarvis kahte rõhureguleerimisventiili (PCV1 ja PCV2), mis EP vasturõhu ja DTs oleva rõhu reguleerimise teel säilitavad konstantse heitgaasijaotuse. PCV1 paikneb EPs väljalasketorust SP allavoolu, PCV2 asub ülelaadekompressori PB ja DT vahel. Märgistusgaasi (CO2 või NOx) kontsentratsioonid mõõdetakse nii lahjendamata heitgaasis, lahjendatud heitgaasis kui ka lahjendusõhus heitgaasianalüsaatori (analüsaatorite) EGA abil. Need on vajalikud heitgaasijaotuste kontrollimiseks ning neid saab kasutada PCV1 ja PCV2 reguleerimiseks, et kontrollida jaotamise täpsust. Lahjendusaste arvutatakse märgistusgaasi kontsentratsioonidest.

Image

Lahjendamata heitgaas juhitakse väljalasketorust EP lahjendustunnelisse DT ülekandetoru TT kaudu voolujaoturi FD3 abil, mis koosneb mitmest väljalasketorusse EP paigaldatud samade mõõtmetega (läbimõõt, pikkus ja käänderaadius) torust. Heitgaas, mis läbib ühte kõnealustest torudest, juhitakse lahjendustunnelisse DT ning ülejäänud torusid läbiv heitgaas voolab läbi niisutuskambri DC. Seega määrab heitgaasi jaotuse torude üldarv. Jaotuse pidevaks reguleerimiseks on vaja, et rõhkude vahe DC ja TT väljalaskeava vahel võrduks nulliga, ning seda mõõdetakse rõhkude vahe anduriga DPT. Nulliga võrduv rõhkude vahe saadakse värske õhu sisselaskmise abil lahjendustunnelisse DT ülekandetoru sisselaskeava juures. Märgistusgaasi (CO2 või NOx) kontsentratsioone mõõdetakse lahjendamata heitgaasis, lahjendatud heitgaasis ja lahjendusõhus heitgaasianalüsaatori (analüsaatorite) EGA abil. Need on vajalikud heitgaasijaotuse kontrollimiseks ning neid saab jaotamise täpsuse eesmärgil kasutada sissevoolava õhu voolukiiruse reguleerimiseks. Lahjendusaste arvutatakse märgistusgaasi kontsentratsioonidest.

Image

Lahjendamata heitgaas juhitakse väljalasketorust EP lahjendustunnelisse DT proovivõtturi SP ja ülekandetoru TT kaudu. Tunnelit läbiva voolu koguhulka reguleeritakse vooluregulaatori FC3 ning tahkete osakeste proovivõtupumba P abil (vt joonis 18). Lahjendusõhu voolu reguleeritakse vooluregulaatori FC2 abil, mille puhul väärtused GEXHW, GAIRW või GFUEL on kasutatavad käsusignaalidena soovitud heitgaasijaotiste saamiseks. Uuritava gaasi vool lahjendustunnelisse DT on täisvoolu ja lahjendusõhu voolu vahe. Lahjendusõhu voolu kiirust mõõdetakse voolumõõturiga FM1, täisvoolukiirust tahkete osakeste süsteemi voolumõõturiga FM3 (vt joonis 21). Lahjendusaste arvutatakse kahe kõnealuse voolukiiruse põhjal

Image

Lahjendamata heitgaas juhitakse väljalasketorust EP lahjendustunnelisse DT läbi proovivõtturi SP ja ülekandetoru TT. Heitgaasivoolu jaotamist ja lahjendustunnelise DT suunduvat voolu reguleeritakse vooluregulaatori FC2 abil, mis korrigeerib vastavalt ülelaadekompressori PB ja imipumba SB voolusid (või kiirusi). See on võimalik, sest tahkete osakeste proovivõtusüsteemi abil võetud proov juhitakse tagasi lahjendustunnelisse DT. Käsusignaalidena vooluregulaatorile FC2 võib kasutada GEXHW, GAIRW või GFUEL väärtusi. Lahjendusõhu voolukiirust mõõdetakse voolumõõturiga FM1, täisvoolukiirust voolumõõturiga FM2. Lahjendusaste arvutatakse kahe kõnealuse voolukiiruse põhjal.

2.2.1.   Joonistel 11–19 esitatud seadmed

| EP | Väljalasketoru |
| --- | --- |

EP

Väljalasketoru

Väljalasketoru võib olla isoleeritud. Väljalasketoru termilise inertsi vähendamiseks on soovitatav, et toru paksuse ja läbimõõdu suhe ei ületaks 0,015. Painduvate osade maksimaalne pikkus peab vastama pikkuse ja läbimõõdu suhtele 12 või olema alla selle. Kõverusi peab olema võimalikult vähe, et vähendada inertsi kumuleerumist. Kui süsteemis kasutatakse stendisummutit, võib ka selle isoleerida.

Isokineetilise süsteemi väljalasketorul ei tohi olla põlvi, kõverusi ega järske läbimõõdu muutusi vähemalt toru kuuekordsele läbimõõdule vasta pikkuse võrra ülesvoolu ning toru kolmekordsele läbimõõdule vastava pikkuse võrra allavoolu, mõõdetuna proovivõtturi otsast. Gaasi voolukiirus proovivõtu piirkonnas peab olema üle 10 m/sek, välja arvatud tühikäigu pöörlemiskiirusel. Heitgaasi rõhu kõikumised ei tohi olla keskmiselt suuremad kui ± 500 Pa. Igasugune rõhu kõikumise vähendamine muul viisil kui šassiitüüpi heitgaasisüsteemi (kaasa arvatud summuti ja järeltöötluse seadmed) abil ei tohi muuta mootori jõudlust ega põhjustada tahkete osakeste ladestumist.

Isokineetilise proovivõtturita süsteemides soovitatakse kasutada sirget toru, mille pikkus ülesvoolu võrdub toru kuuekordse läbimõõduga ning pikkus allavoolu võrdub toru kolmekordse läbimõõduga, mõõdetuna proovivõtturi otsast.

| SP | Proovivõttur (joonised 10, 14, 15, 16, 18, 19) |
| --- | --- |

SP

Proovivõttur (joonised 10, 14, 15, 16, 18, 19)

Siseläbimõõt peab olema vähemalt 4 mm. Väljalasketoru ja proovivõtturi läbimõõtude suhe peab olema vähemalt 4. Proovivõttur on avatud toru, mis asetseb väljalasketoru keskteljel suunaga ülesvoolu, või punktis 1.2.1 joonisel 5 esitatud SP1 kirjeldusele vastav mitme avaga proovivõttur.

| ISP | Isokineetiline proovivõttur (joonised 11, 12) |
| --- | --- |

ISP

Isokineetiline proovivõttur (joonised 11, 12)

Isokineetiline proovivõttur peab olema paigaldatud väljalasketoru keskteljele suunaga ülesvoolu, kus on väljalasketoru käsitlevas lõigus ettenähtud voolutingimused, ning selle ehitus peab võimaldama võtta proportsionaalset proovi lahjendamata heitgaasist. Siseläbimõõt peab olema vähemalt 12 mm.

Heitgaasi isokineetilisel jaotamisel on vaja reguleerimissüsteemi, mis tagab, et rõhkude erinevus EP ja ISP puhul on null. Kõnealustes tingimustes on heitgaasi kiirused väljalasketorus EP ja proovivõtturis ISP identsed ning ISP-d läbiv massivool on heitgaasivoolu püsiva suurusega osa. ISP peab olema ühendatud rõhkude vahe anduriga DPT. Reguleerimine, mis tagab nulliga võrduva rõhkude vahe EP ja ISP vahel, toimub vooluregulaatori FC1 abil.

| FD1, FD2 | Voolujaoturid (joonis 16) |
| --- | --- |

FD1, FD2

Voolujaoturid (joonis 16)

Proportsionaalse heitgaasiproovi saamiseks asetatakse väljalasketorusse EP ja ülekandetorusse TT vastavalt Venturi torude või avade kogum. Proportsionaalseks jaotamiseks rõhkude reguleerimise abil EPs ja DTs on vaja kahest rõhureguleerimisventiilist PCV1 ja PCV 2 koosnevat reguleerimissüsteemi.

| FD3 | Voolujaotur (joonis 17) |
| --- | --- |

FD3

Voolujaotur (joonis 17)

Proportsionaalse proovi saamiseks lahjendamata heitgaasist paigaldatakse väljalasketorusse EP torustik (mitmest torust koosnev seade). Üks toru viib heitgaasi lahjendustunnelisse DT ja teiste torude kaudu väljub heitgaas niisutuskambrisse DC. Torud peavad olema ühesuguste mõõtmetega (sama läbimõõt, pikkus, käänderaadius), nii et heitgaasi jaotumise aeg sõltub torude üldarvust. Proportsionaalseks jaotumiseks on vaja reguleerimissüsteemi, mis tagab nulliga võrduva rõhkude vahe torude seadmestiku niisutuskambrisse DC avaneva klapi ja ülekandetoru väljalaskeava vahel. Kõnealustes tingimustes on heitgaasi kiirused väljalasketorus EP ja voolujaoturis FD3 võrdelised ning ülekandetoru TT läbiv vool on heitgaasivoolu püsiva suurusega osa. Kõnealused kaks punkti peavad olema ühendatud rõhkude vahe anduriga DPT. Reguleerimine, mis tagab nulliga võrduva diferentsiaalrõhu, toimub vooluregulaatori FC1 abil.

| EGA | Heitgaasianalüsaator (joonised 13, 14, 15, 16, 17) |
| --- | --- |

EGA

Heitgaasianalüsaator (joonised 13, 14, 15, 16, 17)

Kasutada võib CO2 või NOx analüsaatoreid (süsinikubilansi meetodi puhul kasutatakse ainult CO2 analüsaatorit). Analüsaatorid kalibreeritakse sarnaselt gaasiliste saasteainete kontsentratsioonide mõõtmiseks ettenähtud analüsaatoritega. Kontsentratsioonierinevuste määramisel võib kasutada ühte või mitut analüsaatorit. Mõõtesüsteemide täpsus peab olema selline, et GEDFW,i täpsus oleks ± 4 %.

| TT | Ülekandetoru (joonised 11–19) |
| --- | --- |

TT

Ülekandetoru (joonised 11–19)

Ülekandetoru peab olema:

| — | võimalikult lühike ja mitte üle 5 meetri, |
| --- | --- |

—

võimalikult lühike ja mitte üle 5 meetri,

| — | läbimõõduga, mis on proovivõtturi läbimõõduga võrdne või sellest suurem, kuid mitte üle 25 mm, |
| --- | --- |

—

läbimõõduga, mis on proovivõtturi läbimõõduga võrdne või sellest suurem, kuid mitte üle 25 mm,

| — | lahjendustunneli keskteljel asuva ning allavoolu suunatud väljalaskeavaga. |
| --- | --- |

—

lahjendustunneli keskteljel asuva ning allavoolu suunatud väljalaskeavaga.

Ühe meetri pikkune või lühem toru tuleb isoleerida materjaliga, mille soojusjuhtivus ei ületa 0,05 W/m*K ning isoleerkihi paksus sobib proovivõtturi läbimõõduga. Torud pikkusega üle ühe meetri isoleeritakse ja neid kuumutatakse nii, et seina temperatuur oleks vähemalt 523 K (250 °C).

| DPT | Diferentsiaalrõhu andur (joonised 11, 12, 17) |
| --- | --- |

DPT

Diferentsiaalrõhu andur (joonised 11, 12, 17)

Diferentsiaalrõhu anduri mõõteulatus peab olema ± 500 Pa või väiksem.

| FC1 | Vooluregulaator (joonised 11, 12, 17) |
| --- | --- |

FC1

Vooluregulaator (joonised 11, 12, 17)

Isokineetilistes süsteemides (joonised 11, 12) on vooluregulaatorit vaja nulliga võrduva diferentsiaalrõhu vahe säilitamiseks EP ja ISP vahel. Reguleerimine võib toimuda järgmisel viisil:

| a) | reguleeritakse imipumba SB kiirust või voolu ning hoitakse ülelaadekompressori PB kiirus või vool konstantsena igas töörežiimis (joonis 11),
  või |
| --- | --- |

a)

reguleeritakse imipumba SB kiirust või voolu ning hoitakse ülelaadekompressori PB kiirus või vool konstantsena igas töörežiimis (joonis 11),

või

| b) | kohandatakse imipump SB konstantse lahjendatud heitgaasi massivooluga ning reguleeritakse ülelaadekompressori PB voolu ning seega heitgaasiproovi voolu ülekandetoru TT otsa piirkonnas (joonis 12). |
| --- | --- |

b)

kohandatakse imipump SB konstantse lahjendatud heitgaasi massivooluga ning reguleeritakse ülelaadekompressori PB voolu ning seega heitgaasiproovi voolu ülekandetoru TT otsa piirkonnas (joonis 12).

Rõhu reguleerimisega süsteemi puhul ei tohi vea jääk reguleerimispiirkonnas olla üle ± 3 Pa. Rõhu kõikumine lahjendustunnelis ei tohi keskmiselt ületada ± 250 Pa.

Mitme toruga seadme puhul (joonis 17) on heitgaasi proportsionaalseks jaotamiseks vaja vooluregulaatorit, et hoida diferentsiaalrõhk torustiku väljalaskeava ja TT väljalaskeava vahel nullis. Reguleeritakse lahjendustunnelisse DT sisseviidava õhu voolu kiirust, kontrollides seda ülekandetoru TT väljalaskeava juures.

| PCV1, PCV2 | Rõhureguleerimisventiilid (joonis 16) |
| --- | --- |

PCV1, PCV2

Rõhureguleerimisventiilid (joonis 16)

Kahe Venturi toruga/kahe avaga süsteemis vajatakse kahte rõhureguleerimisventiili voolu proportsionaalseks jaotamiseks, reguleerides väljalasketoru EP vasturõhku ja rõhku lahjendustunnelis DT. Ventiilid peavad paiknema väljalasketorus EP oleva proovivõtturi suhtes allavoolu ning ülelaadekompressori PB ja lahjendustunneli DT vahel.

| DC | Niisutuskamber (joonis 17) |
| --- | --- |

DC

Niisutuskamber (joonis 17)

Niisutuskamber paigaldatakse torustiku väljalaskeava juurde rõhu kõikumise vähendamiseks väljalasketorus EP.

| VN | Venturi toru (joonis 15) |
| --- | --- |

VN

Venturi toru (joonis 15)

Venturi toru paigaldatakse lahjendustunnelisse DT negatiivse rõhu tekitamiseks ülekandetoru TT väljalaskeava piirkonnas. TT läbiva gaasi voolukiirus määratakse impulsivahetuse teel Venturi toru piirkonnas ning see on põhimõtteliselt proportsionaalne ülelaadekompressori PB voolu kiirusega, mis tagab konstantse lahjendusastme. Kuna impulsivahetusele avaldavad mõju temperatuur ülekandetoru TT väljalaskeava juures ning EP ja DT rõhkude vahe, on tegelik lahjendusaste madalal koormusel natuke väiksem kui suure koormuse puhul.

| FC2 | Vooluregulaator (joonised 13, 14, 18, 19, mittekohustuslik) |
| --- | --- |

FC2

Vooluregulaator (joonised 13, 14, 18, 19, mittekohustuslik)

Ülelaadekompressori PB ja/või imipumba SB voolu reguleerimiseks võib kasutada vooluregulaatorit. See võib olla ühendatud heitgaasi-, siseneva õhuvoolu või kütusevoolu signaalidega ja/või CO2 või NOx diferentsiaalsignaalidega.

Survestatud õhu juurdevoolu puhul (joonis 18) reguleerib FC2 otseselt õhuvoolu.

| FM1 | Voolumõõtur (joonised 11, 12, 18, 19) |
| --- | --- |

FM1

Voolumõõtur (joonised 11, 12, 18, 19)

Gaasimõõtur või muu mõõtur lahjendusõhu voolu mõõtmiseks. FM1 ei ole kohustuslik juhul, kui ülelaadekompressor PB on kalibreeritud voolu mõõtmisele.

| FM2 | Voolumõõtur (joonis 19) |
| --- | --- |

FM2

Voolumõõtur (joonis 19)

Gaasimõõtur või muu mõõtur lahjendatud heitgaasivoolu mõõtmiseks. FM2 ei ole kohustuslik juhul, kui imipump SB on kalibreeritud voolu mõõtmisele.

| PB | Ülelaadekompressor (joonised 11, 12, 13, 14, 15, 16, 19) |
| --- | --- |

PB

Ülelaadekompressor (joonised 11, 12, 13, 14, 15, 16, 19)

Lahjendusõhu voolu reguleerimiseks võib PB olla ühendatud vooluregulaatoritega FC1 või FC2. PB ei ole vajalik tiibsulguri kasutamise korral. Kui PB on kalibreeritud, võib seda kasutada lahjendusõhu mõõtmiseks.

| SB | Imipump (joonised 11, 12, 13, 16, 17, 19) |
| --- | --- |

SB

Imipump (joonised 11, 12, 13, 16, 17, 19)

Kasutatakse ainult osavooproovivõtusüsteemides. Kui SB on kalibreeritud, võib seda kasutada lahjendatud heitgaasivoolu mõõtmisel.

| DAF | Lahjendusõhu filter (joonised 11–19) |
| --- | --- |

DAF

Lahjendusõhu filter (joonised 11–19)

Süsivesinike fooni elimineerimiseks soovitatakse lahjendusõhk filtreerida ja puhastada aktiivsöega. Mootori valmistaja taotlusel võetakse heade inseneritavade kohaselt lahjendusõhu proov tahkete osakeste taustanivoo määramiseks ja lahutatakse saadud väärtus lahjendatud heitgaasi puhul mõõdetud väärtustest.

| DT | Lahjendustunnel (joonised 11–19) |
| --- | --- |

DT

Lahjendustunnel (joonised 11–19)

Lahjendustunnel:

| — | peab olema piisava pikkusega, et heitgaas ja lahjendusõhk jõuaksid turbulentses voolus täielikult seguneda; |
| --- | --- |

—

peab olema piisava pikkusega, et heitgaas ja lahjendusõhk jõuaksid turbulentses voolus täielikult seguneda;

| — | peab olema valmistatud roostevabast terasest ning selle






  — | paksuse ja läbimõõdu suhe peab olema 0,025 või väiksem, kui tunneli siseläbimõõt on üle 75 mm; |
| --- | --- | --- |

—

peab olema valmistatud roostevabast terasest ning selle

—

paksuse ja läbimõõdu suhe peab olema 0,025 või väiksem, kui tunneli siseläbimõõt on üle 75 mm;

| — | seina nominaalpaksus peab olema vähemalt 1,5 mm, kui tunneli siseläbimõõt on 75 mm või väiksem; |
| --- | --- |

—

seina nominaalpaksus peab olema vähemalt 1,5 mm, kui tunneli siseläbimõõt on 75 mm või väiksem;

| — | osaproovivõtusüsteemi puhul peab läbimõõt olema vähemalt 75 mm; |
| --- | --- |

—

osaproovivõtusüsteemi puhul peab läbimõõt olema vähemalt 75 mm;

| — | täisproovivõtusüsteemi puhul peab läbimõõt olema vähemalt 25 mm; |
| --- | --- |

—

täisproovivõtusüsteemi puhul peab läbimõõt olema vähemalt 25 mm;

| — | seina võib otsese kuumutamise või lahjendusõhu eelkuumutamise teel kuumutada temperatuurini 325 K (52 °C) tingimusel, et õhu temperatuur enne heitgaasi juhtimist lahjendustunnelisse ei tõuse üle 325 K (52 °C); |
| --- | --- |

—

seina võib otsese kuumutamise või lahjendusõhu eelkuumutamise teel kuumutada temperatuurini 325 K (52 °C) tingimusel, et õhu temperatuur enne heitgaasi juhtimist lahjendustunnelisse ei tõuse üle 325 K (52 °C);

| — | võib olla isoleeritud. |
| --- | --- |

—

võib olla isoleeritud.

Mootori heitgaas peab olema lahjendusõhuga hästi segatud. Pärast osaproovivõtusüsteemi kasutuselevõtmist kontrollitakse segunemise täielikkust töötava mootori puhul tunneli CO2-profiili abil (vähemalt neli võrdsete vahemaadega mõõtepunkti). Vajaduse korral võib kasutada segamisotsikut.

Märkus: Kui lahjendustunnelit DT ümbritseva õhu temperatuur on alla 293 K (20 °C), tuleb tarvitusele võtta ettevaatusabinõud, vältimaks tahkete osakeste kadusid lahjendustunneli jahedatele seintele ladestumise tõttu. Seetõttu soovitatakse tunnelit eespool nimetatud piires soojendada ja/või isoleerida.

Mootori suure koormuse juures võib tunnelit jahutada mitteagressiivsete vahendite abil, nagu tsirkulatsiooniventilaator, kui jahutusagendi temperatuur ei lange alla 293 K (20 °C).

| HE | Soojusvaheti (joonised 16, 17) |
| --- | --- |

HE

Soojusvaheti (joonised 16, 17)

Soojusvaheti peab olema piisava võimsusega, et imipumba SB sisselaskeava juures püsiks katse keskmisele töötemperatuurile vastav temperatuur täpsusega ± 11 K.

2.3.   Täisvoolulahjendussüsteem

Joonisel 20 kirjeldatakse lahjendussüsteemi, mis põhineb heitgaasi täisvoolu lahjendamisel püsimahuproovi põhimõttel. Mõõdetakse heitgaasi ja lahjendusõhu segu üldmahtu. Kasutada võib kas mahtpumpa või kriitilise voolurežiimiga Venturi toru.

Tahkete osakeste kogumiseks viiakse lahjendatud heitgaasiproov tahkete osakeste proovivõtusüsteemi (punkt 2.4, joonised 21 ja 22). Kui seda tehakse otse, nimetatakse lahjendust ühekordseks lahjenduseks. Kui proov lahjendatakse veel kord sekundaarses lahjendustunnelis, nimetatakse lahjendust kahekordseks lahjenduseks. See on kasulik juhul, kui filtri pinna temperatuurinõudeid ei ole võimalik ühekordse lahjenduse korral täita. Punkti 2.4 joonisel 22 kirjeldatakse kahekordset lahjendussüsteemi tahkete osakeste proovivõtusüsteemi modifikatsioonina, sest enamik selle seadmetest on samad mis tavalises tahkete osakeste proovivõtusüsteemis, kuigi osaliselt on tegemist lahjendussüsteemiga.

Image

Kogu lahjendatud heitgaas segatakse lahjendustunnelis DT lahjendusõhuga. Lahjendatud heitgaasivool mõõdetakse kas mahtpumba PDP või kriitilise voolurežiimiga Venturi toru CFV abil. Tahkete osakeste proportsionaalse proovi võtmisel ja voolu kindlaksmääramisel võib kasutada soojusvahetit HE või elektroonilist voolu kompenseerimise süsteemi EFC. Kuna tahkete osakeste massi määramine toimub kogu lahjendatud heitgaasivoolu põhjal, ei ole lahjendusastet tarvis arvutada.

2.3.1.   Joonisel 20 märgitud seadmed

| EP | Väljalasketoru |
| --- | --- |

EP

Väljalasketoru

Väljalasketoru pikkus alates mootori väljalaskekollektorist, turboülelaaduri väljalaskeavast või järeltöötlusseadmest lahjendustunnelini ei tohi olla üle 10 meetri. Kui väljalasketoru pikkus mootori väljalaskekollektorist, turboülelaaduri väljalaskeavast või järeltöötlusseadmest allavoolu on üle nelja meetri, tuleb isoleerida kõik üle nelja meetri pikkused torud, välja arvatud süsteemi suitsususemõõtur, kui see on olemas. Isoleerkihi paksus peab olema vähemalt 25 mm. Isoleermaterjali soojusjuhtivus temperatuuril 673 K ei tohi olla üle 0,1 W/mK. Väljalasketoru termilise inertsi vähendamiseks on soovitatav, et paksuse ja läbimõõdu suhe ei ületaks 0,015. Painduvate osade maksimaalne pikkus peab vastama pikkuse ja läbimõõdu suhtele 12 või olema alla selle.

| PDP | Mahtpump |
| --- | --- |

PDP

Mahtpump

Mahtpump mõõdab lahjendatud heitgaasi voolu koguhulka pumba pöörete arvu ja töömahu põhjal. Heitgaasisüsteemi ülerõhku ei tohi mahtpumba või sisselaskesüsteemi lahjendusõhu abil kunstlikult alandada. Sisselülitatud mahtpumbasüsteemiga töötamisel mõõdetud heitgaasisüsteemi staatiline ülerõhk peab vastama väljalülitatud mahtpumbasüsteemiga töötamisel mõõdetud staatilisele rõhule täpsusega ± 1,5 kPa, kui mootori pöörlemiskiirus ja koormus jäävad samaks. Vahetult mahtpumba ees mõõdetud gaasisegu temperatuur võib katse keskmisest töötemperatuurist erineda ± 6 K, kui ei kasutata voolu kompenseerimist. Voolu kompenseerimist võib kasutada ainult juhul, kui temperatuur mahtpumba sisselaskeava juures ei ole üle 323 K (50 °C).

| CFV | Kriitilise voolurežiimiga Venturi toru |
| --- | --- |

CFV

Kriitilise voolurežiimiga Venturi toru

Kriitilise voolurežiimiga Venturi toru mõõdab kogu lahjendatud heitgaasivoolu tõkestamise abil (kriitiline vool). Sisselülitatud kriitilise voolurežiimiga Venturi toru puhul mõõdetud heitgaasisüsteemi staatiline ülerõhk peab vastama väljalülitatud kriitilise voolurežiimiga Venturi toru puhul mõõdetud staatilisele rõhule täpsusega ± 1,5 kPa, kui mootori pöörlemiskiirus ja koormus jäävad samaks. Vahetult kriitilise voolurežiimiga Venturi toru ees mõõdetud gaasisegu temperatuur võib katse keskmisest töötemperatuurist erineda ± 11 K, kui ei kasutata voolu kompenseerimist.

| HE | Soojusvaheti (mittekohustuslik elektroonilise voolu kompenseerimise süsteemi kasutamise korral) |
| --- | --- |

HE

Soojusvaheti (mittekohustuslik elektroonilise voolu kompenseerimise süsteemi kasutamise korral)

Soojusvaheti peab olema piisava jõudlusega, et säilitada temperatuur eespool nimetatud piirides.

| EFC | Elektrooniline voolu kompenseerimise süsteem (mittekohustuslik soojusvaheti kasutamise korral) |
| --- | --- |

EFC

Elektrooniline voolu kompenseerimise süsteem (mittekohustuslik soojusvaheti kasutamise korral)

Kui temperatuur mahtpumba või kriitilise voolurežiimiga Venturi toru sissevooluava juures ei püsi eespool nimetatud piirides, tuleb kasutusele võtta voolu kompenseerimise süsteem voolukiiruse pidevaks mõõtmiseks ning proportsionaalse proovivõtu reguleerimiseks tahkete osakeste süsteemis. Selleks kasutatakse pidevalt mõõdetava voolukiiruse signaale, et vastavalt korrigeerida proovigaasivoolu läbi tahkete osakeste proovivõtusüsteemi tahkete osakeste filtrite (vt punkt 2.4, joonised 21, 22).

| DT | Lahjendustunnel |
| --- | --- |

DT

Lahjendustunnel

Lahjendustunnel:

| — | peab olema piisavalt väikese läbimõõduga, et tekiks turbulentne vool (Reynoldsi arv üle 4 000) ning piisava pikkusega, et heitgaas ja lahjendusõhk täielikult seguneksid; kasutada võib segamisotsikut; |
| --- | --- |

—

peab olema piisavalt väikese läbimõõduga, et tekiks turbulentne vool (Reynoldsi arv üle 4 000) ning piisava pikkusega, et heitgaas ja lahjendusõhk täielikult seguneksid; kasutada võib segamisotsikut;

| — | peab olema läbimõõduga vähemalt 460 mm ühekordse lahjendussüsteemi korral; |
| --- | --- |

—

peab olema läbimõõduga vähemalt 460 mm ühekordse lahjendussüsteemi korral;

| — | peab olema läbimõõduga vähemalt 210 mm kahekordse lahjendussüsteemi korral; |
| --- | --- |

—

peab olema läbimõõduga vähemalt 210 mm kahekordse lahjendussüsteemi korral;

| — | võib olla isoleeritud. |
| --- | --- |

—

võib olla isoleeritud.

Mootori heitgaas juhitakse allavoolu paiknevasse lahjendustunnelisse ning seda segatakse põhjalikult.

Ühekordse lahjenduse puhul viiakse lahjendustunnelist võetud proov tahkete osakeste proovivõtusüsteemi (vt punkt 2.4, joonis 21). Mahtpump või kriitilise voolurežiimiga Venturi toru peab olema piisava mahuga, et lahjendatud heitgaasi temperatuur vahetult tahkete osakeste põhifiltri ees ei tõuseks üle 325 K (52 °C).

Kahekordse lahjenduse puhul viiakse lahjendustunnelist võetud proov teise astme lahjendustunnelisse, kus seda veelgi lahjendatakse ning seejärel läbi proovivõtufiltrite juhitakse (punkt 2.4, joonis 22). Mahtpumba või kriitilise voolurežiimiga Venturi toru maht peab olema piisav, et lahjendatud heitgaasivoo temperatuur lahjendustunnelis DT ei tõuseks proovivõtupiirkonnas üle 464 K (191 °C). Sekundaarne lahjendussüsteem peab andma piisavalt sekundaarset lahjendusõhku, et kahekordselt lahjendatud heitgaasivoo temperatuur vahetult enne tahkete osakeste põhifiltrit ei tõuseks üle 325 K (52 °C).

| DAF | Lahjendusõhu filter |
| --- | --- |

DAF

Lahjendusõhu filter

Süsivesinike fooni elimineerimiseks soovitatakse lahjendusõhk filtreerida ja puhastada aktiivsöega. Mootori valmistaja taotlusel võetakse heade inseneritavade kohaselt lahjendusõhu proov taustosakeste taseme määramiseks ja lahutatakse saadud väärtus lahjendatud heitgaasi puhul mõõdetud väärtusest.

| PSP | Tahkete osakeste proovivõttur |
| --- | --- |

PSP

Tahkete osakeste proovivõttur

Proovivõttur moodustab tahkete osakeste ülekandetoru PTT esimese osa ning:

| — | see paigaldatakse avaga ülesvoolu lahjendustunneli (DT) keskteljel asuvasse punkti, milles lahjendusõhk ja heitgaas on hästi segunenud, ligikaudu tunneli kümnekordse läbimõõdu kaugusele heitgaasi lahjendustunnelisse sisenemise punktist allavoolu; |
| --- | --- |

—

see paigaldatakse avaga ülesvoolu lahjendustunneli (DT) keskteljel asuvasse punkti, milles lahjendusõhk ja heitgaas on hästi segunenud, ligikaudu tunneli kümnekordse läbimõõdu kaugusele heitgaasi lahjendustunnelisse sisenemise punktist allavoolu;

| — | see peab olema vähemalt 12 mm siseläbimõõduga; |
| --- | --- |

—

see peab olema vähemalt 12 mm siseläbimõõduga;

| — | selle seina võib otsese kuumutamise või lahjendusõhu eelkuumutamise teel kuumutada temperatuurini 325 K (52 °C) tingimusel, et õhu temperatuur enne heitgaasi juhtimist lahjendustunnelisse ei tõuse üle 325 K (52 °C); |
| --- | --- |

—

selle seina võib otsese kuumutamise või lahjendusõhu eelkuumutamise teel kuumutada temperatuurini 325 K (52 °C) tingimusel, et õhu temperatuur enne heitgaasi juhtimist lahjendustunnelisse ei tõuse üle 325 K (52 °C);

| — | see võib olla isoleeritud. |
| --- | --- |

—

see võib olla isoleeritud.

2.4.   Tahkete osakeste proovivõtusüsteem

Tahkete osakeste proovivõtusüsteem on vajalik tahkete osakeste kogumiseks tahkete osakeste filtrile. Osavoolulahjendusest täisproovi võtmisel, mille puhul juhitakse kogu lahjendatud heitgaasiproov läbi filtrite, moodustavad lahjendussüsteem (punkt 2.2, joonised 14, 18) ja proovivõtusüsteem tavaliselt ühtse seadmestiku. Osavoolu- või täisvoolulahjendusest osaproovi võtmisel, mille puhul läbi filtrite juhitakse ainult osa lahjendatud heitgaasist, moodustavad lahjendussüsteem (punkt 2.2, joonised 11, 12, 13, 15, 16, 17, 19; punkt 2.3, joonis 20) ja proovivõtusüsteem tavaliselt eraldi seadmestiku.

Käesolevas eeskirjas käsitletakse täisvoolulahjendussüsteemi kahekordset lahjendussüsteemi (joonis 22) tavapärase tahkete osakeste proovivõtusüsteemi (nagu on kujutatud joonisel 21) modifikatsioonina. Kahekordses lahjendussüsteemis on olemas kõik tahkete osakeste proovivõtusüsteemi osad, nagu filtripesad ja proovivõtupump ning sellele lisaks mõned lahjendamisega seotud osad, nagu lahjendusõhutoiteseade ja sekundaarne lahjendustunnel.

Proovivõtupump soovitatakse kogu katse ajaks sisse lülitada, et vältida reguleerimispiirkonna mõjutamist. Ühekordse filtriga meetodi puhul tuleb kasutada möödavoolusüsteemi proovivoolu juhtimiseks läbi proovivõtufiltrite soovitud aegadel. Ümberlülitustest tulenevad häired mõõtepiirkonnas tuleb minimeerida.

Image

Osavoolu- või täisvoolulahjendussüsteemi lahjendustunnelist DT võetud lahjendatud heitgaasiproov juhitakse proovivõtupumba P abil läbi tahkete osakeste proovivõtturi PSP ja tahkete osakeste ülekandetoru PTT. Proovigaas läbib filtripesa (filtripesad) FH, milles on tahkete osakeste proovivõtufiltrid. Gaasiproovi voolukiirust reguleeritakse vooluregulaatori FC3 abil. Voolu kompenseerimise elektroonilise süsteemi EFC olemasolu korral (vt joonis 20) kasutatakse lahjendatud heitgaasivoolu käsusignaalina FC3-le.

Image

Täisvoolulahjendussüsteemi lahjendustunnelist DT võetud lahjendatud heitgaasiproov suunatakse läbi tahkete osakeste proovivõtturi PSP ja tahkete osakeste ülekandetoru PTT sekundaarsesse lahjendustunnelisse SDT, kus see veel kord lahjendatakse. Seejärel juhitakse gaasiproov läbi filtripesa(de), milles on tahkete osakeste proovivõtufiltrid. Lahjendusõhu voolukiirus on tavaliselt konstantne; gaasiproovi voolukiirust reguleerib vooluregulaator FC3. Voolu kompenseerimise elektroonilise süsteemi EFC (vt joonis 20) olemasolu korral kasutatakse kogu lahjendatud heitgaasivoolu käsusignaalina FC3-le.

2.4.1.   Joonistel 21 ja 22 märgitud seadmed

| PTT | Tahkete osakeste ülekandetoru (joonised 21, 22) |
| --- | --- |

PTT

Tahkete osakeste ülekandetoru (joonised 21, 22)

Tahkete osakeste ülekandetoru maksimaalne pikkus ei tohi olla üle 1 020 mm ja peab olema nii lühike kui võimalik. Vajaduse korral (osavoolu- ning täisvoolulahjendussüsteemid proovivõtuga osavoolust) lisatakse sellele proovivõtturi (vastavalt SP, ISP, PSP, vt punktid 2.2 ja 2.3) pikkus.

Mõõtmed on järgmised:

| — | osaproovivõtuga osavoolulahjendussüsteemi ja täisvoolu ühekordse lahjendussüsteemi puhul proovivõtturi (vastavalt SP, ISP, PSP) tipust filtripesani; |
| --- | --- |

—

osaproovivõtuga osavoolulahjendussüsteemi ja täisvoolu ühekordse lahjendussüsteemi puhul proovivõtturi (vastavalt SP, ISP, PSP) tipust filtripesani;

| — | täisproovivõtuga osavoolulahjendussüsteemi puhul lahjendustunneli lõpust filtripesani; |
| --- | --- |

—

täisproovivõtuga osavoolulahjendussüsteemi puhul lahjendustunneli lõpust filtripesani;

| — | täisvoo kahekordse lahjendussüsteemi puhul proovivõtturi (PSP) tipust sekundaarse lahjendustunnelini. |
| --- | --- |

—

täisvoo kahekordse lahjendussüsteemi puhul proovivõtturi (PSP) tipust sekundaarse lahjendustunnelini.

Ülekandetoru:

| — | seina võib kuumutada otse või eelkuumutatud lahjendusõhu abil temperatuurini 325 K (52 °C) tingimusel, et õhu temperatuur enne heitgaasi juhtimist lahjendustunnelisse ei tõuseks üle 325 K (52 °C); |
| --- | --- |

—

seina võib kuumutada otse või eelkuumutatud lahjendusõhu abil temperatuurini 325 K (52 °C) tingimusel, et õhu temperatuur enne heitgaasi juhtimist lahjendustunnelisse ei tõuseks üle 325 K (52 °C);

| — | võib olla isoleeritud. |
| --- | --- |

—

võib olla isoleeritud.

| SDT | Sekundaarne lahjendustunnel (joonis 22) |
| --- | --- |

SDT

Sekundaarne lahjendustunnel (joonis 22)

Sekundaarse lahjendustunneli minimaalne läbimõõt peab olema 75 mm ning selle pikkus peab võimaldama vähemalt 0,25 sekundilist viibeaega kahekordse lahjendusega proovi puhul. Põhifiltri pesa ei tohi olla sekundaarse lahjendustunneli väljalaskeavast kaugemal kui 300 mm.

Sekundaarset lahjendustunnelit:

| — | võib kuumutada otse või eelkuumutatud lahjendusõhu abil seina temperatuurini 325 K (52 °C) tingimusel, et õhu temperatuur enne heitgaasi juhtimist lahjendustunnelisse ei tõuseks üle 325 K (52 °C); |
| --- | --- |

—

võib kuumutada otse või eelkuumutatud lahjendusõhu abil seina temperatuurini 325 K (52 °C) tingimusel, et õhu temperatuur enne heitgaasi juhtimist lahjendustunnelisse ei tõuseks üle 325 K (52 °C);

| — | võib isoleerida. |
| --- | --- |

—

võib isoleerida.

| FH | Filtripesa (filtripesad) (joonised 21, 22) |
| --- | --- |

FH

Filtripesa (filtripesad) (joonised 21, 22)

Põhi- ja abifiltrite puhul võib kasutada kas ühte filtripesa või eraldi pesasid. 4. lisa 4. liite punktis 4.1.3 ettenähtud nõuded peavad olema täidetud.

Filtripesa (filtripesi):

| — | võib kuumutada otse või eelkuumutatud lahjendusõhu abil seina temperatuurini 325 K (52 °C) tingimusel, et õhu temperatuur enne heitgaasi juhtimist lahjendustunnelisse ei tõuseks üle 325 K (52 °C); |
| --- | --- |

—

võib kuumutada otse või eelkuumutatud lahjendusõhu abil seina temperatuurini 325 K (52 °C) tingimusel, et õhu temperatuur enne heitgaasi juhtimist lahjendustunnelisse ei tõuseks üle 325 K (52 °C);

| — | võib isoleerida. |
| --- | --- |

—

võib isoleerida.

| P | Proovivõtupump (joonised 21, 22) |
| --- | --- |

P

Proovivõtupump (joonised 21, 22)

Tahkete osakeste proovivõtupump peab asetsema tunnelist piisavalt kaugel, et sissevoolava gaasi temperatuur püsiks konstantsena (± 3K), kui voolu ei korrigeerita FC3 abil.

| DP | Lahjendusõhupump (joonis 22) |
| --- | --- |

DP

Lahjendusõhupump (joonis 22)

Lahjendusõhupump peab olema asetatud nii, et sissevoolava sekundaarse lahjendusõhu temperatuur oleks 298 ± 5 K (25 ± 5 °C), kui lahjendusõhku eelnevalt ei kuumutata.

| FC3 | Vooluregulaator (joonised 21, 22) |
| --- | --- |

FC3

Vooluregulaator (joonised 21, 22)

Vooluregulaatorit kasutatakse tahkete osakeste proovi voolukiiruse kompenseerimiseks proovivõtuliini siseste temperatuuri ja ülerõhu kõikumiste puhul, kui muud vahendid ei ole kättesaadavad. Vooluregulaator on vajalik voolu kompenseerimise elektroonilise süsteemi EFC (vt joonis 20) kasutamise korral.

| FM3 | Voolumõõtur (joonised 21, 22) |
| --- | --- |

FM3

Voolumõõtur (joonised 21, 22)

Tahkete osakeste voolu mõõtmiseks mõeldud gaasi- või voolumõõturid peavad asetsema piisavalt kaugel proovivõtupumbast P, et sissevoolava gaasi temperatuur püsiks konstantsena (± 3K), kui voolu ei korrigeerita FC3 abil.

| FM4 | Voolumõõtur (joonis 22) |
| --- | --- |

FM4

Voolumõõtur (joonis 22)

Lahjendusõhu voolu mõõtmiseks mõeldud gaasi- või voolumõõturid peavad olema asetatud nii, et sissevoolav gaas püsiks temperatuuril 298 ± 5 K (25 ± 5 °C).

| BV | Kuulkraan (mittekohustuslik) |
| --- | --- |

BV

Kuulkraan (mittekohustuslik)

Kuulkraani läbimõõt ei tohi olla väiksem kui tahkete osakeste ülekandetoru PTT siseläbimõõt ning selle lülitusaeg peab olema alla 0,5 sekundi.

Märkus: Kui PSP, PTT, SDT ja FH ümbritseva õhu temperatuur on alla 293 K (20 °C), tuleb rakendada ettevaatusabinõusid, et vältida tahkete osakeste kadusid lahjendustunneli jahedatele seintele ladestumise tõttu. Seetõttu soovitatakse tunnelit eespool nimetatud piires soojendada ja/või isoleerida. Ühtlasi soovitatakse, et filtri pinnatemperatuur proovivõtu ajal ei oleks alla 293 K (20 °C).

Mootori suurte koormuste juures võib eespool nimetatud osi jahutada selliste mitteagressiivsete vahendite abil nagu tsirkulatsiooniventilaator, kui jahutusagendi temperatuur ei lange alla 293 K (20 °C).

3.   SUITSU LÄBIPAISTMATUSE MÄÄRAMINE

3.1.   Sissejuhatus

Punktides 3.2 ja 3.3 ning joonistel 23 ja 24 on esitatud soovitatavate suitsususemõõtesüsteemide üksikasjalikud kirjeldused. Erinevate konfiguratsioonide puhul võib saada samaväärseid tulemusi ning seetõttu ei ole täpne vastavus joonistele 23 ja 24 vajalik. Lisateabe saamiseks ja seadmesüsteemide töö kooskõlastamiseks on lubatud kasutada lisaseadmeid, nagu mõõteriistad, ventiilid, solenoidid, pumbad ja lülitid. Teatavad süsteemide täpsuse tagamiseks mittevajalikud seadmed võib ära jätta, kui see on heade inseneritavadega kooskõlas.

Määramine põhineb valgusvoo juhtimisel läbi uuritava suitsusega keskkonna teatava pikkusega vahemaal ja algse valgusvoo osa põhjal, mis jõuab vastuvõtjani, hinnatakse keskkonna läbipaistmatuse määra. Suitsususe mõõtmine oleneb seadme ehitusest ning võib toimuda väljalasketorus (väljalasketorusse paigaldatav täisvoolu suitsususemõõtur), väljalasketoru lõpus (väljalasketoru lõppu asetatav täisvoolu suitsususemõõtur) või väljalasketorust proovi võtmise abil (osavoolu suitsususemõõtur). Mõõteriista valmistaja deklareerib mõõteriista optilise tee pikkuse, mida kasutatakse valguse neeldumisteguri hindamiseks läbipaistmatuse signaali põhjal.

3.2.   Täisvoolu suitsususemõõtur

Võib kasutada kahte peamist täisvoolu suitsususemõõturi tüüpi (joonis 23). Väljalasketorusse asetatud suitsususemõõturi puhul mõõdetakse kogu heitgaasivoolu läbipaistmatust väljalasketorus. Selle suitsususemõõturi tüübi puhul sõltub efektiivse optilise tee pikkus suitsususemõõturi ehitusest.

Väljalasketoru lõppu paigaldatud suitsususemõõturi puhul mõõdetakse kogu heitgaasivoolu läbipaistmatust selle väljumisel väljalasketorust. Selle suitsususemõõturi tüübi puhul sõltub efektiivse optilise tee pikkus väljalasketoru ehitusest ning väljalasketoru otsa ja suitsususemõõturi vahelisest kaugusest.

Image

3.2.1.   Joonisel 23 märgitud seadmed

| EP | Väljalasketoru |
| --- | --- |

EP

Väljalasketoru

Väljalasketorusse paigaldatava suitsususemõõturi puhul ei tohi väljalasketoru kolmekordse läbimõõdu pikkusel lõigul mõõtepiirkonna ees ja taga väljalasketoru läbimõõt muutuda. Kui mõõtepiirkonna läbimõõt on väljalasketoru läbimõõdust suurem, soovitatakse kasutada enne mõõtepiirkonda astmeliselt ahenevat toru.

Väljalasketoru lõppu paigaldatava suitsususemõõturi puhul peab väljalasketoru olema viimasel 0,6 m pikkusel lõigul ümmarguse ristlõikega ning sellel ei tohi olla põlvi ega kõverusi. Väljalasketoru otsa tasapind peab lõikuma toruga täisnurkselt. Suitsususemõõtur paigaldatakse heitgaasivoolu keskjoonele 25 ± 5 mm kaugusele väljalasketoru otsast.

| OPL | Optilise tee pikkus |
| --- | --- |

OPL

Optilise tee pikkus

Optilise tee pikkus suitsuses keskkonnas suitsususemõõturi valgusallika ja vastuvõtja vahel, mida vajaduse korral korrigeeritakse tihedusgradiendist ja ääreefektist tingitud ebaühtluse arvestamiseks. Optilise tee pikkuse deklareerib mõõteriista valmistaja, võttes arvesse kõikide tahmumist vältivate meetmete rakendamist (näiteks puhastamine õhu läbipuhumise abil). Kui optilise tee pikkust ei ole teada, määratakse see vastavalt standardi ISO IDS 11614 punktile 11.6.5. Optilise tee pikkuse õigeks määramiseks peab heitgaasi minimaalne kiirus olema 20 m/sek.

| LS | Valgusallikas |
| --- | --- |

LS

Valgusallikas

Valgusallikana kasutatakse hõõglampi värvustemperatuuriga 2 800–3 250 K või rohelist valgusdioodi (LED) kiirgusmaksimumiga 550–570 nm. Valgusallikat tuleb kaitsta tahmumise eest vahendite abil, mis ei mõjuta valmistaja poolt kindlaksmääratud optilise tee pikkust.

| LD | Valgusdetektor |
| --- | --- |

LD

Valgusdetektor

Detektorina kasutatakse fotoelementi või fotodioodi (vajaduse korral filtriga). Kui valgusallikana kasutatakse hõõglampi, peab vastuvõtja maksimaalne spektraaltundlikkus (maksimaalne tundlikkus) vastama inimsilma valgustundlikkuse kõverale vahemikus 550–570 nm, kusjuures piirkondades alla 430 nm ja üle 680 nm peab tundlikkus olema alla 4 % maksimaalsest tundlikkusest. Valgusdetektori tahmumist välditakse vahendite abil, mis ei mõjuta valmistaja poolt kindlaksmääratud optilise tee pikkust.

| CL | Kollimaatorläätsed |
| --- | --- |

CL

Kollimaatorläätsed

Valgus koondatakse valgusvihuks, mille maksimaalne läbimõõt on 30 mm. Valgusvihu kiired peavad olema paralleelsed optilise teljega, kusjuures hälve ei tohi ületada 3°.

| T1 | Temperatuuriandur (mittekohustuslik) |
| --- | --- |

T1

Temperatuuriandur (mittekohustuslik)

Heitgaasi temperatuuri võib jälgida kogu katse kestel.

3.3.   Osavoolu suitsususemõõtur

Osavoolu suitsususemõõturi puhul (joonis 24) võetakse representatiivne heitgaasiproov väljalasketorust ning juhitakse ülekandetoru kaudu mõõtekambrisse. Selle suitsususemõõturi tüübi puhul sõltub efektiivse optilise tee pikkus suitsususemõõturi ehitusest. Järgmises punktis nimetatud reageeringuajad kehtivad suitsususemõõturi valmistaja poolt kindlaksmääratud minimaalse voolukiiruse puhul.

Image

3.3.1.   Joonisel 24 märgitud seadmed

| EP | Väljalasketoru |
| --- | --- |

EP

Väljalasketoru

Väljalasketoru on sirge toru, mille pikkus alates proovivõtturi tipust on vähemalt kuus toru läbimõõtu ülesvoolu ja kolm läbimõõtu allavoolu.

| SP | Proovivõttur |
| --- | --- |

SP

Proovivõttur

Proovivõttur on väljalasketoru keskteljele või selle lähedale asetatud avatud toru suunaga ülesvoolu. Lõtk väljalasketoru seina suhtes peab olema vähemalt 5 mm. Proovivõtturi läbimõõt peab tagama representatiivse proovivõtu ning suitsususemõõturit läbiva piisava voolu.

| TT | Ülekandetoru |
| --- | --- |

TT

Ülekandetoru

Ülekandetoru:

| — | peab olema võimalikult lühike ning tagama mõõtekambri sissevooluava juures heitgaasi temperatuuri 373 ± 30 K (100 ± 30 °C); |
| --- | --- |

—

peab olema võimalikult lühike ning tagama mõõtekambri sissevooluava juures heitgaasi temperatuuri 373 ± 30 K (100 ± 30 °C);

| — | seina temperatuur peab piisaval määral ületama heitgaasi kastepunkti, et vältida kondenseerumist; |
| --- | --- |

—

seina temperatuur peab piisaval määral ületama heitgaasi kastepunkti, et vältida kondenseerumist;

| — | läbimõõt peab kogu ulatuses võrduma proovivõtturi läbimõõduga; |
| --- | --- |

—

läbimõõt peab kogu ulatuses võrduma proovivõtturi läbimõõduga;

| — | reageeringuaeg seadme minimaalse läbivoolu puhul peab olema alla 0,05 sekundi, nagu on määratletud 4. lisa 4. liite punktis 5.2.4; |
| --- | --- |

—

reageeringuaeg seadme minimaalse läbivoolu puhul peab olema alla 0,05 sekundi, nagu on määratletud 4. lisa 4. liite punktis 5.2.4;

| — | ei tohi märkimisväärselt mõjutada suitsususe maksimaalset taset. |
| --- | --- |

—

ei tohi märkimisväärselt mõjutada suitsususe maksimaalset taset.

| FM | Voolumõõtur |
| --- | --- |

FM

Voolumõõtur

Voolu mõõteriistad mõõtekambrisse suunduva voolu kontrollimiseks. Mõõteriista valmistaja määrab kindlaks minimaalse ja maksimaalse voolu kiirused nii, et nõuded ülekandetoru TT reageeringuaja ning optilise tee pikkuse kohta oleksid täidetud. Kui kasutatakse proovivõtupumpa P, võib voolumõõtur asuda selle läheduses.

| MC | Mõõtekamber |
| --- | --- |

MC

Mõõtekamber

Mõõtekambris kasutatakse mittepeegeldavaid sisepindu või samaväärset optilist keskkonda. Hajunud valguse sattumine detektorile sisepeegeldumise tõttu tuleb minimeerida.

Mõõtekambris oleva gaasi rõhk võib atmosfäärirõhust erineda kuni 0,75 kPa. Kui seadme ehitus seda ei võimalda, tuleb suitsususemõõturi näit atmosfäärirõhule ümber arvutada.

Mõõtekambri seinte temperatuur peab olema 343 K–373 K (70–100 °C) täpsusega ± 5 K ja piisaval määral kõrgem heitgaasi kastepunktist, et vältida kondenseerumist. Mõõtekambris peavad olema temperatuuri mõõtmiseks vajalikud seadmed.

| OPL | Optilise tee pikkus |
| --- | --- |

OPL

Optilise tee pikkus

Optilise tee pikkus suitsuses keskkonnas suitsususemõõturi valgusallika ja vastuvõtja vahel, mida vajaduse korral korrigeeritakse tihedusgradiendist ja ääreefektist tingitud ebaühtluse arvestamiseks. Optilise tee pikkuse deklareerib mõõteriista valmistaja, võttes arvesse kõikide tahmumist vältivate meetmete rakendamist (näiteks puhastamine õhu läbipuhumise abil). Kui optilise tee pikkust ei ole teada, määratakse see vastavalt standardi ISO IDS 11614 punktile 11.6.5.

| LS | Valgusallikas |
| --- | --- |

LS

Valgusallikas

Valgusallikana kasutatakse hõõglampi värvustemperatuuriga 2 800–3 250 K või rohelist valgusdioodi (LED) kiirgusmaksimumiga 550–570 nm. Valgusallikat tuleb kaitsta tahmumise eest vahendite abil, mis ei mõjuta valmistaja poolt kindlaksmääratud optilise tee pikkust.

| LD | Valgusdetektor |
| --- | --- |

LD

Valgusdetektor

Detektorina kasutatakse fotoelementi või fotodioodi (vajaduse korral filtriga). Kui valgusallikana kasutatakse hõõglampi, peab vastuvõtja maksimaalne spektraaltundlikkus (maksimaalne tundlikkus) vastama inimsilma valgustundlikkuse kõverale vahemikus 550–570 nm, kusjuures piirkondades alla 430 nm ja üle 680 nm peab tundlikkus olema alla 4 % maksimaalsest tundlikkusest. Valgusdetektori tahmumist välditakse vahendite abil, mis ei mõjuta valmistaja poolt kindlaksmääratud optilise tee pikkust.

| CL | Kollimaatorläätsed |
| --- | --- |

CL

Kollimaatorläätsed

Valgus koondatakse valgusvihuks, mille maksimaalne läbimõõt on 30 mm. Valgusvihu kiired peavad olema paralleelsed optilise teljega, kusjuures hälve ei tohi ületada 3°.

| T1 | Temperatuuriandur |
| --- | --- |

T1

Temperatuuriandur

Kasutatakse heitgaasi temperatuuri jälgimiseks mõõtekambri sissevooluava juures.

| P | Proovivõtupump (mittekohustuslik) |
| --- | --- |

P

Proovivõtupump (mittekohustuslik)

Gaasiproovi juhtimiseks läbi mõõtekambri võib kasutada mõõtekambrist allavoolu asuvat proovivõtupumpa.

5. LISA

TÜÜBIKINNITUSKATSETEKS JA TOODANGU NÕUETELE VASTAVUSE TÕENDAMISEKS ETTENÄHTUD DIISELMOOTORI ETALONKÜTUSE TEHNILISED KARAKTERISTIKUD

1.   DIISLIKÜTUS (28)

| Parameeter | Ühik | Piirväärtus (28) | Katsemeetod (29) | Avaldamise aeg |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| alumine | ülemine |
| Tsetaaniarv (30) | | 52 | 54 | ISO 5165 | 1998 (31) |
| Tihedus 15 °C juures | kg/m3 | 833 | 837 | ISO 3675 | 1995 |
| Destilleerimistemperatuurid: | | | | | |
| — destilleerub 50 % | °C | 245 | | ISO 3405 | 1998 |
| — destilleerub 95 % | °C | 345 | 350 | ISO 3405 | 1998 |
| — keemisvahemiku ülemine piir | °C | — | 370 | ISO 3405 | 1998 |
| Leekpunkt | °C | 55 | — | EN 27719 | 1993 |
| Jahutatava filtri ummistumise temperatuur | °C | — | –5 | EN 116 | 1981 |
| Viskoossus 40 °C juures | mm2/s | 2,5 | 3,5 | EN-ISO 3104 | 1996 |
| Polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud | massi % | 3,0 | 6,0 | IP 391 (*) | 1995 |
| Väävlisisaldus (32) | mg/kg | — | 300 | pr. EN-ISO/DIS 14596 | 1998 (31) |
| Söövitav toime vasele | | — | 1 | EN-ISO 2160 | 1995 |
| Koksiarv Conradsoni järgi (10 % DR) | massi % | — | 0,2 | EN-ISO 10370 | |
| Tuhasus | massi % | — | 0,01 | EN-ISO 6245 | 1995 |
| Veesisaldus | massi % | — | 0,05 | EN-ISO 12937 | 1995 |
| Neutralisatsiooniarv (tugev hape) | mg OH/g | — | 0,02 | ASTM D 974-95 | 1998 (31) |
| Oksüdatsioonikindlus (33) | mg/ml | — | 0,025 | EN-ISO 12205 | 1996 |

Parameeter

Ühik

Piirväärtus (28)

Katsemeetod (29)

Avaldamise aeg

alumine

ülemine

Tsetaaniarv (30)

52

54

ISO 5165

1998 (31)

Tihedus 15 °C juures

kg/m3

833

837

ISO 3675

1995

Destilleerimistemperatuurid:

— destilleerub 50 %

°C

245

ISO 3405

1998

— destilleerub 95 %

°C

345

350

ISO 3405

1998

— keemisvahemiku ülemine piir

°C

—

370

ISO 3405

1998

Leekpunkt

°C

55

—

EN 27719

1993

Jahutatava filtri ummistumise temperatuur

°C

—

–5

EN 116

1981

Viskoossus 40 °C juures

mm2/s

2,5

3,5

EN-ISO 3104

1996

Polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud

massi %

3,0

6,0

IP 391 (*)

1995

Väävlisisaldus (32)

mg/kg

—

300

pr. EN-ISO/DIS 14596

1998 (31)

Söövitav toime vasele

—

1

EN-ISO 2160

1995

Koksiarv Conradsoni järgi (10 % DR)

massi %

—

0,2

EN-ISO 10370

Tuhasus

massi %

—

0,01

EN-ISO 6245

1995

Veesisaldus

massi %

—

0,05

EN-ISO 12937

1995

Neutralisatsiooniarv (tugev hape)

mg OH/g

—

0,02

ASTM D 974-95

1998 (31)

Oksüdatsioonikindlus (33)

mg/ml

—

0,025

EN-ISO 12205

1996

2.   DIISELMOOTORITES KASUTATAV ETANOOL (34)

| Parameeter | Ühik | Piirväärtus (35) | Katsemeetod (36) |
| --- | --- | --- | --- |
| alumine | ülemine |
| Alkoholisisaldus | massi % | 92,4 | — | ASTM D 5501 |
| Etanoolist erineva alkoholi sisaldus kogu alkoholis | massi % | — | 2 | ASTM D 5501 |
| Tihedus 15 °C juures | kg/m3 | 795 | 815 | ASTM D 4052 |
| Tuhasus | massi % | | 0,001 | ISO 6245 |
| Leekpunkt | °C | 10 | | ISO 2719 |
| Happesisaldus, väljendatud äädikhappena | massi % | — | 0,0025 | ISO 1388-2 |
| Neutralisatsiooniarv (tugev hape) | KOH mg/1 | — | 1 | |
| Värvus | Skaala järgi | — | 10 | ASTM D 1209 |
| Tahke jääk 100 °C juures | mg/kg | | 15 | ISO 759 |
| Veesisaldus | massi % | | 6,5 | ISO 760 |
| Aldehüüdide sisaldus, väljendatud äädikhappena | massi % | | 0,0025 | ISO 1388-4 |
| Väävlisisaldus | mg/kg | — | 10 | ASTM D 5453 |
| Estrite sisaldus, väljendatud etüülatsetaadina | massi % | — | 0,1 | ASTM D 1617 |

Parameeter

Ühik

Piirväärtus (35)

Katsemeetod (36)

alumine

ülemine

Alkoholisisaldus

massi %

92,4

—

ASTM D 5501

Etanoolist erineva alkoholi sisaldus kogu alkoholis

massi %

—

2

ASTM D 5501

Tihedus 15 °C juures

kg/m3

795

815

ASTM D 4052

Tuhasus

massi %

0,001

ISO 6245

Leekpunkt

°C

10

ISO 2719

Happesisaldus, väljendatud äädikhappena

massi %

—

0,0025

ISO 1388-2

Neutralisatsiooniarv (tugev hape)

KOH mg/1

—

1

Värvus

Skaala järgi

—

10

ASTM D 1209

Tahke jääk 100 °C juures

mg/kg

15

ISO 759

Veesisaldus

massi %

6,5

ISO 760

Aldehüüdide sisaldus, väljendatud äädikhappena

massi %

0,0025

ISO 1388-4

Väävlisisaldus

mg/kg

—

10

ASTM D 5453

Estrite sisaldus, väljendatud etüülatsetaadina

massi %

—

0,1

ASTM D 1617

6. LISA

TÜÜBIKINNITUSKATSETEKS JA TOODANGU NÕUETELE VASTAVUSE TÕENDAMISEKS ETTENÄHTUD MAAGAAS-ETALONKÜTUSE TEHNILISED KARAKTERISTIKUD

Tüüp: MAAGAAS

Euroopa turul müüdavad kütused moodustavad kaks rühma:

| — | H-rühm, mis piirneb etalonkütustega GR ja G23; |
| --- | --- |

—

H-rühm, mis piirneb etalonkütustega GR ja G23;

| — | L-rühm, mis piirneb etalonkütustega G23 ja G25. |
| --- | --- |

—

L-rühm, mis piirneb etalonkütustega G23 ja G25.

Järgnevalt esitatakse etalonkütuste GR, G23 ja G25 karakteristikud:

Etalonkütus GR

| Karakteristik | Ühik | Baas | Piirväärtus | Katsemeetod |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| alumine | ülemine |
| Koostis: | | | | | |
| Metaan | mool% | 87 | 84 | 89 | |
| Etaan | mool% | 13 | 11 | 15 | |
| Bilanss (37) | mool% | — | — | 1 | ISO 6974 |
| Väävlisisaldus | mg/m3
   (38) | — | — | 10 | ISO 6326-5 |

Karakteristik

Ühik

Baas

Piirväärtus

Katsemeetod

alumine

ülemine

Koostis:

Metaan

mool%

87

84

89

Etaan

mool%

13

11

15

Bilanss (37)

mool%

—

—

1

ISO 6974

Väävlisisaldus

mg/m3
   (38)

—

—

10

ISO 6326-5

Etalonkütus G23

| Karakteristik | Ühik | Baas | Piirväärtus | Katsemeetod |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| alumine | ülemine |
| Koostis: | | | | | |
| Metaan | mool% | 92,5 | 91,5 | 93,5 | |
| Bilanss (39) | mool% | — | — | 1 | ISO 6974 |
| N2 | mool% | 7,5 | 6,5 | 8,5 | |
| Väävlisisaldus | mg/m3
   (40) | — | — | 10 | ISO 6326-5 |

Karakteristik

Ühik

Baas

Piirväärtus

Katsemeetod

alumine

ülemine

Koostis:

Metaan

mool%

92,5

91,5

93,5

Bilanss (39)

mool%

—

—

1

ISO 6974

N2

mool%

7,5

6,5

8,5

Väävlisisaldus

mg/m3
   (40)

—

—

10

ISO 6326-5

Etalonkütus G25

| Karakteristik | Ühik | Baas | Piirväärtus | Katsemeetod |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| alumine | ülemine |
| Koostis: | | | | | |
| Metaan | mool% | 86 | 84 | 88 | |
| Bilanss (41) | mool% | — | — | 1 | ISO 6974 |
| N2 | mool% | 14 | 12 | 16 | |
| Väävlisisaldus | mg/m3
   (42) | — | — | 10 | ISO 6326-5 |

Karakteristik

Ühik

Baas

Piirväärtus

Katsemeetod

alumine

ülemine

Koostis:

Metaan

mool%

86

84

88

Bilanss (41)

mool%

—

—

1

ISO 6974

N2

mool%

14

12

16

Väävlisisaldus

mg/m3
   (42)

—

—

10

ISO 6326-5

7. LISA

TÜÜP: VEELDATUD NAFTAGAAS

| Parameeter | Ühik | Piirväärtus | Kütus A | Piirväärtus | Kütus B | Katsemeetod |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| alumine | ülemine | alumine | ülemine |
| Oktaaniarv | | 92,5 (43) | | 92,5 | | EN 589 lisa B |
| Koostis: | | | | | | |
| C3 sisaldus | mahu% | 48 | 52 | 83 | 87 | |
| C4 sisaldus | mahu% | 48 | 52 | 13 | 17 | ISO 7941 |
| Olefiinid | mahu% | | 12 | | 14 | |
| Aurutamisjääk | mg/kg | | 50 | | 50 | NFM 41015 |
| Üldväävel | ppm massi järgi (43) | | 50 | | 50 | EN 24260 |
| Vesiniksulfiid | — | | ei esine | | ei esine | ISO 8819 |
| Söövitav toime vaseribale | hinnang | | 1. klass | | 1. klass | ISO 6251 (44) |
| Vesi 0 °C juures | | | veevaba | | veevaba | visuaalne |

Parameeter

Ühik

Piirväärtus

Kütus A

Piirväärtus

Kütus B

Katsemeetod

alumine

ülemine

alumine

ülemine

Oktaaniarv

92,5 (43)

92,5

EN 589 lisa B

Koostis:

C3 sisaldus

mahu%

48

52

83

87

C4 sisaldus

mahu%

48

52

13

17

ISO 7941

Olefiinid

mahu%

12

14

Aurutamisjääk

mg/kg

50

50

NFM 41015

Üldväävel

ppm massi järgi (43)

50

50

EN 24260

Vesiniksulfiid

—

ei esine

ei esine

ISO 8819

Söövitav toime vaseribale

hinnang

1. klass

1. klass

ISO 6251 (44)

Vesi 0 °C juures

veevaba

veevaba

visuaalne

8. LISA

ARVUTAMISE NÄIDE

1.   EUROOPA STATSIONAARSE KATSE TSÜKKEL

1.1.   Gaasilised Saasteained

Allpool esitatakse mõõteandmed, mis on vajalikud tulemuste arvutamiseks teatava individuaalse tsüklifaasi korral. Käesolevas näites on CO ja NOx sisaldust mõõdetud kuivas, HC sisaldust aga niiskes heitgaasis. HC kontsentratsiooni väljendatakse propaani ekvivalendina (C3) ning see tuleb C1 ekvivalendi saamiseks korrutada kolmega. Arvutamismeetod muude katsetsükli faaside puhul on sama.

| P
  (kW) | Ta

  (K) | Ha

  (g/kg) | GEXH

  (kg) | GAIRW

  (kg) | GFUEL

  (kg) | HC
  (ppm) | CO
  (ppm) | NOx

  (ppm) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 82,9 | 294,8 | 7,81 | 563,38 | 545,29 | 18,09 | 6,3 | 41,2 | 495 |

P

(kW)

Ta

(K)

Ha

(g/kg)

GEXH

(kg)

GAIRW

(kg)

GFUEL

(kg)

HC

(ppm)

CO

(ppm)

NOx

(ppm)

82,9

294,8

7,81

563,38

545,29

18,09

6,3

41,2

495

Kuivalt heitgaasilt niiskele ülemineku teguri KW,r arvutamine (4. lisa, 1. liide, punkt 4.2.):

Formula ja Formula

Formula

Kontsentratsioonide arvutamine niiskes heitgaasis:

CO = 41,2 × 0,9239 = 38,1 ppm

NOx = 495 × 0,9239 = 457 ppm

Niiskust arvestav NOx taseme parandustegur KH,D (4. lisa, 1. liide, punkt 4.3):

A = 0,309 × 18,09 / 541,06 – 0,0266 = –0,0163

B = –0,209 × 18,09 / 541,06 + 0,00954 = 0,0026

Formula

Saasteainete massivoolukiiruste arvutamine (4. lisa, 1. liide, punkt 4.4):

NOx = 0,001587 × 457 × 0,9625 × 563,38 = 393,27 g/h

CO = 0,000966 × 38,1 × 563,38 = 20,735 g/h

HC = 0,000479 × 6,3 × 3 × 563,38 = 5,100 g/h

Heite erimasside arvutamine (4. lisa, 1. liide, punkt 4.5):

Järgmine näide on CO erimassi arvutamise kohta; muude saasteainete korral on arvutusprotseduur samasugune.

Massivoolukiirused individuaalsete faaside puhul korrutatakse vastavate kaaluteguritega, nagu on näidatud 4. lisa 1. liite punktis 2.7.1, ja summeeritakse, mille tulemusena saadakse katsetsükli keskmine saasteaine massivoolukiirus:

| CO | = | (6,7 × 0,15) + (24,6 × 0,08) + (20,5 × 0,10) + (20,7 × 0,10) + (20,6 × 0,05) + (15,0 × 0,05) + (19,7 × 0,05) + (74,5 × 0,09) + (31,5 × 0,10) + (81,9 × 0,08) + (34,8 × 0,05) + (30,8 × 0,05) + (27,3 × 0,05) = 30,91 g/h |
| --- | --- | --- |

CO

=

(6,7 × 0,15) + (24,6 × 0,08) + (20,5 × 0,10) + (20,7 × 0,10) + (20,6 × 0,05) + (15,0 × 0,05) + (19,7 × 0,05) + (74,5 × 0,09) + (31,5 × 0,10) + (81,9 × 0,08) + (34,8 × 0,05) + (30,8 × 0,05) + (27,3 × 0,05) = 30,91 g/h

Mootorite võimsused individuaalsete faaside puhul korrutatakse vastavate kaaluteguritega, nagu on näidatud 4. lisa 1. liite punktis 2.7.1, ja summeeritakse, mille tulemusena saadakse katsetsükli keskmine võimsus:

| P(n) | = | (0,1 × 0,15) + (96,8 × 0,08) + (55,2 × 0,10) + (82,9 × 0,10) + (46,8 × 0,05) + (70,1 × 0,05) + (23,0 × 0,05) + (114,3 × 0,09) + (27,0 × 0,10) + (122,0 × 0,08) + (28,6 × 0,05) + (87,4 × 0,05) + (57,9 × 0,05) = 60,006 kW |
| --- | --- | --- |

P(n)

=

(0,1 × 0,15) + (96,8 × 0,08) + (55,2 × 0,10) + (82,9 × 0,10) + (46,8 × 0,05) + (70,1 × 0,05) + (23,0 × 0,05) + (114,3 × 0,09) + (27,0 × 0,10) + (122,0 × 0,08) + (28,6 × 0,05) + (87,4 × 0,05) + (57,9 × 0,05) = 60,006 kW

Formula

NOx heite erimassi arvutamine juhuslikus punktis (4. lisa, 1. liide, punkt 4.6.1):

Oletame, et juhuslikult valitud punktis määrati järgmised väärtused:

| nZ | = 1 600 min–1 | |
| --- | --- | --- |
| MZ | = 495 Nm | |
| NOx mass,Z | = 487,9 g/h | (arvutatud eespool esitatud valemite põhjal) |
| P(n)Z | = 83 kW | |
| NOx,Z | = 487,9/83 | = 5,878 g/kWh |

nZ

= 1 600 min–1

MZ

= 495 Nm

NOx mass,Z

= 487,9 g/h

(arvutatud eespool esitatud valemite põhjal)

P(n)Z

= 83 kW

NOx,Z

= 487,9/83

= 5,878 g/kWh

Katsetsükli heitetaseme määramine (4. lisa, 1. liide, punkt 4.6.2):

Oletame, et Euroopa statsionaarse katse tsüklis määrati nelja faasi puhul järgmised väärtused:

| nRT | nSU | ER | ES | ET | EU | MR | MS | MT | MU |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 368 | 1 785 | 5,943 | 5,565 | 5,889 | 4,973 | 515 | 460 | 681 | 610 |

nRT

nSU

ER

ES

ET

EU

MR

MS

MT

MU

1 368

1 785

5,943

5,565

5,889

4,973

515

460

681

610

ETU = 5,889 + (4,973 – -5,889) × (1 600 – 1 368) / (1 785 – 1 368) = 5,377 g/kWh

ERS = 5,943 + (5,565 – 5,943) × (1 600 – 1 368) / (1 785 – 1 368) = 5,732 g/kWh

MTU = 681 + (601 – 681) × (1 600 – 1 368) / (1 785 – 1 368) = 641,3 Nm

MRS = 515 + (460 – 515) × (1 600 – 1 368) / (1 785 – 1 368) = 484,3 Nm

EZ = 5,732 + (5,377 – 5,732) × (495 – 484,3) / (641,3 – 484,3) = 5,708 g/kWh

NOx heitetasemete võrdlus (4. lisa, 1. liide, punkt 4.6.3):

NOx diff = 100 × (5,878 – 5,708) / 5,708 = 2,98 %

1.2.   Kübemeheide

Kübemeheidet mõõdetakse põhimõttel, et tahkete osakeste kogumine toimub kogu tsükli kestel, kuid proovi mass ja voolukiirused (MSAM ja GEDF) määratakse üksikfaaside jooksul. GEDF väärtuse arvutamine sõltub kasutatavast süsteemist. Järgmistes näidetes kasutatakse CO2 mõõtmisega ja süsinikubilansi meetodiga seotud süsteemi ning voolukiiruse mõõtmisega seotud süsteemi. Täisvoolulahjendussüsteemi kasutamise korral mõõdetakse GEDF otse püsimahuproovi seadme abil.

GEDF arvutamine (4. lisa, 1. liide, punktid 5.2.3 ja 5.2.4):

Oletame, et 4. faasi puhul saadi järgmised mõõteandmed. Muude faaside puhul on arvutusprotseduur samasugune.

| GEXH

  (kg/h) | GFUEL

  (kg/h) | GDILW

  (kg/h) | GTOTW

  (kg/h) | CO2D

  (%) | CO2A

  (%) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 334,02 | 10,76 | 5,4435 | 6,0 | 0,657 | 0,040 |

GEXH

(kg/h)

GFUEL

(kg/h)

GDILW

(kg/h)

GTOTW

(kg/h)

CO2D

(%)

CO2A

(%)

334,02

10,76

5,4435

6,0

0,657

0,040

| a) | süsinikubilansi meetod |
| --- | --- |

a)

süsinikubilansi meetod

| b) | voolukiiruse mõõtmise meetod |
| --- | --- |

b)

voolukiiruse mõõtmise meetod

GEDFW = 334,02 × 10,78 = 3 600,7 kg/h

Massivoolukiiruse arvutamine (4. lisa, 1. liide, punkt 5.4):

GEDFW voolu kiirused individuaalsete faaside puhul korrutatakse vastavate kaaluteguritega, nagu on näidatud 4. lisa 1. liite punktis 2.7.1, ja summeeritakse, mille tulemusena saadakse katsetsükli keskmine GEDF. Proovi üldise massivoolukiiruse MSAM leidmiseks liidetakse individuaalsete faaside puhul määratud kiirused.

| | = | (3 567 × 0,15) + (3 592 × 0,08) + (3 611 × 0,10) + (3 600 × 0,10) + (3 618 × 0,05) + (3 600 × 0,05) + (3 640 × 0,05) + (3 614 × 0,09) + (3 620 × 0,10) + (3 601 × 0,08) + (3 639 × 0,05) + (3 582 × 0,05) + (3 635 × 0,05) = 3 604,6 kg/h |
| --- | --- | --- |
| MSAM | = | 0,226 + 0,122 + 0,151 + 0,152 + 0,076 + 0,076 + 0,076 + 0,136 + 0,151 + 0,121 + 0,076 + 0,076 + 0,075 = 1,515 kg |

Formula

=

(3 567 × 0,15) + (3 592 × 0,08) + (3 611 × 0,10) + (3 600 × 0,10) + (3 618 × 0,05) + (3 600 × 0,05) + (3 640 × 0,05) + (3 614 × 0,09) + (3 620 × 0,10) + (3 601 × 0,08) + (3 639 × 0,05) + (3 582 × 0,05) + (3 635 × 0,05) = 3 604,6 kg/h

MSAM

=

0,226 + 0,122 + 0,151 + 0,152 + 0,076 + 0,076 + 0,076 + 0,136 + 0,151 + 0,121 + 0,076 + 0,076 + 0,075 = 1,515 kg

Oletame, et tahkete osakeste mass filtritel on 2,5 mg, siis

Formula

Fooni arvestav parandus (mittekohustuslik)

Oletame, et tehti üks fooni taseme mõõtmine, kusjuures parameetrite väärtused olid järgmised. Lahjendustegur DF arvutatakse samal viisil nagu käesoleva lisa punktis 3.1 ning seda siin ei käsitleta.

Md = 0,1 mg; MDIL = 1,5 kg

Summaarne DF = [(1–1 / 119,15) × 0,15] + [(1–1 / 8,89) × 0,08] + [(1–1 / 14,75) × 0,10] + [(1–1 / 10,10) × 0,10] + [(1–1 / 18,02) × 0,05] + [(1–1 / 12,33) × 0,05] + [(1–1 / 32,18) × 0,05] + [(1–1 / 6,94) × 0,09] + [(1–1 / 25,19) × 0,10] + [(1–1 / 6,12) × 0,08] + [(1–1 / 20,87) × 0,05] + [(1–1 / 8,77) × 0,05] + [(1–1 / 12,59) × 0,05] = 0,923

Formula

Heite erimassi arvutamine (4. lisa, 1. liide, punkt 5.5):

| P(n) | = | (0,1 × 0,15) + (96,8 × 0,08) + (55,2 × 0,10) + (82,9 × 0,10) + (46,8 × 0,05) + (70,1 × 0,05) + (23,0 × 0,05) + (114,3 × 0,09) + (27,0 × 0,10) + (122,0 × 0,08) + (28,6 × 0,05) + (87,4 × 0,05) + (57,9 × 0,05) = 60,006 kW |
| --- | --- | --- |

P(n)

=

(0,1 × 0,15) + (96,8 × 0,08) + (55,2 × 0,10) + (82,9 × 0,10) + (46,8 × 0,05) + (70,1 × 0,05) + (23,0 × 0,05) + (114,3 × 0,09) + (27,0 × 0,10) + (122,0 × 0,08) + (28,6 × 0,05) + (87,4 × 0,05) + (57,9 × 0,05) = 60,006 kW

Formula = 0,099 g/kWh, kui arvestada fooniparandust,

Formula = 0,095 g/kWh

Individuaalse faasi kaaluteguri arvutamine (4. lisa, 1. liide, punkt 5.6):

Oletame, et 4. faasi puhul on arvutatud eespool esitatud väärtused, siis

Formula

See väärtus vastab nõutavale väärtusele 0,10 ± 0,003.

2.   EUROOPA KOORMUSKATSETSÜKKEL

Filtreerimist Besseli meetodil käsitletakse Euroopa heitealastes õigusaktides täiesti uue keskmistamise meetodina ning seetõttu esitatakse käesolevas lisas Besseli filtri selgitus, Besseli algoritmi näide ning suitsususe lõpliku väärtuse arvutamise näide. Besseli algoritmi konstandid sõltuvad üksnes suitsususemõõturi ehitusest ja andmekogumissüsteemi võttesagedusest. Suitsususemõõturite valmistajad peaksid soovitatavalt esitama Besseli filtri lõplikud konstandid eri võttesagedustel ning tarbijad peaksid neid konstante kasutama Besseli algoritmi moodustamisel ja suitsususe tasemete arvutamisel.

2.1.   Üldised märkused Besseli filtri kohta

Kõrgsagedushäirete tõttu on töötlemata läbipaistmatussignaali väärtused tavaliselt väga ebaühtlased. Euroopa koormuskatsetsükli puhul kasutatakse Besseli filtrit kõnealuste kõrgsagedushäirete kõrvaldamiseks. Besseli filter on rekursiivne, teise järgu madalpääsfilter, mis tagab signaali kiireima tõusu ilma ülevõnketa.

Oletatava reaalaja töötlemata heitgaasivoolu puhul väljalasketorus annab iga suitsususemõõtur viiteajaga ja erineval viisil mõõdetud läbipaistmatuse kõvera. Määratud läbipaistmatuse kõvera viiteaeg ja amplituud sõltub esmajoones suitsususemõõturi mõõteruumi geomeetriast, kaasa arvatud heitgaasi proovivõtutorud, ning suitsususemõõturis signaali elektroonilisele töötlemisele kuluvast ajast. Kõnealuseid mõjusid iseloomustavaid väärtusi nimetatakse vastavalt füüsikaliseks ja elektriliseks reageeringuajaks, mis vastavad iga suitsususemõõturi tüübi ühele filtrile.

Besseli filtri kasutamise eesmärk on tagada kogu suitsususemõõtesüsteemi filtrite ühtsed üldised karakteristikud, milleks on:

| — | suitsususemõõturi füüsikaline reageeringuaeg (tp) |
| --- | --- |

—

suitsususemõõturi füüsikaline reageeringuaeg (tp)

| — | suitsususemõõturi elektriline reageeringuaeg (te) |
| --- | --- |

—

suitsususemõõturi elektriline reageeringuaeg (te)

| — | kasutatud Besseli filtri reageeringuaeg (tF) |
| --- | --- |

—

kasutatud Besseli filtri reageeringuaeg (tF)

Süsteemi üldine reageeringuaeg tAver leitakse järgmiselt:

Formula

See peab kõigi suitsususemõõturite puhul olema võrdse suurusega, et suitsususe väärtus oleks sama. Seetõttu peab Besseli filter olema valmistatud nii, et filtri reageeringuaeg (tF) ning iga üksiku suitsususemõõturi füüsikaline reageeringuaeg (tp) ja elektriline reageeringuaeg (te) kokku annaksid tulemuse, mis vastab kogureageeringuajale (tAver). Kui iga üksiku suitsususemõõturi tp ja te väärtused on teada ning tAver on käesoleva eeskirja kohaselt 1,0 s, saab tF välja arvutada järgmiselt:

Formula

Määratluse kohaselt on filtri reageeringuaeg tF filtreeritud väljundsignaali kasvu aeg vahemikus 10 %–90 % astmelise sisendsignaali esinemisel. Seetõttu tuleb Besseli filtri piirsagedust itereerida nii, et Besseli filtri reageeringuaeg sobiks vajaliku kasvuajaga:

Image

Joonisel a on kujutatud astmelise sisendsignaali kõverad, Besseli meetodil filtreeritud väljundsignaal ja Besseli filtri reageeringuaeg (tF).

Besseli filtri lõpliku algoritmi koostamine on mitmeastmeline protsess, mis vajab mitut iteratsioonitsüklit. Iteratsiooniprotseduur on esitatud järgmisel skeemil.

Image

| Characteristics of opacimeter | = | Suitsususemõõturi karakteristikud |
| --- | --- | --- |
| Regulation | = | Reguleerimine |
| Data aquisition system sample rate | = | Andmekogumissüsteemi registreerimissagedus |
| Step | = | aste |
| Required overall Bessel filter response time | = | Vajalik Besseli filtri kogu reageeringuaeg |
| Design of Bessel filter algorithm | = | Besseli filtri algoritmi koostamine |
| Application of Bessel filter on step input | = | Besseli filtri kasutamine astmelise sisendsignaali esinemisel |
| Calculation of iterated filter response time | = | Itereeritud filtri reageeringuaja arvutamine |
| Adjustment of cut-off frequency | = | Piirsageduse reguleerimine |
| Deviation between tF and tF,iter | = | tF ja tF,iter suhteline erinevus |
| Iteration | = | Iteratsioon |
| Check for iteration criteria | = | Iteratsioonikriteeriumide kontroll |
| yes, no | = | Jah, Ei |
| Final Bessel filter constants and algorithm | = | Besseli filtri lõplikud konstandid ja algoritm |

Characteristics of opacimeter

=

Suitsususemõõturi karakteristikud

Regulation

=

Reguleerimine

Data aquisition system sample rate

=

Andmekogumissüsteemi registreerimissagedus

Step

=

aste

Required overall Bessel filter response time

=

Vajalik Besseli filtri kogu reageeringuaeg

Design of Bessel filter algorithm

=

Besseli filtri algoritmi koostamine

Application of Bessel filter on step input

=

Besseli filtri kasutamine astmelise sisendsignaali esinemisel

Calculation of iterated filter response time

=

Itereeritud filtri reageeringuaja arvutamine

Adjustment of cut-off frequency

=

Piirsageduse reguleerimine

Deviation between tF and tF,iter

=

tF ja tF,iter suhteline erinevus

Iteration

=

Iteratsioon

Check for iteration criteria

=

Iteratsioonikriteeriumide kontroll

yes, no

=

Jah, Ei

Final Bessel filter constants and algorithm

=

Besseli filtri lõplikud konstandid ja algoritm

2.2.   Besseli algoritmi arvutamine

Käesolevas näites moodustatakse Besseli algoritm mitme astme abil, kasutades 4. lisa 1. liite punktil 6.1 põhinevat iteratsioonimeetodit.

Oletame, et suitsususemõõturi ja andmekogumissüsteemi karakteristikud on järgmised:

| — | füüsikaline reageeringuaeg tp 0,15 s |
| --- | --- |

—

füüsikaline reageeringuaeg tp 0,15 s

| — | elektriline reageeringuaeg te 0,05 s |
| --- | --- |

—

elektriline reageeringuaeg te 0,05 s

| — | kogu reageeringuaeg tAver 1,00 s (käesoleva eeskirja määratluse kohaselt) |
| --- | --- |

—

kogu reageeringuaeg tAver 1,00 s (käesoleva eeskirja määratluse kohaselt)

| — | võttesagedus 150 Hz |
| --- | --- |

—

võttesagedus 150 Hz

1. aste. Vajalik Besseli filtri reageeringuaeg tF:

Formula

2. aste. Piirsageduse hindamine ja Besseli konstantide E, K arvutamine esimese iteratsiooni jaoks:

fc = 3,1415 / (10 × 0,987421) = 0,318152 Hz

Δt = 1 / 150 = 0,006667 s

Ω = 1 / [tan (3,1415 × 0,006667 × 0,318152)] = 150,076644

Formula

K = 2 × 7,07948 × 10–5 × (0,618034 × 150,076644 – 1) – 1 = 0,970783

Selle põhjal saadakse Besseli algoritm:

Yi = Yi
  –1 + 7,07948 × 10–5 × (Si + 2 × Si
  –1 + Si–2 – 4 × Yi–2) + 0,970783 × (Yi
  –1 – Yi–2)

kus Si vastab astmelise sisendsignaali väärtustele (“0” või “1”) ning Yi vastab väljundsignaali filtreeritud väärtustele.

3. aste. Besseli filtri kasutamine astmelise sisendsignaali esinemisel:

Määratluse kohaselt on Besseli filtri reageeringuaeg tF filtreeritud väljundsignaali kasvu aeg vahemikus 10 %–90 % astmelise sisendsignaali esinemisel. Väljundsignaali ajapunktide t10 (10 %) ja t90 (90 %) määramiseks tuleb kasutada Besseli filtrit astmelise sisendsignaali esinemisel, kasutades eespool nimetatud fc, E ja K väärtusi.

Tabelis B esitatakse indeksid, astmelise sisendsignaali ajad ja väärtused ning saadud esimese ja teise iteratsiooni filtreeritud väljundsignaali väärtused. Punktid, mis on kõige lähemal t10 ja t90-le, on märgitud numbritega poolpaksus kirjas. Tabeli B esimeses iteratsioonis esineb 10 % väärtus indeksite 30 ja 31 vahel ja 90 % väärtus indeksite 191 ja 192 vahel. tF,iter väärtuse arvutamiseks määratakse t10 ja t90 täpsed väärtused kahe külgneva mõõtepunkti vahelise lineaarse interpolatsiooni teel järgmiselt:

t10= tlower + Δt × (0,1 – outlower) / (outupper – outlower)

t90= tlower + Δt × (0,9 – outlower) / (outupper – outlower)

kus outupper ja outlower on Besseli filtreeritud väljundsignaaliga külgnevad punktid ning tlower on tabelis B esitatud külgneva ajapunkti aeg.

t10 = 0,200000 + 0,006667 × (0,1 – 0,099208) / (0,104794 – 0,099208) = 0,200945 s

t90 = 1,273333 + 0,006667 × (0,9 – 0,899147) / (0,901168 – 0,899147) = 1,276147 s

4. aste. Filtri reageeringuaeg esimeses iteratsioonitsüklis:

tF,iter = 1,276147 – 0,200945 = 1,075202 s

5. aste. Filtri reageeringuaja vajaliku ja saadud väärtuse diferents esimese iteratsioonitsükli puhul:

Δ = (1,075202 – 0,987421) / 0,987421 = 0,081641

6. aste Iteratsioonikriteeriumi kontroll:

On vaja, et |Δ| ≤ 0,01. Kuna 0,081641 > 0,01, ei ole iteratsioonikriteerium täidetud ja tuleb alustada uut iteratsioonitsüklit. Selles iteratsioonitsüklis arvutatakse fc ja Δ põhjal uus piirsagedus järgmiselt:

fc,new = 0,318152 × (1 + 0,081641) = 0,344126 Hz

Uut piirsagedust kasutatakse teises iteratsioonitsüklis, alustades 2. astmest. Itereerimist korratakse, kuni kriteeriumid on täidetud. Esimese ja teise iteratsiooni korral saadud väärtused on esitatud tabelis A.

Tabel A

Esimese ja teise iteratsiooni korral saadud väärtused

| Parameeter | 1. iteratsioon | 2. iteratsioon |
| --- | --- | --- |
| fc (Hz) | 0,318152 | 0,344126 |
| E (–) | 7,07948 × 10–5 | 8,272777 × 10–5 |
| K (–) | 0,970783 | 0,968410 |
| t10 (s) | 0,200945 | 0,185523 |
| t90 (s) | 1,276147 | 1,179562 |
| tF,iter (s) | 1,075202 | 0,994039 |
| Δ (–) | 0,081641 | 0,006657 |
| fc,new (Hz) | 0,344126 | 0,346417 |

Parameeter

1. iteratsioon

2. iteratsioon

fc (Hz)

0,318152

0,344126

E (–)

7,07948 × 10–5

8,272777 × 10–5

K (–)

0,970783

0,968410

t10 (s)

0,200945

0,185523

t90 (s)

1,276147

1,179562

tF,iter (s)

1,075202

0,994039

Δ (–)

0,081641

0,006657

fc,new (Hz)

0,344126

0,346417

7. aste Lõplik Besseli algoritm:

Kui iteratsioonikriteeriumid on täidetud, arvutatakse 2. astme kohaselt lõplikud Besseli konstandid ja lõplik Besseli algoritm. Käesolevas näites täideti iteratsioonikriteeriumid pärast teist iteratsiooni (Δ = 0,006657 ≤ 0,01). Lõplikku algoritmi kasutatakse suitsususe keskmise taseme määramiseks (vaata allpool, punkt 2.3).

YI = Yi
  –1 + 8,272777 × 10–5 × (Si + 2 × Si
  –1 + Si–2 – 4 × Yi–2) + 0,968410 × (Yi
  –1 – Yi–2)

Tabel B

Astmelise sisendsignaali ja Besseli meetodil filtreeritud väljundsignaali väärtused esimese ja teise iteratsioonitsükli korral

| Indeks I
  [–] | Aeg
  [s] | Astmeline signaal
  Si

  [–] | Filtreeritud väljundsignaal
  Yi

  [–] |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. iteratsioon | 2. iteratsioon |
| –2 | –0,013333 | 0 | 0,000000 | 0,000000 |
| –1 | –0,006667 | 0 | 0,000000 | 0,000000 |
| 0 | 0,000000 | 1 | 0,000071 | 0,000083 |
| 1 | 0,006667 | 1 | 0,000352 | 0,000411 |
| 2 | 0,013333 | 1 | 0,000908 | 0,001060 |
| 3 | 0,020000 | 1 | 0,001731 | 0,002019 |
| 4 | 0,026667 | 1 | 0,002813 | 0,003278 |
| 5 | 0,033333 | 1 | 0,004145 | 0,004828 |
| ~ | ~ | ~ | ~ | ~ |
| 24 | 0,160000 | 1 | 0,067877 | 0,077876 |
| 25 | 0,166667 | 1 | 0,072816 | 0,083476 |
| 26 | 0,173333 | 1 | 0,077874 | 0,089205 |
| 27 | 0,180000 | 1 | 0,083047 | 0,095056 |
| 28 | 0,186667 | 1 | 0,088331 | 0,101024 |
| 29 | 0,193333 | 1 | 0,093719 | 0,107102 |
| 30 | 0,200000 | 1 | 0,099208 | 0,113286 |
| 31 | 0,206667 | 1 | 0,104794 | 0,119570 |
| 32 | 0,213333 | 1 | 0,110471 | 0,125949 |
| 33 | 0,220000 | 1 | 0,116236 | 0,132418 |
| 34 | 0,226667 | 1 | 0,122085 | 0,138972 |
| 35 | 0,233333 | 1 | 0,128013 | 0,145605 |
| 36 | 0,240000 | 1 | 0,134016 | 0,152314 |
| 37 | 0,246667 | 1 | 0,140091 | 0,159094 |
| ~ | ~ | ~ | ~ | ~ |
| 175 | 1,166667 | 1 | 0,862416 | 0,895701 |
| 176 | 1,173333 | 1 | 0,864968 | 0,897941 |
| 177 | 1,180000 | 1 | 0,867484 | 0,900145 |
| 178 | 1,186667 | 1 | 0,869964 | 0,902312 |
| 179 | 1,193333 | 1 | 0,872410 | 0,904445 |
| 180 | 1,200000 | 1 | 0,874821 | 0,906542 |
| 181 | 1,206667 | 1 | 0,877197 | 0,908605 |
| 182 | 1,213333 | 1 | 0,879540 | 0,910633 |
| 183 | 1,220000 | 1 | 0,881849 | 0,912628 |
| 184 | 1,226667 | 1 | 0,884125 | 0,914589 |
| 185 | 1,233333 | 1 | 0,886367 | 0,916517 |
| 186 | 1,240000 | 1 | 0,888577 | 0,918412 |
| 187 | 1,246667 | 1 | 0,890755 | 0,920276 |
| 188 | 1,253333 | 1 | 0,892900 | 0,922107 |
| 189 | 1,260000 | 1 | 0,895014 | 0,923907 |
| 190 | 1,266667 | 1 | 0,897096 | 0,925676 |
| 191 | 1,273333 | 1 | 0,899147 | 0,927414 |
| 192 | 1,280000 | 1 | 0,901168 | 0,929121 |
| 193 | 1,286667 | 1 | 0,903158 | 0,930799 |
| 194 | 1,293333 | 1 | 0,905117 | 0,932448 |
| 195 | 1,300000 | 1 | 0,907047 | 0,934067 |
| ~ | ~ | ~ | ~ | ~ |

Indeks I

[–]

Aeg

[s]

Astmeline signaal

Si

[–]

Filtreeritud väljundsignaal

Yi

[–]

1. iteratsioon

2. iteratsioon

–2

–0,013333

0

0,000000

0,000000

–1

–0,006667

0

0,000000

0,000000

0

0,000000

1

0,000071

0,000083

1

0,006667

1

0,000352

0,000411

2

0,013333

1

0,000908

0,001060

3

0,020000

1

0,001731

0,002019

4

0,026667

1

0,002813

0,003278

5

0,033333

1

0,004145

0,004828

~

~

~

~

~

24

0,160000

1

0,067877

0,077876

25

0,166667

1

0,072816

0,083476

26

0,173333

1

0,077874

0,089205

27

0,180000

1

0,083047

0,095056

28

0,186667

1

0,088331

0,101024

29

0,193333

1

0,093719

0,107102

30

0,200000

1

0,099208

0,113286

31

0,206667

1

0,104794

0,119570

32

0,213333

1

0,110471

0,125949

33

0,220000

1

0,116236

0,132418

34

0,226667

1

0,122085

0,138972

35

0,233333

1

0,128013

0,145605

36

0,240000

1

0,134016

0,152314

37

0,246667

1

0,140091

0,159094

~

~

~

~

~

175

1,166667

1

0,862416

0,895701

176

1,173333

1

0,864968

0,897941

177

1,180000

1

0,867484

0,900145

178

1,186667

1

0,869964

0,902312

179

1,193333

1

0,872410

0,904445

180

1,200000

1

0,874821

0,906542

181

1,206667

1

0,877197

0,908605

182

1,213333

1

0,879540

0,910633

183

1,220000

1

0,881849

0,912628

184

1,226667

1

0,884125

0,914589

185

1,233333

1

0,886367

0,916517

186

1,240000

1

0,888577

0,918412

187

1,246667

1

0,890755

0,920276

188

1,253333

1

0,892900

0,922107

189

1,260000

1

0,895014

0,923907

190

1,266667

1

0,897096

0,925676

191

1,273333

1

0,899147

0,927414

192

1,280000

1

0,901168

0,929121

193

1,286667

1

0,903158

0,930799

194

1,293333

1

0,905117

0,932448

195

1,300000

1

0,907047

0,934067

~

~

~

~

~

2.3.   Suitsususe väärtuste arvutamine

Lõplike suitsususe väärtuste arvutamise üldine protseduur on esitatud järgmisel skeemil.

Image

Joonisel b on esitatud Euroopa koormuskatsetsükli esimesel koormusastmel mõõdetud töötlemata läbipaistmatusesignaalide ning valguse neeldumisteguri k filtreerimata ja filtreeritud väärtuste kõverad. Osutatud on filtreeritud k-signaali kõvera maksimumi väärtus (tippväärtus) Ymax1,A. Tabelis C on esitatud vastavad indeks i arvväärtused, ajad (võttesagedus 150 Hz), töötlemata läbipaistmatussignaalid ning filtreerimata ja filtreeritud k väärtused. Filtreerimisel kasutati käesoleva lisa punkti 2.2 kohaselt arvutatud Besseli algoritmi konstante. Andmete suure mahu tõttu on tabelis esitatud andmed ainult suitsususe kõvera esimese osa ja maksimumi ümbruse kohta.

Maksimumi (i = 272) arvutamisel võeti aluseks järgmised tabelis C esitatud väärtused. Kõik muud individuaalsed suitsususe väärtused arvutatakse samal viisil. Algoritmi alguses s–1, s–2, y–1 ja y–2 nullistatakse.

Image

k väärtuse arvutamine (4. lisa, 1. liide, punkt 6.3.1):

| LA (m) | 0,430 |
| --- | --- |
| Indeks I | 272 |
| N (%) | 16,783 |
| S271 (m–1) | 0,427392 |
| S270 (m–1) | 0,427532 |
| Y271 (m–1) | 0,542383 |
| Y270 (m–1) | 0,542337 |

LA (m)

0,430

Indeks I

272

N (%)

16,783

S271 (m–1)

0,427392

S270 (m–1)

0,427532

Y271 (m–1)

0,542383

Y270 (m–1)

0,542337

Formula

See väärtus vastab S272-le järgmises valemis.

Besseli meetodil keskmistatud suitsususe väärtuse arvutamine (4. lisa, 1. liide, punkt 6.3.2):

Järgmises valemis kasutatakse eespool punktis 2.2 arvutatud Besseli konstante. Eespool arvutatud tegelik filtreerimata k väärtus vastab S272-le (Si). S271 (Si–1) ja S270 (Si–2) on kaks eelnevat filtreerimata k väärtust; Y271 (Yi–1) ja Y270 (Yi–2) on kaks eelnevat filtreeritud k väärtust.

| Y272 | = | 0,542383 + 8,272777 × 10–5 × (0,427252 + 2 × 0,427392 + 0,427532 – 4 × 0,542337) + 0,968410 × (0,542383 – 0,542337) = 0,542389 m–1 |
| --- | --- | --- |

Y272

=

0,542383 + 8,272777 × 10–5 × (0,427252 + 2 × 0,427392 + 0,427532 – 4 × 0,542337) + 0,968410 × (0,542383 – 0,542337) = 0,542389 m–1

See väärtus vastab Ymax1,A-le järgmises valemis.

Lõpliku suitsususe väärtuse arvutamine (4. lisa, 1. liide, punkt 6.3.3):

Iga suitsususe kõvera alusel leitakse edasisteks arvutusteks vajalikud maksimaalsed filtreeritud k väärtused. Oletame, et saadi järgmised väärtused:

| Pöörlemiskiirus | Ymax (m–1) |
| --- | --- |
| 1. tsükkel | 2. tsükkel | 3. tsükkel |
| A | 0,5424 | 0,5435 | 0,5587 |
| B | 0,5596 | 0,5400 | 0,5389 |
| C | 0,4912 | 0,5207 | 0,5177 |

Pöörlemiskiirus

Ymax (m–1)

1. tsükkel

2. tsükkel

3. tsükkel

A

0,5424

0,5435

0,5587

B

0,5596

0,5400

0,5389

C

0,4912

0,5207

0,5177

| SVA | = | (0,5424 + 0,5435 + 0,5587) / 3 | = | 0,5482 m–1 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| SVB | = | (0,5596 + 0,5400 + 0,5389) / 3 | = | 0,5462 m–1 |
| SVC | = | (0,4912 + 0,5207 + 0,5177) / 3 | = | 0,5099 m–1 |
| SV | = | (0,43 × 0,5482) + (0,56 × 0,5462) + (0,01 × 0,5099) | = | 0,5467 m–1 |

SVA

=

(0,5424 + 0,5435 + 0,5587) / 3

=

0,5482 m–1

SVB

=

(0,5596 + 0,5400 + 0,5389) / 3

=

0,5462 m–1

SVC

=

(0,4912 + 0,5207 + 0,5177) / 3

=

0,5099 m–1

SV

=

(0,43 × 0,5482) + (0,56 × 0,5462) + (0,01 × 0,5099)

=

0,5467 m–1

Tsükli valideerimine (4. lisa, 1. liide, punkt 3.4)

Enne standardhälbe arvutamist tuleb tsükkel valideerida. Tsükli valideerimiseks arvutatakse suitsususe suhtelised standardhälbed igal pöörlemiskiirusel kolme tsükli puhul.

| Pöörlemiskiirus | Keskmine standardhälve (m–1) | Absoluutne standardhälve (m–1) | Suhteline standardhälve (%) |
| --- | --- | --- | --- |
| A | 0,5482 | 0,0091 | 1,7 |
| B | 0,5462 | 0,0116 | 2,1 |
| C | 0,5099 | 0,0162 | 3,2 |

Pöörlemiskiirus

Keskmine standardhälve (m–1)

Absoluutne standardhälve (m–1)

Suhteline standardhälve (%)

A

0,5482

0,0091

1,7

B

0,5462

0,0116

2,1

C

0,5099

0,0162

3,2

Käesoleva näite korral on igal pöörlemiskiirusel täidetud valideerimiskriteerium 15 %.

Tabel C

Läbipaistmatuse N ning filtreerimata ja filtreeritud k väärtused koormusastme alguses

| Indeks i
  [–] | Aeg
  [s] | Läbipaistmatus N
  [%] | Filtreerimata
  k väärtus
  [m–1] | Filtreeritud
  k väärtus
  [m–1] |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| –2 | 0,000000 | 0,000000 | 0,000000 | 0,000000 |
| –1 | 0,000000 | 0,000000 | 0,000000 | 0,000000 |
| 0 | 0,000000 | 0,000000 | 0,000000 | 0,000000 |
| 1 | 0,006667 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000000 |
| 2 | 0,013333 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000000 |
| 3 | 0,020000 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000000 |
| 4 | 0,026667 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000001 |
| 5 | 0,033333 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000002 |
| 6 | 0,040000 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000002 |
| 7 | 0,046667 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000003 |
| 8 | 0,053333 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000004 |
| 9 | 0,060000 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000005 |
| 10 | 0,066667 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000006 |
| 11 | 0,073333 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000008 |
| 12 | 0,080000 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000009 |
| 13 | 0,086667 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000011 |
| 14 | 0,093333 | 0,020000 | 0,000465 | 0,000012 |
| 15 | 0,100000 | 0,192000 | 0,004469 | 0,000014 |
| 16 | 0,106667 | 0,212000 | 0,004935 | 0,000018 |
| 17 | 0,113333 | 0,212000 | 0,004935 | 0,000022 |
| 18 | 0,120000 | 0,212000 | 0,004935 | 0,000028 |
| 19 | 0,126667 | 0,343000 | 0,007990 | 0,000036 |
| 20 | 0,133333 | 0,566000 | 0,013200 | 0,000047 |
| 21 | 0,140000 | 0,889000 | 0,020767 | 0,000061 |
| 22 | 0,146667 | 0,929000 | 0,021706 | 0,000082 |
| 23 | 0,153333 | 0,929000 | 0,021706 | 0,000109 |
| 24 | 0,160000 | 1,263000 | 0,029559 | 0,000143 |
| 25 | 0,166667 | 1,455000 | 0,034086 | 0,000185 |
| 26 | 0,173333 | 1,697000 | 0,039804 | 0,000237 |
| 27 | 0,180000 | 2,030000 | 0,047695 | 0,000301 |
| 28 | 0,186667 | 2,081000 | 0,048906 | 0,000378 |
| 29 | 0,193333 | 2,081000 | 0,048906 | 0,000469 |
| 30 | 0,200000 | 2,424000 | 0,057067 | 0,000573 |
| 31 | 0,206667 | 2,475000 | 0,058282 | 0,000693 |
| 32 | 0,213333 | 2,475000 | 0,058282 | 0,000827 |
| 33 | 0,220000 | 2,808000 | 0,066237 | 0,000977 |
| 34 | 0,226667 | 3,010000 | 0,071075 | 0,001144 |
| 35 | 0,233333 | 3,253000 | 0,076909 | 0,001328 |
| 36 | 0,240000 | 3,606000 | 0,085410 | 0,001533 |
| 37 | 0,246667 | 3,960000 | 0,093966 | 0,001758 |
| 38 | 0,253333 | 4,455000 | 0,105983 | 0,002007 |
| 39 | 0,260000 | 4,818000 | 0,114836 | 0,002283 |
| 40 | 0,266667 | 5,020000 | 0,119776 | 0,002587 |
| ~ | ~ | ~ | ~ | ~ |

Indeks i

[–]

Aeg

[s]

Läbipaistmatus N

[%]

Filtreerimata

k väärtus

[m–1]

Filtreeritud

k väärtus

[m–1]

–2

0,000000

0,000000

0,000000

0,000000

–1

0,000000

0,000000

0,000000

0,000000

0

0,000000

0,000000

0,000000

0,000000

1

0,006667

0,020000

0,000465

0,000000

2

0,013333

0,020000

0,000465

0,000000

3

0,020000

0,020000

0,000465

0,000000

4

0,026667

0,020000

0,000465

0,000001

5

0,033333

0,020000

0,000465

0,000002

6

0,040000

0,020000

0,000465

0,000002

7

0,046667

0,020000

0,000465

0,000003

8

0,053333

0,020000

0,000465

0,000004

9

0,060000

0,020000

0,000465

0,000005

10

0,066667

0,020000

0,000465

0,000006

11

0,073333

0,020000

0,000465

0,000008

12

0,080000

0,020000

0,000465

0,000009

13

0,086667

0,020000

0,000465

0,000011

14

0,093333

0,020000

0,000465

0,000012

15

0,100000

0,192000

0,004469

0,000014

16

0,106667

0,212000

0,004935

0,000018

17

0,113333

0,212000

0,004935

0,000022

18

0,120000

0,212000

0,004935

0,000028

19

0,126667

0,343000

0,007990

0,000036

20

0,133333

0,566000

0,013200

0,000047

21

0,140000

0,889000

0,020767

0,000061

22

0,146667

0,929000

0,021706

0,000082

23

0,153333

0,929000

0,021706

0,000109

24

0,160000

1,263000

0,029559

0,000143

25

0,166667

1,455000

0,034086

0,000185

26

0,173333

1,697000

0,039804

0,000237

27

0,180000

2,030000

0,047695

0,000301

28

0,186667

2,081000

0,048906

0,000378

29

0,193333

2,081000

0,048906

0,000469

30

0,200000

2,424000

0,057067

0,000573

31

0,206667

2,475000

0,058282

0,000693

32

0,213333

2,475000

0,058282

0,000827

33

0,220000

2,808000

0,066237

0,000977

34

0,226667

3,010000

0,071075

0,001144

35

0,233333

3,253000

0,076909

0,001328

36

0,240000

3,606000

0,085410

0,001533

37

0,246667

3,960000

0,093966

0,001758

38

0,253333

4,455000

0,105983

0,002007

39

0,260000

4,818000

0,114836

0,002283

40

0,266667

5,020000

0,119776

0,002587

~

~

~

~

~

Tabel C (järg)

Läbipaistmatuse N ning filtreerimata ja filtreeritud k väärtused Ymax1,A

(≡ maksimumi väärtus, poolpaksus kirjas) ümbruses

| Indeks i
  [–] | Aeg
  [s] | Läbipaistmatus N
  [%] | Filtreerimata
  k väärtus
  [m–1] | Filtreeritud
  k väärtus
  [m–1] |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ~ | ~ | ~ | ~ | ~ |
| 259 | 1,726667 | 17,182000 | 0,438429 | 0,538856 |
| 260 | 1,733333 | 16,949000 | 0,431896 | 0,539423 |
| 261 | 1,740000 | 16,788000 | 0,427392 | 0,539936 |
| 262 | 1,746667 | 16,798000 | 0,427671 | 0,540396 |
| 263 | 1,753333 | 16,788000 | 0,427392 | 0,540805 |
| 264 | 1,760000 | 16,798000 | 0,427671 | 0,541163 |
| 265 | 1,766667 | 16,798000 | 0,427671 | 0,541473 |
| 266 | 1,773333 | 16,788000 | 0,427392 | 0,541735 |
| 267 | 1,780000 | 16,788000 | 0,427392 | 0,541951 |
| 268 | 1,786667 | 16,798000 | 0,427671 | 0,542123 |
| 269 | 1,793333 | 16,798000 | 0,427671 | 0,542251 |
| 270 | 1,800000 | 16,793000 | 0,427532 | 0,542337 |
| 271 | 1,806667 | 16,788000 | 0,427392 | 0,542383 |
| 272 | 1,813333 | 16,783000 | 0,427252 | 0,542389 |
| 273 | 1,820000 | 16,780000 | 0,427168 | 0,542357 |
| 274 | 1,826667 | 16,798000 | 0,427671 | 0,542288 |
| 275 | 1,833333 | 16,778000 | 0,427112 | 0,542183 |
| 276 | 1,840000 | 16,808000 | 0,427951 | 0,542043 |
| 277 | 1,846667 | 16,768000 | 0,426833 | 0,541870 |
| 278 | 1,853333 | 16,010000 | 0,405750 | 0,541662 |
| 279 | 1,860000 | 16,010000 | 0,405750 | 0,541418 |
| 280 | 1,866667 | 16,000000 | 0,405473 | 0,541136 |
| 281 | 1,873333 | 16,010000 | 0,405750 | 0,540819 |
| 282 | 1,880000 | 16,000000 | 0,405473 | 0,540466 |
| 283 | 1,886667 | 16,010000 | 0,405750 | 0,540080 |
| 284 | 1,893333 | 16,394000 | 0,416406 | 0,539663 |
| 285 | 1,900000 | 16,394000 | 0,416406 | 0,539216 |
| 286 | 1,906667 | 16,404000 | 0,416685 | 0,538744 |
| 287 | 1,913333 | 16,394000 | 0,416406 | 0,538245 |
| 288 | 1,920000 | 16,394000 | 0,416406 | 0,537722 |
| 289 | 1,926667 | 16,384000 | 0,416128 | 0,537175 |
| 290 | 1,933333 | 16,010000 | 0,405750 | 0,536604 |
| 291 | 1,940000 | 16,010000 | 0,405750 | 0,536009 |
| 292 | 1,946667 | 16,000000 | 0,405473 | 0,535389 |
| 293 | 1,953333 | 16,010000 | 0,405750 | 0,534745 |
| 294 | 1,960000 | 16,212000 | 0,411349 | 0,534079 |
| 295 | 1,966667 | 16,394000 | 0,416406 | 0,533394 |
| 296 | 1,973333 | 16,394000 | 0,416406 | 0,532691 |
| 297 | 1,980000 | 16,192000 | 0,410794 | 0,531971 |
| 298 | 1,986667 | 16,000000 | 0,405473 | 0,531233 |
| 299 | 1,993333 | 16,000000 | 0,405473 | 0,530477 |
| 300 | 2,000000 | 16,000000 | 0,405473 | 0,529704 |
| ~ | ~ | ~ | ~ | ~ |

Indeks i

[–]

Aeg

[s]

Läbipaistmatus N

[%]

Filtreerimata

k väärtus

[m–1]

Filtreeritud

k väärtus

[m–1]

~

~

~

~

~

259

1,726667

17,182000

0,438429

0,538856

260

1,733333

16,949000

0,431896

0,539423

261

1,740000

16,788000

0,427392

0,539936

262

1,746667

16,798000

0,427671

0,540396

263

1,753333

16,788000

0,427392

0,540805

264

1,760000

16,798000

0,427671

0,541163

265

1,766667

16,798000

0,427671

0,541473

266

1,773333

16,788000

0,427392

0,541735

267

1,780000

16,788000

0,427392

0,541951

268

1,786667

16,798000

0,427671

0,542123

269

1,793333

16,798000

0,427671

0,542251

270

1,800000

16,793000

0,427532

0,542337

271

1,806667

16,788000

0,427392

0,542383

272

1,813333

16,783000

0,427252

0,542389

273

1,820000

16,780000

0,427168

0,542357

274

1,826667

16,798000

0,427671

0,542288

275

1,833333

16,778000

0,427112

0,542183

276

1,840000

16,808000

0,427951

0,542043

277

1,846667

16,768000

0,426833

0,541870

278

1,853333

16,010000

0,405750

0,541662

279

1,860000

16,010000

0,405750

0,541418

280

1,866667

16,000000

0,405473

0,541136

281

1,873333

16,010000

0,405750

0,540819

282

1,880000

16,000000

0,405473

0,540466

283

1,886667

16,010000

0,405750

0,540080

284

1,893333

16,394000

0,416406

0,539663

285

1,900000

16,394000

0,416406

0,539216

286

1,906667

16,404000

0,416685

0,538744

287

1,913333

16,394000

0,416406

0,538245

288

1,920000

16,394000

0,416406

0,537722

289

1,926667

16,384000

0,416128

0,537175

290

1,933333

16,010000

0,405750

0,536604

291

1,940000

16,010000

0,405750

0,536009

292

1,946667

16,000000

0,405473

0,535389

293

1,953333

16,010000

0,405750

0,534745

294

1,960000

16,212000

0,411349

0,534079

295

1,966667

16,394000

0,416406

0,533394

296

1,973333

16,394000

0,416406

0,532691

297

1,980000

16,192000

0,410794

0,531971

298

1,986667

16,000000

0,405473

0,531233

299

1,993333

16,000000

0,405473

0,530477

300

2,000000

16,000000

0,405473

0,529704

~

~

~

~

~

3.   EUROOPA SIIRDEKATSETSÜKKEL

3.1.   Gaasilised saasteained (diiselmootor)

Oletame, et mahtpump-püsimahuproovisüsteemi kasutamise korral on saadud järgmised mõõtetulemused.

| V0 | (m3/pööre) | 0,1776 |
| --- | --- | --- |
| Np | (pööret) | 23 073 |
| pB | (kPa) | 98,0 |
| p1 | (kPa) | 2,3 |
| T | (K) | 322,5 |
| Ha | (g/kg) | 12,8 |
| NOx conce | (ppm) | 53,7 |
| NOx concd | (ppm) | 0,4 |
| COconce | (ppm) | 38,9 |
| COconcd | (ppm) | 1,0 |
| HCconce | (ppm) ilma metaanist erinevate süsivesinike eemaldita | 9,00 |
| HCconcd | (ppm) ilma metaanist erinevate süsivesinike eemaldita | 3,02 |
| HCconce | (ppm) metaanist erinevate süsivesinike eemaldi kasutamise korral | 1,20 |
| HCconcd | (ppm) metaanist erinevate süsivesinike eemaldi kasutamise korral | 0,65 |
| CO2,conce | (%) | 0,723 |
| Wact | (kWh) | 62,72 |

V0

(m3/pööre)

0,1776

Np

(pööret)

23 073

pB

(kPa)

98,0

p1

(kPa)

2,3

T

(K)

322,5

Ha

(g/kg)

12,8

NOx conce

(ppm)

53,7

NOx concd

(ppm)

0,4

COconce

(ppm)

38,9

COconcd

(ppm)

1,0

HCconce

(ppm) ilma metaanist erinevate süsivesinike eemaldita

9,00

HCconcd

(ppm) ilma metaanist erinevate süsivesinike eemaldita

3,02

HCconce

(ppm) metaanist erinevate süsivesinike eemaldi kasutamise korral

1,20

HCconcd

(ppm) metaanist erinevate süsivesinike eemaldi kasutamise korral

0,65

CO2,conce

(%)

0,723

Wact

(kWh)

62,72

Lahjendatud heitgaasi voolu arvutamine (4. lisa, 2. liide, punkt 4.1):

| MTOTW | = 1,293 × 0,1776 × 23 073 × (98,0 – 2,3) × 273 / (101,3 × 322,5)
  = 4 237,2 kg |
| --- | --- |

MTOTW

= 1,293 × 0,1776 × 23 073 × (98,0 – 2,3) × 273 / (101,3 × 322,5)

= 4 237,2 kg

NOx sisalduse parandusteguri arvutamine (4. lisa, 2. liide, punkt 4.2):

Formula

Metaanist erinevate süsivesinike kontsentratsiooni arvutamine metaanist erinevate süsivesinike eemaldi kasutamise korral (4. lisa, 2. liide, punkt 4.3.1) ning eeldusel, et metaani eemaldamise kasutegur on 0,04 ja etaani eemaldamise kasutegur 0,98:

Formula

Formula

Taustkorrigeeritud kontsentratsioonide arvutamine (4. lisa, 2. liide, punkt 4.3.1.1):

Oletame, et diislikütuse koostis on C1H1,8

Formula

Formula

| NOx conc | = | 53,7 – 0,4 · (1 – (1 / 18,69)) | = | 53,3 ppm |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| COconc | = | 38,9 – 1,0 · (1 – (1 / 18,69)) | = | 37,9 ppm |
| HCconc | = | 9,00 – 3,02 · (1 – (1 / 18,69)) | = | 6,14 ppm |
| NMHCconc | = | 7,91 – 2,39 · (1 – (1 / 18,69)) | = | 5,65 ppm |

NOx conc

=

53,7 – 0,4 · (1 – (1 / 18,69))

=

53,3 ppm

COconc

=

38,9 – 1,0 · (1 – (1 / 18,69))

=

37,9 ppm

HCconc

=

9,00 – 3,02 · (1 – (1 / 18,69))

=

6,14 ppm

NMHCconc

=

7,91 – 2,39 · (1 – (1 / 18,69))

=

5,65 ppm

Saasteainete massivoolu arvutamine (4. lisa, 2. liide, punkt 4.3.1):

| NOx mass | = | 0,001587 · 53,3 · 1,039 · 4 237,2 | = | 372,391 g |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| COmass | = | 0,000966 · 37,9 · 4 237,2 | = | 155,129 g |
| HCmass | = | 0,000479 · 6,14 · 4 237,2 | = | 12,462 g |
| NMHCmass | = | 0,000479 · 5,65 · 4 237,2 | = | 11,467 g |

NOx mass

=

0,001587 · 53,3 · 1,039 · 4 237,2

=

372,391 g

COmass

=

0,000966 · 37,9 · 4 237,2

=

155,129 g

HCmass

=

0,000479 · 6,14 · 4 237,2

=

12,462 g

NMHCmass

=

0,000479 · 5,65 · 4 237,2

=

11,467 g

Heite erimasside arvutamine (4. lisa, 2. liide, punkt 4.4):

Formula

Formula

Formula

Formula

3.2.   Kübemeheide (diiselmootorid)

Oletame, et mahtpump-püsimahuproovisüsteemi ja kahekordse lahjendamise kasutamise korral on saadud järgmised mõõtetulemused.

| MTOTW (kg) | 4 237,2 |
| --- | --- |
| Mf,p (mg) | 3,030 |
| Mf,b (mg) | 0,044 |
| MTOT (kg) | 2,159 |
| MSEC (kg) | 0,909 |
| Md (mg) | 0,341 |
| MDIL (kg) | 1,245 |
| DF | 18,69 |
| Wact (kWh) | 62,72 |

MTOTW (kg)

4 237,2

Mf,p (mg)

3,030

Mf,b (mg)

0,044

MTOT (kg)

2,159

MSEC (kg)

0,909

Md (mg)

0,341

MDIL (kg)

1,245

DF

18,69

Wact (kWh)

62,72

Heite massi arvutamine (4. lisa, 2. liide, punkt 5.1):

Mf = 3,030 + 0,044 = 3,074 mg

MSAM = 2,159 – 0,909 = 1,250 kg

Formula

Taustkorrigeeritud heite massi arvutamine (4. lisa, 2. liide, punkt 5.1):

Formula

Heite erimassi arvutamine (4. lisa, 2. liide, punkt 5.2):

Formula

Formula

Formula

3.3.   Gaasilised saasteained (maagaasiküttel töötavad mootorid)

Oletame, et mahtpump-püsimahuproovisüsteemi kasutamise korral on saadud järgmised mõõtetulemused.

| MTOTW | (kg) | 4 237,2 |
| --- | --- | --- |
| Ha | (g/kg) | 12,8 |
| NOx conce | (ppm) | 17,2 |
| NOx concd | (ppm) | 0,4 |
| COconce | (ppm) | 44,3 |
| COconcd | (ppm) | 1,0 |
| HCconce | (ppm) ilma metaanist erinevate süsivesinike eemaldita | 27,0 |
| HCconcd | (ppm) ilma metaanist erinevate süsivesinike eemaldita | 2,02 |
| HCconce | (ppm) metaanist erinevate süsivesinike eemaldi kasutamise korral | 18,0 |
| HCconcd | (ppm) metaanist erinevate süsivesinike eemaldi kasutamise korral | 0,65 |
| CH4 conce | (ppm) | 18,0 |
| CH4 concd | (ppm) | 1,1 |
| CO2,conce | (%) | 0,723 |
| Wact | (kWh) | 62,72 |

MTOTW

(kg)

4 237,2

Ha

(g/kg)

12,8

NOx conce

(ppm)

17,2

NOx concd

(ppm)

0,4

COconce

(ppm)

44,3

COconcd

(ppm)

1,0

HCconce

(ppm) ilma metaanist erinevate süsivesinike eemaldita

27,0

HCconcd

(ppm) ilma metaanist erinevate süsivesinike eemaldita

2,02

HCconce

(ppm) metaanist erinevate süsivesinike eemaldi kasutamise korral

18,0

HCconcd

(ppm) metaanist erinevate süsivesinike eemaldi kasutamise korral

0,65

CH4 conce

(ppm)

18,0

CH4 concd

(ppm)

1,1

CO2,conce

(%)

0,723

Wact

(kWh)

62,72

NOx sisalduse parandusteguri arvutamine (4. lisa, 2. liide, punkt 4.2):

Formula

Metaanist erinevate süsivesinike kontsentratsiooni arvutamine (4. lisa, 2. liide, punkt 4.3.1):

| a) | Gaasikromatograafiline meetod
  NMHCconce = 27,0 – 18,0 = 9,0 ppm |
| --- | --- |

a)

Gaasikromatograafiline meetod

NMHCconce = 27,0 – 18,0 = 9,0 ppm

| b) | Metaanist erinevate süsivesinike eemaldamise meetod |
| --- | --- |

b)

Metaanist erinevate süsivesinike eemaldamise meetod

Oletame, et metaani eemaldamise kasutegur on 0,04 ja etaani eemaldamise kasutegur 0,98 (vt 4. lisa, 5. liide, punkt 1.8.4).

Formula

Formula

Taustkorrigeeritud kontsentratsioonide arvutamine (4. lisa, 2. liide, punkt 4.3.1.1):

Oletame, et kütuseks on 100 %line metaan koostisega C1H4

Formula

Formula

Gaasikromatograafilise meetodi korral on metaanist erinevate süsivesinike fooni arvestav parandus arvutatav HCconcd ja CH4 concd vahena

| NOx conc | = 17,2 – 0,4 · (1 – (1/13,01)) = 16,8 ppm | |
| --- | --- | --- |
| COconc | = 44,3 – 1,0 · (1 – (1/13,01)) = 43,4 ppm | |
| NMHCconc | = 8,4 – 1,37 · (1 – (1/13,01)) = 7,13 ppm | (metaanist erinevate süsivesinike eemaldamise meetod) |
| NMHCconc | = 9,0 – 0,92 · (1 – (1/13,01)) = 8,15 ppm | (gaasikromatograafiline meetod) |
| CH4 conc | = 18,0 – 1,1 · (1 – (1/13,01)) = 17,0 ppm | (gaasikromatograafiline meetod) |

NOx conc

= 17,2 – 0,4 · (1 – (1/13,01)) = 16,8 ppm

COconc

= 44,3 – 1,0 · (1 – (1/13,01)) = 43,4 ppm

NMHCconc

= 8,4 – 1,37 · (1 – (1/13,01)) = 7,13 ppm

(metaanist erinevate süsivesinike eemaldamise meetod)

NMHCconc

= 9,0 – 0,92 · (1 – (1/13,01)) = 8,15 ppm

(gaasikromatograafiline meetod)

CH4 conc

= 18,0 – 1,1 · (1 – (1/13,01)) = 17,0 ppm

(gaasikromatograafiline meetod)

Heite massivoolude määramine (4. lisa, 2. liide, punkt 4.3.1):

| NOx mass | = 0,001587 · 16,8 · 1,074 · 4 237,2 =121,330 g | |
| --- | --- | --- |
| COmass | = 0,000966 · 43,4 · 4 237,2 = 177,642 g | |
| NMHCmass | = 0,000516 · 7,13 · 4 237,2 = 15,589 g | (metaanist erinevate süsivesinike eemaldamise meetod) |
| NMHCmass | = 0,000516 · 8,15 · 4 237,2 = 17,819 g | (gaasikromatograafiline meetod) |
| CH4 mass | = 0,000552 · 17,0 · 4 237,2 = 39,762 g | (gaasikromatograafiline meetod) |

NOx mass

= 0,001587 · 16,8 · 1,074 · 4 237,2 =121,330 g

COmass

= 0,000966 · 43,4 · 4 237,2 = 177,642 g

NMHCmass

= 0,000516 · 7,13 · 4 237,2 = 15,589 g

(metaanist erinevate süsivesinike eemaldamise meetod)

NMHCmass

= 0,000516 · 8,15 · 4 237,2 = 17,819 g

(gaasikromatograafiline meetod)

CH4 mass

= 0,000552 · 17,0 · 4 237,2 = 39,762 g

(gaasikromatograafiline meetod)

Heite erimasside arvutamine (4. lisa, 2. liide, punkt 4.4.):

| | = 121,330/62,72 | = 1,93 g/kWh | |
| --- | --- | --- | --- |
| | = 177,642/62,72 | = 2,83 g/kWh | |
| | = 15,589/62,72 | = 0,249 g/kWh | (metaanist erinevate süsivesinike eemaldamise meetod) |
| | = 17,819/62,72 | = 0,284 g/kWh | (gaasikromatograafiline meetod) |
| | = 39,762/62,72 | = 0,634 g/kWh | (gaasikromatograafiline meetod) |

Formula

= 121,330/62,72

= 1,93 g/kWh

Formula

= 177,642/62,72

= 2,83 g/kWh

Formula

= 15,589/62,72

= 0,249 g/kWh

(metaanist erinevate süsivesinike eemaldamise meetod)

Formula

= 17,819/62,72

= 0,284 g/kWh

(gaasikromatograafiline meetod)

Formula

= 39,762/62,72

= 0,634 g/kWh

(gaasikromatograafiline meetod)

4.   λ-NIHKETEGUR (Sλ)

4.1.   λ-nihketeguri (Sλ) arvutamine (45)

Formula

kus:

| Sλ | = | λ-nihketegur; |
| --- | --- | --- |
| inert % | = | kütuses leiduvate inertsete gaaside (N2, CO2, He, jms) mahu%; |
| O2* | = | kütuses leiduva hapniku mahu%; |
| n ja m | = | osutavad süsivesinike keskmist koostist kajastavale brutovalemile CnHm ning määratletakse järgmiselt: |

Sλ

=

λ-nihketegur;

inert %

=

kütuses leiduvate inertsete gaaside (N2, CO2, He, jms) mahu%;

O2*

=

kütuses leiduva hapniku mahu%;

n ja m

=

osutavad süsivesinike keskmist koostist kajastavale brutovalemile CnHm ning määratletakse järgmiselt:

Formula

Formula

kus:

| CH4 | = | kütuses leiduva metaani mahu%; |
| --- | --- | --- |
| C2 | = | kütuses leiduvate kõikide C2-süsivesinike (C2H6, C2H4 jt) mahu%; |
| C3 | = | kütuses leiduvate kõikide C3-süsivesinike (C3H8, C3H6 jt) mahu%; |
| C4 | = | kütuses leiduvate kõikide C4-süsivesinike (C4H10, C4H8 jt) mahu%; |
| C5 | = | kütuses leiduvate kõikide C5-süsivesinike (C5H12, C5H10 jt) mahu%; |
| diluent | = | kütuses leiduvate lahjendusgaaside (O2*, N2, CO2, He jt) mahu%. |

CH4

=

kütuses leiduva metaani mahu%;

C2

=

kütuses leiduvate kõikide C2-süsivesinike (C2H6, C2H4 jt) mahu%;

C3

=

kütuses leiduvate kõikide C3-süsivesinike (C3H8, C3H6 jt) mahu%;

C4

=

kütuses leiduvate kõikide C4-süsivesinike (C4H10, C4H8 jt) mahu%;

C5

=

kütuses leiduvate kõikide C5-süsivesinike (C5H12, C5H10 jt) mahu%;

diluent

=

kütuses leiduvate lahjendusgaaside (O2*, N2, CO2, He jt) mahu%.

4.2.   λ-nihketeguri Sλ arvutamise näited:

Näide 1: G25: CH4 = 86 %, N2 = 14 % (mahu%)

Formula

Formula

Formula

Näide 2: GR: CH4 = 87 %, C2H6 = 13 % (mahu%)

Formula

Formula

Formula

Näide 3: USA: CH4 = 89 %, C2H6 = 4,5 %, C3H8 = 2,3 %, C6H14 = 0,2 %, O2 = 0,6 %, N2 = 4 %

Formula

Formula

Formula

Formula

9. LISA

TEHNILISED ERINÕUDED ETANOOLIKÜTTEL TÖÖTAVATELE DIISELMOOTORITELE

Etanooliküttel töötavate diiselmootorite puhul kohaldatakse katseprotseduuride suhtes järgmisi käesoleva eeskirja 4. lisas kindlaksmääratud asjakohaste punktide, valemite ja tegurite muudatusi.

4. lisa, 1. liide

4.2.   Kuivalt gaasilt niiskele ülemineku tegurid

Formula

4.3.   Atmosfääriõhu niiskust ja temperatuuri arvestavad NOx taseme parandustegurid

Formula

kus:

| A | = | 0,181 GFUEL/GAIRD – 0,0266 |
| --- | --- | --- |
| B | = | -0,123 GFUEL/GAIRD + 0,00954 |
| Ta | = | õhutemperatuur, K |
| Ha | = | siseneva õhu niiskus (vee kogus grammides 1 kg kuiva õhu kohta) |

A

=

0,181 GFUEL/GAIRD – 0,0266

B

=

-0,123 GFUEL/GAIRD + 0,00954

Ta

=

õhutemperatuur, K

Ha

=

siseneva õhu niiskus (vee kogus grammides 1 kg kuiva õhu kohta)

4.4.   Saasteainete massivoolukiiruste arvutamine

Eeldades, et heitgaasi tihedus on 1 272 kg/m3, temperatuur 273 K (0 °C) ning rõhk 101,3 kPa, arvutatakse saasteainete massivoolukiirused (g/h) iga faasi puhul järgmiselt:

| 1) | = | NOx mass | = | 0,001613 · NOx conc · KH,D · GEXHW |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2) | = | COmass | = | 0,000982 · COconc · GEXHW |
| 3) | = | HCmass | = | 0,000809 · HCconc · KH,D · GEXHW |

1)

=

NOx mass

=

0,001613 · NOx conc · KH,D · GEXHW

2)

=

COmass

=

0,000982 · COconc · GEXHW

3)

=

HCmass

=

0,000809 · HCconc · KH,D · GEXHW

kus NOx conc, COconc, HCconc, (46) on punkti 4.1 kohaselt määratud keskmised kontsentratsioonid (ppm) lahjendamata heitgaasis.

Gaasiliste saasteainete mittekohustusliku määramise puhul täisvoolulahjendussüsteemi abil kasutatakse järgmisi valemeid:

| 1) | = | NOx mass | = | 0,001587 · NOx conc · KH,D · GTOTW |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2) | = | COmass | = | 0,000966 · COconc · GTOTW |
| 3) | = | HCmass | = | 0,000795 · HCconc· GTOTW |

1)

=

NOx mass

=

0,001587 · NOx conc · KH,D · GTOTW

2)

=

COmass

=

0,000966 · COconc · GTOTW

3)

=

HCmass

=

0,000795 · HCconc· GTOTW

kus NOx conc, COconc, HCconc
   (46) on iga faasi puhul 4. lisa 2. liite punkti 4.3.1.1 kohaselt määratud keskmised taustkorrigeeritud kontsentratsioonid (ppm) lahjendatud heitgaasis.

4. lisa, 2. liide

2. liite punkte 3.1., 3.4., 3.8.3. ja 5 ei kohaldata ainult diiselmootorite, vaid ka etanooliküttel töötavate mootorite suhtes.

4.2.   Katsetingimused tuleb reguleerida nii, et katse jooksul vastaksid mootori sisendi juures mõõdetud õhutemperatuur ja õhuniiskus standardtingimustele. Standardiks peaks olema 6 ± 0.5 g vett 1 kg kuiva õhu kohta temperatuurivahemikus 298 ± 3 K. Nende tingimuste järgimise korral NOx kontsentratsiooni ei korrigeerita. Kui neid tingimusi ei järgita, katse ei kehti.

4.3.   Saasteainete massivoolukiiruste arvutamine

4.3.1.   Püsiva massivoolukiirusega süsteemid

Soojusvahetiga süsteemide korral määratakse saasteainete mass (g/katsetsükkel) järgmiste valemite abil:

| 1) | = | NOx mass | = | 0,001587 · NOx conc · KH,D · MTOTW (etanooliküttel töötavad mootorid) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2) | = | COmass | = | 0,000966 · COconc MTOTW (etanooliküttel töötavad mootorid) |
| 3) | = | HCmass | = | 0,000794 · HC conc · MTOTW' (etanooliküttel töötavad mootorid) |

1)

=

NOx mass

=

0,001587 · NOx conc · KH,D · MTOTW (etanooliküttel töötavad mootorid)

2)

=

COmass

=

0,000966 · COconc MTOTW (etanooliküttel töötavad mootorid)

3)

=

HCmass

=

0,000794 · HC conc · MTOTW' (etanooliküttel töötavad mootorid)

kus:

NOx
  conc, CO conc, HC conc
   (46) NMHC conc = integreerimismeetodil (kohustuslik NOx ja HC puhul) või proovikoti meetodil määratud katsetsükli keskmised taustkorrigeeritud kontsentratsioonid, ppm;

MTOTW = punkti 4.1 kohaselt määratud lahjendatud heitgaasi üldmass tsükli kohta, kg.

4.3.1.1.   Taustkorrigeeritud kontsentratsioonide määramine

Saasteainete netokontsentratsioonide leidmiseks tuleb mõõdetud väärtustest lahutada keskmised saasteainete taustkontsentratsioonid. Saasteainete taustkontsentratsioonide keskmised väärtused võib määrata proovikoti meetodil või pideva mõõtmise ja integreerimise abil. Kasutatakse järgmist valemit.

conc = conce – concd × (1 – (1 / DF))

kus:

| conc | = | saasteaine kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, mida on korrigeeritud saasteaine sisalduse võrra lahjendusõhus, ppm |
| --- | --- | --- |
| conce | = | lahjendatud heitgaasis mõõdetud saasteaine kontsentratsioon, ppm |
| concd | = | lahjendusõhus mõõdetud saasteaine kontsentratsioon, ppm |
| DF | = | lahjendustegur |

conc

=

saasteaine kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, mida on korrigeeritud saasteaine sisalduse võrra lahjendusõhus, ppm

conce

=

lahjendatud heitgaasis mõõdetud saasteaine kontsentratsioon, ppm

concd

=

lahjendusõhus mõõdetud saasteaine kontsentratsioon, ppm

DF

=

lahjendustegur

Lahjendustegur arvutatakse järgmise valemi abil:

Formula

kus:

| CO2,conce | = | CO2 kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, mahu%; |
| --- | --- | --- |
| HCconce | = | süsivesinike kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, ppm C1 ekvivalentides |
| COconce | = | CO kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, ppm |
| FS | = | stöhhiomeetriline tegur |

CO2,conce

=

CO2 kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, mahu%;

HCconce

=

süsivesinike kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, ppm C1 ekvivalentides

COconce

=

CO kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, ppm

FS

=

stöhhiomeetriline tegur

Kuiva gaasi baasil mõõdetud kontsentratsioonid arvutatakse ümber niiskele gaasile vastavalt 4. lisa 1. liite punktile 4.2.

Kui kütuse üldkoostis CHαOßNY on teada, võib stöhhiomeetrilise teguri arvutada järgmiselt:

Formula

Kui kütuse koostis ei ole teada, kasutatakse järgmist stöhhiomeetrilist tegurit:

FS (etanool) = 12,3

4.3.2.   Voolu kompenseerimisega süsteemid

Soojusvahetita süsteemide puhul tuleb saasteainete massi (g/katsetsükkel) määramiseks arvutada saasteainete hetkemassid ja integreerida hetkeväärtused üle katsetsükli. Taustkorrigeerimist kasutatakse vahetult kontsentratsioonide hetkeväärtuste puhul. Rakendatakse järgmisi valemeid:

| 1) | = | NOx mass | = | |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2) | = | COmass | = | |
| 3) | = | HCmass | = | |

1)

=

NOx mass

=

Formula

2)

=

COmass

=

Formula

3)

=

HCmass

=

Formula

kus:

| conce | = | lahjendatud heitgaasis mõõdetud saasteaine kontsentratsioon, ppm |
| --- | --- | --- |
| concd | = | lahjendusõhus mõõdetud saasteaine kontsentratsioon, ppm |
| MTOTW,I | = | lahjendatud heitgaasi hetkemass (vt punkt 4.1), kg |
| MTOTW | = | lahjendatud heitgaasi üldmass tsükli kohta (vt punkt 4.1), kg |
| DF | = | punkti 4.3.1.1 kohaselt määratud lahjendustegur |

conce

=

lahjendatud heitgaasis mõõdetud saasteaine kontsentratsioon, ppm

concd

=

lahjendusõhus mõõdetud saasteaine kontsentratsioon, ppm

MTOTW,I

=

lahjendatud heitgaasi hetkemass (vt punkt 4.1), kg

MTOTW

=

lahjendatud heitgaasi üldmass tsükli kohta (vt punkt 4.1), kg

DF

=

punkti 4.3.1.1 kohaselt määratud lahjendustegur

4.4.   Heite erimasside arvutamine

Heite erimassid (g/kWh) arvutatakse kõikide individuaalsete saasteainete puhul järgmiselt:

Formula

Formula

Formula

kus:

Wact = punkti 3.9.2 kohaselt määratud tegelik tsükli töö, kWh

---

(1)  Kooskõlas sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni 7. lisaga (R.E.3), (TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2).

1

(2)  Kategooria N1, N2 ja M2 mootorsõidukites kasutatavatele mootoritele ei anta tüübikinnitust käesoleva eeskirja kohaselt, juhul kui nende mootorsõidukite tüübikinnitus toimub vastavalt eeskirjale nr 83.

2

(3)  1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3– Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Serbia ja Montenegro, 11 – Suurbritannia, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 – vaba, 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Vene Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (Tüübikinnitusi annavad Euroopa Ühenduse liikmesriigid, kes kasutavad oma EMK tüübikinnitusmärke), 43 – Jaapan, 44 (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika Vabariik, 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta ja 51 – Korea Vabariik. Edasised numbrid antakse muudele riikidele kronoloogilises järjekorras, kui nad ratifitseerivad kokkuleppe, milles käsitletakse ratassõidukitele ning neile paigaldatavatele ja/või nendel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehniliste nõuete kehtestamist ning nende nõuete alusel antud tüübikinnituste vastastikuse tunnustamise tingimusi, või ühinevad selle kokkuleppega; Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär teatab kokkuleppe osapooltele nendele riikidele antud numbritest.

3

(4)  Mootorite puhul, mille silindri töömaht on alla 0,75 dm3 ja nominaalne pöörlemiskiirus üle 3 000 min–1.

4

3

–1

(5)  Mootorite puhul, mille silindri töömaht on alla 0,75 dm3 ja nominaalne pöörlemiskiirus üle 3 000 min–1.

5

3

–1

(6)  Juhul kui võrreldakse gaasimootorist lähtuva heite analüüsi tulemusi reas A esitatud vastavate piirnormidega, tuleb Euroopa siirdekatsetsükli tulemuste vastuvõetavuse tõendamise tingimused (vt 4. lisa, 2. liide, punkt 3.9) uuesti läbi vaadata ja vajaduse korral neid muuta konsolideeritud resolutsioonis R.E.3 kehtestatud korras.

6

(7)  Ainult maagaasi küttel töötavate mootorite puhul.

7

(8)  Ei kohaldata gaasimootorite puhul etappidel A, B1 ja B2.

8

(9)  Tavapärastest erinevate mootorite ja süsteemide puhul esitab käesolevate andmetega samaväärsed üksikasjad valmistaja.

9

(10)  Mittevajalik maha tõmmata.

10

(11)  Määrata kindlaks tolerants.

11

(12)  Teistsugusel viisil koostatud süsteemide kohta esitatakse samaväärsed andmed (punkt 3.2).

12

(13)  Euroopa statsionaarse katse tsükli puhul.

13

(14)  Ainult Euroopa siirdekatsetsükli puhul.

14

(15)  Määratakse kindlaks tolerants: hälve võib olla ± 3 % valmistaja poolt kindlaksmääratud väärtustest.

15

(16)  Euroopa statsionaarse katse tsükli puhul.

16

(17)  Ainult Euroopa siirdekatsetsükli puhul.

17

(18)  Kui ei kohaldata, märkida “ei kohaldata”.

18

(19)  Esitatakse iga tüüpkonda kuuluva mootori puhul.

19

(20)  Mittevajalik maha tõmmata.

20

(21)  Määrata kindlaks tolerants.

21

(22)  Teine eeskirjanumber on esitatud üksnes näiteks.

22

(23)  Kontrollpunktide valikul kasutatakse heakskiidetud statistilisi randomiseerimise meetodeid.

23

(24)  Katsepunktide valikul kasutatakse heakskiidetud statistilisi randomiseerimismeetodeid.

24

(25)  Arvutatakse C1-ekvivalendi baasil.

25

(26)  Väärtus kehtib ainult käesolevas eeskirjas kindlaksmääratud etalonkütuse korral.

26

(27)  Väljendatakse C1 ekvivalendi alusel.

27

(28)  Kui on vaja arvutada mootori või sõiduki soojuslikku kasutegurit, saab kütuse kütteväärtuse arvutada järgmise valemi põhjal:

28

Kütteväärtus (neto, MJ/kg) = (46,423 – 8,792 d2 + 3,170 d) (1 – (x + y + s)) + 9,420 s – 2,499 x

2

kus:

| d | = | tihedus 15 °C juures |
| --- | --- | --- |
| x | = | vee massiosa (% jagatud 100ga) |
| y | = | tuha massiosa (% jagatud 100ga) |
| s | = | väävli massiosa (% jagatud 100ga). |

d

=

tihedus 15 °C juures

x

=

vee massiosa (% jagatud 100ga)

y

=

tuha massiosa (% jagatud 100ga)

s

=

väävli massiosa (% jagatud 100ga).

(29)  Spetsifikaadis deklareeritud väärtused on tegelikud väärtused. Nende piirväärtuste kindlaksmääramisel on kasutatud standardis ISO 4259, “Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test” esitatud tingimusi ning alumise piirväärtuse kindlaksmääramisel on arvestatud minimaalset positiivset 2R väärtust; alumise ja ülemise piirväärtuse kindlaksmääramisel on minimaalne erinevus 4R (R = reprodutseeritavus). Olenemata kõnealusest meetmest, mis on vajalik statistilistel põhjustel, peaks kütusetootja eesmärgiks olema siiski nullväärtus juhul, kui ettenähtud maksimumväärtus on 2R, ning keskmine väärtus juhul, kui on antud ülemine ja alumine piirväärtus. Kui on vaja selgitada kütuse vastavust spetsifikaadi nõuetele, tuleb rakendada ISO 4259 tingimusi.

29

Petroleum products

Determination and application of precision data in relation to methods of test

(30)  Tsetaaniarvu vahemik ei vasta minimaalse 4R suuruse erinevuse nõudele. Kui siiski peaks tekkima vaidlusi kütuse tarnija ning kasutaja vahel, võib kasutada vaidluste lahendamisel ISO 4259 tingimusi, kui vajaliku täpsuse saavutamiseks ei piirduta ühekordse määramisega, vaid tehakse piisaval hulgal korduvmõõtmisi.

30

(31)  Avaldamise kuu lisatakse sobival ajal.

31

(32)  Tuleb protokollida katses kasutatava kütuse tegelik väävlisisaldus. Peale selle peab sõidukile või mootorile käesoleva eeskirja punkti 5.2.1 tabeli reas B ettenähtud piirväärtuste järgse tüübikinnituse andmisel kasutatava etalonkütuse maksimaalne väävlisisaldus olema 50 ppm.

32

(33)  Kuigi oksüdatsioonikindlust kontrollitakse, on säilivusaeg tõenäoliselt piiratud. Säilitamistingimuste ja säilivusaja suhtes tuleks tarnijaga nõu pidada.

33

(34)  Etanoolkütusele võib lisada mootori valmistaja poolt kindlaksmääratud tsetaaniarvu parandajat. Maksimaalne lubatud määr on 10 massi %.

34

(35)  Spetsifikaadis deklareeritud väärtused on tegelikud väärtused. Nende piirväärtuste kindlaksmääramisel on kasutatud standardis ISO 4259, “Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test” esitatud tingimusi ning alumise piirväärtuse kindlaksmääramisel on arvestatud minimaalset positiivset 2R väärtust; alumise ja ülemise piirväärtuse kindlaksmääramisel on minimaalne erinevus 4R (R = reprodutseeritavus). Olenemata kõnealusest meetmest, mis on vajalik statistilistel põhjustel, peaks kütusetootja eesmärgiks olema siiski nullväärtus juhul, kui ettenähtud maksimumväärtus on 2R, ning keskmine väärtus juhul, kui on antud ülemine ja alumine piirväärtus. Kui on vaja selgitada kütuse vastavust spetsifikaadi nõuetele, tuleb rakendada ISO 4259 tingimusi.

35

Petroleum products

Determination and application of precision data in relation to methods of test

(36)  Samaväärsed ISO meetodid kõikide eespool osutatud omaduste kontrollimiseks võetakse vastu pärast nende avaldamist.

36

(37)  Inertsed gaasid (v.a N2) + C2+.

37

2

2+

(38)  Väärtus määratakse standardtingimustes (293,2 K (20 °C) ja 101,3 kPa).

38

(39)  Inertsed gaasid (v.a N2) + C2 ja/või C2+.

39

2

2

2+

(40)  Väärtus määratakse standardtingimustes (293,2 K (20 °C) ja 101,3 kPa).

40

(41)  Inertsed gaasid (v.a N2) + C2 ja/või C2+.

41

2

2

2+

(42)  Väärtus määratakse standardtingimustes (293,2 K (20 °C) ja 101,3 kPa).

42

(43)  Väärtus määratakse standardtingimustes (293,2 K (20 °C) ja 101,3 kPa).

43

(44)  Kui proov sisaldab söövitusinhibiitoreid või muid vaseriba söövitust vähendavaid kemikaale, võib see meetod osutuda söövitavate ainete olemasolu kindlakstegemisel ebatäpseks. Sellepärast on nende kemikaalide lisamine katsetulemuste mõjutamiseks keelatud.

44

(45)  Mootorikütuste stöhhiomeetriline õhu ja kütuse suhe: SAE J1829, juuni 1987.

45

John B. Heywood, Internal Combustion Engine Fundamentals, McGraw-Hill, 1988, ptk 3.4. “Combustion stoichiometry” (lk 68–72).

(46)  Arvutatakse C1-ekvivalendi baasil.

46

---

| 9.3.2007 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 70/171 |
| --- | --- | --- | --- |

9.3.2007

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 70/171

---

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskirja nr 83 (Sõidukite tüübikinnituse ühtsed sätted seoses saasteainete heidetega vastavalt mootorikütusele esitatud nõuetele) parandus

(
  Euroopa Liidu Teataja L 375, 27. detsember 2006
  )

Eeskiri nr 83 asendatakse järgmisega:

Eeskiri nr 83 Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 83 — Sõidukite tüübikinnituse ühtsed sätted seoses saasteainete heidetega vastavalt mootorikütusele esitatud nõuetele

3. redaktsioon

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni:

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni 05-seeria muudatusteni – jõustumiskuupäev: 29. märts 2001

05-seeria muudatuste 1. täiendus – jõustumiskuupäev: 12. september 2001

05-seeria muudatuste 2. täiendus – jõustumiskuupäev: 21. veebruar 2002

1. parandus 05-seeria muudatustele, mille kohta kehtib hoiulevõtja teatis C.N.111.2002.TREATIES-1 8. veebruarist 2002

2. parandus 05-seeria muudatustele, mille kohta kehtib hoiulevõtja teatis C.N.883.2003.TREATIES-1 2. septembrist 2003

05-seeria muudatuste 3. täiendus – jõustumiskuupäev: 27. veebruar 2004

05-seeria muudatuste 4. täiendus – jõustumiskuupäev: 12. august 2004

3. parandus 05-seeria muudatustele, mille kohta kehtib hoiulevõtja teatis C.N. 1038.2004.TREATIES-1 4. oktoobrist 2004

05-seeria muudatuste 5. täiendus – jõustumiskuupäev: 4. aprill 2005

1.   KOHALDAMISALA

Käesolevat eeskirja kohaldatakse: (1)

1.1.1.   Vähemalt neljarattaliste ottomootoriga mootorsõidukite väljalaskesüsteemist ümbritseva õhu normaalsel ja madalal temperatuuril eralduvate heitgaaside, kütuseaurude, karterigaaside, saastetõrjeseadmete ja pardadiagnostika (OBD) seadmete kulumiskindluse suhtes.

1.1.2.   Vähemalt neljarattaliste ja täismassiga mitte üle 3 500 kg diiselmootoriga M1- ja N1-kategooria sõidukite heitgaaside, saastetõrjeseadmete ja pardadiagnostika (OBD) seadmete kulumiskindluse suhtes.

1.1.3.   Vähemalt neljarattaliste ottomootoriga elektriliste hübriidsõidukite väljalaskesüsteemist ümbritseva õhu normaalsel ja madalal temperatuuril eralduvate heitgaaside, kütuseaurude, karterigaaside, saastetõrjeseadmete ja pardadiagnostika (OBD) seadmete kulumiskindluse suhtes.

1.1.4.   Vähemalt neljarattaliste ja täismassiga mitte üle 3500 kg diiselmootoriga (C. I) M1-ja N1-kategooria elektriliste hübriidsõidukite (EHS) heitgaaside ning saastetõrjeseadmete ja pardadiagnostika (OBD) seadmete kulumiskindluse suhtes.

1.1.5.   Eeskirja ei kohaldata:

| — | sõidukite suhtes, mille täismass on alla 400 kg, ja sõidukite suhtes, mille maksimaalne valmistajakiirus on alla 50 km/h; |
| --- | --- |

—

sõidukite suhtes, mille täismass on alla 400 kg, ja sõidukite suhtes, mille maksimaalne valmistajakiirus on alla 50 km/h;

| — | sõidukite suhtes, mille tühimass ei ületa 400 kg, kui need on mõeldud reisijate vedamiseks, või 550 kg, kui need on mõeldud kaupade vedamiseks, kusjuures mootori maksimaalne võimsus ei ületa 15 kW. |
| --- | --- |

—

sõidukite suhtes, mille tühimass ei ületa 400 kg, kui need on mõeldud reisijate vedamiseks, või 550 kg, kui need on mõeldud kaupade vedamiseks, kusjuures mootori maksimaalne võimsus ei ületa 15 kW.

1.1.6.   Tootja taotluse korral võib käesoleva eeskirja tüübikinnitust laiendada juba tüübikinnituse saanud diiselmootoriga varustatud M1- või N1-sõidukitelt M2- ja N2-sõidukitele, mille tuletatud mass ei ületa 2 840 kg ja mis vastab punktis 7 esitatud tingimustele (tüübikinnituse laiendus).

1.1.7.   Käesolevat eeskirja ei kohaldata diiselmootoriga N1-kategooria sõidukite või ottomootoriga N1-kategooria sõidukite suhtes, mis kasutavad kütusena maagaasi või veeldatud naftagaasi, tingimusel, et neile on antud tüübikinnitus vastavalt eeskirjale nr 49, mida on muudetud viimase muudatuste seeriaga.

1.2.   Käesolevat eeskirja ei kohaldata ottomootoriga sõidukite suhtes, mis töötavad maagaasi- või veeldatud naftagaasi baasil, mida kasutatakse M1-kategooriasse kuuluvates mootorsõidukites, mille täismass on üle 3 500 kg, M2-, M3-, N2-, N3-kategooria puhul, mille suhtes kohaldatakse eeskirja nr 49.

2.   MÕISTED

Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid:

Sõidukitüüp – mootorsõidukid, mis ei erine sellistes olulistes aspektides nagu:

2.1.1.   tuletatud massi suhtes 4. lisa punkti 5.1 kohaselt määratud ekvivalentne inerts ja

2.1.2.   mootori ja sõiduki karakteristikud 1. lisa määratluse kohaselt;

Tuletatud mass – sõiduki tühimass, mida on suurendatud ühtse näitaja võrra 100 kg katse kohta vastavalt 4. ja 8. lisale.

2.2.1.   Tühimass – töökorras sõiduki mass ilma juhi, sõitjate ja koormata, kusjuures kütusepaak on 90 % ulatuses kütusega täidetud ning sõidukis on tavapärane tööriistade komplekt ja varuratas;

2.3.   Täismass – tehniliselt lubatud maksimaalne tegelik mass, mis on deklareeritud tootja poolt (see mass võib olla riikliku ametiasutuse lubatud täismassist suurem).

2.4.   Gaasilised heited – heitgaasid, mis koosnevad süsinikmonooksiidist, lämmastikoksiididest, väljendatuna lämmastikdioksiidi (NO2) ekvivalendina, ning süsivesinikest järgmistes arvatavates suhetes:

| — | C1H1,85 bensiini puhul, |
| --- | --- |

—

C1H1,85 bensiini puhul,

| — | C1H1,86 diislikütuse puhul, |
| --- | --- |

—

C1H1,86 diislikütuse puhul,

| — | C1H2,525 veeldatud naftagaasi puhul, |
| --- | --- |

—

C1H2,525 veeldatud naftagaasi puhul,

| — | C1H4 maagaasi puhul. |
| --- | --- |

—

C1H4 maagaasi puhul.

2.5.   Tahkete osakeste heited – heitgaasi komponendid, mis eralduvad lahjendatud heitgaasist maksimaalsel temperatuuril 325 K (52 °C) 4. lisas kirjeldatud filtreid kasutades.

2.6.   Heited:

| — | ottomootorite puhul gaasiliste saasteainete eraldumine; |
| --- | --- |

—

ottomootorite puhul gaasiliste saasteainete eraldumine;

| — | diiselmootorite puhul gaasiliste ja tahkete osakeste heidete eraldumine. |
| --- | --- |

—

diiselmootorite puhul gaasiliste ja tahkete osakeste heidete eraldumine.

Kütuseaurud – mootorsõiduki kütusesüsteemist, välja arvatud väljalaskesüsteemi heitgaaside kaudu kaduvad süsivesinike aurud.

2.7.1.   Kütusepaagi temperatuuri muutumisel tekkivad kaod – kütusepaagi temperatuuri muutuste põhjustatud süsivesinike heited (arvatavas suhtes C1H2,33).

2.7.2.   Kütuseaurude eraldumise kaod – seisva sõiduki kütusesüsteemist pärast sõiduperioodi eralduvad süsivesinike heited (arvatavas suhtes C1 H2,20).

2.8.   Mootori karter – mootori sees või väljaspool mootorit asuv ruum, mis on ühendatud karteripõhjaga sisemise või välimise torustiku abil, mille kaudu väljuvad gaasid ja aur.

2.9.   Külmkäivitusseade – seade, mis ajutiselt rikastab mootori õhu/kütuse segu ja aitab seega mootoril käivituda.

2.10.   Käivitusseade – seade, mis aitab mootoril käivituda ilma mootori õhu/kütuse segu rikastamata, nt hõõgküünlad, sissepritse ajastuse muutmine.

Mootori töömaht:

2.11.1.   kolbmootorite puhul mootori nominaalne töömaht;

2.11.2.   rootormootorite (vankelmootorite) puhul põlemiskambri kahekordne nominaalne töömaht kolvi kohta.

2.12.   Saastetõrjeseadmed – sõiduki need osad, mis reguleerivad ja/või piiravad heitgaaside ja kütuseaurude eraldumist.

2.13.   OBD – pardadiagnostikasüsteem saaste kontrollimiseks, mis võimaldab kindlaks määrata rikke arvatava asukoha arvutimällu salvestatud veakoodi abil.

2.14.   Kasutusel oleva sõiduki katse – vastavuse katsetamine ja hindamine käesoleva eeskirja punkti 8.2.1 kohaselt.

2.15.   Nõuetekohaselt hooldatud ja kasutatud – katsetatav sõiduk vastab väljavalitud sõidukite tüübikinnituse käesoleva eeskirja 3. liite punktis 2 ettenähtud kriteeriumidele.

Kontrollseade – konstruktsioonielement, mille abil mõõdetakse temperatuuri, sõiduki kiirust, mootori pöörlemiskiirust, ülekandemehhanismi, sisselasketorustiku rõhku või muid parameetreid, mis suurendavad, muudavad, aeglustavad või vähendavad heitkoguste kontrollsüsteemi mis tahes osade toimet, ning vähendab saaste kontrollsüsteemi tõhusust olukorras, mis võib kergesti tekkida sõiduki tavapärasel töötamisel ning kasutamisel. Sellist konstruktsioonielementi ei või pidada kontrollseadmeks, kui:

2.16.1.   seade on vajalik mootori kaitseks kahjustuste eest või õnnetusjuhtumite puhul ning sõiduki turvaliseks töötamiseks, või

2.16.2.   seade töötab ainult kuni mootori käivitamiseni, või

2.16.3.   tingimused on valdavalt I või VI tüübi katsega hõlmatavad.

2.17.   Sõidukitüüpkond – sõidukitüüpide rühm, mis määratakse kindlaks algsõiduki põhjal 12. lisa tähenduses.

2.18.   Mootori kütusenõue – mootoris tavapäraselt kasutatav kütuseliik:

| — | bensiin, |
| --- | --- |

—

bensiin,

| — | veeldatud naftagaas (LPG), |
| --- | --- |

—

veeldatud naftagaas (LPG),

| — | maagaas (NG), |
| --- | --- |

—

maagaas (NG),

| — | nii bensiin kui ka veeldatud naftagaas, |
| --- | --- |

—

nii bensiin kui ka veeldatud naftagaas,

| — | nii bensiin kui ka maagaas, |
| --- | --- |

—

nii bensiin kui ka maagaas,

| — | diislikütus. |
| --- | --- |

—

diislikütus.

Sõiduki tüübikinnitus – sõiduki tüübikinnitus seoses järgmiste tingimuste piiramisega: (2)

2.19.1.   mootori heitgaaside, kütuseaurude ja karteri heidete piiramine, saastetõrjeseadmete töökindlus, saasteainete heited külmkäivitusel ja pliivaba bensiiniga töötavate sõidukite või kas pliivaba bensiini või veeldatud naftagaasi või maagaasiga töötavate sõidukite pardadiagnostika (tüübikinnitus B);

2.19.2.   gaasiliste ja tahkete osakeste heidete piiramine, saastetõrjesüsteemide töökindlus ja diislikütusel töötavate sõidukite pardadiagnostika (tüübikinnitus C);

2.19.3.   mootori gaasiliste ning karteri heidete piiramine, saastetõrjesüsteemide töökindlus, külmkäivitusega seotud heited ja veeldatud naftagaasi või maagaasiga töötavate sõidukite pardadiagnostika (tüübikinnitus D).

2.20.   Perioodiliselt regenereeruv süsteem – saastumisvastane seade (nt katalüsaator, tahkete osakeste püüdur), mis nõuab perioodilise regeneratsiooni protsessi sõiduki tavalise töö puhul vähem kui 4 000 km läbisõidu järel. Regeneratsioonitsüklite ajal võib heitenorme ületada. Kui saastetõrjeseadme regeneratsioon toimub vähemalt kord I tüübi katse jooksul ja on sõiduki ettevalmistustsükli jooksul toimunud juba vähemalt ühe korra, loetakse seda pidevalt regenereeruvaks süsteemiks, mis ei nõua spetsiaalset katsemenetlust. 13. lisa ei kohaldata pidevalt regenereeruvate süsteemide suhtes.

Tootja taotluse korral ei kohaldata perioodiliselt regenereeruvatele süsteemidele omast katsemenetlust regeneratiivse seadme suhtes, kui tootja esitab tüübikinnitusasutusele andmed selle kohta, et regeneratsiooni toimumistsüklite ajal on heited madalamad punktis 5.3.1.4 toodud normidest, mida kohaldatakse asjaomase sõidukikategooria suhtes pärast tehnilise teenistuse nõusolekut.

Hübriidsõidukid (HS):

2.21.1.   Hübriidsõidukite (HS) üldmõiste:

Hübriidsõiduk (HS) – sõiduk, millel liikumapanemiseks on vähemalt kaks erinevat energiamuundurit ja kaks erinevat energiatalletussüsteemi (sõidukile paigaldatud).

2.21.2.   Elektriliste hübriidsõidukite (EHS) mõiste:

Elektriline hübriidsõiduk (EHS) – sõiduk, mis võtab mehaaniliseks liikumapanemiseks energiat kummastki alltoodud salvestatud energia-/toiteallikast, mis on sõidukile paigaldatud:

| — | tarbitav kütus; |
| --- | --- |

—

tarbitav kütus;

| — | elektriline energia-/voolusalvestusseade (nt aku, kondensaator, hooratas/generaator jne). |
| --- | --- |

—

elektriline energia-/voolusalvestusseade (nt aku, kondensaator, hooratas/generaator jne).

2.22.   Ainuküttega sõiduk – sõiduk, mis on projekteeritud kestvaks liikumiseks peamiselt kas veeldatud naftagaasi- või maagaasiküttel, kuid millel on hädajuhtumiks või käivitamiseks ka bensiiniseade, kusjuures bensiinipaagi mahutavus ei ületa 15 liitrit.

2.23.   Kaksikküttega sõiduk – sõiduk, mis võib liikuda osalt bensiiniküttel ja osalt kas veeldatud naftagaasi- või maagaasiküttel.

3.   TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

Sõiduki tüübikinnitustaotluse seoses sõiduki väljalaskesüsteemi heitgaaside, karteri heitgaaside, kütuseaurude ja saastetõrjeseadmete ning pardadiagnostika (OBD) seadmete kulumiskindlusega esitab sõiduki tootja või tema volitatud esindaja.

Pardadiagnostika (OBD) seadmeid puudutava taotluse korral lisatakse sellele 1. lisa punktis 4.2.11.2.7 ettenähtud täiendav teave ning:

tootja deklaratsioon:

3.1.1.1.1.   ottomootoriga sõidukite puhul tõrgete protsendimäär tõrkejuhtude koguarvust, millest tekkivad heitkogused oleksid ületanud 11. lisa punktis 3.3.2 esitatud piirväärtusi, kui kõnealune protsendimäär oleks esinenud alates 4. lisa punktis 5.3.1 kirjeldatud I tüübi katse algusest;

3.1.1.1.2.   ottomootoriga sõidukite puhul tõrgete protsendimäär tõrkejuhtude koguarvust, mis võib esile kutsuda katalüsaatori või katalüsaatorite ülekuumenemise enne pöördumatu kahjustuse teket;

3.1.1.2.   üksikasjalikud kirjalikud andmed, mis sisaldavad OBD-seadme töökarakteristikute täielikku kirjeldust koos sõiduki saastekontrollisüsteemi kõigi asjakohaste osade loeteluga, st andurite, ajamite ja osadega, mille seire toimub OBD-seadme abil;

3.1.1.3.   OBD-seadmes kasutatava rikkeindikaatori (MI) kirjeldus, mille abil teatatakse sõiduki juhile rikkest;

muude tüübikinnituste koopiad, mis sisaldavad asjaomaseid andmeid tüübikinnituste laiendamiseks;

3.1.1.4.   vajaduse korral sõidukitüüpkonna 11. lisa 2. liites nimetatud üksikasjalikud andmed.

3.1.2.   11. lisa punktis 3 kirjeldatud katseteks esitatakse sõidukitüübi või -tüüpkonna representatiivsõiduk, millele on paigaldatud tüübikinnitust vajav OBD-seade, tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavale tehnilisele teenistusele. Kui tehniline teenistus otsustab, et esitatud sõiduk ei esinda täiel määral 11. lisa 2. liites kirjeldatud sõidukitüüpi või -tüüpkonda, siis esitatakse 11. lisa punktile 3 vastavaks katseks teine sõiduk või lisasõiduk, kui see on vajalik.

Väljalaskesüsteemi heiteid, kütuseauru heidet, vastupidavust ja pardadiagnostika (OBD) seadet käsitleva teatise näidis on esitatud 1. lisas. 1. lisa punktis 4.2.11.2.7.6 nimetatud andmed lisatakse 2. lisas esitatud tüübikinnitusteatise 1. liitesse “OBD-SEADMEGA SEOTUD TEAVE”.

3.2.1.   Vajaduse korral esitatakse muude tüübikinnituste koopiad, mis sisaldavad tüübikinnituste laiendamist ja halvenemiskoefitsientide kindlaksmääramist võimaldavaid andmeid.

3.3.   Käesoleva eeskirja punktis 5. kirjeldatud katsete jaoks esitatakse kinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele kinnitatavat sõidukitüüpi esindav sõiduk.

4.   TÜÜBIKINNITUS

4.1.   Kui käesolevast muudatusest tulenevalt kinnitamiseks esitatud sõidukitüüp vastab allpool toodud punkti 5 nõuetele, antakse sellele sõidukitüübile kinnitus.

4.2.   Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber.

Selle kaks esimest kohta näitavad muudatuste seeriat, mille kohaselt tüübikinnitus anti. Sama lepingupool ei või anda sama kinnitusnumbrit teisele sõidukitüübile.

Teatis sõiduki(le) tüübikinnituse andmise, laiendamise või andmisest keeldumise kohta vastavalt käesolevale eeskirjale edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele lepinguosalistele käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele vastaval vormil.

4.3.1.   Käesoleva teksti muutmise korral, näiteks kui nähakse ette uued piirväärtused, antakse lepinguosalistele teada, millised juba tüübikinnituse saanud sõidukitüübid vastavad uutele sätetele.

Igale käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõidukitüübile vastavale sõidukile kinnitatakse tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud hästi märgatavasse ja kergesti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb:

4.4.1.   E-tähte ümbritsevast ringist, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber (3);

4.4.2.   käesoleva eeskirja numbrist ning sellele järgnevast tähest “R”, kriipsust ja tüübikinnitusnumbrist, mis paiknevad punktis 4.4.1 kirjeldatud ringist paremal.

4.4.3.   Tüübikinnitusmärgis on R-tähe järel täiendav märk, mille eesmärk on eristada heitkoguste piirväärtusi, millega seoses tüübikinnitus anti. Tüübikinnituste puhul, mis on antud käesoleva eeskirja punkti 5.3.1.4.1 tabeli A real käsitletud I tüübi katse piirväärtustele vastavuse tähistamiseks, peab R-tähele järgnema rooma number I. Tüübikinnituste puhul, mis on antud käesoleva eeskirja punkti 5.3.1.4.1 tabeli B real käsitletud I tüübi katse piirväärtustele vastavuse tähistamiseks, peab R-tähele järgnema rooma number II.

4.5.   Kui sõiduk vastab ühe või mitme lepingule lisatud muu eeskirja alusel kinnitatud sõidukitüübile riigis, mis on sellele käesoleva eeskirja alusel andnud tüübikinnituse, ei ole punktis 4.4.1 ettenähtud sümbolit tarvis korrata; sellisel juhul paigutatakse eeskirja ja tüübikinnituse numbrid ning täiendavad sümbolid kõigi eeskirjade kohta, mille alusel on antud tüübikinnitus riigis, mis on andnud tüübikinnituse käesoleva eeskirja alusel, vertikaalsete tulpadena punktis 4.4.1 ettenähtud sümbolist paremale.

4.6.   Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu.

4.7.   Tüübikinnitusmärk paigutatakse sõiduki andmesildile või selle lähedusse.

4.8.   Käesoleva eeskirja 3. lisas on esitatud tüübikinnitusmärgi paigutuse näidised.

5.   SPETSIFIKATSIOONID JA KATSED

Märkus: Alternatiivina käesolevas punktis esitatud nõuetele võivad sõidukitootjad, kelle ülemaailmne aastatoodang on alla 10 000 ühiku, saada tüübikinnituse vastavate tehniliste nõuete põhjal, mis on määratletud järgmistes dokumentides: California Code of Regulations, jaotis 13, lõiked 1960.1 f 2 või g 1 ja g 2, 1960.1 p, mida kohaldatakse 1996. ja hilisemate mudeliaastate sõidukite suhtes, 1968.1, 1976 ja 1975, mida kohaldatakse 1995. ja hilisemate mudeliaastate sõiduautode suhtes (California Code of Regulations’i väljaandja on Barclay's Publishing).

5.1.   Üldosa

5.1.1.   Komponendid, mis võivad mõjutada saasteainete heitkoguseid, peavad olema projekteeritud, toodetud ja paigaldatud nii, et normaaltingimustes kasutatav mootor vastab käesoleva eeskirja sätetele, sõltumata sellele mõjuda võivast vibratsioonist.

Tootja poolt võetavad tehnilised meetmed peavad kooskõlas käesoleva eeskirja sätetega tagama heitgaaside ja kütuseaurude tõhusa piiramise sõiduki tavapärastes kasutustingimustes kogu normaalse kasutusaja jooksul. Turvalised peavad olema ka heitekontrollisüsteemides kasutatavad voolikud ning nende ühendused ja liited, mis peavad vastama originaalprojektile. Heitgaaside puhul loetakse need sätted täidetuks, kui on täidetud vastavalt punktide 5.3.1.4 ja 8.2.3.1 sätted. Kütuseaurude puhul loetakse need tingimused täidetuks, kui on täidetud vastavalt punktide 5.3.1.4 ja 8.2.3.1 sätted.

5.1.2.1.   Kontrollseadme kasutamine on keelatud.

5.1.3.   Bensiinipaakide täiteavad

5.1.3.1.   Kui punktist 5.1.3.2 ei tulene teisiti, peab bensiinipaagi täiteava olema ehitatud nii, et paaki ei oleks võimalik täita tankuri püstolist, mille välisdiameeter on 23,6 mm või üle selle.

Punkti 5.1.3.1 ei kohaldata sõidukite suhtes, mille puhul on täidetud mõlemad järgmised tingimused, st:

5.1.3.2.1.   sõiduk on ehitatud ja konstrueeritud nii, et pliibensiin ei kahjusta ühtki gaasiliste heidete kontrollimiseks ettenähtud seadet ning

5.1.3.2.2.   sõiduk on silmatorkavalt, loetavalt ja kustutamatult märgistatud ISO 2 575:1982 kohase pliivaba bensiini tähisega kohas, kus see on bensiinipaaki täitvale isikule kohe nähtav. Lisamärgistus on lubatud.

Tuleb võtta meetmeid, et vältida ülemäärast kütuseaurude eraldumist ning kütuse väljavoolamist täiteava korgi puudumise tõttu.

Selleks võib kasutada ühte järgmistest lahendustest:

5.1.4.1.   automaatselt avanev ja sulguv kütuse täiteava kork, mis ei ole eemaldatav,

5.1.4.2.   konstruktsiooni iseärasused, mis täiteava korgi puudumise korral ei lase kütuseaure ülemäärases koguses välja voolata,

5.1.4.3.   mis tahes muu samasuguse mõjuga meede. Näiteks täiteava korgi kinnitamine ketiga või muul viisil, või sõiduki süütevõtme kasutamine täiteava lukustamiseks. Sellisel juhul peab võtit saama täiteava korgist välja tõmmata ainult juhul, kui täiteava on lukustatud.

5.1.5.   Elektroonikasüsteemide turvalisust käsitlevad sätted

5.1.5.1.   Igal saastekontrolli arvutiga sõidukil peab saama vältida andmete muutmist, välja arvatud tootja poolt lubatud juhul. Tootja annab andmete muutmise loa juhul, kui muutmine on vajalik sõiduki diagnostikaks, hoolduseks, kontrollimiseks, moderniseerimiseks või parandamiseks. Kõik ümberprogrammeeritavad arvutikoodid ja tööparameetrid peavad olema kopeerimiskindlad ning kaitstud vähemalt tasemel, mis vastab 1998. aasta oktoobri standardile ISO DIS 15031-7 (SAE J2 186 – oktoober 1996) tingimusel, et turvalisusega seotud teabevahetus toimub diagnostikaliidese abil II lisa 1. liite punkti 6.5 kohaselt. Kõik eemaldatavad kalibreerimismälukiibid peavad olema isoleermaterjaliga kapseldatud, kaetud pitseeritud ümbrisega või kaitstud elektronalgoritmidega ega tohi olla muudetavad erivahendeid või -protseduure kasutamata.

5.1.5.2.   Arvutikoodiga mootori tööparameetrid ei tohi olla muudetavad eri töövahendeid või meetodeid kasutamata (näiteks joodetud või kapseldatud arvutiosad või pitseeritud (või joodetud) arvutikorpused).

5.1.5.3.   Diiselmootoritesse paigaldatud mehaaniliste sissepritsepumpade puhul peavad tootjad võtma nõuetekohased meetmed kaitsmaks kütuse maksimaalse etteande seadet omavolilise muutmise eest sõiduki kasutuseloleku ajal.

5.1.5.4.   Tootjad võivad taotleda tüübikinnitusasutuselt erandit seoses ühe kõnealuse nõudega nende sõidukite puhul, mis tõenäoliselt ei vaja kaitset. Kriteeriumid, mis ei tarvitse olla ainsad, mida tüübikinnitusasutus erandi kaalumisel arvesse võtab, on järgmised: töökiipide kättesaadavus, sõiduki head tehnilised näitajad ning sõiduki kavandatud müügimaht.

5.1.5.5.   Tootjad, kes kasutavad programmeeritavaid arvutikoodide süsteeme (näiteks programmeeritav elekterkustutusega püsimälu, EEPROM), peavad vältima loata ümberprogrammeerimist. Tootjad peavad kasutama tugevdatud kopeerimisvastase kaitse strateegiaid ja kirjutuskaitsefunktsioone, mis nõuavad elektroonilist juurdepääsu tootja välisarvutile. Kopeerimiskaitse meetodid peavad olema ametiasutuse poolt nõuetekohaselt heaks kiidetud.

5.1.6.   Sõiduki tehnoseisundit peab olema võimalik kontrollida, et teha kindlaks selle sooritusvõime seoses käesoleva eeskirja punkti 5.3.7 kohaselt kogutud andmetega. Kui kõnealune kontroll nõuab erimenetlust, esitatakse selle kirjeldus hoolduskäsiraamatus (või samaväärses väljaandes). Kõnealuse erimenetluse läbiviimiseks ei tohi tarvis minna muud erivarustust kui see, mis on sõidukiga kaasas.

5.2.   Katsemetoodika

Tabelis 1 on esitatud mitmesugused võimalused sõidukitüübi kinnitamiseks.

5.2.1.   Ottomootoriga sõidukid ja ottomootoriga elektrilised hübriidsõidukid peavad läbima järgmised katsed:

| — | I tüübi katse (keskmiste heitetasemete kontrollimine pärast külmkäivitust), |
| --- | --- |

—

I tüübi katse (keskmiste heitetasemete kontrollimine pärast külmkäivitust),

| — | II tüübi katse (süsinikmonooksiidi heitkogus tühikäigu pöörlemiskiirusel), |
| --- | --- |

—

II tüübi katse (süsinikmonooksiidi heitkogus tühikäigu pöörlemiskiirusel),

| — | III tüübi katse (karterigaaside heide), |
| --- | --- |

—

III tüübi katse (karterigaaside heide),

| — | IV tüübi katse (kütuseaurud), |
| --- | --- |

—

IV tüübi katse (kütuseaurud),

| — | V tüübi katse (saastetõrjeseadmete kulumiskindlus), |
| --- | --- |

—

V tüübi katse (saastetõrjeseadmete kulumiskindlus),

| — | VI tüübi katse (ümbritseva õhu madalal temperatuuril pärast külmkäivitust süsinikmonooksiidi ja süsivesiniku keskmiste heitkoguste kontroll), |
| --- | --- |

—

VI tüübi katse (ümbritseva õhu madalal temperatuuril pärast külmkäivitust süsinikmonooksiidi ja süsivesiniku keskmiste heitkoguste kontroll),

| — | OBD-katse. |
| --- | --- |

—

OBD-katse.

5.2.2.   Ottomootoriga sõidukid ja ottomootoriga elektrilised hübriidsõidukid, mis kasutavad kütusena veeldatud naftagaasi või maagaasi (ainu- või kaksikküte), peavad läbima järgmised katsed (vastavalt tabelile 1):

| — | I tüübi katse (keskmiste heitkoguste kontrollimine pärast külmkäivitust), |
| --- | --- |

—

I tüübi katse (keskmiste heitkoguste kontrollimine pärast külmkäivitust),

| — | II tüübi katse (süsinikmonooksiidi heide tühikäigul), |
| --- | --- |

—

II tüübi katse (süsinikmonooksiidi heide tühikäigul),

| — | III tüübi katse (karterigaaside heide), |
| --- | --- |

—

III tüübi katse (karterigaaside heide),

| — | vajaduse korral IV tüübi katse (kütuseauru heide), |
| --- | --- |

—

vajaduse korral IV tüübi katse (kütuseauru heide),

| — | V tüübi katse (saastetõrjeseadmete kulumiskindlus), |
| --- | --- |

—

V tüübi katse (saastetõrjeseadmete kulumiskindlus),

| — | vajaduse korral VI tüübi katse (süsinikmonooksiidi ja süsivesinike keskmiste heitkoguste kontroll pärast külmkäivitust madalal välisõhu temperatuuril), |
| --- | --- |

—

vajaduse korral VI tüübi katse (süsinikmonooksiidi ja süsivesinike keskmiste heitkoguste kontroll pärast külmkäivitust madalal välisõhu temperatuuril),

| — | vajaduse korral OBD-katse. |
| --- | --- |

—

vajaduse korral OBD-katse.

5.2.3.   Diiselmootoriga sõidukid ja diiselmootoriga elektrilised hübriidsõidukid peavad läbima järgmised katsed:

| — | I tüübi katse (keskmiste heitkoguste kontrollimine pärast külmkäivitust) |
| --- | --- |

—

I tüübi katse (keskmiste heitkoguste kontrollimine pärast külmkäivitust)

| — | V tüübi katse (saastetõrjeseadmete kulumiskindlus) |
| --- | --- |

—

V tüübi katse (saastetõrjeseadmete kulumiskindlus)

| — | ja vajaduse korral OBD-katse. |
| --- | --- |

—

ja vajaduse korral OBD-katse.

Tabel 1

Tüübikinnituse ja tüübikinnituse laiendamiste erinevad võimalused

| Tüübikinnitus-katse | M- ja N-kategooriatesse kuuluvad ottomootoriga sõidukid | M1- ja N1-kategooriatesse kuuluvad diiselmootoriga sõidukid |
| --- | --- | --- |
| bensiiniga töötav sõiduk | kahekütuseline sõiduk | ühekütuseline sõiduk | |
| I tüüp | jah
  (täismass ≤ 3,5 t) | jah (katse mõlema kütuseliigiga)
  (täismass ≤ 3,5 t) | jah
  (täismass ≤ 3,5 t) | jah
  (täismass ≤ 3,5 t) |
| II tüüp | jah | jah
  (katse mõlema kütuseliigiga) | jah | — |
| III tüüp | jah | jah
  (ainult bensiiniga tehtav katse) | jah | — |
| IV tüüp | jah
  (täismass ≤ 3,5 t) | jah
  (ainult bensiiniga tehtav katse)
  (täismass ≤ 3,5 t) | — | — |
| V tüüp | jah
  (täismass ≤ 3,5 t) | jah
  (ainult bensiiniga tehtav katse)
  (täismass ≤ 3,5 t) | jah
  (täismass ≤ 3,5 t) | jah
  (täismass ≤ 3,5 t) |
| VI tüüp | jah
  (täismass ≤ 3,5 t) | jah
  (täismass ≤ 3,5 t)
  (ainult bensiiniga tehtav katse) | — | — |
| Tüübikinnituse laiendamine | Punkt 7 | Punkt 7 | Punkt 7 | Punkt 7;
  M2 ja N2 tuletatud massiga ≤ 2 840 kg |
| Pardadiagnostikasüsteem | Jah, kooskõlas punktiga 11.1.5.1.1 või 11.1.5.3. | Jah, kooskõlas punktiga 11.1.5.1.2 või 11.1.5.3. | Jah, kooskõlas punktiga 11.1.5.1.2 või 11.1.5.3. | Jah, kooskõlas punktiga 11.1.5.2.1 või 11.1.5.2.2 või 11.1.5.2.3 või 11.1.5.3. |

Tüübikinnitus-katse

M- ja N-kategooriatesse kuuluvad ottomootoriga sõidukid

M1- ja N1-kategooriatesse kuuluvad diiselmootoriga sõidukid

bensiiniga töötav sõiduk

kahekütuseline sõiduk

ühekütuseline sõiduk

I tüüp

jah

(täismass ≤ 3,5 t)

jah (katse mõlema kütuseliigiga)

(täismass ≤ 3,5 t)

jah

(täismass ≤ 3,5 t)

jah

(täismass ≤ 3,5 t)

II tüüp

jah

jah

(katse mõlema kütuseliigiga)

jah

—

III tüüp

jah

jah

(ainult bensiiniga tehtav katse)

jah

—

IV tüüp

jah

(täismass ≤ 3,5 t)

jah

(ainult bensiiniga tehtav katse)

(täismass ≤ 3,5 t)

—

—

V tüüp

jah

(täismass ≤ 3,5 t)

jah

(ainult bensiiniga tehtav katse)

(täismass ≤ 3,5 t)

jah

(täismass ≤ 3,5 t)

jah

(täismass ≤ 3,5 t)

VI tüüp

jah

(täismass ≤ 3,5 t)

jah

(täismass ≤ 3,5 t)

(ainult bensiiniga tehtav katse)

—

—

Tüübikinnituse laiendamine

Punkt 7

Punkt 7

Punkt 7

Punkt 7;

M2 ja N2 tuletatud massiga ≤ 2 840 kg

Pardadiagnostikasüsteem

Jah, kooskõlas punktiga 11.1.5.1.1 või 11.1.5.3.

Jah, kooskõlas punktiga 11.1.5.1.2 või 11.1.5.3.

Jah, kooskõlas punktiga 11.1.5.1.2 või 11.1.5.3.

Jah, kooskõlas punktiga 11.1.5.2.1 või 11.1.5.2.2 või 11.1.5.2.3 või 11.1.5.3.

5.3.   Katsete kirjeldus

5.3.1.   I tüübi katse (pärast külmkäivitust väljuvate heitgaaside keskmiste koguste simuleerimine).

5.3.1.1.   Joonis 1 illustreerib I tüübi katse võimalusi. See katse teostatakse kõigi punktis 1 osutatud sõidukitega, mille täismass ei ületa 3,5 tonni.

Sõiduk asetatakse koormuse ja inertsi simulaatoritega varustatud šassiidünamomeetrile.

Teostatakse katkestusteta katse, mis kestab kokku 19 minutit ja 40 sekundit ning koosneb kahest osast. Tootja nõusolekul võib katseseadmete reguleerimise hõlbustamiseks teha esimese osa lõpu ja teise osa alguse vahel kuni kahekümnesekundilise pausi, mida ei arvata katse hulka.

5.3.1.2.1.1.   Veeldatud naftagaas- ja maagaaskütusega sõidukeid katsetatakse I tüübi katsel veeldatud naftagaasi või maagaasi koostise variatsioonide suhtes, nagu sätestatud 12. lisas. Sõidukeid, mille kütus võib olla kas bensiin, veeldatud naftagaas või maagaas, katsetatakse mõlema kütusega, kusjuures veeldatud naftagaas- ja maagaaskütusega sõidukeid katsetatakse veeldatud naftagaasi või maagaasi koostise variatsioonide suhtes, nagu sätestatud 12. lisas.

5.3.1.2.1.2.   Olenemata punkti 5.3.1.2.1.1 nõuetest loetakse sõidukid, milles võib kütusena kasutada nii bensiini kui gaaskütust, kuid mille bensiiniseadmed on paigaldatud kasutamiseks üksnes hädaolukorras või käivitamiseks ning mille bensiinipaak mahutab kuni 15 liitrit bensiini, I tüübi katses sõidukiteks, milles tohib kütusena kasutada ainult gaaskütust.

5.3.1.2.2.   Katse esimene osa koosneb neljast linnasõidu põhitsüklist. Igas linnasõidu põhitsüklis on viisteist faasi (tühikäigul töötamine, kiirendamine, püsikiirus, aeglustamine jne).

5.3.1.2.3.   Katse teine osa koosneb ühest täiendavast linnasõidutsüklist. Linnavälise sõidu tsüklis on 13 faasi (tühikäigul töötamine, kiirendamine, püsikiirus, aeglustamine jne).

5.3.1.2.4.   Heitgaase lahjendatakse katse ajal ning ühte või mitmesse kotti kogutakse proportsionaalne proov. Katsetatava sõiduki heitgaase lahjendatakse, võetakse proov ja analüüsitakse allpool kirjeldatud meetodil ning mõõdetakse lahjendatud heitgaaside kogumaht. Lisaks süsinikmonooksiidi, süsivesinike ja lämmastikoksiidi heitkogustele registreeritakse ka diiselmootoriga sõidukite tahkete osakeste saasteaine heitkogus.

5.3.1.3.   Katse läbiviimisel kasutatakse 4. lisas kirjeldatud menetlust. Gaaside kogumisel ja analüüsimisel ning tahkete osakeste eemaldamisel ja kaalumisel kasutatakse ettenähtud meetodeid.

Punkti 5.3.1.5 nõuete kohaselt korratakse katset kolm korda. Tulemused korrutatakse punktist 5.3.6 saadud asjakohaste halvenemiskoefitsientidega ja punktis 2.20 määratletud perioodiliselt regenereeruvate süsteemide korral tuleb need lisaks korrutada 13. lisast saadud teguritega Ki. Iga katse puhul tulemuseks saadud gaasiliste heidete ja diiselmootoriga sõidukite puhul peab tahkete osakeste mass olema väiksem allpool toodud tabelis esitatud piirväärtustest:

Piirväärtused

| | Tuletatud mass
  (TM)
  (kg) | Süsinikmonooksiidi mass
  (CO) | Süsivesinike mass
  (HC) | Lämmastikoksiidide (NOx) mass | Süsivesinike ja lämmastikoksiidide mass kokku
  (HC + NOx) | Tahkete osakeste mass
   (4)

  (PM) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| L1

  (g/km) | L2

  (g/km) | L3

  (g/km) | L2 + L3

  (g/km) | L4

  (g/km) |
| Kategooria | Klass | | Bensiin | Diislikütus | Bensiin | Diislikütus | Bensiin | Diislikütus | Bensiin | Diislikütus | Diislikütus |
| A(2000) | M (5) | — | Kõik | 2,3 | 0,64 | 0,20 | — | 0,15 | 0,50 | — | 0,56 | 0,05 |
| N1
   (6) | I | TM ≤ 1305 | 2,3 | 0,64 | 0,20 | — | 0,15 | 0,50 | — | 0,56 | 0,05 |
| II | 1 305 < TM ≤ 1 760 | 4,17 | 0,80 | 0,25 | — | 0,18 | 0,65 | — | 0,72 | 0,07 |
| III | 1 760 < TM | 5,22 | 0,95 | 0,29 | — | 0,21 | 0,78 | — | 0,86 | 0,10 |
| B(2005) | M (5) | — | Kõik | 1,0 | 0,50 | 0,10 | — | 0,08 | 0,25 | — | 0,30 | 0,025 |
| N1
   (6) | I | TM ≤ 1 305 | 1,0 | 0,50 | 0,10 | — | 0,08 | 0,25 | — | 0,30 | 0,025 |
| II | 1 305 < TM ≤ 1 760 | 1,81 | 0,63 | 0,13 | — | 0,10 | 0,33 | — | 0,39 | 0,04 |
| III | 1 760 < TM | 2,27 | 0,74 | 0,16 | — | 0,11 | 0,39 | — | 0,46 | 0,06 |

Tuletatud mass

(TM)

(kg)

Süsinikmonooksiidi mass

(CO)

Süsivesinike mass

(HC)

Lämmastikoksiidide (NOx) mass

Süsivesinike ja lämmastikoksiidide mass kokku

(HC + NOx)

(4)

(PM)

L1

(g/km)

L2

(g/km)

L3

(g/km)

L2 + L3

(g/km)

L4

(g/km)

Kategooria

Klass

Bensiin

Diislikütus

Bensiin

Diislikütus

Bensiin

Diislikütus

Bensiin

Diislikütus

Diislikütus

A(2000)

M (5)

—

Kõik

2,3

0,64

0,20

—

0,15

0,50

—

0,56

0,05

N1
   (6)

I

TM ≤ 1305

2,3

0,64

0,20

—

0,15

0,50

—

0,56

0,05

II

1 305 < TM ≤ 1 760

4,17

0,80

0,25

—

0,18

0,65

—

0,72

0,07

III

1 760 < TM

5,22

0,95

0,29

—

0,21

0,78

—

0,86

0,10

B(2005)

M (5)

—

Kõik

1,0

0,50

0,10

—

0,08

0,25

—

0,30

0,025

N1
   (6)

I

TM ≤ 1 305

1,0

0,50

0,10

—

0,08

0,25

—

0,30

0,025

II

1 305 < TM ≤ 1 760

1,81

0,63

0,13

—

0,10

0,33

—

0,39

0,04

III

1 760 < TM

2,27

0,74

0,16

—

0,11

0,39

—

0,46

0,06

5.3.1.4.1.   Punkti 5.3.1.4 nõuetest olenemata võib iga saasteaine või saasteainete kombinatsiooniga seotud kolmest tulemuseks saadud massist kõige rohkem üks olla ettenähtud piirväärtusest kuni 10 % suurem juhul, kui kolme katsetulemuse aritmeetiline keskmine on ettenähtud piirväärtusest väiksem. Kui enam kui ühe saasteaine kogused on ettenähtud piirmääradest suuremad, siis ei ole oluline, kas see selgub ühe ja sama katse või eri katsete tulemusena.

5.3.1.4.2.   Gaaskütustega katsete puhul peab saadud heitgaaside mass olema väiksem kui eespool esitatud tabelis sisalduvad bensiinimootoritega sõidukitele kehtestatud piirväärtused.

Punktis 5.3.1.4 ettenähtud katsete arvu vähendatakse järgnevalt määratletud tingimustel, kus V1 on esimese katse tulemus ja V2 teise katse tulemus iga piiratava saasteaine või kahe piiratava saasteaine kombineeritud heitkoguse mõõtmisel.

5.3.1.5.1.   Kui iga saasteaine või piiranguga hõlmatud kahe saasteaine heitkoguste summaks saadud tulemus on väiksem kui 0,70 L (st V1 ≤ 0,70 L) või sellega võrdne.

5.3.1.5.2.   Kui punkti 5.3.1.5.1 nõuded ei ole täidetud, tehakse ainult kaks katset juhul, kui iga piiratava saasteaine heitkoguse või kahe saasteaine kombineeritud heitkoguse mõõtmisel on täidetud järgmised nõuded:

V1 ≤ 0,85 L ja V1 + V2 ≤ 1,70 L ja V2 ≤ L

5.3.2.   II tüübi katse (süsinikmonooksiidi heitkoguse katse tühikäigukiirusel)

Kõnealune katse viiakse läbi kõigil ottomootoriga sõidukitel, mille täismass on üle 3,5 tonni.

5.3.2.1.1.   Sõidukeid, mille kütus võib olla kas bensiin või veeldatud naftagaas või maagaas, katsetatakse II tüübi katses mõlema kütusega.

Joonis 1

I tüübi tüübikinnitusprotsessi kaart

(vt punkt 5.3.1)

Image

5.3.2.1.2.   Olenemata punkti 5.3.2.1.1 nõuetest, loetakse sõidukid, milles võib kütusena kasutada nii bensiini kui gaaskütust, kuid mille bensiiniseadmed on paigaldatud kasutamiseks üksnes hädaolukorras või käivitamiseks ning mille bensiinipaak mahutab kuni 15 liitrit bensiini, II tüübi katses sõidukiteks, milles tohib kütusena kasutada ainult gaaskütust.

5.3.2.2.   Kui katse sooritatakse vastavalt 5. lisale, ei tohi mootori tühikäigul väljapaisatud süsinikmonooksiidi mahuprotsent heitgaasides ületada 3,5 % tootja määratletud seadistusel ega tohi ületada 4,5 % selles lisas määratletud kohandustest.

5.3.3.   III tüübi katse (karterigaaside heitkoguste kontrollimine)

See katse teostatakse kõigi punktis 1 ettenähtud sõidukitega, välja arvatud diiselmootoriga sõidukid.

5.3.3.1.1.   Sõidukeid, mille kütus võib olla kas bensiin või veeldatud naftagaas või maagaas, katsetatakse III tüübi katses ainult bensiiniga.

5.3.3.1.2.   Olenemata punkti 5.3.3.1.1 nõuetest, loetakse sõidukid, milles võib kütusena kasutada nii bensiini kui gaaskütust, kuid mille bensiiniseadmed on paigaldatud kasutamiseks üksnes hädaolukorras või käivitamiseks ning mille bensiinipaak mahutab kuni 15 liitrit bensiini, III tüübi katses sõidukiteks, milles tohib kütusena kasutada ainult gaaskütust.

5.3.3.2.   Kui katseid teostatakse vastavalt 6. lisale, ei tohi mootori karteri õhutussüsteem võimaldada karterigaaside väljapaiskumist atmosfääri.

5.3.4.   IV tüübi katse (kütuseaurude määramine)

See katse viiakse läbi kõigi punktis 1 osutatud sõidukitega, välja arvatud diiselmootoriga sõidukid, kütusena veeldatud naftagaasi või maagaasi kasutavad sõidukid ja sõidukid, mille täismass on üle 3 500 kg.

5.3.4.1.1.   Sõidukeid, mille kütus võib olla kas bensiin või veeldatud naftagaas või maagaas, katsetatakse IV tüübi katses ainult bensiiniga.

5.3.4.2.   Kui katseid teostatakse vastavalt 7. lisale, on kütuseaurude heitkogus väiksem kui 2 g katse kohta.

5.3.5.   VI tüübi katse (süsinikmonooksiidi ja süsivesiniku keskmiste heitkoguste kontroll pärast külmkäivitust ümbritseva õhu madalal temperatuuril).

Kõnealune katse tehakse kõigile ottomootoriga varustatud M1- ja N1-kategooria I klassi sõidukitele, välja arvatud enam kui kuuele sõitjale ettenähtud sõidukid ning sõidukid täismassiga üle 2 500 kg.

5.3.5.1.1.   Sõiduk asetatakse koormuse ja inertsi simulaatoritega varustatud šassiidünamomeetrile.

5.3.5.1.2.   Katse koosneb neljast linnasõidu põhitsüklist, mis moodustavad I tüübi katse esimese osa. Katse esimest osa kirjeldatakse 4. lisa 1. liites ning liite joonistel 1/1, 1/2 ja 1/3. Katses ümbritseva õhu madalal temperatuuril, mis kestab kokku 780 sekundit, ei tohi olla katkestusi ning see peab algama mootori käivitamisest.

5.3.5.1.3.   Katse ümbritseva õhu madalal temperatuuril viiakse läbi ümbritseva õhu temperatuuril 266 K (–7 °C). Enne katset konditsioneeritakse sõidukid ühel ja samal viisil, et tagada katsetulemuste korratavus. Konditsioneerimine ja muud katsemenetlused peavad toimuma 8. lisa kirjelduse kohaselt.

5.3.5.1.4.   Heitgaase lahjendatakse katse ajal ning kogutakse proportsionaalne proov. Katsetatava sõiduki heitgaase lahjendatakse, võetakse proov ja analüüsitakse 8. lisas kirjeldatud meetodil ning mõõdetakse lahjendatud heitgaaside kogumahtu. Lahjendatud heitgaase analüüsitakse süsinikmonooksiidi- ja süsivesinikusisalduse määramiseks.

Katset korratakse kolm korda, kui punktides 5.3.5.2.2 ja 5.3.5.3 ei nähta ette teisiti. Katsete tulemusena saadud süsinikmonooksiidi ja süsivesiniku mass peab olema väiksem järgmises tabelis esitatud piirväärtustest:

| Katsetemperatuur | Süsinikmonooksiid L1

  (g/km) | Süsivesinikud L2

  (g/km) |
| --- | --- | --- |
| 266 K (–7 °C) | 15 | 1,8 |

Katsetemperatuur

Süsinikmonooksiid L1

(g/km)

Süsivesinikud L2

(g/km)

266 K (–7 °C)

15

1,8

5.3.5.2.1.   Olenemata punkti 5.3.5.2 nõuetest, võib iga saasteainega seotud kolmest katsest kõige rohkem ühe katse tulemus olla ettenähtud piirväärtusest suurem, kuid mitte üle 10 %, tingimusel et kolme katsetulemuse aritmeetiline keskmine on ettenähtud piirväärtusest väiksem. Kui enam kui ühe saasteaine kogused on ettenähtud piirmääradest suuremad, siis ei ole oluline, kas see selgub ühe ja sama katse või eri katsete tulemusena.

5.3.5.2.2.   Punktis 5.3.5.2 ettenähtud katsete arvu võib tootja taotlusel suurendada kümneni, kui esimese kolme katse tulemuste aritmeetiline keskmine on alla 110 % piirväärtusest. Sellisel juhul peab kõigi kümne katse tulemuste aritmeetiline keskmine olema väiksem kui piirväärtus.

Punktis 5.3.5.2 ettenähtud katsete arvu võib vähendada punktide 5.3.5.3.1 ja 5.3.5.3.2 kohaselt.

5.3.5.3.1.   Ainult üks katse tehakse juhul, kui esimeses katses iga saasteaine kohta saadud tulemus on väiksem kui 0,07 L või sellega võrdne.

5.3.5.3.2.   Kui punktis 5.3.5.3.1 esitatud nõuet ei täideta, siis tehakse kaks katset juhul, kui esimese katse tulemus iga saasteaine kohta on väiksem kui 0,85 L või sellega võrdne ning esimeses kahes katses saadud väärtuste summa on väiksem kui 1,70 L või sellega võrdne ning teise katse tulemus on väiksem kui L või sellega võrdne.

(V1 ≤ 0,85 L ja V1 + V2 ≤ 1,70 L ja V2 ≤ L).

5.3.6.   V tüübi katse (saastetõrjeseadmete kulumiskindlus)

See katse viiakse läbi kõigi punktis 1 osutatud sõidukitega, mille suhtes kohaldatakse punktis 5.3.1 nimetatud katset. Katse kujutab endast vananemiskatset, mille puhul läbitakse vastavalt 9. lisas kirjeldatud programmile 80 000 km katserajal, teel või šassiidünamomeetril.

5.3.6.1.1.   Sõidukeid, mille kütus võib olla kas bensiin või veeldatud naftagaas või maagaas, katsetatakse V tüübi katses ainult bensiiniga. Sel juhul võetakse ka veeldatud naftagaasi ja maagaasi puhul pliivaba bensiiniga leitud halvenemiskoefitsient.

5.3.6.2.   Punkti 5.3.6.1 nõudest olenemata võib tootja alternatiivina punkti 5.3.6.1 kohasele katsetamisele valida kasutamiseks halvenemiskoefitsiendid järgmisest tabelist

| Mootori kategooria | Halvenemiskoefitsiendid |
| --- | --- |
| Saasteaine | CO | HC | NOx | HC + NOx
   (7) | Tahked osakesed |
| Ottomootor | 1,2 | 1,2 | 1,2 | — | — |
| Diiselmootor | 1,1 | — | 1 | 1 | 1,2 |

Mootori kategooria

Halvenemiskoefitsiendid

Saasteaine

CO

HC

NOx

HC + NOx
   (7)

Tahked osakesed

Ottomootor

1,2

1,2

1,2

—

—

Diiselmootor

1,1

—

1

1

1,2

Tootja taotlusel võib tehniline teenistus teha I tüübi katse enne V tüübi katse lõpuleviimist, kasutades eespool toodud tabelis esitatud halvenemiskoefitsiente. V tüübi katse lõpetamisel võib tehniline teenistus muuta 2. lisas registreeritud tüübikatsete tulemusi, asendades halvenemiskoefitsiendid eespool toodud tabelis V tüübi katsel mõõdetud koefitsientidega.

5.3.6.3.   Halvenemiskoefitsiendid määratakse kindlaks punktis 5.3.6.1 ettenähtud menetluse või punktis 5.3.6.2 esitatud tabeli abil. Koefitsiente kasutatakse punktide 5.3.1.4 ja 8.2.3.1 nõuetele vastavuse kontrollimiseks.

5.3.7.   Tehnoseisundi kontrollimiseks vajalikud heitkoguste andmed

5.3.7.1.   Kõnealune nõue kehtib kõigi ottomootoriga sõidukite kohta, millele taotletakse tüübikinnitust käesoleva muudatuse kohaselt.

5.3.7.2.   Katsetamisel 5. lisa kohaselt (II tüübi katse) tühikäigu pöörlemiskiirusel registreeritakse:

| a) | heitgaaside süsinikmonooksiidisisaldus mahuprotsentides, |
| --- | --- |

a)

heitgaaside süsinikmonooksiidisisaldus mahuprotsentides,

| b) | mootori pöörlemiskiirus katse ajal, kaasa arvatud võimalikud hälbed. |
| --- | --- |

b)

mootori pöörlemiskiirus katse ajal, kaasa arvatud võimalikud hälbed.

5.3.7.3.   Suurel tühikäigu pöörlemiskiirusel (st > 2 000 min–1) tuleb registreerida:

| a) | heitgaaside süsinikmonooksiidisisaldus mahuprotsentides, |
| --- | --- |

a)

heitgaaside süsinikmonooksiidisisaldus mahuprotsentides,

| b) | Lambda väärtus (8), |
| --- | --- |

b)

Lambda väärtus (8),

| c) | mootori pöörlemiskiirus katse ajal, kaasa arvatud võimalikud hälbed. |
| --- | --- |

c)

mootori pöörlemiskiirus katse ajal, kaasa arvatud võimalikud hälbed.

5.3.7.4.   Mõõdetakse ja registreeritakse mootoriõli temperatuur katse ajal.

5.3.7.5.   Täidetakse tabel 2. lisa punktis 17.

5.3.7.6.   Tootja peab kinnitama, et punkti 5.3.7.3 kohase tüübikinnituse ajal registreeritud Lambda väärtus on õige ja vastab 24 kuu jooksul pärast pädeva asutuse poolt antud tüübikinnituse kuupäeva tootmises oleva sõidukitüübi Lambda väärtusele. Hinnang antakse tootmises olevate sõidukite kontrollimise ja uurimise põhjal.

5.3.8.   OBD-katse

See katse viiakse läbi kõigi punktis 1 ettenähtud sõidukitega. Järgitakse 11. lisa punktis 3. kirjeldatud katsemenetlust.

6.   SÕIDUKITÜÜBI MUUTMINE

Igast sõidukitüübi muudatusest teatatakse sõidukitüübi kinnitanud haldusasutusele. Sellisel juhul võib asutus:

6.1.1.   leida, et tehtud muudatused tõenäoliselt ei avalda märgatavat kõrvaltoimet ja et sõiduk vastab igal juhul nõuetele, või

6.1.2.   nõuda tüübikinnituskatseid tegevalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katseprotokolli.

6.2.   Muudatuste loetelu sisaldav teatis tüübikinnituse andmise või selle andmisest keeldumise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele lepinguosalistele eespool toodud punktis 4.3 määratletud korras.

6.3.   Tüübikinnituse laienduse andnud pädev asutus määrab kõnealusele laiendusele seerianumbri ja teavitab sellest käesolevat eeskirja kohaldavaid 1958. aasta lepingu osapooli käesoleva eeskirja 2. lisas toodud näidisele vastava teatisevormiga.

7.   TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

Käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse muutmisel kohaldatakse vajaduse korral järgmisi erisätteid.

7.1.   Laiendus seoses heitgaasidega (I, II ja VI tüübi katsed)

7.1.1.   Erineva tuletatud massiga sõidukitüübid

7.1.1.1.   Sõidukitüübile antud tüübikinnitust võib laiendada ainult sellise tuletatud massiga sõidukitüüpidele, mille puhul tuleb kasutada järgmist kahte suuremat ekvivalentset inertsikategooriat või mis tahes väiksemat ekvivalentset inertsikategooriat.

7.1.1.2.   Kui N1-kategooria sõidukite puhul ja punkti 5.3.1.4 märkuses 2 nimetatud M-kategooria sõidukite puhul nõuab selle sõidukitüübi tuletatud mass, mille suhtes tüübikinnituse laiendamist taotletakse, juba tüübikinnituse saanud sõidukitüübi omast väiksema ekvivalentse inertsi kasutamist, antakse tüübikinnituse laiendus juhul, kui juba tüübikinnituse saanud sõiduki puhul mõõdetud saasteainete massid ei ületa selle sõiduki suhtes sätestatud piirväärtusi, mille suhtes tüübikinnituse laiendamist taotletakse.

7.1.2.   Erineva jõuülekandearvuga sõidukitüübid

Sõidukitüübile antud tüübikinnitust võib järgmistel tingimustel laiendada sõidukitüüpidele, mis erinevad kinnitatud tüübist ainult oma jõuülekandearvu poolest:

7.1.2.1.   Iga I ja VI tüübi katses kasutatava jõuülekandearvu puhul tuleb kindlaks määrata osakaal

Formula

kus mootori pöörlemiskiirusel 1 000 min–1 on V1 tüübikinnituse saanud sõiduki kiirus ja V2 selle sõiduki kiirus, millele tüübikinnituse laiendamist taotletakse.

7.1.2.2.   Kui iga ülekandearvu puhul E ≤ 8 %, siis antakse laiendus I ja VI tüübi katset kordamata.

7.1.2.3.   Kui vähemalt ühe ülekandearvu puhul E > 8 % ning kui iga ülekandearvu puhul E ± 13 %, korratakse I ja VI tüübi katset, kuid seda võib teha tootja valitud laboratooriumis, kui tehniline teenistus selle heaks kiidab. Katseprotokoll saadetakse tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele.

7.1.3.   Erineva tuletatud massi ja erineva jõuülekandearvuga sõidukitüübid

Sõidukitüübile antud tüübikinnitust võib laiendada sõidukitüüpidele, mis erinevad kinnitatud tüübist ainult oma tuletatud massi ja jõuülekandearvu poolest, tingimusel, et kõik punktides 7.1.1 ja 7.1.2 ettenähtud tingimused on täidetud.

Märkus: Kui sõidukitüübile on antud tüübikinnitus vastavalt punktidele 7.1.1–7.1.3, ei tohi seda tüübikinnitust muudele sõidukitüüpidele laiendada.

7.2.   Kütuseaurud (IV tüübi katse)

Kütuseaurude kontrollisüsteemiga varustatud sõidukitüübile antud tüübikinnitust võib laiendada järgmistel tingimustel:

7.2.1.1.   kütuse/õhu mõõtmise põhisüsteem (nt ühepunktipritse, karburaator) peab olema sama;

7.2.1.2.   kütusepaagi kuju ja materjal ning vedelkütuse voolikud peavad olema identsed. Katsetatakse tüüpkonda, mille vooliku läbilõige ja ligikaudne pikkus on halvimad. Tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus otsustab, kas mitteidentsed auru/vedeliku eraldajad on vastuvõetavad. Kütusepaagi mahu erinevus peab jääma ± 10 % piiresse. Paagi rõhualandusventiili seadistus peab olema identne;

7.2.1.3.   kütuseaurude kogumise meetod peab olema identne, st püüduri vorm ja maht, kogumiskeskkond, õhupuhasti (kui seda kasutatakse kütuseaurude reguleerimiseks) jms;

7.2.1.4.   karburaatori ujukikambri kütusemahutavuse erinevus peab jääma ± 10 milliliitri piiresse;

7.2.1.5.   kogutud auru tühjendamise meetod peab olema identne (st õhuvool, alguspunkt või tühjendamise maht sõidutsükli jooksul);

7.2.1.6.   kütuse mõõtmise süsteemi tihendamis- ja õhutussüsteemid peavad olema identsed.

7.2.2.   Täpsustavad märkused:

| (i) | lubatud on erinevad mootorimahud; |
| --- | --- |

(i)

lubatud on erinevad mootorimahud;

| (ii) | lubatud on erinevad mootorivõimsused; |
| --- | --- |

(ii)

lubatud on erinevad mootorivõimsused;

| (iii) | lubatud on automaat- ja käsikäigukastid, kahe ja nelja ratta jõuülekanne; |
| --- | --- |

(iii)

lubatud on automaat- ja käsikäigukastid, kahe ja nelja ratta jõuülekanne;

| (iv) | lubatud on erinevad kerekujud; |
| --- | --- |

(iv)

lubatud on erinevad kerekujud;

| (v) | lubatud on erinevad ratta ja rehvi suurused. |
| --- | --- |

(v)

lubatud on erinevad ratta ja rehvi suurused.

7.3.   Saastetõrjeseadmete kulumiskindlus (V tüübi katse)

Sõidukitüübile antud tüübikinnitust võib laiendada erinevatele sõidukitüüpidele tingimusel, et nende mootori/saastekontrollisüsteemi kombinatsioon on identne juba tüübikinnituse saanud sõiduki omaga. Sõidukitüübid, mille järgnevalt kirjeldatud parameetrid on identsed või püsivad ettenähtud piirväärtuste raames, loetakse samasse mootori/saastekontrollisüsteemi kuuluvateks.

| — | Mootor: |
| --- | --- |

—

Mootor:

| — | silindrite arv, |
| --- | --- |

—

silindrite arv,

| — | mootori töömaht (± 15 %), |
| --- | --- |

—

mootori töömaht (± 15 %),

| — | silindriploki konfiguratsioon, |
| --- | --- |

—

silindriploki konfiguratsioon,

| — | klappide arv, |
| --- | --- |

—

klappide arv,

| — | kütusesüsteem, |
| --- | --- |

—

kütusesüsteem,

| — | jahutussüsteemi tüüp, |
| --- | --- |

—

jahutussüsteemi tüüp,

| — | kütuse põletamise protsess, |
| --- | --- |

—

kütuse põletamise protsess,

| — | silindri läbimõõt keskkohast keskkohani. |
| --- | --- |

—

silindri läbimõõt keskkohast keskkohani.

7.3.1.2.   Saastekontrollisüsteem:

Katalüüsjärelpõletid:

| — | katalüüsjärelpõletite ja katalüsaatorite arv, |
| --- | --- |

—

katalüüsjärelpõletite ja katalüsaatorite arv,

| — | katalüüsjärelpõleti suurus ja kuju (monoliidi maht ± 10 %), |
| --- | --- |

—

katalüüsjärelpõleti suurus ja kuju (monoliidi maht ± 10 %),

| — | katalüsaatori toimimise laad (oksüdatsioon, kolmeastmelisus jne), |
| --- | --- |

—

katalüsaatori toimimise laad (oksüdatsioon, kolmeastmelisus jne),

| — | väärismetallide kogus (identne või suurem), |
| --- | --- |

—

väärismetallide kogus (identne või suurem),

| — | väärismetallide suhe (± 15 %), |
| --- | --- |

—

väärismetallide suhe (± 15 %),

| — | substraat (struktuur ja materjal), |
| --- | --- |

—

substraat (struktuur ja materjal),

| — | elemendi tihedus, |
| --- | --- |

—

elemendi tihedus,

| — | katalüüsjärelpõleti(te) korpuse tüüp, |
| --- | --- |

—

katalüüsjärelpõleti(te) korpuse tüüp,

| — | katalüüsjärelpõletite paigutus (asukoht ja mõõtmed heitgaasisüsteemis, mille puhul ei teki suuremaid kui 50 K temperatuurierinevusi katalüüsjärelpõleti sisendil). |
| --- | --- |

—

katalüüsjärelpõletite paigutus (asukoht ja mõõtmed heitgaasisüsteemis, mille puhul ei teki suuremaid kui 50 K temperatuurierinevusi katalüüsjärelpõleti sisendil).

Seda temperatuurimuutust kontrollitakse stabiliseeritud tingimustel kiiruse juures 120 km/h ning I tüübi katse koormuse juures.

Õhu sissepuhe: olemas või puudub

Tüüp (pulseeriv õhk, õhupumbad jne).

Heitgaasitagastus (EGR): olemas või puudub.

7.3.1.3.   Inertsikategooria: kaks vahetult ülal olevat inertsikategooriat ja üks all olev inertsikategooria.

7.3.1.4.   Kulumiskindluse katse teostamisel võib kasutada sõidukit, mille kerekuju, käigukast (automaatne või käsikäigukast) ning rataste või rehvide suurus erineb selle sõidukitüübi omadest, millele tüübikinnitust taotletakse.

7.4.   Pardadiagnostikasüsteem

7.4.1.   Sõidukitüübi OBD-seadmega seotud tüübikinnitust võib laiendada 11. lisa 2. liites kirjeldatud sama OBD-seadmega sõidukitüüpkonda kuuluvatele eri sõidukitüüpidele. Mootori saastekontrollisüsteem peab täpselt vastama juba tüübikinnituse saanud sõiduki mootori saastekontrollisüsteemile ning 11. lisa 2. liites esitatud OBD mootoritüüpkonna kirjeldusele, olenemata sõiduki järgmistest näitajatest:

| — | mootori abiseadmed, |
| --- | --- |

—

mootori abiseadmed,

| — | rehvid, |
| --- | --- |

—

rehvid,

| — | ekvivalentne inerts, |
| --- | --- |

—

ekvivalentne inerts,

| — | jahutussüsteem, |
| --- | --- |

—

jahutussüsteem,

| — | üldine jõuülekandearv, |
| --- | --- |

—

üldine jõuülekandearv,

| — | jõuülekande tüüp, |
| --- | --- |

—

jõuülekande tüüp,

| — | keretüüp. |
| --- | --- |

—

keretüüp.

8.   TOODANGU VASTAVUS NÕUETELE

8.1.   Iga käesolevas eeskirjas ettenähtud tüübikinnitusmärki kandva sõiduki mootori gaasiliste saasteainete ja tahkete osakeste, karteri ja kütuseaurude heitkoguseid mõjutavad komponendid peavad vastama kinnitatud tüübile. Tootmismenetluste vastavus on kooskõlas 1958. aasta kokkuleppe 2. liites sätestatud korraga (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), arvestades järgmisi nõudeid:

Üldjuhul kontrollitakse toodangu vastavust seoses sõiduki heitkoguste piiramisega (I, II, III ja IV tüübi katsed) kirjelduse põhjal, mis on esitatud teatisevormis ja selle lisades.

Kasutusel olevate sõidukite vastavus

Heidetega seoses antud tüübikinnitusega hõlmatavad meetmed peavad tagama ka saastetõrjeseadmete toimimisvõime sõidukite tavapärase kasutusaja jooksul tavapärastes tingimustes (nõuetekohaselt hooldatud ja kasutatud sõidukite vastavus). Käesoleva eeskirja kohaldamisel kontrollitakse kõnealuseid meetmeid iga viie aasta või läbisõidetud 80 000 km järel, olenevalt sellest, kumb täitub varem, ning alates 1. jaanuarist 2005 iga viie aasta või läbisõidetud 100 000 km järel, olenevalt sellest, kumb täitub varem.

Haldusasutus kontrollib kasutusel olevate sõidukite vastavust tootja asjassepuutuvat teavet aluseks võttes menetluste abil, mis on samalaadsed 1958. aasta kokkuleppe 2. liites (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) ettenähtud menetlustega.

Kasutusel olevate sõidukite vastavuskontrolli menetlus on esitatud 4. liite joonistel 4/1 ja 4/2.

8.2.1.1.   Kasutusel oleva tüüpkonna määratlemise parameetrid

Kasutusel olevat tüüpkonda võib määratleda põhiliste konstruktsiooniparameetrite alusel, mis peavad olema kõigile tüüpkonna sõidukitele ühised. Vastavalt sellele võib lugeda samasse kasutusel olevasse tüüpkonda kuuluvaiks neid sõidukitüüpe, millel on ühesugused vähemalt järgmised parameetrid või millel need parameetrid on deklareeritud tolerantsi piires:

| — | kütuse põletamisviis (kahetaktiline, neljataktiline või rootormootor); |
| --- | --- |

—

kütuse põletamisviis (kahetaktiline, neljataktiline või rootormootor);

| — | silindrite arv; |
| --- | --- |

—

silindrite arv;

| — | silindriploki konfiguratsioon (lineaarse, V-kujulise, radiaalse, rõhtvastak- või muu paigutusega). Silindrite kalle ja suund ei ole olulised; |
| --- | --- |

—

silindriploki konfiguratsioon (lineaarse, V-kujulise, radiaalse, rõhtvastak- või muu paigutusega). Silindrite kalle ja suund ei ole olulised;

| — | mootori kütusetoite viis (kaud- või otsesissepritse); |
| --- | --- |

—

mootori kütusetoite viis (kaud- või otsesissepritse);

| — | jahutussüsteemi tüüp (õhk-, vesi- või õlijahutus); |
| --- | --- |

—

jahutussüsteemi tüüp (õhk-, vesi- või õlijahutus);

| — | õhutusviis (loomulik või surveõhutus); |
| --- | --- |

—

õhutusviis (loomulik või surveõhutus);

| — | mootorikütus (bensiin, diislikütus, maagaas, veeldatud naftagaas vms). Kui üks kütus on ühine, võib kaksikküttega sõidukid grupeerida rühmküttesõidukiteks; |
| --- | --- |

—

mootorikütus (bensiin, diislikütus, maagaas, veeldatud naftagaas vms). Kui üks kütus on ühine, võib kaksikküttega sõidukid grupeerida rühmküttesõidukiteks;

| — | katalüüsjärelpõleti tüüp (kolmeastmeline vm liiki katalüüs); |
| --- | --- |

—

katalüüsjärelpõleti tüüp (kolmeastmeline vm liiki katalüüs);

| — | tahkete osakeste püüduri olemasolu (olemas või puudub); |
| --- | --- |

—

tahkete osakeste püüduri olemasolu (olemas või puudub);

| — | heitgaasitagastus (heitgaasitagastusega või ilma); |
| --- | --- |

—

heitgaasitagastus (heitgaasitagastusega või ilma);

| — | tüüpkonna võimsaima mootori silindrimaht miinus 30 %. |
| --- | --- |

—

tüüpkonna võimsaima mootori silindrimaht miinus 30 %.

Haldusasutus kontrollib kasutusel olevate sõidukite vastavust tootjalt saadud teabe põhjal. Selline teave peab sisaldama järgmisi andmeid, kuid ei pruugi nendega piirduda:

8.2.1.2.1.   Tootja nimi ja aadress.

8.2.1.2.2.   Tootja teatises märgitud piirkondades volitatud esindaja nimi, aadress, telefoni- ja faksinumbrid ning e-posti aadress.

8.2.1.2.3.   Tootja teatises märgitud sõidukite mudeli(te) nimetus(ed).

8.2.1.2.4.   Vajaduse korral tootja teatises esitatud sõidukitüüpide nimekiri, st punkti 8.2.1.1 kohane kasutusel oleva tüüpkonna grupp.

8.2.1.2.5.   Kasutusel olevasse tüüpkonda kuuluvate sõidukitüüpide puhul kasutatav tehasetähise (VIN) kood (VIN-prefiks).

8.2.1.2.6.   Kasutusel olevasse tüüpkonda kuuluvate sõidukitüüpide puhul antud tüübikinnituste numbrid, sealhulgas vajaduse korral kõigi laienduste ja rakendusala kinnituste/tühistamiste (ümberehitamiste) numbrid.

8.2.1.2.7.   Tootja teatises märgitud sõidukite tüübikinnituste laienduste ja rakendusala kinnituste/tühistamiste üksikasjad (haldusasutuse nõudmisel).

8.2.1.2.8.   Tootja teatises märgitud andmete kogumise aeg.

8.2.1.2.9.   Tootja teatisega hõlmatud sõidukite valmistamise ajavahemik (nt 2001. kalendriaasta jooksul valmistatud sõidukid).

Tootjapoolne kasutusel olevate sõidukite kontrollimenetlus, sealhulgas:

8.2.1.2.10.1.   sõiduki asukoha kindlakstegemise viis,

8.2.1.2.10.2.   sõiduki valimisse võtmise ja valimist väljajätmise kriteeriumid,

8.2.1.2.10.3.   programmi puhul kasutatavate katsete tüübid ja menetlused,

8.2.1.2.10.4.   tootjapoolsed kasutusel oleva tüüpkonna gruppi võtmise/grupist väljajätmise kriteeriumid,

8.2.1.2.10.5.   geograafiline piirkond, kus tootja on teavet kogunud,

8.2.1.2.10.6.   kasutatud valimi maht ja valimi koostamise kava.

Tootjapoolse kasutusel olevate sõidukite vastavusmenetluse tulemused, sealhulgas:

8.2.1.2.11.1.   programmi kaasatud (katsetatud või katsetamata) sõidukite identifitseerimine.

Identifitseerimisel märgitakse:

| — | mudeli nimetus, |
| --- | --- |

—

mudeli nimetus,

| — | tehasetähis (VIN), |
| --- | --- |

—

tehasetähis (VIN),

| — | sõiduki registrinumber, |
| --- | --- |

—

sõiduki registrinumber,

| — | valmistamiskuupäev, |
| --- | --- |

—

valmistamiskuupäev,

| — | kasutuspiirkond (kui see on teada), |
| --- | --- |

—

kasutuspiirkond (kui see on teada),

| — | paigaldatud rehvid. |
| --- | --- |

—

paigaldatud rehvid.

8.2.1.2.11.2.   Sõiduki valimist väljajätmise põhjus(ed).

8.2.1.2.11.3.   Iga valimisse kuuluva sõiduki kasutuslugu (kaasa arvatud ümberehitamised).

8.2.1.2.11.4.   Iga valimisse kuuluva sõiduki remondilugu (kui see on teada).

8.2.1.2.11.5.   Katseandmed, sealhulgas:

| — | katse kuupäev, |
| --- | --- |

—

katse kuupäev,

| — | katsetamise koht, |
| --- | --- |

—

katsetamise koht,

| — | läbisõidumõõdiku näit, |
| --- | --- |

—

läbisõidumõõdiku näit,

| — | katsetamisel kasutatud kütuse (etalonkütus või müügil olev kütus) spetsifikaat, |
| --- | --- |

—

katsetamisel kasutatud kütuse (etalonkütus või müügil olev kütus) spetsifikaat,

| — | katsetingimused (temperatuur, niiskus, dünamomeetri inertsiaalmass), |
| --- | --- |

—

katsetingimused (temperatuur, niiskus, dünamomeetri inertsiaalmass),

| — | dünamomeetri väljareguleerimine (väljareguleeritud võimsus), |
| --- | --- |

—

dünamomeetri väljareguleerimine (väljareguleeritud võimsus),

| — | katsetulemused (vähemalt kolme sõiduki puhul iga tüüpkonna kohta). |
| --- | --- |

—

katsetulemused (vähemalt kolme sõiduki puhul iga tüüpkonna kohta).

8.2.1.2.12.   OBD-seadme registreeritud näidud.

8.2.2.   Tootja poolt kogutud teave peab olema piisavalt põhjalik selle tagamiseks, et punkti 8.2 kohaselt hinnata kasutusel olevate sõidukite tööd tavapärastes kasutustingimustes, ning see peab olema representatiivne tootja poolt hõlvatud geograafilise piirkonna suhtes.

Käesoleva eeskirja kohaldamisel ei pea tootja kontrollima teatavasse sõidukitüüpi kuuluvate kasutusel olevate sõidukite vastavust, kui ta suudab tüübikinnitusasutusele veenvalt tõendada, et selle tüübi sõidukite iga-aastane läbimüük kogu maailmas ei ületa 10 000.

Euroopa Liidus müügiks mõeldud sõidukite puhul ei pea tootja kontrollima teatavasse sõidukitüüpi kuuluvate kasutusel olevate sõidukite vastavust, kui ta suudab tüübikinnitusasutusele veenvalt tõendada, et selle tüübi sõidukite iga-aastane läbimüük Euroopa Liidus ei ületa 5 000.

Kui tuleb läbi viia I tüübi katse ja sõiduki tüübikinnitusel on üks või mitu laiendust, tehakse katsed esialgses tehnilises toimikus kirjeldatud sõidukiga või sõidukiga, mida on kirjeldatud asjaomase laiendusega seotud tehnilises toimikus.

Sõiduki vastavuskontroll I tüübi katse tarvis.

Kui asutus on oma valiku teinud, et tohi tootja teha valitud sõidukitele ühtegi kohandust.

Elektriliste hübriidsõidukite (EHS) puhul viiakse katsed läbi 14. lisas ettenähtud tingimustes.

| — | OVC-sõidukite puhul viiakse saasteainete heitkoguste mõõtmised läbi OVC-hübriidsõidukite I tüübi katse tingimuse B kohaselt konditsioneeritud sõidukiga. |
| --- | --- |

—

OVC-sõidukite puhul viiakse saasteainete heitkoguste mõõtmised läbi OVC-hübriidsõidukite I tüübi katse tingimuse B kohaselt konditsioneeritud sõidukiga.

| — | NOVC-sõidukite puhul viiakse saasteainete heitkoguste mõõtmised läbi NOVC-sõidukite I tüübi katsega samades tingimustes. |
| --- | --- |

—

NOVC-sõidukite puhul viiakse saasteainete heitkoguste mõõtmised läbi NOVC-sõidukite I tüübi katsega samades tingimustes.

Seeriast valitakse juhuslikult kolm sõidukit ning nendega tehakse katsed punkti 5.3.1 kirjelduse kohaselt. Halvenemiskoefitsiente kasutatakse samamoodi. Piirväärtused on esitatud punktis 5.3.1.4.

8.2.3.1.1.1.   Punktis 2.20 määratletud perioodiliselt regenereeruvate süsteemide korral korrutatakse tulemused 13. lisas toodud menetluse teel tüübikinnituse andmise ajal saadud teguritega Ki.

Tootja taotluse korral võib katseid teha vahetult pärast regeneratsiooni lõpulejõudmist.

8.2.3.1.2.   Kui asutus kiidab heaks toodangu standardhälbe, mille tootja on andnud vastavalt eespool toodud punktile 8.2.1, siis viiakse katsed läbi 1. liite kohaselt.

Kui asutus ei kiida heaks toodangu standardhälvet, mille tootja on andnud vastavalt eespool toodud punktile 8.2.1, siis viiakse katsed läbi 2. liite kohaselt.

8.2.3.1.3.   Seeriast valitud sõidukil tehtud katse põhjal loetakse seeria toodang vastavaks juhul, kui asjakohases liites ettenähtud kriteeriumide kohane otsus kõigi saasteainete kohta on positiivne, ning mittevastavaks juhul, kui ühe saasteaine kohta tehtud otsus on negatiivne.

Ühe saasteainega seotud positiivset otsust ei saa muuta mis tahes täiendavate katsete põhjal, mis tehakse otsuse langetamiseks teiste saasteainete kohta.

Katse tehakse teise sõidukiga (vaata joonis 2 allpool) juhul, kui kõigi saasteainete suhtes ei saada positiivset otsust ja kui ühe saasteaine suhtes ei saada negatiivset otsust.

Olenemata 4. lisa punkti 3.1.1 nõuetest, tehakse katsed sõidukitega, mis väljuvad otse tootmisliinilt.

Kuid tootja taotlusel võib katseid teha sõidukitega, mis on:

| — | ottomootoriga sõidukite puhul sõitnud läbi kuni 3 000 km, |
| --- | --- |

—

ottomootoriga sõidukite puhul sõitnud läbi kuni 3 000 km,

| — | diiselmootoriga sõidukite puhul sõitnud läbi kuni 15 000 km. |
| --- | --- |

—

diiselmootoriga sõidukite puhul sõitnud läbi kuni 15 000 km.

Mõlemal juhul sõidab sõiduki sisse tootja, kes kohustub loobuma kõnealuste sõidukite igasugusest reguleerimisest.

Joonis 2

Image

8.2.3.2.2.   Kui tootja soovib sõidukid sisse sõita (x km, kus ottomootoriga sõidukite puhul x ≤ 3 000 km ja diiselmootoriga sõidukite puhul x ≤ 15 000 km), on menetlus järgmine:

| a) | esimese katsetatava sõiduki saasteainete heitkogused (I tüüp) määratakse nulli ja x km juures, |
| --- | --- |

a)

esimese katsetatava sõiduki saasteainete heitkogused (I tüüp) määratakse nulli ja x km juures,

| b) | arvutatakse iga saasteaine heitkoguste nulli ja x km vaheline eraldumiskoefitsient:
  Heitkogus x km/heitkogus null km
  See võib olla väiksem kui 1, |
| --- | --- |

b)

arvutatakse iga saasteaine heitkoguste nulli ja x km vaheline eraldumiskoefitsient:

Heitkogus x km/heitkogus null km

See võib olla väiksem kui 1,

| c) | teisi sõidukeid ei sõideta sisse, nende heitkogus null km juures korrutatakse eraldumiskoefitsiendiga. |
| --- | --- |

c)

teisi sõidukeid ei sõideta sisse, nende heitkogus null km juures korrutatakse eraldumiskoefitsiendiga.

Sel juhul määratakse kindlaks järgmised väärtused:

| i) | esimese sõiduki x km väärtused, |
| --- | --- |

i)

esimese sõiduki x km väärtused,

| ii) | teiste sõidukite null km väärtused, korrutatud eraldumiskoefitsiendiga. |
| --- | --- |

ii)

teiste sõidukite null km väärtused, korrutatud eraldumiskoefitsiendiga.

8.2.3.2.3.   Kõik need katsed võib teha müügil oleva kütusega. Kuid tootja taotluse korral võib kasutada ka 10. lisas kirjeldatud etalonkütuseid.

| i) | Kui viiakse läbi III tüübi katse, tuleb see teha kõigi sõidukitega, mis on valitud I tüübi toodangu vastavuse katseks. Järgitakse punktis 5.3.3.2 sätestatud tingimusi. Elektriliste hübriidsõidukite (EHS) puhul viiakse katsed läbi 14. lisa punktis 5. ettenähtud tingimustes. |
| --- | --- |

i)

Kui viiakse läbi III tüübi katse, tuleb see teha kõigi sõidukitega, mis on valitud I tüübi toodangu vastavuse katseks. Järgitakse punktis 5.3.3.2 sätestatud tingimusi. Elektriliste hübriidsõidukite (EHS) puhul viiakse katsed läbi 14. lisa punktis 5. ettenähtud tingimustes.

| ii) | Kui viiakse läbi IV tüübi katse, tuleb see teha kooskõlas 7. lisa punktiga 7. |
| --- | --- |

ii)

Kui viiakse läbi IV tüübi katse, tuleb see teha kooskõlas 7. lisa punktiga 7.

8.2.4.   Kõigi tootmises olevate tüübikinnituse saanud sõidukitüüpide kütuseaurud, mille puhul teostatakse katseid vastavalt 7. lisale, peavad keskmiselt olema punktis 5.3.4.2 esitatud piirväärtusest väiksemad.

8.2.5.   Rutiinsel valmistoodangu katsetamisel võib tüübikinnituse omanik näidata vastavust, kui võetud valimisse kuuluvad sõidukid vastavad 7. lisa punkti 7 nõuetele.

8.2.6.   Pardadiagnostika (OBD) seade

Vajaduse korral kontrollitakse OBD-seadme vastavust järgmisel viisil:

8.2.6.1.   Kui tüübikinnitusasutuse arvates toodangu kvaliteet ei rahulda, siis võetakse seeriast üks juhuslikult valitud sõiduk ning katsetatakse seda 11. lisa 1. liites kirjeldatud menetluse kohaselt.

Elektriliste hübriidsõidukite (EHS) puhul viiakse katsed läbi 14. lisa punktis 9 ettenähtud tingimustes.

8.2.6.2.   Toodang loetakse vastavaks, kui kõnealune sõiduk vastab 11. lisa 1. liites kirjeldatud katsete nõuetele.

8.2.6.3.   Kui seeriast valitud sõiduk ei vasta punktis 8.2.6.1 ettenähtud nõuetele, siis võetakse juhuslik valim neljast sõidukist, millele tehakse 11. lisa 1. liites kirjeldatud katsed. Katsed tuleb teha sõidukitel, mille läbisõidetud kilomeetrite arv on kuni 15 000 km.

8.2.6.4.   Toodang loetakse vastavaks, kui vähemalt kolm sõidukit vastavad 11. lisa 1. liites kirjeldatud katsete nõuetele.

Haldusasutus peab punktis 8.2.1 nimetatud kontrollimise põhjal:

| — | otsustama, et asjakohase sõidukitüübi kasutusel olevad sõidukite või kasutusel oleva tüüpkonna vastavus on nõuetekohane ja edasisi meetmeid ei ole vaja võtta, |
| --- | --- |

—

otsustama, et asjakohase sõidukitüübi kasutusel olevad sõidukite või kasutusel oleva tüüpkonna vastavus on nõuetekohane ja edasisi meetmeid ei ole vaja võtta,

| — | otsustama, et tootja poolt esitatud andmed on otsuse tegemiseks ebapiisavad ja nõudma tootjalt lisateavet või täiendavaid katseandmeid,
  või |
| --- | --- |

—

otsustama, et tootja poolt esitatud andmed on otsuse tegemiseks ebapiisavad ja nõudma tootjalt lisateavet või täiendavaid katseandmeid,

või

| — | otsustama, et asjakohase kasutusel oleva sõidukitüübi või kasutusel oleva tüüpkonna osa moodustava(te) sõidukitüübi (sõidukitüüpide) vastavus ei ole nõuetekohane, ja algatama sõidukitüübi (sõidukitüüpide) katsetamise vastavalt 3. liitele. |
| --- | --- |

—

otsustama, et asjakohase kasutusel oleva sõidukitüübi või kasutusel oleva tüüpkonna osa moodustava(te) sõidukitüübi (sõidukitüüpide) vastavus ei ole nõuetekohane, ja algatama sõidukitüübi (sõidukitüüpide) katsetamise vastavalt 3. liitele.

Juhul kui tootjal on lubatud teatavat sõidukitüüpi mitte kontrollida vastavalt punktile 8.2.2, võib haldusasutus algatada selle sõidukitüübi katsetamise vastavalt 3. liitele.

8.2.7.1.   Kui saastetõrjeseadmete vastavuse kontrollimiseks sõiduki kasutuseloleku ajal kehtivatele töötamisnõuetele peetakse vajalikuks I tüübi katset, siis kasutatakse sellekohastes katsetes 4. liites määratletud statistilistele kriteeriumidele vastavat menetlust.

8.2.7.2.   Tüübikinnitusasutus peab koostöös tootjaga valima sõidukite valimi, mis koosneb piisava arvu kilomeetreid läbinud sõidukitest ning mille puhul on võimalik usutavalt tõendada, et sõidukeid on kasutatud tavapärastes tingimustes. Tootjaga konsulteeritakse sõidukite valiku üle valimis ning talle antakse võimalus osaleda sõidukite vastavust kinnitavas kontrollimises.

Tootjal on õigus tüübikinnitusasutuse järelevalve all teha selliste piirväärtusi ületava heidete tasemega sõidukite kontrollimisi, sealhulgas ka destruktiivset laadi kontrollimisi, et kindlaks teha vastavuse halvenemise võimalikud põhjused, mida ei saa omistada tootjale (näiteks pliisisaldusega bensiini kasutamine enne katsetamiskuupäeva). Kui sellised põhjused leiavad kontrollimistel kinnitust, siis jäetakse vastavad katsetulemused vastavuse kontrollimisel arvesse võtmata.

8.2.7.3.1.   Katsetulemused jäetakse välja ka sõidukite vastavuskontrolli proovist:

| (i) | millele on väljastatud tüübikinnitustõend, mis näitab vastavust eeskirja 05-seeria muudatuste punktis 5.3.1.4 heitkoguste A kategooria piirväärtustele tingimusel, et kõnealuseid sõidukeid on korrapäraselt kasutatud kütusega, mille väävlisisaldus on üle 150 mg/kg (bensiin) või 350 mg/kg (diislikütus),
  või |
| --- | --- |

(i)

millele on väljastatud tüübikinnitustõend, mis näitab vastavust eeskirja 05-seeria muudatuste punktis 5.3.1.4 heitkoguste A kategooria piirväärtustele tingimusel, et kõnealuseid sõidukeid on korrapäraselt kasutatud kütusega, mille väävlisisaldus on üle 150 mg/kg (bensiin) või 350 mg/kg (diislikütus),

või

| (ii) | millele on väljastatud tüübikinnitustõend, mis näitab vastavust eeskirja 05-seeria muudatuste punktis 5.3.1.4 heitkoguste B kategooria piirväärtustele tingimusel, et kõnealuseid sõidukeid on korrapäraselt kasutatud bensiini või diislikütusega, mille väävlisisaldus on üle 50 mg/kg. |
| --- | --- |

(ii)

millele on väljastatud tüübikinnitustõend, mis näitab vastavust eeskirja 05-seeria muudatuste punktis 5.3.1.4 heitkoguste B kategooria piirväärtustele tingimusel, et kõnealuseid sõidukeid on korrapäraselt kasutatud bensiini või diislikütusega, mille väävlisisaldus on üle 50 mg/kg.

8.2.7.4.   Kui tüübikinnitusasutus ei ole rahul katse tulemustega 4. liites määratletud kriteeriumide kohaselt, siis laiendatakse 1958. aasta kokkuleppe (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2. liites nimetatud parandusmeetmeid 3. liite punkti 6 kohaselt selle sõidukitüübi kasutusel olevatele sõidukitele, millel võivad esineda samad vead.

Tüübikinnitusasutus peab tootja esitatud parandusmeetmete kava kinnitama. Tootja vastutab parandusmeetmete kava rakendamise eest sellisena, nagu see on kinnitatud.

Tüübikinnitusasutus teatab oma otsusest kõigile lepinguosalistele 30 päeva jooksul. Lepinguosalised võivad nõuda sama parandusmeetmete kava kohaldamist kõigi nende territooriumil registreeritud sama tüüpi sõidukite suhtes.

8.2.7.5.   Kui lepinguosaline on kindlaks teinud, et sõidukitüüp ei vasta 3. liites esitatud nõuetele, siis peab ta sellest viivitamata teatama lepinguosalisele, kes andis välja kokkuleppe nõuetele vastava algse tüübikinnituse.

Kui kokkuleppes ei ole teisiti ette nähtud, siis teatab algse tüübikinnituse andnud lepinguosalise pädev asutus seejärel tootjale, et sõidukitüüp ei vasta kõnealustes sätetes ettenähtud nõuetele ning tootjalt oodatakse teatavate meetmete võtmist. Tootja esitab pädevale asutusele kahe kuu jooksul pärast kõnealuse teatise saamist puuduste kõrvaldamiseks mõeldud meetmete kava, mille sisu peaks vastama 3. liite punktides 6.1–6.8 ettenähtud nõuetele. Algse tüübikinnituse andnud pädev asutus konsulteerib kahe kuu jooksul tootjaga, et jõuda kokkuleppele meetmete kava ja selle elluviimise asjus. Kui algse tüübikinnituse andnud pädev asutus jõuab otsusele, et ühist kokkulepet ei ole võimalik saavutada, siis algatatakse asjakohane menetlus.

9.   SANKTSIOONID TOODANGU NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

9.1.   Sõidukitüübile käesoleva muudatuse kohaselt antud kinnituse võib tühistada, kui eespool toodud punktis 8.1 sätestatud nõuded ei ole täidetud või kui valitud sõiduk või sõidukid ei läbinud eespool toodud punktis 8.2 ettenähtud katseid.

9.2.   Kui käesolevat eeskirja kohaldav lepinguosaline tühistab tema poolt eelnevalt antud tüübikinnituse, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele lepinguosalistele, kasutades selleks käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidise kohast teatisevormi.

10.   TOOTMISE LÕPLIK LÕPETAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab lõplikult käesoleva eeskirja alusel kinnitatud sõidukitüübi tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud asutusele. Asjakohase teatise saamisel teatab kõnealune asutus sellest teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta lepingu osalistele, kasutades selleks käesoleva eeskirja 2. lisas toodud näidise kohast teatisevormi.

11.   ÜLEMINEKUSÄTTED

11.1.   Üldosa

11.1.1.   05-seeria muudatuste ametlikust jõustumiskuupäevast alates ei keeldu ükski käesolevat eeskirja kohaldav lepinguosaline tüübikinnituse andmisest vastavalt käesolevale eeskirjale, mida on muudetud 05-seeria muudatustega.

11.1.2.   Uued tüübikinnitused

11.1.2.1.   Vastavalt punktide 11.1.4, 11.1.5 ja 11.1.6 sätetele annavad käesolevat eeskirja kohaldavad lepinguosalised tüübikinnituse üksnes juhul, kui kinnitamisele kuuluv sõidukitüüp vastab muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele.

M-kategooria sõidukite puhul või N1-kategooria sõidukite puhul kohaldatakse neid nõudeid alates 05-seeria muudatuste jõustumiskuupäevast.

Sõidukid peavad vastama käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.4 toodud tabeli A või B real kirjeldatud I tüübi katse piirväärtustele.

11.1.2.2.   Vastavalt punktide 11.1.4, 11.1.5, 11.1.6 ja 11.1.7 sätetele annavad käesolevat eeskirja kohaldavad lepinguosalised tüübikinnituse üksnes juhul, kui kinnitamisele kuuluv sõidukitüüp vastab 05-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele.

M-kategooria sõidukite puhul, mille täismass on 2 500 kilogrammi või väiksem, või N1-kategooria sõidukite puhul (I klass) kohaldatakse neid nõudeid alates 1. jaanuarist 2005.

M-kategooria sõidukite puhul, mille täismass on suurem kui 2 500 kg, või N1-kategooria sõidukite puhul (II või III klass) kohaldatakse neid nõudeid alates 1. jaanuarist 2006.

Sõidukid peavad vastama käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.4 toodud tabeli B real kirjeldatud I tüübi katse piirväärtustele.

11.1.3.   Seniste tüübikinnituste kehtivuspiirang

11.1.3.1.   Arvestades punktide 11.1.4, 11.1.5 ja 11.1.6 sätteid, kaotavad käesoleva eeskirja 04-seeria muudatuste alusel antud tüübikinnitused kehtivuse alates 05-seeria muudatuste jõustumiskuupäevast M-kategooria sõidukite puhul, mille täismass on 2 500 kg või väiksem, või N1-kategooria sõidukite puhul (I klass), ning 1. jaanuaril 2002 M-kategooria sõidukite puhul, mille täismass on üle 2 500 kg, või N1-kategooria sõidukite puhul (II või III klass), kui tüübikinnituse andnud lepingupool teatab teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele lepingupooltele, et kinnitatud sõidukitüüp vastab käesoleva eeskirja nõuetele, mis on sätestatud eespool punktis 11.1.2.1.

11.1.3.2.   Arvestades punktide 11.1.4, 11.1.5, 11.1.6 ja 11.1.7 sätteid, kaotavad käesoleva eeskirja 05-seeria muudatuste ja käesoleva eeskirja punkti 5.3.1.4 tabeli A rea piirväärtuste alusel antud tüübikinnitused kehtivuse 1. jaanuaril 2006 M-kategooria sõidukite puhul, mille täismass on 2 500 kg või väiksem, või N1-kategooria sõidukite puhul (I klass), ning 1. jaanuaril 2007 M-kategooria sõidukite puhul, mille täismass on üle 2 500 kg, või N1-kategooria sõidukite puhul (II või III klass), kui tüübikinnituse andnud lepingupool teatab teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele lepingupooltele, et kinnitatud sõidukitüüp vastab käesoleva eeskirja nõuetele, mis on sätestatud eespool punktis 11.1.2.2.

11.1.4.   Erisätted

11.1.4.1.   1. jaanuarini 2003 loetakse diiselmootoriga, üle 2 000 kg täismassiga M1-kategooria sõidukeid:

| (i) | mis on ette nähtud rohkem kui kuue reisija vedamiseks (koos juhiga),
  või |
| --- | --- |

(i)

mis on ette nähtud rohkem kui kuue reisija vedamiseks (koos juhiga),

või

| (ii) | mis on maastikusõidukid, nagu määratletud sõidukite ehitust käsitlevas konsolideeritud resolutsioonis (Consolidated Resolution on the Construction of Vehicles) (R.E.3) (9) |
| --- | --- |

(ii)

mis on maastikusõidukid, nagu määratletud sõidukite ehitust käsitlevas konsolideeritud resolutsioonis (Consolidated Resolution on the Construction of Vehicles) (R.E.3) (9)

punktide 11.1.3.1 ja 11.1.3.2 kohaldamisel N1-kategooria sõidukiteks.

11.1.4.2.   Otsesissepritsega diiselmootoriga sõidukite puhul, mis on mõeldud rohkem kui kuue reisija vedamiseks (koos juhiga), jäävad 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja punkti 5.3.1.4.1 sätete kohaselt antud tüübikinnitused kehtima 1. jaanuarini 2002.

11.1.4.3.   04-seeria muudatustega muudetud käesolevas eeskirjas sätestatud tüübikinnituse ja toodangu vastavuse kontrollimise sätted jäävad jõusse punktides 11.1.2.1 ja 11.1.3.1 nimetatud kuupäevadeni.

11.1.4.4.   Alates 1. jaanuarist 2002 kohaldatakse 8. lisas määratletud VI tüübi katset uut tüüpi M1-kategooria sõidukite ja N1-kategooria I klassi sõidukite suhtes, mis on varustatud ottomootoriga. Seda nõuet ei kohaldata sõidukite suhtes, mis on ette nähtud rohkem kui kuue reisija vedamiseks (koos juhiga), või sõidukite suhtes, mille täismass on suurem kui 2 500 kg.

11.1.5.   Pardadiagnostika (OBD) seade

Ottomootoriga sõidukid

11.1.5.1.1.   Bensiiniga töötavad M1-ja N1-kategooria sõidukid tuleb varustada käesoleva eeskirja 11. lisa punktis 3.1 määratletud pardadiagnostikasüsteemidega punktis 11.1.2 toodud kuupäevadel.

11.1.5.1.2.   M1-kategooria sõidukitel, välja arvatud sõidukid, mille täismass ületab 2 500 kg, ja N1-kategooria I klassi sõidukitel, mis kasutavad kütusena püsivalt või osaliselt veeldatud naftagaasi või maagaasi, peab uute tüüpide puhul alates 1. oktoobrist 2004 ja kõigi tüüpide puhul alates 1. juulist 2005 olema pardadiagnostikasüsteem.

M1-kategooria sõidukitel, mille täismass ületab 2 500 kg, ja N1-kategooria II ja III klassi sõidukitel, mis kasutavad kütusena püsivalt või osaliselt maagaasi või veeldatud naftagaasi, peab uute tüüpide puhul alates 1. jaanuarist 2006 ja kõigi tüüpide puhul alates 1. jaanuarist 2007 olema pardadiagnostikasüsteem.

Diiselmootoriga sõidukid

11.1.5.2.1.   M1-kategooria sõidukitel, välja arvatud sõidukid, mis on ette nähtud rohkem kui kuue reisija vedamiseks (koos juhiga), või sõidukitel, mille täismass ületab 2 500 kg, peab uute tüüpide puhul alates 1. oktoobrist 2004 ja kõigi tüüpide puhul alates 1. juulist 2005 olema pardadiagnostikasüsteem.

11.1.5.2.2.   M1-kategooria sõidukitel, mis ei kuulu punkti 11.1.5.2.1 alla, välja arvatud sõidukid, mille täismass ületab 2 500 kg, ja N1-kategooria I klassi sõidukitel peab uute tüüpide puhul alates 1. jaanuarist 2005 ja kõigi tüüpide puhul alates 1. jaanuarist 2006 olema pardadiagnostikasüsteem.

11.1.5.2.3.   N1-kategooria II ja III klassi sõidukitel ja M1-kategooria sõidukitel, mille täismass ületab 2 500 kg, peab uute tüüpide puhul alates 1. jaanuarist 2006 ja kõigi tüüpide puhul alates 1. jaanuarist 2007 olema pardadiagnostikasüsteem.

11.1.5.2.4.   Kui pardadiagnostikasüsteemid paigaldatakse diiselmootoriga varustatud sõidukitele, mis võetakse kasutusele enne eespool toodud punktides märgitud kuupäevi, siis kohaldatakse nende suhtes 11. lisa 1. liite punkte 6.5.3–6.5.3.6.

Elektrilised hübriidsõidukid (EHS) peavad vastama pardadiagnostikasüsteemidele esitatavatele nõuetele järgmistel tingimustel:

11.1.5.3.1.   Ottomootoriga elektrilised hübriidsõidukid, diiselmootoriga M1-kategooria elektrilised hübriidsõidukid (EHS), mille täismass ei ületa 2 500 kg, ja diiselmootoriga N1-kategooria (I klassi) elektrilised hübriidsõidukid (EHS) uute tüüpide puhul alates 1. jaanuarist 2005 ja kõigi tüüpide puhul alates 1. jaanuarist 2006.

11.1.5.3.2.   Diiselmootoriga N1-kategooria elektrilised hübriidsõidukid (EHS) (II ja III klass) ja diiselmootoriga M1-kategooria elektrilised hübriidsõidukid (EHS), mille täismass ületab 2 500 kg, uute tüüpide puhul alates 1. jaanuarist 2006 ja kõigi tüüpide puhul alates 1. jaanuarist 2007.

11.1.5.4.   Muude kategooriate sõidukitele või M1- või N1-kategooria sõidukitele, mida ei reguleerita eespool toodud punktidega, võib paigaldada pardadiagnostikasüsteemi. Sel juhul peavad need vastama OBD sätetele, mis on kirjas 11. lisa 1. liite punktides 6.5.3–6.5.3.6.

11.1.6.   Tüübikinnitused, mis vastavad eeskirja 04-seeria muudatustele

11.1.6.1.   Erandina punktide 11.1.2 ja 11.1.3 nõuetest võivad lepingupooled jätkuvalt anda sõidukitele tüübikinnitusi ja tunnustada seniste tüübikinnituste kehtivust, kui nendest ilmneb vastavus:

| (i) | käesoleva eeskirja 04-seeria muudatuste punkti 5.3.1.4.1 nõuetele tingimusel, et sõidukid on mõeldud ekspordiks või esmaseks kasutamiseks riikides, kus pliivaba bensiin ei ole üldkasutatav,
  ja |
| --- | --- |

(i)

käesoleva eeskirja 04-seeria muudatuste punkti 5.3.1.4.1 nõuetele tingimusel, et sõidukid on mõeldud ekspordiks või esmaseks kasutamiseks riikides, kus pliivaba bensiin ei ole üldkasutatav,

ja

| (ii) | käesoleva eeskirja 04-seeria muudatuste punkti 5.3.1.4.2 nõuetele tingimusel, et sõidukid on mõeldud ekspordiks või esmaseks kasutamiseks riikides, kus pliivaba bensiin maksimaalse väävlisisaldusega 50 mg/kg või vähem ei ole üldkasutatav,
  ja |
| --- | --- |

(ii)

käesoleva eeskirja 04-seeria muudatuste punkti 5.3.1.4.2 nõuetele tingimusel, et sõidukid on mõeldud ekspordiks või esmaseks kasutamiseks riikides, kus pliivaba bensiin maksimaalse väävlisisaldusega 50 mg/kg või vähem ei ole üldkasutatav,

ja

| (iii) | käesoleva eeskirja 04-seeria muudatuste punkti 5.3.1.4.3 nõuetele tingimusel, et sõidukid on mõeldud ekspordiks või esmaseks kasutamiseks riikides, kus diislikütus maksimaalse väävlisisaldusega 350 mg/kg või vähem ei ole üldkasutatav. |
| --- | --- |

(iii)

käesoleva eeskirja 04-seeria muudatuste punkti 5.3.1.4.3 nõuetele tingimusel, et sõidukid on mõeldud ekspordiks või esmaseks kasutamiseks riikides, kus diislikütus maksimaalse väävlisisaldusega 350 mg/kg või vähem ei ole üldkasutatav.

11.1.6.2.   Erandina käesoleva eeskirja lepingupoolte kohustustest kaotavad tüübikinnitused, mis on antud vastavalt käesoleva eeskirja 04-seeria muudatustele, Euroopa Ühenduses kehtivuse alates:

| (i) | 1. jaanuarist 2001 M-kategooria sõidukite puhul, mille täismass on 2 500 kilogrammi või väiksem, või N1-kategooria sõidukite puhul (I klass),
  ja |
| --- | --- |

(i)

1. jaanuarist 2001 M-kategooria sõidukite puhul, mille täismass on 2 500 kilogrammi või väiksem, või N1-kategooria sõidukite puhul (I klass),

ja

| (ii) | 1. jaanuarist 2002 M-kategooria sõidukite puhul, mille täismass on suurem kui 2 500 kg, või N1-kategooria sõidukite puhul (II või III klass), |
| --- | --- |

(ii)

1. jaanuarist 2002 M-kategooria sõidukite puhul, mille täismass on suurem kui 2 500 kg, või N1-kategooria sõidukite puhul (II või III klass),

kui tüübikinnituse andnud lepingupool ei teavita teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid lepingupooli, et tüübikinnituse saanud sõiduk vastab käesoleva eeskirja nõuetele, mis on sätestatud eespool punktis 11.1.2.1.

11.1.7.   Tüübikinnitused, mis vastavad eeskirja 05-seeria muudatustele

11.1.7.1.   Erandina punktide 11.1.2.2 ja 11.1.3.2 nõuetest võivad lepingupooled jätkuvalt anda sõidukitele tüübikinnitusi ja tunnustada nende tüübikinnituste kehtivust, mis on antud sõidukitele seoses käesoleva eeskirja 05-seeria muudatuste punkti 5.3.1.4 nõuetega (seoses A kategooria heidetega) tingimusel, et sõidukid on mõeldud ekspordiks või esmaseks kasutamiseks riikides, kus pliivaba bensiin või diislikütus maksimaalse väävlisisaldusega 50 mg/kg või vähem ei ole üldkasutatav.

11.1.7.2.   Erandina käesoleva eeskirja lepingupoolte kohustustest kaotavad tüübikinnitused, mille andmisega kinnitatakse vastavust käesoleva eeskirja 05-seeria muudatuste punkti 5.3.1.4 A kategooria heitkoguste piirväärtustele, Euroopa Ühenduses kehtivuse alates:

| (i) | 1. jaanuarist 2006 M-kategooria sõidukite puhul, mille täismass on 2 500 kilogrammi või väiksem, või N1-kategooria sõidukite puhul (I klass),
  ja |
| --- | --- |

(i)

1. jaanuarist 2006 M-kategooria sõidukite puhul, mille täismass on 2 500 kilogrammi või väiksem, või N1-kategooria sõidukite puhul (I klass),

ja

| (ii) | 1. jaanuarist 2007 M-kategooria sõidukite puhul, mille täismass on suurem kui 2 500 kg, või N1-kategooria sõidukite puhul (II või III klass), |
| --- | --- |

(ii)

1. jaanuarist 2007 M-kategooria sõidukite puhul, mille täismass on suurem kui 2 500 kg, või N1-kategooria sõidukite puhul (II või III klass),

kui tüübikinnituse andnud lepingupool ei teavita teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid lepingupooli, et tüübikinnituse saanud sõiduk vastab käesoleva eeskirja nõuetele, mis on sätestatud eespool punktis 11.1.2.2.

12.   TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE NING HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad 1958. aasta lepingu osalised edastavad ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ja tüübikinnitusi andvate ning teistes riikides kinnituse andmist, andmisest keeldumist või tühistamist tõendavate vormide adressaadiks olevate haldusasutuste nimed ja aadressid.

1. liide

MENETLUS TOODANGU NÕUETELE VASTAVUSE KONTROLLIMISEKS, KUI TOODANGU TOOTJA POOLT ESITATUD STANDARDHÄLVE ON NÕUETEKOHANE

1.   Käesolevas liites kirjeldatakse toodangu vastavuse tõendamise menetlust I tüübi katse puhul, kui toodangu tootja poolt antud standardhälve on nõuetekohane.

2.   Minimaalse suurusega, st kolmest sõidukist koosneva valimi puhul peab valimi koostamine tagama, et 40 % vigaseid tooteid sisaldava partii puhul oleks katse läbimise tõenäosus 0,95 (tootjarisk 5 %) ning partii puhul, milles on vigadega tooteid 65 %, oleks partii vastuvõtu tõenäosus 0,1 (tarbijarisk 10 %).

3.   Iga käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.4 esitatud saasteaine puhul kasutatakse järgmist menetlust (vt käesoleva eeskirja joonist 2).

Seejuures:

| — | = | L | = | saasteaine piirväärtuse naturaallogaritm, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | xi | = | naturaallogaritm valimisse kuuluva i-nda sõiduki mõõtmisel saadud väärtusest, |
| — | = | s | = | toodangu arvestuslik standardhälve (pärast mõõtmisel saadud väärtusest naturaallogaritmi võtmist), |
| — | = | n | = | konkreetse valimi number. |

—

=

L

=

saasteaine piirväärtuse naturaallogaritm,

—

=

xi

=

naturaallogaritm valimisse kuuluva i-nda sõiduki mõõtmisel saadud väärtusest,

—

=

s

=

toodangu arvestuslik standardhälve (pärast mõõtmisel saadud väärtusest naturaallogaritmi võtmist),

—

=

n

=

konkreetse valimi number.

4.   Arvutatakse valimi katsestatistik, mis võrdub piirmäära standardhälvete summaga ja määratletakse järgmiselt:

Formula

Seejärel:

5.1.   kui katsetulemuse statistiline väärtus on suurem kui valimi suhtes tabelis 1/1 antud positiivsete otsuste arv, siis tehakse saasteaine suhtes positiivne otsus,

kui katsetulemuse statistiline väärtus on väiksem kui valimi suhtes tabelis 1/1 antud negatiivsete otsuste arv, siis tehakse saasteaine suhtes negatiivne otsus; teistsugusel juhul katsetatakse lisasõidukit ning arvutamisel võetakse aluseks ühe ühiku võrra suurendatud valim.

Tabel 1/1

| Katsetatud sõidukitekumulatiivne arv (konkreetse valimi suurus) | Positiivse otsuse lävi | Negatiivse otsuse lävi |
| --- | --- | --- |
| 3 | 3,327 | –4,724 |
| 4 | 3,261 | –4,79 |
| 5 | 3,195 | –4,856 |
| 6 | 3,129 | –4,922 |
| 7 | 3.063 | –4,988 |
| 8 | 2,997 | –5,054 |
| 9 | 2,931 | –5,12 |
| 10 | 2,865 | –5,185 |
| 11 | 2,799 | –5,251 |
| 12 | 2,733 | –5,317 |
| 13 | 2,667 | –5,383 |
| 14 | 2,601 | –5,449 |
| 15 | 2,535 | –5,515 |
| 16 | 2,469 | –5,581 |
| 17 | 2,403 | –5,647 |
| 18 | 2,337 | –5,713 |
| 19 | 2,271 | –5,779 |
| 20 | 2,205 | –5,845 |
| 21 | 2,139 | –5,911 |
| 22 | 2,073 | –5,977 |
| 23 | 2,007 | –6,043 |
| 24 | 1,941 | –6,109 |
| 25 | 1,875 | –6,175 |
| 26 | 1,809 | –6,241 |
| 27 | 1,743 | –6,307 |
| 28 | 1,677 | –6,373 |
| 29 | 1,611 | –6,439 |
| 30 | 1,545 | –6,505 |
| 31 | 1,479 | –6,571 |
| 32 | –2,112 | –2,112 |

Katsetatud sõidukitekumulatiivne arv (konkreetse valimi suurus)

Positiivse otsuse lävi

Negatiivse otsuse lävi

3

3,327

–4,724

4

3,261

–4,79

5

3,195

–4,856

6

3,129

–4,922

7

3.063

–4,988

8

2,997

–5,054

9

2,931

–5,12

10

2,865

–5,185

11

2,799

–5,251

12

2,733

–5,317

13

2,667

–5,383

14

2,601

–5,449

15

2,535

–5,515

16

2,469

–5,581

17

2,403

–5,647

18

2,337

–5,713

19

2,271

–5,779

20

2,205

–5,845

21

2,139

–5,911

22

2,073

–5,977

23

2,007

–6,043

24

1,941

–6,109

25

1,875

–6,175

26

1,809

–6,241

27

1,743

–6,307

28

1,677

–6,373

29

1,611

–6,439

30

1,545

–6,505

31

1,479

–6,571

32

–2,112

–2,112

2. liide

MENETLUS TOODANGU NÕUETELE VASTAVUSE KONTROLLIMISEKS, KUI TOODANGU TOOTJA POOLT ESITATUD STANDARDHÄLVE EI OLE NÕUETEKOHANE VÕI PUUDUB

1.   Käesolevas liites kirjeldatakse toodangu vastavuse tõendamise menetlust I tüübi katse puhul, kui toodangu tootja poolt antud standardhälve ei ole nõuetekohane või puudub.

2.   Minimaalse suurusega, st kolmest sõidukist koosneva valimi puhul peab valimi koostamine tagama, et 40 % vigaseid tooteid sisaldava partii puhul oleks katse läbimise tõenäosus 0,95 (tootjarisk 5 %) ning partii puhul, milles on vigadega tooteid 65 %, oleks partii vastuvõtu tõenäosus 0,1 (tarbijarisk 10 %).

3.   Saasteainete käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.4 esitatud mõõtmistulemusi käsitletakse normaalselt jaotunutena ning need tuleb teisendada naturaallogaritmideks. Sümbolid m0 ja m tähistavad vastavalt minimaalse ja maksimaalse suurusega valimit (m0 = 3 ja m = 32) ning n on konkreetse valimi number.

4.   Kui x1, x2 ..., xi ja L on seerias mõõdetud väärtuste naturaallogaritmid ning L on saasteaine piirväärtuse naturaallogaritm, siis:

d1 = x1 – L

Formula

ja

Formula

5.   Tabelis 1/2 esitatakse konkreetsele valimi numbrile vastava positiivse (An) ja negatiivse (Bn) otsuse arvud. Katsestatistik kujutab endast suhet Formula, mille abil tehakse seeria suhtes positiivne või negatiivne otsus järgmisel viisil:

mo ≤ n ≤ m

| (i) | Seeria kohta positiivne otsus, kui |
| --- | --- |

(i)

Formula

| (ii) | Seeria kohta negatiivne otsus, kui |
| --- | --- |

(ii)

Formula

| (iii) | Teha uus mõõtmine, kui |
| --- | --- |

(iii)

Formula

6.   Märkused

Järgmised rekursiivsed valemid on kasulikud katsestatistiku järjestikuste väärtuse arvutamisel:

Formula

Formula

Formula

Tabel 1/2

Valimi minimaalne suurus = 3

| Valimi suurus
  (n) | Positiivse otsuse lävi
  (An) | Negatiivse otsuse lävi
  (Bn) |
| --- | --- | --- |
| 3 | –0,80381 | 16,64743 |
| 4 | –0,76339 | 7,68627 |
| 5 | –0,72982 | 4,67136 |
| 6 | –0,69962 | 3,25573 |
| 7 | –0,67129 | 2,45431 |
| 8 | –0,64406 | 1,94369 |
| 9 | –0,61750 | 1,59105 |
| 10 | –0,59135 | 1,33295 |
| 11 | –0,56542 | 1,13566 |
| 12 | –0,53960 | 0,97970 |
| 13 | –0,51379 | 0,85307 |
| 14 | –0,48791 | 0,74801 |
| 15 | –0,46191 | 0,65928 |
| 16 | –0,43573 | 0,58321 |
| 17 | –0,40933 | 0,51718 |
| 18 | –0,38266 | 0,45922 |
| 19 | –0,35570 | 0,40788 |
| 20 | –0,32840 | 0,36203 |
| 21 | –0,30072 | 0,32078 |
| 22 | –0,27263 | 0,28343 |
| 23 | –0,24410 | 0,24943 |
| 24 | –0,21509 | 0,21831 |
| 25 | –0,18557 | 0,18970 |
| 26 | –0,15550 | 0,16328 |
| 27 | –0,12483 | 0,13880 |
| 28 | –0,09354 | 0,11603 |
| 29 | –0,06159 | 0,09480 |
| 30 | –0,02892 | 0,07493 |
| 31 | 0,00449 | 0,05629 |
| 32 | 0,03876 | 0,03876 |

Valimi suurus

(n)

Positiivse otsuse lävi

(An)

Negatiivse otsuse lävi

(Bn)

3

–0,80381

16,64743

4

–0,76339

7,68627

5

–0,72982

4,67136

6

–0,69962

3,25573

7

–0,67129

2,45431

8

–0,64406

1,94369

9

–0,61750

1,59105

10

–0,59135

1,33295

11

–0,56542

1,13566

12

–0,53960

0,97970

13

–0,51379

0,85307

14

–0,48791

0,74801

15

–0,46191

0,65928

16

–0,43573

0,58321

17

–0,40933

0,51718

18

–0,38266

0,45922

19

–0,35570

0,40788

20

–0,32840

0,36203

21

–0,30072

0,32078

22

–0,27263

0,28343

23

–0,24410

0,24943

24

–0,21509

0,21831

25

–0,18557

0,18970

26

–0,15550

0,16328

27

–0,12483

0,13880

28

–0,09354

0,11603

29

–0,06159

0,09480

30

–0,02892

0,07493

31

0,00449

0,05629

32

0,03876

0,03876

3. liide

KASUTUSEL OLEVATE SÕIDUKITE VASTAVUSKONTROLL

1.   SISSEJUHATUS

Selles liites kehtestatakse käesoleva eeskirja punktis 8.2.7 nimetatud kriteeriumid seoses sõidukite katsetamiseks valikuga ning kasutusel olevate sõidukite vastavuskontrolli meetodid.

2.   VALIKUKRITEERIUMID

Valitud sõiduki aktsepteerimise kriteeriumid on määratletud käesoleva liite punktides 2.1–2.8. Andmete kogumine toimub sõiduki ülevaatamisel ja omanikuga/juhiga vestlemise teel.

2.1.   Sõiduk peab kuuluma käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse saanud sõidukitüüpi ning sellel peab olema 1958. aasta kokkuleppe kohane vastavussertifikaat. See registreeritakse ja seda kasutatakse lepinguosaliste riigis.

2.2.   Sõiduk peab olema läbinud vähemalt 15 000 km või kasutusel olnud vähemalt kuus kuud, olenevalt sellest, kumb on hilisem, kuid läbitud kilomeetrite arv ei tohi olla üle 80 000 km ning kasutusaeg ei tohi olla üle viie aasta, olenevalt sellest, kumb on varasem.

2.3.   Sõidukil peab olema hooldusregister, millest selgub, et sõidukit on nõuetekohaselt hooldatud, see tähendab, et hooldustööd on tehtud tootja soovituste kohaselt.

2.4.   Sõidukil ei tohi olla ebaotstarbeka kasutamise märke (näiteks võidusõit, ülekoormus, ebaõige kütus ja muu selletaoline) või muid tegureid (näiteks omavolilised muudatused), mis võiksid mõjutada heiteid. OBD-süsteemiga varustatud sõidukite puhul võetakse arvesse arvutisse salvestatud veakoodi ja andmeid läbisõidetud kilomeetrite kohta. Sõidukit ei tohi katsetamiseks valida, kui arvutisse salvestatud andmed näitavad, et sõidukit on kasutatud pärast veakoodi salvestamist ega ole suhteliselt kiiresti remonditud.

2.5.   Mootorile ega sõidukile ei ole loata tehtud ulatuslikku remonti.

2.6.   Sõiduki kütusepaagist võetud kütuseproovi plii- ja väävlisisaldus vastab kehtivatele standarditele ning tõendeid ebaõige kütuse kasutamise kohta ei ole. Kontrollimisi võib teha väljalaskesüsteemis jne.

2.7.   Ei tohi olla viiteid ühelegi probleemile, mis võiksid ohustada laboritöötajate turvalisust.

2.8.   Kõik sõiduki saastetõrjesüsteemi osad peavad vastama kehtivale tüübikinnitusele.

3.   DIAGNOSTIKA JA TEHNOHOOLDUS

Katsetamiseks vastuvõetud sõidukite diagnostika ja vajalik tehnohooldus tehakse allpool punktides 3.1–3.7 ettenähtud korras enne heitgaaside mõõtmist.

3.1.   Kontrollida tuleb järgmist: õhufilter, kõik turvavööd, kõigi vedelike tase, radiaatori kork, kõik vaakumvoolikud ja saastetõrjesüsteemi elektrijuhtmed; reguleerimisvigade ja/või omavoliliste muudatuste avastamiseks kontrollitakse süüdet, kütuse mõõtmist ja saastetõrjeseadme osi. Kõik kõrvalekalded registreeritakse.

3.2.   Kontrollitakse OBD-süsteemi nõuetekohast toimimist. Kõik OBD-süsteemi mälus sisalduvad rikketeated registreeritakse ning tehakse nõutavad parandused. Kui OBD rikkeindikaator registreerib rikke ettevalmistustsükli jooksul, siis võib rikke kindlaks teha ja parandada. Katse võib uuesti teha ning kõnealuse parandatud sõiduki katsetulemusi kasutada.

3.3.   Kontrollitakse süütesüsteemi ja asendatakse rikkis osad, näiteks süüteküünlad, juhtmed jne.

3.4.   Kontrollitakse survet. Kui tulemus ei vasta nõuetele, siis sõidukit ei kasutata.

3.5.   Kontrollitakse mootori parameetrite vastavust tootja spetsifikatsioonidele ning vajaduse korral reguleeritakse mootorit.

3.6.   Kui sõiduki plaanipärane tehniline hooldus jääb 800 km piiridesse, siis tehakse kõnealune hooldus tootja juhendi kohaselt. Olenemata läbisõidumõõdiku näidust, võib tootja soovil vahetada õli- ja õhufiltri.

3.7.   Sõiduki vastuvõtmisel asendatakse kütus asjakohase heitekatses kasutatava etalonkütusega, välja arvatud juhul, kui tootja aktsepteerib turuloleva kütuse kasutamist.

Punktis 2.20 määratletud perioodiliselt regenereeruvate süsteemidega sõidukite puhul tehakse kindlaks, et sõiduki regenereerimisperiood ei ole lähenemas. (Tootjale tuleb anda võimalus seda kinnitada.)

3.8.1.   Sel juhul tuleb sõidukiga sõita regeneratsiooni lõpuni. Kui regeneratsioon toimub heidete mõõtmise ajal, tuleb läbi viia täiendav katse veendumaks, et regeneratsioon on lõpule jõudnud. Seejärel viiakse läbi täielik uus katse ning esimese ja teise katse tulemusi ei võeta arvesse.

3.8.2.   Alternatiivina punktile 3.8.1 võib tootja sõiduki lähenemisel regeneratsioonile taotleda regeneratsiooni tagamiseks spetsiaalse konditsioneerimistsükli kasutamist (nt võib see hõlmata suurt kiirust, suure koormusega sõitmist).

Tootja võib taotleda katsete läbiviimist vahetult pärast regeneratsiooni või pärast tootja poolt määratletud konditsioneerimistsüklit ja tavapärast katsetega seotud eelkonditsioneerimist.

4.   KASUTUSEL OLEVATE SÕIDUKITE KATSETAMINE

4.1.   Kui sõidukite kontrollimist peetakse vajalikuks, siis tehakse käesoleva eeskirja 4. lisa kohased heitekatsed eelkonditsioneeritud sõidukitele, mis on välja valitud käesoleva liite punktides 2 ja 3 sisalduvate nõuete kohaselt.

4.2.   OBD-süsteemiga varustatud sõidukitel võib kontrollida rikkeindikaatori toimimist sõiduki kasutamisel (näiteks käesoleva eeskirja 11. lisas määratletud rikkenäitude piirväärtusi) jne tüübikinnitusspetsifikaatides ettenähtud heitkogustest lähtudes.

4.3.   OBD-süsteemi puhul võib näiteks kontrollida, kas esineb selliseid kehtestatud piirväärtusi ületavaid heitkoguseid, mida rikkeindikaator ei näita, kas esineb rikkeindikaatori pidevalt korduvat ekslikku käivitumist ning kas OBD-süsteemis on kindlaks tehtud vigadega või kahjustatud osi.

4.4.   Juhul kui osa või süsteemi toimimine ei ole kooskõlas kõnesolevate sõidukitüüpide tüübikinnitustunnistuses ja/või infopaketis esitatud andmetega ning selline kõrvalekalle ei ole 1958. aasta kokkuleppe kohaselt lubatud, kuid OBD-süsteem ei näita rikke esinemist, ei tohi kõnealust osa või süsteemi asendada enne heidete suhtes katsetamist, välja arvatud juhul, kui tehakse kindlaks, et osa või süsteemi on omavoliliselt muudetud või valesti kasutatud viisil, mille tõttu OBD-süsteem riket ei avasta.

5.   TULEMUSTE HINDAMINE

5.1.   Katsetulemusi hinnatakse 4. liites esitatud menetluse kohaselt.

5.2.   Katsetulemusi ei korrutata halvenemiskoefitsientidega.

5.3.   Punktis 2.20 määratletud perioodiliselt regenereeruvate süsteemidega sõidukite puhul korrutatakse tulemused teguritega Ki, mis on saadud tüübikinnituse andmise ajal.

6.   PARANDUSMEETMETE KAVA

6.1.   Kui leitakse, et üks või mitu saastavat sõidukit:

| — | vastavad 4. liite punkti 3.2.3 nõuetele, kusjuures nii haldusasutus kui ka tootja nõustuvad, et ülemäärase heite põhjus on sama,
  või |
| --- | --- |

—

vastavad 4. liite punkti 3.2.3 nõuetele, kusjuures nii haldusasutus kui ka tootja nõustuvad, et ülemäärase heite põhjus on sama,

või

| — | vastavad 4. liite punkti 3.2.4 nõuetele, kusjuures haldusasutus teeb kindlaks, et ülemäärase heite põhjus on sama, |
| --- | --- |

—

vastavad 4. liite punkti 3.2.4 nõuetele, kusjuures haldusasutus teeb kindlaks, et ülemäärase heite põhjus on sama,

peab haldusasutus tootjalt nõudma mittevastavuse kõrvaldamiseks vajalike parandusmeetmete kava esitamist.

6.2.   Parandusmeetmete kava peab saabuma tüübikinnitusasutusse hiljemalt 60 tööpäeva jooksul pärast punktis 6.1 nimetatud teatamise kuupäeva. Tüübikinnitusasutus teatab 30 tööpäeva jooksul, kas ta on parandusmeetmete kava kinnitanud või kinnitamata jätnud. Kui tootja suudab tüübikinnitusasutusele veenvalt tõendada, et vajab parandusmeetmete kava koostamisel lisaaega, et uurida nõuetest kõrvalekaldumist, siis antakse ajapikendust.

6.3.   Parandusmeetmeid kohaldatakse kõigi sõidukite suhtes, millel tõenäoliselt esineb sama viga. Tehakse kindlaks tüübikinnitusdokumentide muutmise vajadus.

6.4.   Tootja esitab kogu parandusmeetmete kavaga seotud kirjavahetuse koopiad, peab registrit toodangu turult tagasivõtmise kohta ning annab olukorrast tüübikinnitusasutusele korrapäraselt aru.

Parandusmeetmete kava peab sisaldama kõiki punktides 6.5.1–6.5.11 ettenähtud nõudeid. Tootja annab parandusmeetmete kavale identifitseeriva nimetuse või numbri.

6.5.1.   Iga parandusmeetmete kavas sisalduva sõidukitüübi kirjeldus.

6.5.2.   Konkreetsete muudatuste, ümberkujunduste, hooldustööde, paranduste, reguleerimiste või sõiduki vastavusse viimiseks tehtavate muude muudatuste kirjeldus, mis sisaldab lühikokkuvõtet andmetest ja tehnilistest uuringutest, mis toetavad tootja otsust vastavusest kõrvalekaldumise parandamiseks võetavate konkreetsete meetmete kohta.

6.5.3.   Viisi kirjeldus, mida tootja kasutab sõidukiomanike teavitamiseks.

6.5.4.   Nõuetele vastava hoolduse või kasutamise kirjeldus, mille tootja seab valikukõlblikkuse tingimuseks parandustööde tegemisel parandusmeetmete kava alusel, ning iga sellise tingimuse kehtestamist põhjendav selgitus. Hoolduse või kasutamisega seotud tingimusi võib kehtestada ainult juhul, kui see on tõendatavalt seotud mittevastavuse ja parandusmeetmetega.

6.5.5.   Menetluse kirjeldus, mida mittevastavuse parandamist taotlev sõidukiomanik järgima peab. Selles peab kirjas olema kuupäev, millest alates võib parandusmeetmeid võtta, parandustööde tegemise arvestuslik aeg töökojas ning tööde tegemise koht. Parandustööd tehakse kiiresti, mõistliku aja jooksul pärast sõiduki kohaletoimetamist.

6.5.6.   Sõidukiomanikule antud andmete koopia.

6.5.7.   Süsteemi lühikirjeldus, mida tootja kasutab parandustööde tegemiseks vajalike osade või süsteemidega varustatuse tagamiseks. Tuleb teatada aeg, millal osade ja süsteemide piisav varu võimaldab alustada meetmete võtmist.

6.5.8.   Koopia igast juhendist, mis saadetakse parandustöid tegema hakkavatele isikutele.

6.5.9.   Kirjeldus, mis hõlmab kavandatavate parandusmeetmete mõju iga parandusmeetmete kava alusel parandatava sõidukitüübi heitkogustele, kütusekulule, juhitavusele ja turvalisusele, kaasa arvatud kõnealuseid järeldusi kinnitavad andmed, tehnilised uuringud jne.

6.5.10.   Mis tahes muu teave, aruanded või andmed, mis tüübikinnitusasutuse asjakohase otsuse põhjal võivad vajalikeks osutuda parandusmeetmete kava hindamisel.

6.5.11.   Parandustööde plaani puhul, mis sisaldab kasutusel olevate sõidukite taastustöid, esitatakse tüübikinnitusasutusele parandustööde registreerimisviisi kirjeldus. Märgise kasutamise korral esitatakse selle näidis.

6.6.   Tootjat võib kohustada asjakohaselt väljatöötatud ning vajalike katsete abil katsetama ettepandud viisil muudetud, parandatud või ümberkujundatud osi ja sõidukeid, et tõendada muutmise, parandamise või ümberkujundamise tõhusust.

6.7.   Tootja vastutab iga kasutusel oleva sõiduki taastustööde ja parandamise ning iga parandustööd teinud töökoja registreerimise eest. Tüübikinnitusasutus peab taotluse korral saama andmeid kasutada viie aasta jooksul, arvates parandusmeetmete plaani rakendamisest.

6.8.   Parandus- ja/või ümberkujundustööd või uute seadmete lisamine kantakse sertifikaadile, mille tootja annab sõiduki omanikule.

4. liide

KASUTUSEL OLEVATE SÕIDUKITE VASTAVUSKONTROLLI STATISTILINE MEETOD

1.   Käesolevas liites kirjeldatakse meetodit, mida tuleb kasutada kasutusel olevate sõidukite vastavuse tõendamisel I tüübi katses ettenähtud nõetele.

2.   Kasutada tuleb kahte eri menetlust:

| (i) | Esimese puhul tegeldakse selliste sõidukitega valimis, millel on avastatud heidetega seotud vigu, mis põhjustavad valeandmeid (punkt 3 allpool). |
| --- | --- |

(i)

Esimese puhul tegeldakse selliste sõidukitega valimis, millel on avastatud heidetega seotud vigu, mis põhjustavad valeandmeid (punkt 3 allpool).

| (ii) | Teise puhul tegeldakse kogu valimiga (punkt 4 allpool). |
| --- | --- |

(ii)

Teise puhul tegeldakse kogu valimiga (punkt 4 allpool).

3.   MEETOD, MIDA KASUTATAKSE VALIMIS ESINEVATE SAASTAVATE SÕIDUKITE PUHUL. (10)

3.1.   Valimist, mille minimaalne maht on kolm ja maksimaalne maht on kindlaks määratud punktis 4 ettenähtud korras, võetakse juhuvalikuliselt sõiduk ja mõõdetakse reguleeritud saasteainete heited, selleks et kindlaks teha, kas sõiduk on saastav.

Sõidukit peetakse saastavaks, kui see vastab kas punkti 3.2.1 või punkti 3.2.2 kriteeriumidele.

3.2.1.   Juhul kui on tegemist sõidukiga, millele on antud tüübikinnitus punkti 5.3.1.4 tabeli A reas märgitud piirväärtuste põhjal, on sõiduk saastav, kui ükskõik millise reguleeritud saasteaine piirväärtus ületatakse 1,2 korda.

3.2.2.   Juhul kui on tegemist sõidukiga, millele on antud tüübikinnitus punkti 5.3.1.4 tabeli B reas märgitud piirväärtuste põhjal, on sõiduk saastav, kui ükskõik millise reguleeritud saasteaine piirväärtus ületatakse 1,5 korda.

Erijuhtum, kui reguleeritud saasteaine puhul jääb sõiduki heite mõõtmistulemus vahetsooni (11)

3.2.3.1.   Kui sõiduk vastab käesoleva punkti tingimustele, tehakse kindlaks ülemäärase heite põhjus ja valimist võetakse juhuvalikuliselt veel üks sõiduk.

Kui mitu sõidukit vastavad käesoleva punkti tingimustele, peavad haldusasutus ja tootja kindlaks tegema, kas ülemäärase heite põhjus on sama.

3.2.3.2.1.   Kui haldusasutus ja tootja nõustuvad, et ülemäärase heite põhjus on sama, loetakse valimi katsetulemused mitterahuldavaks ja rakendatakse 3. liite punktis 6 kirjeldatud parandusmeetmete kava.

3.2.3.2.2.   Kui haldusasutus ja tootja ei jõua kokkuleppele teatava sõiduki ülemäärase heite põhjuse üle või selle üle, kas mitme sõiduki ülemäärase heite põhjus on sama, võetakse samast valimist juhuvalikuliselt veel üks sõiduk, kui valimi maksimaalne maht ei ole veel saavutatud.

3.2.3.3.   Kui on leitud ainult üks käesoleva punkti tingimustele vastav sõiduk või kui on leitud mitu sellist sõidukit ning haldusasutus ja tootja nõustuvad, et selle põhjused on erinevad, võetakse valimist juhuvalikuliselt veel üks sõiduk, kui valimi maksimaalne maht ei ole veel saavutatud.

3.2.3.4.   Kui valimi maksimaalne maht on saavutatud ja ei ole leitud mitut käesoleva punkti tingimustele vastavat sõidukit, mille puhul ülemäärase heite põhjus oleks sama, loetakse valimi katsetulemused käesoleva liite punkti 3. nõudeid rahuldavaks.

3.2.3.5.   Kui esialgne valim ammendatakse, lisatakse esialgsesse valimisse veel üks sõiduk ja võetakse katsetamiseks.

3.2.3.6.   Lisasõiduki võtmisel valimist rakendatakse laiendatud valimi puhul käesoleva liite punktis 4 ettenähtud statistilist menetlust.

Erijuhtum, kui reguleeritud saasteaine puhul jääb sõiduki heite mõõtmistulemus mitterahuldavuse tsooni (12).

3.2.4.1.   Kui sõiduk vastab käesoleva punkti tingimustele, teeb haldusasutus kindlaks ülemäärase heite põhjuse ja seejärel võetakse valimist juhuvalikuliselt veel üks sõiduk.

3.2.4.2.   Kui käesoleva punkti tingimustele vastab mitu sõidukit ja haldusasutus teeb kindlaks, et ülemäärase heite põhjus on sama, tuleb tootjale koos otsuse põhjendusega teatada, et valimi katsetulemusi loetakse mitterahuldavaks ja et rakendatakse 3. liite punktis 6 kirjeldatud parandusmeetmete kava.

3.2.4.3.   Kui on leitud ainult üks käesoleva punkti tingimustele vastav sõiduk või kui on leitud mitu sellist sõidukit ning haldusasutus on kindlaks teinud, et põhjused on erinevad, võetakse valimist juhuvalikuliselt veel üks sõiduk, kui valimi maksimaalne maht ei ole veel saavutatud.

3.2.4.4.   Kui valimi maksimaalne maht on saavutatud ja ei ole leitud mitut käesoleva punkti tingimustele vastavat sõidukit, mille puhul ülemäärase heite põhjus oleks sama, loetakse valimi katsetulemused käesoleva liite punkti 3 nõudeid rahuldavaks.

3.2.4.5.   Kui esialgne valim ammendatakse, lisatakse esialgsesse valimisse ja võetakse katsetamiseks veel üks sõiduk.

3.2.4.6.   Lisasõiduki võtmisel valimist rakendatakse laiendatud valimi puhul käesoleva liite punktis 4 ettenähtud statistilist protseduuri.

3.2.5.   Kui leitakse, et sõiduk ei ole saastav, võetakse valimist juhuvalikuliselt veel üks sõiduk.

4.   MEETOD JUHUKS, KUI VALIMIS SISALDUVAD SAASTEVÄÄRTUSI ÜLETAVAD SÕIDUKID JÄETAKSE ERALDI HINDAMATA

4.1.   Minimaalse suurusega, st kolmest sõidukist koosneva valimi puhul peab valimi koostamine tagama, et 40 % vigaseid tooteid sisaldava partii puhul oleks katse läbimise tõenäosus 0,95 (tootjarisk 5 %) ning partii puhul, milles on vigadega tooteid 75 %, oleks partii vastuvõtu tõenäosus 0,15 (tarbijarisk 15 %).

4.2.   Iga käesoleva eeskirja punkti 5.3.1.4 tabelis esitatud saasteaine puhul kasutatakse järgmist menetlust (vt joonist 4/2).

Seejuures:

| — | = | L | = | saasteaine piirväärtus, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | xi | = | valimi i-nda sõiduki mõõteväärtus, |
| — | = | n | = | konkreetse valimi number. |

—

=

L

=

saasteaine piirväärtus,

—

=

xi

=

valimi i-nda sõiduki mõõteväärtus,

—

=

n

=

konkreetse valimi number.

4.3.   Katsestatistik, mis iseloomustab nõuetele mittevastavate sõidukite arvu, näiteks xi > L.

Seejärel:

| (i) | kui teatava suurusega valimi puhul on katsestatistik väiksem või sama suur kui järgmises tabelis esitatud vastuvõtmise lävi, siis saasteaine seisukohalt loetakse katse läbituks, |
| --- | --- |

(i)

kui teatava suurusega valimi puhul on katsestatistik väiksem või sama suur kui järgmises tabelis esitatud vastuvõtmise lävi, siis saasteaine seisukohalt loetakse katse läbituks,

| (ii) | kui teatava suurusega valimi puhul on katsestatistik võrdne järgmises tabelis esitatud tagasilükkamise lävega või sellest suurem, siis saasteaine seisukohalt loetakse katse mitteläbituks, |
| --- | --- |

(ii)

kui teatava suurusega valimi puhul on katsestatistik võrdne järgmises tabelis esitatud tagasilükkamise lävega või sellest suurem, siis saasteaine seisukohalt loetakse katse mitteläbituks,

| (iii) | muudel juhtudel võetakse katsetamiseks lisasõiduk ning rakendatakse menetlust eelmisest valimist ühe sõiduki võrra suuremal valimil. |
| --- | --- |

(iii)

muudel juhtudel võetakse katsetamiseks lisasõiduk ning rakendatakse menetlust eelmisest valimist ühe sõiduki võrra suuremal valimil.

Järgmises tabelis esitatud positiivsete ja negatiivsete kinnitusotsuste piirarvud on saadud rahvusvahelise standardi ISO 8422:1991 kohaselt.

Valim loetakse katse sooritanuks, kui täidetud on nii käesoleva liite punkti 3 kui ka punkti 4 nõuded.

Tabel 4/1

Valimisse võtmise ja valimist väljajätmise tabel atribuutide kaupa

| Valimi kumulatiivne suurus (n) | Positiivse otsuse number | Negatiivse otsuse number |
| --- | --- | --- |
| 3 | 0 | — |
| 4 | 1 | — |
| 5 | 1 | 5 |
| 6 | 2 | 6 |
| 7 | 2 | 6 |
| 8 | 3 | 7 |
| 9 | 4 | 8 |
| 10 | 4 | 8 |
| 11 | 5 | 9 |
| 12 | 5 | 9 |
| 13 | 6 | 10 |
| 14 | 6 | 11 |
| 15 | 7 | 11 |
| 16 | 8 | 12 |
| 17 | 8 | 12 |
| 18 | 9 | 13 |
| 19 | 9 | 13 |
| 20 | 11 | 12 |

Valimi kumulatiivne suurus (n)

Positiivse otsuse number

Negatiivse otsuse number

3

0

—

4

1

—

5

1

5

6

2

6

7

2

6

8

3

7

9

4

8

10

4

8

11

5

9

12

5

9

13

6

10

14

6

11

15

7

11

16

8

12

17

8

12

18

9

13

19

9

13

20

11

12

Joonis 4/1:

Kasutusel olevate sõidukite vastavuskontroll – kontrollimise protseduur

Image

Joonis 4/2:

Kasutusel olevate sõidukite katsetamine – sõidukite valimisse võtmine ja katsed

Image

1. LISA

MOOTORI JA SÕIDUKI KARAKTERISTIKUD JA TEAVE KATSETE TEOSTAMISE KOHTA

Allpool toodud teave esitatakse vajaduse korral kolmes eksemplaris.

Joonised esitatakse vastavas mõõtkavas ja piisavalt üksikasjalikuna A4-formaadis või A4-formaadis voldikul. Juhul, kui tegemist on mikroprotsessori abil juhitavate funktsioonidega, esitatakse asjakohane teave ekspluatatsiooni kohta.

1.   ÜLDOSA

1.1.   Mark (ettevõtte nimi): ...

1.2.   Tüüp ja kaubanduslik kirjeldus (märkida kõik variandid): ...

Tüübi identifitseerimistunnus, kui see on märgitud sõidukile: ...

1.3.1.   Märgistuse asukoht: ...

1.4.   Sõiduki kategooria: ...

1.5.   Tootja nimi ja aadress: ...

1.6.   Vajaduse korral tootja volitatud esindaja nimi ja aadress: ...

2.   SÕIDUKI EHITUSE ÜLDISED KARAKTERISTIKUD

2.1.   Representatiivsõiduki fotod ja/või joonised: ...

2.2.   Veoteljed (arv, asukoht, ühendusviis): ...

MASSID (kilogrammides) (vajaduse korral viidata joonisele) ...

3.1.   Kerega varustatud sõidukorras sõiduki mass või kabiiniga varustatud šassii mass, kui valmistaja ei komplekteeri sõidukit kerega (kaasa arvatud jahutusvedelik, õlid, kütus, tööriistad, varuratas ja juht): ...

3.2.   Tootja avaldatud suurim tehniliselt lubatud täismass: ...

4.   ENERGIAMUUNDURITE KIRJELDUS

Mootori tootja: ...

4.1.1.   Tootja mootorikood (märgitud mootorile või

muud identifitseerimisandmed): ...

Sisepõlemismootor ...

Eriandmed mootori kohta: ...

4.2.1.1.   Tööpõhimõte: ottomootor/diiselmootor, neljataktiline/kahetaktiline (13)

Silindrite arv, paigutus ja tööjärjekord: ...

4.2.1.2.1.   Silindri läbimõõt (14): ... mm

4.2.1.2.2.   Kolvikäik (14): ... mm

4.2.1.3.   Mootori töömaht (15) ... cm3

4.2.1.4.   Surveaste (16): ...

4.2.1.5.   Põlemiskambri ja kolvipea joonised: ...

4.2.1.6.   Mootori tavaline pöörlemissagedus tühikäigul (16): ...

4.2.1.7.   Mootori kõrge pöörlemissagedus tühikäigul (16): ...

4.2.1.8.   Süsinikmonooksiidi sisaldus heitgaasis mahuprotsentides mootori tühikäigul (vastavalt tootja spetsifikatsioonidele) (16) ... protsentides

4.2.1.9.   Maksimaalne kasulik võimsus (16): ... kW väärtusel ... min–1

4.2.2.   Kütus: diislikütus/bensiin/veeldatud naftagaas/maagaas (13)

4.2.3.   Uurimismeetodil määratud oktaaniarv (RON): ...

4.2.4.   Kütusetoide

Karburaator(id): jah/ei (13)

4.2.4.1.1.   Mark (margid):

4.2.4.1.2.   Tüüp (tüübid):

4.2.4.1.3.   Paigaldatud karburaatorite arv: ...

Reguleerimine (16): ...

4.2.4.1.4.1.   Düüsid:

4.2.4.1.4.2.   Segukoonused:

4.2.4.1.4.3.   Tase ujukikambris: ...

4.2.4.1.4.4.   Ujuki mass: ...

4.2.4.1.4.5.   Ujukinõel: ...

Külmkäivitusseade: käsitsi käitatav/automaatne (13)

4.2.4.1.5.1.   Tööpõhimõte: ...

4.2.4.1.5.2.   Talitluspiirid/seadistus (13)
   (16): ...

Sissepritsega (üksnes diiselmootori puhul): jah/ei (13)

4.2.4.2.1.   Süsteemi kirjeldus: ...

4.2.4.2.2.   Tööpõhimõte: otsepritse/eelkamber/keeriskamber (13)

4.2.4.2.3.   Sissepritsepump

4.2.4.2.3.1.   Mark (margid):

4.2.4.2.3.2.   Tüüp (tüübid):

4.2.4.2.3.3.   Suurim etteantava kütuse kogus (13)
   (16): ... mm3/kolvikäigu või tsükli kohta pumba pöörlemiskiirusel (13)
   (16): ... min–1 või tunnuskõver: ...

4.2.4.2.3.4.   Süüte ajastus (16)

4.2.4.2.3.5.   Eelsüüte kõver (16): ...

4.2.4.2.3.6.   Kalibreerimismenetlus: katsestend/mootor (13) ...

4.2.4.2.4.   Pöörlemissageduse regulaator

4.2.4.2.4.1.   Tüüp: ...

Katkestuspunkt: ...

4.2.4.2.4.2.1.   Katkestuspunkt koormatud seisundis: ... min–1

4.2.4.2.4.2.2.   Katkestuspunkt koormamata seisundis: ... min–1

4.2.4.2.4.3.   Tühikäigu pöörlemiskiirus: ... min–1

4.2.4.2.5.   Pihusti(d):

4.2.4.2.5.1.   Mark (margid):

4.2.4.2.5.2.   Tüüp (tüübid):

4.2.4.2.5.3.   Avanemisrõhk (16): ... kPa või tunnuskõver: ...

4.2.4.2.6.   Külmkäivitusseade

4.2.4.2.6.1.   Mark (margid):

4.2.4.2.6.2.   Tüüp (tüübid):

4.2.4.2.6.3.   Kirjeldus: ...

4.2.4.2.7.   Lisakäivitusseade

4.2.4.2.7.1.   Mark (margid):

4.2.4.2.7.2.   Tüüp (tüübid):

4.2.4.2.7.3.   Kirjeldus: ...

Sissepritse (üksnes ottomootor): jah/ei (13)

4.2.4.3.1.   Süsteemi kirjeldus: ...

4.2.4.3.2.   Tööpõhimõte: sisselasketorustik (ühepunktiline/mitmepunktiline pritse)/otsepritse/muu (täpsustada)

| Juhtimisseadis – tüüp (või nr): | see teave esitatakse pideva sissepritse puhul; muude süsteemide puhul esitada samaväärsed andmed |
| --- | --- |
| Kütuseregulaator – tüüp: |
| Õhuvooluandur – tüüp: |
| Kütusejaotur – tüüp: |
| Rõhuregulaator – tüüp: |
| Mikrolüliti – tüüp: |
| Tühikäigu reguleerimiskruvi – tüüp: |
| Seguklapi kest – tüüp: |
| Veetemperatuuri andur – tüüp: |
| Õhutemperatuuri andur – tüüp: |
| Õhutemperatuuri lüliti – tüüp: |

Juhtimisseadis – tüüp (või nr):

see teave esitatakse pideva sissepritse puhul; muude süsteemide puhul esitada samaväärsed andmed

Kütuseregulaator – tüüp:

Õhuvooluandur – tüüp:

Kütusejaotur – tüüp:

Rõhuregulaator – tüüp:

Mikrolüliti – tüüp:

Tühikäigu reguleerimiskruvi – tüüp:

Seguklapi kest – tüüp:

Veetemperatuuri andur – tüüp:

Õhutemperatuuri andur – tüüp:

Õhutemperatuuri lüliti – tüüp:

Elektromagnetiline häirekaitse. Kirjeldus ja/või joonis (13): ...

...

...

4.2.4.3.3.   Mark (margid):

4.2.4.3.4.   Tüüp (tüübid):

4.2.4.3.5.   Pihustid: Avanemisrõhk (13)
   (16): ... kPa või tunnuskõver: ...

4.2.4.3.6.   Süüte ajastus: ...

Külmkäivitusseade: ...

4.2.4.3.7.1.   Tööpõhimõt(t)e(d): ...

4.2.4.3.7.2.   Talitluspiirid/seadistus (13)
   (16): ...

Kütusepump ...

4.2.4.4.1.   Rõhk (13)
   (16): ... kPa või diagrammkarakteristik: ...

Süüde ...

4.2.5.1.   Mark (margid): ...

4.2.5.2.   Tüüp (tüübid): ...

4.2.5.3.   Tööpõhimõte: ...

4.2.5.4.   Eelsüüte kõver (16): ...

4.2.5.5.   Staatiline süüte ajaldamine (16): ... kraadi enne ülemist surnud seisu ...

4.2.5.6.   Kontaktivahe (16): ...

4.2.5.7.   Suletusnurk (16): ...

Süüteküünlad ...

4.2.5.8.1.   Mark ...

4.2.5.8.2.   Tüüp ...

4.2.5.8.3.   Sädevahemik: ... mm

Süütepool ...

4.2.5.9.1.   Mark ...

4.2.5.9.2.   Tüüp ...

Süütekondensaator ...

4.2.5.10.1.   Mark ...

4.2.5.10.2.   Tüüp ...

4.2.6.   Jahutussüsteem: vedelik-/õhkjahutus (13)

Sisselaskesüsteem: ...

Ülelaadur: jah/ei (13)

4.2.7.1.1.   Mark (margid): ...

4.2.7.1.2.   Tüüp (tüübid): ...

4.2.7.1.3.   Süsteemi kirjeldus (suurim ülelaadimisrõhk: ... kPa, piirdeklapp) ...

4.2.7.2.   Vahejahuti: jah/ei (13)

Sisselasketorude ja nende manuste (rõhuühtlustuskamber, soojendusseade, täiendavad õhu sisselaskeseadised) kirjeldus ja joonised: ...

4.2.7.3.1.   Sisselasketorustiku kirjeldus (joonised ja/või fotod): ...

Õhufilter, joonised: ... või

4.2.7.3.2.1.   Mark (margid): ...

4.2.7.3.2.2.   Tüüp (tüübid): ...

Sisselaskesummuti, joonised: ... või

4.2.7.3.3.1.   Mark (margid): ...

4.2.7.3.3.2.   Tüüp (tüübid): ...

Heitgaasisüsteem ...

4.2.8.1.   Heitgaasisüsteemi kirjeldus ja joonised: ...

Gaasijaotusfaasid või samaväärsed andmed: ...

4.2.9.1.   Suurim klapitõusukõrgus, avanemis- ja sulgumisnurgad või muude võimalike jaotussüsteemide ajastusandmed surnud seisude suhtes: ...

4.2.9.2.   Norm- ja/või seadistusvahemikud (13)
   (16): ...

Kasutatud määrdeõli: ...

4.2.10.1.   Mark: ...

4.2.10.2.   Tüüp: ...

Õhusaastevastased meetmed: ...

4.2.11.1.   Karterigaaside ringlussevõtuseade (kirjeldus ja joonised): ...

Täiendavad saastetõrjeseadmed (kui need on olemas ja ei ole kirjeldatud muus rubriigis): ...

Katalüüsjärelpõleti: jah/ei (13)

4.2.11.2.1.1.   Katalüüsjärelpõletite ja katalüsaatorite arv: ...

4.2.11.2.1.2.   Katalüüsjärelpõleti(te) mõõtmed ja kuju (maht jm): ...

4.2.11.2.1.3.   Katalüütilise reaktsiooni tüüp: ...

4.2.11.2.1.4.   Väärismetallide koguhulk: ...

4.2.11.2.1.5.   Suhteline kontsentratsioon: ...

4.2.11.2.1.6.   Substraat (struktuur ja materjal): ...

4.2.11.2.1.7.   Elemendi tihedus: ...

4.2.11.2.1.8.   Katalüüsjärelpõleti(te) korpuse tüüp: ...

4.2.11.2.1.9.   Katalüüsjärelpõleti(te) asukoht (koht ja etalonvahemaa väljalaskesüsteemis): ...

Regeneratsioonisüsteemid/heitgaaside järeltöötlussüsteemide metoodika, kirjeldus: ...

4.2.11.2.1.10.1.   I tüübi töötsüklite või samaväärsete mootori katsestendi tsüklite arv kahe I tüübi katsega samaväärsetes tingimustes toimuvate regeneratsioonifaasidega tsükli vahel (vahemaa “D” 13. lisa joonisel 1): ...

...

4.2.11.2.1.10.2.   Kahe regeneratsioonifaasiga tsükli vahele jäävate tsüklite arvu kindlaksmääramiseks kasutatud meetodi kirjeldus: ...

4.2.11.2.1.10.3.   Parameetrid enne regeneratsiooni toimumist vajaliku laadimise taseme määramiseks (st temperatuur, rõhk jne): ...

4.2.11.2.1.10.4.   13. lisa punktis 3.1 kirjeldatud katsemenetluses süsteemi koormamiseks kasutatud meetodi kirjeldus: ...

Hapnikuandur: tüüp ...

4.2.11.2.1.11.1.   Hapnikuanduri asukoht: ...

4.2.11.2.1.11.2.   Hapnikuanduri mõõtepiirkond (16): ...

Õhu sissepuhe: jah/ei (13)

4.2.11.2.2.1.   Tüüp (pulseeriv õhk, õhupump vm): ...

Heitgaasitagastus (EGR): jah/ei (13)

4.2.11.2.3.1.   Omadused (vool jm): ...

4.2.11.2.4.   Kütuseaurude kontrollsüsteem. Seadmete ja nende häälestuse täielik üksikasjalik kirjeldus:

Kütuseaurude kontrollsüsteemi joonis: ...

Süsinikukanistri joonis: ...

Kütusepaagi joonis koos andmetega mahu ja materjali kohta: ...

Tahkete osakeste püüdur: jah/ei (13)

4.2.11.2.5.1.   Tahkete osakeste püüduri mõõtmed ja kuju (maht):

4.2.11.2.5.2.   Tahkete osakeste püüduri tüüp ja ehitus: ...

4.2.11.2.5.3.   Tahkete osakeste püüduri asukoht (etalonvahemaa väljalaskesüsteemis): ...

Regenereerimise süsteem/meetod. Kirjeldus ja joonis: ...

4.2.11.2.5.4.1.   I tüübi töötsüklite või samaväärsete mootori katsestendi tsüklite arv kahe I tüübi katsega samaväärsetes tingimustes toimuvate regeneratsioonifaasidega tsükli vahel (vahemaa “D” 13. lisa joonisel 1): ...

...

4.2.11.2.5.4.2.   Kahe regeneratsioonifaasi esinemistsükli vahele jäävate tsüklite arvu kindlaksmääramiseks kasutatud meetodi kirjeldus: ...

4.2.11.2.5.4.3.   Parameetrid enne regeneratsiooni toimumist vajaliku laadimise taseme määramiseks (st temperatuur, rõhk jne): ...

4.2.11.2.5.4.4.   13. lisa punktis 3.1 kirjeldatud katsemenetluses süsteemi koormamiseks kasutatud meetodi kirjeldus: ...

4.2.11.2.6.   Muud süsteemid (kirjeldus ja tööpõhimõte): ...

4.2.11.2.7.   Pardadiagnostikasüsteem (OBD-süsteem)

4.2.11.2.7.1.   Rikkeindikaatori (MI) kirjalik kirjeldus ja/või joonis: ...

4.2.11.2.7.2.   Kõigi OBD-süsteemi abil kontrollitavate osade loetelu ja eesmärk: ...

4.2.11.2.7.3.   Järgmiste seadmete ja toimingute kirjalik kirjeldus (toimimise üldised põhimõtted):

4.2.11.2.7.3.1.   Ottomootorid

4.2.11.2.7.3.1.1.   Katalüsaatori seire: ...

4.2.11.2.7.3.1.2.   Mootoritõrke avastamine: ...

4.2.11.2.7.3.1.3.   Hapnikuanduri seire: ...

4.2.11.2.7.3.1.4.   Muud OBD-süsteemi abil kontrollitavad osad: ...

4.2.11.2.7.3.2.   Diiselmootorid

4.2.11.2.7.3.2.1.   Katalüsaatori seire: ...

4.2.11.2.7.3.2.2.   Tahkete osakeste püüduri seire: ...

4.2.11.2.7.3.2.3.   Elektroonilise kütusesüsteemi seire: ...

4.2.11.2.7.3.2.4.   Muud OBD-süsteemi abil kontrollitavad osad: ...

4.2.11.2.7.4.   Rikkeindikaatori aktiveerimise kriteeriumid (kindlaksmääratud sõidutsüklite arv või statistiline meetod): ...

4.2.11.2.7.5.   Kõigi kasutatud OBD väljundkoodide ja vormingute (koos selgitustega) loetelu: ...

Selleks, et võimaldada OBD-seadmega ühildatavate varu- ja talitlusosade, diagnostikavahendite ning katseseadmete valmistamist, peab sõiduki tootja esitama järgmise lisateabe, välja arvatud juhul, kui kõnealune teave on kaitstud intellektuaalomandi õigustega või kui see on tootjate või originaalseadmete tootjatega seotud tarnijate oskusteabe osa.

4.2.11.2.7.6.1.   Sõidukile algse tüübikinnituse andmisel kasutatud eelkonditsioneerimistsüklite liik ja arv.

4.2.11.2.7.6.2.   Sõiduki OBD-seadme abil jälgitava osaga seotud algse tüübikinnituse andmisel kasutatud OBD-näidistsüklite liigi kirjeldus.

4.2.11.2.7.6.3.   Ammendav dokument, milles kirjeldatakse kõiki andurite abil jälgitavaid osi ning vigade avastamise strateegiat ja rikkeindikaatori aktiveerimist (kindlaksmääratud sõidutsüklite arv või statistiline meetod) ning milles on iga OBD-seadme abil kontrollitava osa puhul esitatud ka jälgitavate sekundaarparameetrite nimekiri. Kõigi kasutatud OBD-väljundkoodide ja -vormingute nimekiri (koos selgitustega) heidet mõjutavate jõuseadme osade ja heidet mittemõjutavate individuaalsete osade puhul, juhul kui rikkeindikaatori aktiveerimise kindlaksmääramisel kasutatakse nende osade monitooringut. Esitatakse ammendav selgitus eeskätt teenustega $05 (katsed ID $21 – FF) ja $06 seotud andmete kohta. Kui teatava sõidukitüübi puhul kasutatakse ISO 15765-4 “Maanteesõidukid – Kontrolleri-ala võrgu (CAN) diagnostika – 4. osa: Nõuded heidet mõjutavatele seadmetele” vastavat sidelüli, esitatakse iga ID-tugiteenusega OBD-monitori puhul ammendav selgitus teenustega $06 (katsed ID $00–FF) seotud andmete kohta.

4.2.11.2.7.6.4.   Selles punktis nõutud teabe võib näiteks kindlaks määrata, täites allpool esitatud tabeli, mis lisatakse käesolevale lisale.

| Osa | Veakood | Järelevalvestrateegia | Rikketuvastuskriteeriumid | MI aktiveerumiskriteeriumid | Sekundaarsed parameetrid | Eelkonditsioneerimine | Demonstratsioonkatse |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Katalüsaator | P0420 | Hapnikuanduri 1 ja 2 signaalid | Andurite 1 ja 2 signaalide erinevus | 3. tsükkel | Mootori pöörlemissagedus, mootori koormus, A/F režiim, katalüsaatori temperatuur | Kaks I tüübi tsüklit | I tüüp |

Osa

Veakood

Järelevalvestrateegia

Rikketuvastuskriteeriumid

MI aktiveerumiskriteeriumid

Sekundaarsed parameetrid

Eelkonditsioneerimine

Demonstratsioonkatse

Katalüsaator

P0420

Hapnikuanduri 1 ja 2 signaalid

Andurite 1 ja 2 signaalide erinevus

3. tsükkel

Mootori pöörlemissagedus, mootori koormus, A/F režiim, katalüsaatori temperatuur

Kaks I tüübi tsüklit

I tüüp

LPG kütuseseade: jah/ei (13)

4.2.12.1.   Tüübikinnitusnumber: ...

4.2.12.2.   Mootori elektrooniline kontrollplokk LPG kütuseseadmes

4.2.12.2.1.   Mark (margid): ...

4.2.12.2.2.   Tüüp (tüübid):

4.2.12.2.3.   Heitega seotud reguleerimisvõimalused: ...

Lisadokumentatsioon: ...

4.2.12.3.1.   Katalüsaatori kaitse kirjeldus ümberlülitamisel bensiinilt veeldatud naftagaasile või tagasi: ...

4.2.12.3.2.   Süsteemi skeem (elektriühendused, vaakumühendused, kompensatsioonivoolikud jms): ...

4.2.12.3.3.   Tähise joonis: ...

NG kütuseseade: jah/ei (13)

4.2.13.1.   Tüübikinnitusnumber: ...

4.2.13.2.   Mootori elektrooniline kontrollplokk NG kütuseseadmes

4.2.13.2.1.   Mark (margid): ...

4.2.13.2.2.   Tüüp (tüübid): ...

4.2.13.2.3.   Heitega seotud reguleerimisvõimalused: ...

Lisadokumentatsioon: ...

4.2.13.3.1.   Katalüsaatori kaitse kirjeldus ümberlülitamisel bensiinilt veeldatud naftagaasile või tagasi: ...

4.2.13.3.2.   Seadme skeem (elektriühendused, vaakumühendused, kompensatsioonitorud jne):

4.2.13.3.3.   Tähise joonis: ...

| Elektriline hübriidsõiduk: | jah/ei (13) |
| --- | --- |

Elektriline hübriidsõiduk:

jah/ei (13)

| Elektrilise hübriidsõiduki kategooria | Sõidukivälise laadimisega/sõidukivälise |
| --- | --- |
| laadimiseta (13) | ... |

Elektrilise hübriidsõiduki kategooria

Sõidukivälise laadimisega/sõidukivälise

laadimiseta (13)

...

| Töörežiimi lüliti: | olemas/puudub (13) |
| --- | --- |

Töörežiimi lüliti:

olemas/puudub (13)

| Valitavad režiimid | ... |
| --- | --- |

Valitavad režiimid

...

| Puhtelektriline: | jah/ei (13) |
| --- | --- |

Puhtelektriline:

jah/ei (13)

| Ainult kütust tarbiv: | jah/ei (13) |
| --- | --- |

Ainult kütust tarbiv:

jah/ei (13)

| Hübriidrežiim: | jah/ei (13)

  (kui jah, siis lühikirjeldus) |
| --- | --- |

Hübriidrežiim:

jah/ei (13)

(kui jah, siis lühikirjeldus)

Energiasalvestusseadme kirjeldus: (aku, kondensaator, hooratas/generaator ...) ...

4.3.3.1.   Mark: ...

4.3.3.2.   Tüüp: ...

4.3.3.3.   Identifitseerimisnumber: ...

4.3.3.4.   Elektrokeemilise sidestuse tüüp: ...

4.3.3.5.   Energia: ...(aku: pinge ja mahtuvus Ah 2 tunni kohta, kondensaator: J, ...) ...

4.3.3.6.   Laadija: pardal/väline/puudub (13)

Elektrimasinad (kirjeldada eraldi iga elektrimasina tüüpi)

4.3.4.1.   Mark: ...

4.3.4.2.   Tüüp: ...

Esmane kasutamine: veomootor/generaator

4.3.4.3.1.   Veomootorina kasutamise korral: ühe mootoriga/mitme mootoriga (arv): ...

4.3.4.4.   Maksimumvõimsus: ... kW

Tööpõhimõte: ...

4.3.4.5.1.   alalisvool/vahelduvvool/faaside arv: ...

4.3.4.5.2.   eraldi ergutusvool/jada/kompleksne (13)

4.3.4.5.3.   sünkroonne/asünkroonne (13)

Juhtimisseadis ...

4.3.5.1.   Mark: ...

4.3.5.2.   Tüüp: ...

4.3.5.3.   Identifitseerimisnumber: ...

Võimsusregulaator ...

4.3.6.1.   Mark: ...

4.3.6.2.   Tüüp: ...

4.3.6.3.   Identifitseerimisnumber: ...

4.3.7.   Sõiduki elektriline vahemik ... km (vastavalt eeskirja nr 101 lisale 7): ...

4.3.8.   Tootja soovitus eelkonditsioneerimiseks: ...

5.   JÕUÜLEKANNE

Sidur (tüüp): ...

5.1.1.   Suurim pöördemomendi muutus: ...

Käigukast: ...

5.2.1.   Tüüp: ...

5.2.2.   Asukoht mootori suhtes: ...

5.2.3.   Kontrollimeetod: ...

5.3.   Ülekandearvud ...

| Indeks | Käigukasti ülekandearvud | Peaülekanded | Ülekande-arvud kokku |
| --- | --- | --- | --- |
| Maksimum sujuvalt muutuva ülekandearvuga käigukasti puhul (17) | | | |
| 1 | | | |
| 2 | | | |
| 3 | | | |
| 4, 5, muud | | | |
| Miinimum CVT käigukasti puhul (17) | | | |
| Tagasikäik | | | |

Indeks

Käigukasti ülekandearvud

Peaülekanded

Ülekande-arvud kokku

Maksimum sujuvalt muutuva ülekandearvuga käigukasti puhul (17)

1

2

3

4, 5, muud

Miinimum CVT käigukasti puhul (17)

Tagasikäik

6.   VEDRUSTUS

Rehvid ja rattad ...

...

...

...

Rehvi/ratta kombinatsioon(id) (märkida rehvimõõtme tähis, minimaalne kandevõime näit, minimaalne kiirusekategooria tähis; velgede puhul märkida pöia mõõtmed ning nihud): ...

6.1.1.1.   Teljed

6.1.1.1.1.   Telg 1: ...

6.1.1.1.2.   Telg 2: ...

6.1.1.1.3.   Telg 3: ...

6.1.1.1.4.   Telg 4: ... jne

Veereümbermõõdu ülemine ja alumine piir: ...

6.1.2.1.   Teljed

6.1.2.1.1.   Telg 1: ...

6.1.2.1.2.   Telg 2: ...

6.1.2.1.3.   Telg 3: ...

6.1.2.1.4.   Telg 4: ... jne

6.1.3.   Tootja poolt soovitatav rehvirõhk (soovitatavad rehvirõhud):

kPa

7.   KERE

7.1.   Kohtade arv: ...

2. LISA

Image

Image

Image

Image

2. LISA

1. liide

OBD-SEADMEGA SEOTUD TEAVE

Käesoleva eeskirja 1. lisa teatise punktis 4.2.11.2.7.6 märgitu kohaselt esitab sõiduki tootja käesoleva liite teabe selleks, et võimaldada OBD-seadmega ühildatavate varu- ja talitlusosade, diagnostikavahendite ning katseseadmete tootmist. Kui kõnealune teave on kaitstud intellektuaalomandi õigustega või kui see on tootjate või originaalseadmete tootjatega seotud tarnijate oskusteabe osa, ei pea sõiduki tootja seda teavet esitama.

Taotluse korral tehakse käesolev liide võrdse kohtlemise põhimõtet järgides kättesaadavaks kõikidele osade, diagnostikavahendite ja katseseadmete tootjatele, kes on asjast huvitatud.

1.   Sõidukile algse tüübikinnituse andmisel kasutatud eelkonditsioneerimistsüklite liik ja arv.

2.   Sõiduki OBD-seadme abil jälgitava osaga seotud algse tüübikinnituse andmisel kasutatud OBD-näidistsüklite liigi kirjeldus.

3.   Ammendav dokument, milles kirjeldatakse kõiki andurite abil jälgitavaid osi ning vigade avastamise strateegiat ja rikkeindikaatori aktiveerimist (kindlaksmääratud sõidutsüklite arv või statistiline meetod) ning milles on iga OBD-seadme abil kontrollitava osa puhul esitatud ka jälgitavate sekundaarparameetrite nimekiri. Kõigi kasutatud OBD-väljundkoodide ja -vormingute nimekiri (koos selgitustega) heidet mõjutavate jõuseadme osade ja heidet mittemõjutavate individuaalsete osade puhul, juhul kui rikkeindikaatori aktiveerimise kindlaksmääramisel kasutatakse nende osade monitooringut. Esitatakse ammendav selgitus eeskätt teenustega $05 (katsed ID $21–FF) ja $06 seotud andmete kohta. Kui teatava sõidukitüübi puhul kasutatakse ISO 15765-4 “Maanteesõidukid – Kontrolleri-ala võrgu (CAN) diagnostika – 4. osa: Nõuded heidet mõjutavatele seadmetele” vastavat sidelüli, esitatakse iga ID-tugiteenusega OBD-monitori puhul ammendav selgitus teenustega $06 (katsed ID $00–FF) seotud andmete kohta.

Selle teabe võib kindlaks määrata järgmise tabeli kujul:

| Osa | Vea-kood | Järelevalvestrateegia | Rikketuvastuskriteeriumid | MI aktiveerumiskriteeriumid | Sekundaarsed parameetrid | Eelkonditsioneerimine | Demonstratsioonkatse |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Katalüsaator | P0420 | Hapnikuanduri 1 ja 2 signaalid | Andurite 1 ja 2 signaalide erinevus | 3. tsükkel | Mootori pöörlemissagedus, mootori koormus, A/F režiim, katalüsaatori temperatuur | Kaks I tüübi tsüklit | I tüüp |

Osa

Vea-kood

Järelevalvestrateegia

Rikketuvastuskriteeriumid

MI aktiveerumiskriteeriumid

Sekundaarsed parameetrid

Eelkonditsioneerimine

Demonstratsioonkatse

Katalüsaator

P0420

Hapnikuanduri 1 ja 2 signaalid

Andurite 1 ja 2 signaalide erinevus

3. tsükkel

Mootori pöörlemissagedus, mootori koormus, A/F režiim, katalüsaatori temperatuur

Kaks I tüübi tsüklit

I tüüp

3. LISA

TÜÜBIKINNITUSMÄRGI PAIGUTUS

Tüübikinnitus B (rida A) (18)

sõidukid, millele on antud tüübikinnitus bensiinil (pliivaba) või pliivabal bensiinil ja kas veeldatud naftagaasil või maagaasil töötava mootori gaasiliste saasteainete heitkoguste taseme alusel.

Image

Kooskõlas käesoleva eeskirja punktiga 4 sõiduki külge kinnitatud ülaltoodud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõidukitüüp on saanud kinnituse Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale nr 83 ja kannab tüübikinnitusnumbrit 052439. Kõnealune tüübikinnitus näitab, et tüübikinnitus anti kooskõlas eeskirja nr 83 kaasatud 05-seeria muudatuste nõuetega ning vastab käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.4 toodud tabeli A real (2000) esitatud I tüübi katse piirväärtustele.

Tüübikinnitus B (rida B) (18)

sõidukid, millele on antud tüübikinnitus bensiinil (pliivaba) või pliivabal bensiinil ja kas veeldatud naftagaasil või maagaasil töötava mootori gaasiliste saasteainete heitkoguste taseme alusel.

Image

Kooskõlas käesoleva eeskirja punktiga 4 sõiduki külge kinnitatud ülaltoodud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõidukitüüp on saanud kinnituse Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale nr 83 ja kannab tüübikinnitusnumbrit 052439. Kõnealune tüübikinnitus näitab, et tüübikinnitus anti kooskõlas eeskirja nr 83 kaasatud 05-seeria muudatuste nõuetega ning vastab käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.4 toodud tabeli B real (2005) esitatud I tüübi katse piirväärtustele.

Tüübikinnitus C (rida A) (18)

sõidukid, millele on antud tüübikinnitus diislikütusel töötava mootori gaasiliste saasteainete heitkoguste taseme alusel.

Image

Kooskõlas käesoleva eeskirja punktiga 4 sõiduki külge kinnitatud ülaltoodud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõidukitüüp on saanud kinnituse Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale nr 83 ja kannab tüübikinnitusnumbrit 052439. Kõnealune tüübikinnitus näitab, et tüübikinnitus anti kooskõlas eeskirja nr 83 kaasatud 05-seeria muudatuste nõuetega ning vastab käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.4 toodud tabeli A real (2000) esitatud I tüübi katse piirväärtustele.

Tüübikinnitus C (rida B) (18)

sõidukid, millele on antud tüübikinnitus diislikütusel töötava mootori gaasiliste saasteainete heitkoguste taseme alusel.

Image

Kooskõlas käesoleva eeskirja punktiga 4 sõiduki külge kinnitatud ülaltoodud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõidukitüüp on saanud kinnituse Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale nr 83 ja kannab tüübikinnitusnumbrit 052439. Kõnealune tüübikinnitus näitab, et tüübikinnitus anti kooskõlas eeskirja nr 83 kaasatud 05-seeria muudatuste nõuetega ning vastab käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.4 toodud tabeli B real (2005) esitatud I tüübi katse piirväärtustele.

Tüübikinnitus D (rida A) (18)

sõidukid, millele on antud tüübikinnitus veeldatud naftagaasil või maagaasil töötava mootori gaasiliste saasteainete heitkoguste taseme alusel.

Image

Kooskõlas käesoleva eeskirja punktiga 4 sõiduki külge kinnitatud ülaltoodud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõidukitüüp on saanud kinnituse Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale nr 83 ja kannab tüübikinnitusnumbrit 052439. Kõnealune tüübikinnitus näitab, et tüübikinnitus anti kooskõlas eeskirja nr 83 kaasatud 05-seeria muudatuste nõuetega ning vastab käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.4 toodud tabeli A real (2000) esitatud I tüübi katse piirväärtustele.

Tüübikinnitus D (rida B) (18)

sõidukid, millele on antud tüübikinnitus veeldatud naftagaasil või maagaasil töötava mootori gaasiliste saasteainete heitkoguste taseme alusel

Image

Kooskõlas käesoleva eeskirja punktiga 4 sõiduki külge kinnitatud ülaltoodud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõidukitüüp on saanud kinnituse Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale nr 83 ja kannab tüübikinnitusnumbrit 052439. Kõnealune tüübikinnitus näitab, et tüübikinnitus anti kooskõlas eeskirja nr 83 kaasatud 05-seeria muudatuste nõuetega ning vastab käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.4 toodud tabeli B real (2005) esitatud I tüübi katse piirväärtustele.

4. LISA

I TÜÜBI KATSE

(Heidete kontroll pärast külmkäivitust)

1.   SISSEJUHATUS

Käesolevas lisas kirjeldatakse käesoleva eeskirja punktis 5.3.1 määratletud I tüübi katse menetlust. Veeldatud naftagaasi või maagaasi kasutamise korral etalonkütusena kohaldatakse täiendavalt 12. lisa sätteid. Punktis 2.20 määratletud perioodiliselt regenereeruva süsteemiga sõiduki puhul kohaldatakse 13. lisa sätteid.

2.   TÖÖTSÜKKEL ŠASSIIDÜNAMOMEETRIL

2.1.   Tsükli kirjeldus

Töötsüklit šassiidünamomeetril kirjeldatakse käesoleva lisa 1. liites.

2.2.   Töötsükli sooritamise üldised tingimused

Vajaduse korral tuleb kiirendus- ja pidurdusseadise parima käitamisviisi kindlaksmääramiseks teha läbi katsetamise eeltsüklid, et saavutada teoreetilisele tsüklile lähedane ettenähtud piiridesse jääv töötsükkel.

2.3.   Käigukasti kasutamine

2.3.1.   Kui suurim esimese käiguga saavutatav kiirus on alla 15 km/h, kasutatakse linnasõidutsüklis (esimene osa) teist, kolmandat ja neljandat käiku ning linnavälisel sõidul (teine osa) teist, kolmandat, neljandat ja viiendat käiku. Linnasõidul (esimene osa) võib kasutada teist, kolmandat ja neljandat käiku ning linnavälisel sõidul (teine osa) võib kasutada teist, kolmandat, neljandat ja viiendat käiku ka siis, kui tootja juhendites soovitatakse sõitu alustada teise käiguga tasasel maapinnal või kui esimene käik on seal määratletud maastikusõidul, roomikutel liikumisel või pukseerimisel kasutatava käiguna.

Sõidukeid, mis ei saavuta töötsüklis nõutavaid kiirenduse ja suurima kiiruse väärtusi, kasutatakse nii, et gaasipedaal oleks vajutatud täielikult põhja, kuni saavutatakse uuesti nõutav töökõver. Kõrvalekalded töötsüklist registreeritakse katseprotokollis.

2.3.2.   Poolautomaatse käigukastiga sõidukite katsetamisel kasutatakse tavasõidul kasutatavaid käike ning käike vahetatakse vastavalt tootja juhendile.

2.3.3.   Täisautomaatse käigukastiga sõidukite katsetamisel kasutatakse kõrgeimat käiku (“sõit”). Kiirendusseadist kasutatakse viisil, mis tagab võimalikult ühtlase kiirendamise, rakendades eri käike nende tavapärases järjestuses. Peale selle ei kehti antud juhul käesoleva lisa 1. liites toodud käiguvahetuspunktid; kiirendamist jätkatakse kogu selle ajavahemiku vältel, mida kujutatakse iga tühikäigul töötamise perioodi lõppu järgmise püsikiirusel liikumise perioodi algusega ühendava sirgjoonena. Kohaldatakse punktis 2.4 toodud lubatud hälbeid.

2.3.4.   Juhi poolt käivitatava kiirkäiguga varustatud sõidukite katsetamisel peab kiirkäik olema linnasõidul (esimene osa) välja lülitatud ja linnavälisel sõidul (teine osa) sisse lülitatud.

2.3.5.   Sõidukite puhul, mille mootori pöörlemiskiirus tühikäigul on suurem kui pöörlemiskiirus linnasõidu põhitsükli 5., 12. ja 24. tööoperatsiooni korral (esimene osa), võib tootja nõudmisel sidur olla eelnevate tööoperatsioonide ajal lahutatud.

2.4.   Lubatud hälbed

2.4.1.   Mõõdetud kiiruse ja teoreetilise kiiruse lubatud hälve kiirendamisel, püsikiirusel sõitmisel ja aeglustamisel sõiduki pidureid kasutades võib olla ± 2 km/h. Kui sõiduki aeglustamine toimub pidureid kasutamata kiiremini, kohaldatakse ainult allpool toodud punkti 6.5.3 sätteid. Ettenähtud hälvetest suuremad kiiruse hälbed faasivahetuste ajal on lubatud tingimusel, et neid hälbeid ei ületata ühelgi juhul enam kui 0,5 sekundi vältel.

2.4.2.   Lubatud ajahälbed on ± 1,0 s. Eespool nimetatud hälbed kehtivad iga käiguvahetusperioodi alguses ja lõpus 1 linnasõidu puhul (esimene osa) ja toimingutes nr 3, 5 ja 7 linnavälise sõidu puhul (teine osa) (19).

2.4.3.   Kiiruse ja kestuse lubatud hälbed ühitatakse käesoleva lisa 1. liite kohaselt.

3.   SÕIDUK JA KÜTUS

3.1.   Katsesõiduk

3.1.1.   Sõiduk peab olema mehaaniliselt korras. Sõiduk peab olema sisse sõidetud ning selle läbisõit enne katset peab olema vähemalt 3 000 kilomeetrit.

3.1.2.   Väljalaskeseadmes ei tohi esineda lekkeid, mis tõenäoliselt vähendaksid kogutava gaasi kogust; viimane peab olema võrdne mootorist väljapaisatava gaasi kogusega.

3.1.3.   Sisselaskesüsteemi õhutihedust võib kontrollida, veendumaks, et juhuslik õhu sissevõtt ei mõjuta karbureerimist.

3.1.4.   Mootori seadistus ja sõiduki juhtimisseadised peavad vastama tootja poolt ettenähtud nõuetele. Käesolev nõue kehtib eelkõige tühikäiguseadistuse (pöörlemiskiirus ja süsinikmonooksiidi sisaldus heitgaasides) ning külmkäivitusseadme ja heitgaasi puhastussüsteemi seadistuste suhtes.

3.1.5.   Katsetatav sõiduk või sellega samaväärne sõiduk peab olema vajaduse korral varustatud seadmega, mis võimaldab vastavalt käesoleva lisa punktile 4.1.1 mõõta šassiidünamomeetri seadistamiseks vajalikke parameetreid.

3.1.6.   Katsete eest vastutav tehniline teenistus võib kontrollida sõiduki vastavust tootja poolt ettenähtud tööomadustele, selle kasutatavust tavasõidul ning eelkõige käivitumist nii külma kui kuuma mootoriga.

3.2.   Kütus

Sõiduki katsetamise puhul käesoleva eeskirja punkti 5.3.1.4 tabeli A real märgitud piirväärtuste suhtes peab etalonkütus vastama 10. lisa punktis 1 esitatud spetsifikaatidele või gaasiliste etalonkütuste puhul 10a lisa punkti 1.1.1 või 1.2 spetsifikaatidele.

Sõiduki katsetamise puhul käesoleva eeskirja punkti 5.3.1.4 tabeli B real märgitud piirväärtuste suhtes peab etalonkütus vastama 10. lisa punktis 2 esitatud spetsifikaatidele või gaasiliste etalonkütuste puhul 10a lisa punkti 1.1.2 või 1.2 spetsifikaatidele.

3.2.1.   Bensiini või veeldatud naftagaas- või maagaaskütusega sõidukeid katsetatakse 12. lisa kohaselt asjakohase (asjakohaste) etalonkütusega (etalonkütustega), nagu määratletud 10a lisas.

4.   KATSESEADMED

4.1.   Šassiidünamomeeter

4.1.1.   Dünamomeeter peab simuleerima teekoormust vastavalt ühele järgmistest liigitustest:

| — | fikseeritud koormuskõveraga dünamomeeter, st dünamomeeter, mille füüsikalised omadused tagavad fikseeritud kujuga koormuskõvera, |
| --- | --- |

—

fikseeritud koormuskõveraga dünamomeeter, st dünamomeeter, mille füüsikalised omadused tagavad fikseeritud kujuga koormuskõvera,

| — | muudetava koormuskõveraga dünamomeeter, st dünamomeeter, mille puhul koormuskõvera kuju saab muuta vähemalt kahe teekoormuse parameetri muutmise kaudu. |
| --- | --- |

—

muudetava koormuskõveraga dünamomeeter, st dünamomeeter, mille puhul koormuskõvera kuju saab muuta vähemalt kahe teekoormuse parameetri muutmise kaudu.

4.1.2.   Dünamomeetri seadistus ei tohi aja jooksul muutuda. See ei tohi põhjustada sõiduki juures tajutavat vibratsiooni, mis võiks halvendada sõiduki tavapäraseid tööomadusi.

4.1.3.   Dünamomeeter peab olema varustatud inertsi ja koormuse simuleerimiseks vajalike seadmetega. Kahe rulliga dünamomeetri puhul ühendatakse need seadmed esirulliga.

4.1.4.   Täpsus

4.1.4.1.   Koormust peab olema võimalik mõõta ja registreerida täpsusega ± 5 %.

4.1.4.2.   Kindlaksmääratud koormuskarakteristikuga dünamomeetri puhul peab koormuse reguleerimise täpsus kiirusel 80 km/h olema ± 5 %. Reguleeritava koormusega dünamomeetri puhul peab vastav dünamomeetri koormus teele olema 120, 100, 80, 60 ja 40 km/h juures ± 5 % ja 20 km/h juures ± 10 %. Väiksemate kiiruste puhul peab dünamomeetri kasutatav võimsus olema positiivne.

4.1.4.3.   Pöörlevate osade koguinerts (vajaduse korral koos simuleeritud inertsiga) peab olema teada ning jääma katse puhul kasutatava inertsiklassi väärtuse suhtes vahemikku ± 20 kg.

4.1.4.4.   Sõiduki kiirust mõõdetakse rulli pöörlemiskiiruse alusel (kahe rulliga dünamomeetri puhul esirulli pöörlemiskiiruse alusel). Kiiruste puhul üle 10 km/h peab mõõtmiste täpsus olema ± 1 km/h.

4.1.4.5.   Sõiduki läbitud tegelikku vahemaad mõõdetakse rulli pöörlemise alusel (kahe rulliga dünamomeetri puhul esirulli pöörlemise alusel).

4.1.5.   Koormuse ja inertsi seadistused

4.1.5.1.   Fikseeritud koormuskõveraga dünamomeeter: koormusesimulaator peab olema reguleeritud nii, et sellel neelduks veoratastel püsikiirusel 80 km/h rakendatud võimsus ja et registreeritakse kiirusel 50 km/h neeldunud võimsus. Kõnealuse koormuse määramine ja seadistamine viiakse läbi käesoleva lisa 3. liites kirjeldatud viisil.

4.1.5.2.   Muudetava koormuskõveraga dünamomeeter: koormusesimulaator peab olema reguleeritud nii, et sellel neelduks veoratastel püsikiirustel 120, 100, 80, 60, 40 ja 20 km/h rakendatud võimsus. Kõnealuste koormuste määramine ja seadistamine viiakse läbi käesoleva lisa 3. liites kirjeldatud viisil.

4.1.5.3.   Inerts

Elektrilise inertsi simuleerimisseadmega dünamomeetrite puhul tuleb tõestada nende samaväärsust mehaaniliste inertsisüsteemidega. Samaväärsuse tõestamine viiakse läbi käesoleva lisa 4. liites kirjeldatud viisil.

4.2.   Heitgaasi proovivõtusüsteem

4.2.1.   Heitgaasi proovivõtusüsteem peab olema võimeline mõõtma väljapaisatud saasteainete tegelikke koguseid mõõdetavas heitgaasis. Selleks otstarbeks kasutatakse püsimahuproovi süsteemi (CVS-süsteemi), mis nõuab sõiduki heitgaaside pidevat, kontrollitud tingimustes lahjendamist välisõhuga. Püsimahuproovi võtmisel peab olema täidetud kaks tingimust: heitgaaside ja lahjendusõhu segu üldmaht tuleb ära mõõta ning analüüsiks tuleb võtta selle mahu suhtes püsivalt proportsionaalne proov. Saasteainete kogused määratakse proovi kontsentratsiooni põhjal, mida korrigeeritakse välisõhu saasteainete sisalduse ja katseperioodi kogu vooluhulga suhtes.

Tahkete osakeste heidete tase määratakse tahkete osakeste kogumise teel proportsionaalsest osavoolust sobivate filtrite abil kogu katse vältel ning nende koguse gravimeetrilise määramise teel vastavalt punktile 4.3.1.1.

4.2.2.   Süsteemi läbiv vool peab olema piisav, hoidmaks ära vee kondenseerumist kõigis käesoleva lisa 5. liites määratletud katsetingimustes.

4.2.3.   5. liites on esitatud näited kolme eri tüüpi püsimahuproovi kohta, mis vastavad käesoleva lisa nõuetele.

4.2.4.   Gaasi ja õhu segu peab olema homogeenne proovivõtturi punktis S2.

4.2.5.   Proovivõttur peab võimaldama lahjendatud heitgaasi tegelikule koostisele vastava proovi võtmist.

4.2.6.   Süsteemis ei tohi esineda gaasilekkeid. Süsteemi ehitus ja materjalid peavad olema sellised, et need ei mõjutaks saasteaine kontsentratsiooni lahjendatud heitgaasis. Kui süsteemi mis tahes koostisosa (soojusvaheti, ülelaadur vms) muudab saasteaine kontsentratsiooni lahjendatud heitgaasis ning probleemi ei ole võimalik lahendada, võetakse vastava saasteaine proov enne asjaomast koostisosa.

4.2.7.   Mitmeharulise väljalasketoruga varustatud sõiduki katsetamisel ühendatakse ühendustorud omavahel võimalikult sõiduki lähedal, kahjustamata seejuures selle tööd.

4.2.8.   Staatiline rõhk sõiduki väljalasketoru(de)s peab jääma vahemikku ± 1,25 kPa staatilise rõhu suhtes, mida mõõdetakse dünamomeetril katsetsükli vältel süsteemiga ühendamata väljalasketoru(de) korral. Proovivõtusüsteemi, mis on suuteline hoidma staatilist rõhku täpsusega ± 0,25 kPa, kasutatakse juhul, kui sõiduki tootja esitab tüübikinnituse eest vastutavale asutusele kirjaliku taotluse, milles põhjendatakse väiksema lubatud hälbe kasutamise vajalikkust. Vasturõhku mõõdetakse väljalasketorus võimalikult selle otsa lähedal või sama diameetriga pikendustorus.

4.2.9.   Heitgaaside juhtimiseks kasutatavad ventiilid peavad olema kiiresti reguleeritavad ja kiire toimega.

4.2.10.   Gaasiproovid kogutakse piisava suurusega kogumiskottidesse. Kotid peavad olema sellisest materjalist, mille puhul heitgaasi muutus pärast 20-minutilist säilitamist ei ole suurem kui ± 2 %.

4.3.   Analüüsiseadmed

4.3.1.   Sätted

4.3.1.1.   Heitgaase analüüsitakse järgmiste mõõteseadmetega:

Süsinikmonooksiidi (CO) ja süsinikdioksiidi (CO2) analüüs:

kasutada tuleb mittedispergeerivat infrapuna-absorbtsioonitüüpi (NDIR) analüsaatorit.

Süsivesinike (HC) analüüs – ottomootorite puhul:

kasutada tuleb leekionisatsioonidetektori (FID) tüüpi analüsaatorit, kalibreeritud propaaniga, mida väljendatakse süsinikuaatomite ekvivalendina (C1).

Süsivesinike (HC) analüüs – diiselmootorite puhul:

kasutada tuleb leekionisatsioonidetektori tüüpi analüsaatorit detektori, klappide, torustikuga jms, mis on kuumutatud temperatuurini 463 K (190 °C) ± 10 K (kuumleek-ionisatsioonidetektor, HFID). Analüsaator kalibreeritakse gaasilise propaaniga, mille kogust väljendatakse süsinikuaatomite (C1) ekvivalendina.

Lämmastikoksiidide (NOx) analüüs:

analüüsimisel tuleb kasutada kas kemoluminestsentsanalüsaatori (CLA) või mittehajuva ultraviolettkiirguse resonantsneelduri (NDUVR) tüüpi analüsaatorit, mis on mõlemal juhul varustatud NOx-NO muunduriga.

Tahked osakesed – kogutud tahkete osakeste gravimeetriline määramine:

kõnealuseid tahkeid osakesi kogutakse kõigil juhtudel proovi gaasivoolu paigutatud kahe järjestikuse filtri abil. Iga filtripaariga kogutud tahkete osakeste kogus peab olema järgmine:

Formula → Formula

kus:

| Vep | = | filtreid läbiv vooluhulk; |
| --- | --- | --- |
| Vmix | = | tunnelit läbiv vooluhulk; |
| M | = | tahkete osakeste mass (g/km); |
| Mlimit | = | tahkete osakeste piirmass (kehtiv piirmass, g/km); |
| m | = | filtritega kogutud tahkete osakeste mass (g); |
| d | = | töötsüklile vastav vahemaa (km). |

Vep

=

filtreid läbiv vooluhulk;

Vmix

=

tunnelit läbiv vooluhulk;

M

=

tahkete osakeste mass (g/km);

Mlimit

=

tahkete osakeste piirmass (kehtiv piirmass, g/km);

m

=

filtritega kogutud tahkete osakeste mass (g);

d

=

töötsüklile vastav vahemaa (km).

Tahkete osakeste proovi suhtarvu (Vep/Vmix) korrigeeritakse nii, et kui M = Mlimit, siis 1 ≤ m ≤ 5 mg (47 mm läbimõõduga filtrite kasutamise korral).

Filtri pind peab koosnema hüdrofoobsest ja heitgaasi komponentide suhtes inertsest materjalist (fluorosüsiniku kattega klaaskiudfilter või samaväärne filter).

4.3.1.2.   Täpsus

Analüsaatorite mõõtepiirkond peab vastama heitgaasides sisalduvate saasteainete kontsentratsioonide mõõtmiseks nõutavale täpsusele.

Vaatamata kalibreerimisgaaside tegelikule väärtusele ei tohi mõõteviga olla suurem kui ± 2 % (analüsaatori siseviga).

Kontsentratsioonide puhul alla 100 ppm võib mõõtmisviga olla kuni ± 2 ppm.

Ümbritseva õhu proov mõõdetakse sobiva mõõtepiirkonnaga samal analüsaatoril.

Kõigi filtrite kaalu määramiseks kasutatud mikrogrammkaalu täpsus peab olema 5 μg (standardhälve) ja näidu loetavus 1 μg.

4.3.1.3.   Kondensaadipüüdur

Enne analüsaatorit ei tohi kasutada ühtki gaasi kuivatamise seadet, kui ei ole tõestatud, et see ei mõjuta saasteainete sisaldust gaasivoolus.

4.3.2.   Erinõuded diiselmootoritele

Heitgaaside süsivesinike sisalduse pidevaks analüüsimiseks kasutatakse kuumutatud proovivõtutorustikku ja leekionisatsioonidetektorit (HFID) koos meerikuga (R). Süsivesinike keskmine kontsentratsioon määratakse integreerimise teel. Kogu katse jooksul peab kuumutatava proovivõtutoru temperatuur püsima 463 K (190 °C) ± 10 K. Kuumutatavale proovivõtutorule peab olema paigaldatud kuumutatav filter (FH), mis eemaldab 99 % tõhususega ≥ 0,3 μm tahked osakesed, et eraldada analüüsiks vajalikust pidevast gaasivoolust kõik tahked osakesed.

Proovivõtusüsteemi reageerimisaeg (proovivõtturist analüsaatori sisselaskeavani) ei tohi ületada nelja sekundit.

Representatiivse proovi saamiseks kasutatakse HFID-seadmeid koos konstantse voolu (soojusvaheti) süsteemiga, välja arvatud juhul, kui kasutatakse CFV- või CFO-voolu varieerumise kompenseerimist.

Tahkete osakeste proovivõtuseade koosneb lahjendustunnelist, proovivõtturist, filtriseadmest, osavoolupumbast, voolukiiruse regulaatoritest ja mõõteseadmetest. Tahkete osakeste proovi osavool juhitakse läbi kahe järjestikku asetseva filtri. Osakeste gaasivoolu katsetamisel peab proovivõttur olema lahjenduskanalis nii, et homogeense õhu/heitgaasi segu ja õhu/heitgaasi segu gaasivoolu representatiivse proovi temperatuur ei oleks vahetult enne osakeste filtrit suurem kui 325 K (52 °C). Gaasivoo temperatuur vooluhulgamõõturis ei tohi kõikuda rohkem kui ± 3 K, samuti ei tohi massivoolukiirus kõikuda rohkem kui ± 5 %. Kui vooluhulga muutus tulenevalt filtri liigsest koormatusest on lubamatult suur, siis katse peatatakse. Katse kordamisel vähendatakse voolukiirust ja/või kasutatakse suuremat filtrit. Filtreid ei eemaldata kambrist varem kui üks tund enne katse algust.

Vajalikke tahkete osakeste filtreid konditsioneeritakse (temperatuuri ja niiskuse suhtes) enne katset konditsioneeritud kambris tolmu ligipääsu eest kaitstud lahtises anumas vähemalt 8 ja mitte kauem kui 56 tundi. Need saastamata filtrid kaalutakse pärast sellist konditsioneerimist ning hoiustatakse kuni nende kasutuselevõtmiseni. Kui filtreid ei kasutata ühe tunni jooksul pärast kaalumiskambrist väljavõtmist, tuleb need uuesti kaaluda.

Ühetunnise piirangu võib asendada kaheksatunnise piiranguga, kui on täidetud üks või kumbki järgmistest tingimustest:

stabiliseeritud filter asetatakse tihendatud filtrialusele, mille otsad on suletud, või

stabiliseeritud filter asetatakse tihendatud filtrialusele, mis asetatakse seejärel otsekohe proovivõtutoruse, mida ei läbi vool.

4.3.3.   Kalibreerimine

Kõiki analüsaatoreid kalibreeritakse nii tihti kui vajalik, kuid kindlasti tüübikatsetele eelneval kuul ning vähemalt kord kuue kuu jooksul toodangu vastavuse kontrollimiseks.

Eespool punktis 4.3.1 osutatud analüsaatorite puhul kasutatakse käesoleva lisa 6. liites kirjeldatud kalibreerimismeetodit.

4.4.   Mahu mõõtmine

4.4.1.   Püsimahuproovi võtmise seadmega kogutud lahjendatud heitgaasi üldmahu mõõtmiseks kasutatava meetodi puhul peab mõõtmistäpsus olema ± 2 %.

4.4.2.   Püsimahuproovi süsteemi kalibreerimine

Püsimahuproovi süsteemi mahumõõteseadet kalibreeritakse meetodil, mis tagab ettenähtud täpsuse, ning seda tuleb teha kõnealuse täpsuse säilitamiseks piisavalt tihti.

Nõutava täpsuse tagamiseks kasutatava kalibreerimismenetluse näide on esitatud käesoleva lisa 6. liites. Kõnealuse meetodi puhul kasutatakse dünaamilist vooluhulga mõõteseadet, mis võimaldab teostada mõõtmisi püsimahuproovi võtmisel esinevate suurte voolukiiruste juures. Seadme sertifitseeritud täpsus peab olema vastavuses heakskiidetud siseriikliku või rahvusvahelise standardiga.

4.5.   Gaasid

4.5.1.   Puhtad gaasid

Vajaduse korral peavad kalibreerimiseks ja kasutamiseks saadaval olema järgmised gaasid:

| — | puhastatud lämmastik: (puhtus: ± 1 ppm C, ± 1 ppm CO, ± 400 ppm CO2, ± 0,1 ppm NO); |
| --- | --- |

—

puhastatud lämmastik: (puhtus: ± 1 ppm C, ± 1 ppm CO, ± 400 ppm CO2, ± 0,1 ppm NO);

| — | puhastatud sünteetiline õhk (puhtus: ± 1 ppm C, 1 ppm CO, 400 ppm CO2, 0,1 ppm NO); hapnikusisaldus 18–21 mahuprotsenti; |
| --- | --- |

—

puhastatud sünteetiline õhk (puhtus: ± 1 ppm C, 1 ppm CO, 400 ppm CO2, 0,1 ppm NO); hapnikusisaldus 18–21 mahuprotsenti;

| — | puhastatud hapnik (puhtus > 99,5 mahuprotsenti O2); |
| --- | --- |

—

puhastatud hapnik (puhtus > 99,5 mahuprotsenti O2);

| — | puhastatud vesinik (ja heeliumit sisaldav segu): (puhtus ± 1 ppm C, ± 400 ppm CO2); |
| --- | --- |

—

puhastatud vesinik (ja heeliumit sisaldav segu): (puhtus ± 1 ppm C, ± 400 ppm CO2);

| — | süsinikmonooksiid (minimaalne puhtus 99,5 %); |
| --- | --- |

—

süsinikmonooksiid (minimaalne puhtus 99,5 %);

| — | propaan (minimaalne puhtus 99,5 %). |
| --- | --- |

—

propaan (minimaalne puhtus 99,5 %).

4.5.2.   Kalibreerimis- ja võrdlusgaasid

Tuleb tagada järgmise keemilise koostisega gaasisegude kättesaadavus:

| — | C8 H8 ja puhastatud sünteetiline õhk (vt käesoleva lisa punkt 4.5.1); |
| --- | --- |

—

C8 H8 ja puhastatud sünteetiline õhk (vt käesoleva lisa punkt 4.5.1);

| — | CO ja puhastatud lämmastik; |
| --- | --- |

—

CO ja puhastatud lämmastik;

| — | CO2 ja puhastatud lämmastik; |
| --- | --- |

—

CO2 ja puhastatud lämmastik;

| — | NO ja puhastatud lämmastik. (NO2 kogus kalibreerimisgaasis ei tohi ületada 5 % NO sisaldusest.) |
| --- | --- |

—

NO ja puhastatud lämmastik. (NO2 kogus kalibreerimisgaasis ei tohi ületada 5 % NO sisaldusest.)

Kalibreerimisgaasi tegelik kontsentratsioon peab jääma ettenähtud väärtuse suhtes vahemikku ± 2 %.

Käesoleva lisa 6. liites määratletud kontsentratsioonide saavutamiseks võib kasutada ka gaasijaoturit, lahjendades gaase puhastatud N2 või puhastatud sünteetilise õhuga. Segamisseade peab võimaldama määrata lahjendatud kalibreerimisgaaside kontsentratsioone täpsusega ± 2 %.

4.6.   Lisaseadmed

4.6.1.   Temperatuurid

8. liites osutatud temperatuure mõõdetakse täpsusega ± 1,5 K.

4.6.2.   Rõhk

Atmosfäärirõhk peab olema mõõdetav täpsusega ± 0,1 kPa.

4.6.3.   Absoluutne niiskus

Absoluutne niiskus (H) peab olema mõõdetav täpsusega ± 5 %.

Heitgaasi proovivõtusüsteemi kontrollitakse käesoleva lisa 7. liite punktis 3 kirjeldatud meetodi abil.

Suurim lubatud erinevus süsteemi siseneva ja mõõdetud gaasikoguse vahel võib olla 5 %.

5.   KATSE ETTEVALMISTAMINE

5.1.   Inertsi simuleerimisseadme reguleerimine vastavalt sõiduki ülekandeinertsile

Kasutatakse inertsi simuleerimisseadet, mille abil saadakse tuletatud massiga järgmistes piirides proportsionaalne pöörlevate masside koguinerts:

| Sõiduki tuletatud mass TM (kg) | Ekvivalentne inerts I (kg) |
| --- | --- |
| TM ≤ 480 | 455 |
| 480 < TM ≤ 540 | 510 |
| 540 < TM ≤ 595 | 570 |
| 595 < TM ≤ 650 | 625 |
| 650 < RW ≤ 710 | 680 |
| 710 < TM ≤ 765 | 740 |
| 765 < TM ≤ 850 | 800 |
| 850 < TM ≤ 965 | 910 |
| 965 < TM ≤ 1 080 | 1 020 |
| 1 080 < TM ≤ 1 190 | 1 130 |
| 1 190 < TM ≤ 1 305 | 1 250 |
| 1 305 < TM ≤ 1 420 | 1 360 |
| 1 420 < TM ≤ 1 530 | 1 470 |
| 1 530 < TM ≤ 1 640 | 1 590 |
| 1 640 < TM ≤ 1 760 | 1 700 |
| 1 760 < TM ≤ 1 870 | 1 810 |
| 1 870 < TM ≤ 1 980 | 1 930 |
| 1 980 < TM ≤ 2 100 | 2 040 |
| 2 100 < TM ≤ 2 210 | 2 150 |
| 2 210 < TM ≤ 2 380 | 2 270 |
| 2 380 < TM ≤ 2 610 | 2 270 |
| 2 610 < TM | 2 270 |

Sõiduki tuletatud mass TM (kg)

Ekvivalentne inerts I (kg)

TM ≤ 480

455

480 < TM ≤ 540

510

540 < TM ≤ 595

570

595 < TM ≤ 650

625

650 < RW ≤ 710

680

710 < TM ≤ 765

740

765 < TM ≤ 850

800

850 < TM ≤ 965

910

965 < TM ≤ 1 080

1 020

1 080 < TM ≤ 1 190

1 130

1 190 < TM ≤ 1 305

1 250

1 305 < TM ≤ 1 420

1 360

1 420 < TM ≤ 1 530

1 470

1 530 < TM ≤ 1 640

1 590

1 640 < TM ≤ 1 760

1 700

1 760 < TM ≤ 1 870

1 810

1 870 < TM ≤ 1 980

1 930

1 980 < TM ≤ 2 100

2 040

2 100 < TM ≤ 2 210

2 150

2 210 < TM ≤ 2 380

2 270

2 380 < TM ≤ 2 610

2 270

2 610 < TM

2 270

Kui dünamomeetril ei ole vastavat ekvivalentset inertsi, kasutatakse sõiduki tuletatud massile lähimat suuremat väärtust.

5.2.   Dünamomeetri reguleerimine

Koormust reguleeritakse vastavalt eespool punktis 4.1.5 kirjeldatud meetoditele.

Kasutatud meetod ja saadud väärtused (ekvivalentne inerts – iseloomulik seadistusparameeter) registreeritakse katsearuandes.

5.3.   Sõiduki konditsioneerimine

Diiselmootoriga sõidukite puhul kasutatakse tahkete osakeste mõõtmiseks käesoleva lisa 1. liites kirjeldatud teise osa tsüklit, lõpetades selle kõige varem 36 ja hiljemalt kuus tundi enne katsetamist. Läbi sõidetakse kolm järjestikust tsüklit. Dünamomeeter reguleeritakse eespool toodud punktide 5.1 ja 5.2 kohaselt.

Tootja taotluse korral võib ottomootoriga sõidukeid eelkonditsioneerida sõidutsükli ühe I osa ja kahe II osa abil.

Pärast sellist diiselmootorite eelkonditsioneerimist ja enne katsetamist hoitakse diiselmootoriga ja ottomootoriga sõidukeid ruumis, mille temperatuur püsib suhteliselt konstantsena vahemikus 293–303 K (20–30 °C). Kõnealune konditsioneerimine peab kestma vähemalt kuus tundi, kuni mootoriõli temperatuur ja, olemasolu korral, jahutusvedelik saavutavad ruumi temperatuuri ± 2 K.

5.3.1.1.   Tootja taotlusel viiakse katse läbi hiljemalt 30 tundi pärast seda, kui sõidukit on käitatud selle tavalisel töötemperatuuril.

5.3.1.2.   Ottomootoriga sõidukid, mille kütusena kasutatakse veeldatud naftagaasi või maagaasi või mille seadmed võimaldavad kasutada nii bensiini kui ka veeldatud naftagaasi või maagaasi, tuleb eelkonditsioneerida; eelkonditsioneerimine peab toimuma esimese gaasilise etalonkütusega katse ja teise gaasilise etalonkütusega katse vahel, enne teise etalonkütusega katsetamist. Kõnealuseks eelkonditsioneerimiseks tehakse teise etalonkütusega eelkonditsioneeriv sõidutsükkel, mis koosneb käesoleva lisa 1. liites kirjeldatud sõidutsükli ühest esimesest osast (linnasõit) ja kahest teisest osast (linnaväline sõit). Tootja taotluse korral ning tehnilise teenistuse nõusolekul võib kõnealust eelkonditsioneerimist pikendada. Dünamomeetri seadistus peab vastama käesoleva lisa punktides 5.1 ja 5.2 esitatud dünamomeetri seadistusele.

5.3.2.   Rehvirõhk peab vastama tootja poolt ettenähtud ja esialgse pidurite reguleerimise teekatse käigus kasutatud väärtustele. Kahe rulliga dünamomeetri puhul võib rehvirõhk olla tootja poolt ettenähtust kuni 50 % suurem. Tegelik kasutatud rõhk registreeritakse katseprotokollis.

6.   STENDIKATSETE MENETLUS

6.1.   Töötsükli sooritamise eritingimused

6.1.1.   Katse ajal peab katseruumi temperatuur olema vahemikus 293–303 K (20–30 °C). Katseruumis oleva õhu või mootori poolt sissevõetava õhu absoluutne niiskus (H) peab rahuldama tingimust:

5,5 ≤ H ≤ 12,2 (g H2O kuiva õhu kg kohta)

6.1.2.   Sõiduk peab katse ajal olema ligikaudu horisontaalses asendis, vältimaks kütuse ebanormaalset jaotumist.

6.1.3.   Sõidukile juhitakse muutuva kiirusega õhuvoog. Ventilaatori kiirus peab olema selline, et ventilaatori töötamisel kiiruste vahemikus 10 km/h kuni vähemalt 50 km/h oleks õhu lineaarkiirus ventilaatori väljalaskeava juures ± 5 km/h vastavast rulli kiirusest. Väljavalitud ventilaatori omadused peavad olema järgmised:

| — | Pindala: vähemalt 0,2 m2; |
| --- | --- |

—

Pindala: vähemalt 0,2 m2;

| — | Alumise serva kõrgus maapinnast: ligikaudu 20 cm; |
| --- | --- |

—

Alumise serva kõrgus maapinnast: ligikaudu 20 cm;

| — | Kaugus sõiduki esiosast: ligikaudu 30 cm. |
| --- | --- |

—

Kaugus sõiduki esiosast: ligikaudu 30 cm.

Alternatiivselt peab ventilaatori kiirus olema vähemalt 6 m/s (21,6 km/h).

Tootja taotluse korral võib erisõidukite (näiteks kaubikud, maastikusõidukid) puhul ventilaatori kõrgust muuta.

6.1.4.   Katse ajal tuleb kiirus registreerida reaalajas või koguda andmehõivesüsteemi abil, et oleks võimalik määrata sooritatud töötsüklite täpsust.

6.2.   Mootori käivitamine

6.2.1.   Mootor käivitatakse selleks ettenähtud seadmete abil vastavalt tootmises olevate sõidukite juhi käsiraamatus leiduvatele tootjajuhenditele.

6.2.2.   Esimene tsükkel algab mootori käivitamise hetkest.

6.2.3.   Veeldatud naftagaasi või maagaasi kasutamise korral võib mootori käivitada bensiiniga ning lülitada ümber veeldatud naftagaasile või maagaasile kindlaksmääratud ajavahemiku järel, mida juht ei saa muuta.

6.3.   Tühikäigul töötamine

6.3.1.   Käsilülitusega või poolautomaatne käigukast, vt käesoleva lisa liide 1, tabelid 1.2. ja 1.3.

6.3.2.   Automaatkäigukast

Pärast esialgset sisselülitamist ei tohi käiguvalitsat katse jooksul kasutada, välja arvatud allpool punktis 6.4.3 määratletud juhul või kui käiguvalitsaga saab sisse lülitada kiirkäigu (olemasolu korral).

6.4.   Kiirendamised

6.4.1.   Kiirendamiste käigus peab kiirendus olema kogu aeg võimalikult ühtlane.

6.4.2.   Kui kiirendamist ei ole võimalik viia lõpule ettenähtud aja jooksul, võetakse vajalik lisaaeg võimaluse korral käiguvahetuseks ettenähtud aja arvelt, selle võimaluse puudumisel aga järgneva püsikiiruse perioodi arvelt.

6.4.3.   Automaatkäigukastid

Kui kiirendamist ei ole võimalik viia lõpule ettenähtud aja jooksul, kasutatakse käiguvalitsat vastavalt käsilülituskäigukastide puhul kohaldatavatele nõuetele.

6.5.   Aeglustamised

6.5.1.   Kõigi linnasõidu põhitsükli (esimene osa) aeglustamiste korral võetakse jalg kiirendusseadiselt, sidur jääb ühendatuks. Sidur lahutatakse käigukangi kasutamata alltoodud kiiruste seast kõrgemal kiirusel: 10 km/h või mootori tühikäigukiirusele vastav kiirus.

Kõigi linnavälise sõidu (teine osa) aeglustamiste korral võetakse jalg kiirendusseadiselt, sidur jääb ühendatuks. Sidur lahutatakse käigukangi kasutamata kiirusel 50 km/h viimaseks aeglustamiseks.

6.5.2.   Kui aeglustusperiood on vastava katsefaasi puhul ettenähtust pikem, rakendatakse katsetsükli aegadest kinnipidamiseks sõiduki pidureid.

6.5.3.   Kui aeglustusperiood on vastava katsefaasi puhul ettenähtust lühem, kasutatakse teoreetilise tsükli taastamiseks järgneva perioodiga sujuvalt liituvat püsikiiruse või tühikäigul töötamise perioodi.

6.5.4.   Linnasõidu põhitsükli (esimene osa) aeglustusaja lõpus (sõiduki seismajäämine rullidel) pannakse käik neutraalasendisse ning sidur ühendatakse.

6.6.   Püsikiirused

6.6.1.   Kiirendamiselt püsikiirusele üleminekul tuleb hoiduda “pumpamisest” või seguklapi sulgemisest.

6.6.2.   Püsikiiruse perioodide vältel hoitakse gaasipedaali fikseeritud asendis.

7.   PROOVIVÕTU- JA ANALÜÜSIMENETLUS

7.1.   Proovide võtmine

Proovide võtmine (PV) algab enne mootori käivitamist või käivitamise hetkest ning lõpeb viimase linnavälise sõidu tühikäiguaja lõppemisel (teine osa, proovivõtu lõpp (PL)) või VI tüübi katsete puhul viimase linnasõidu põhitsükli (esimene osa) viimase tühikäiguaja lõppemisel.

7.2.   Analüüs

7.2.1.   Kotis sisalduvate gaaside analüüs tuleb teostada võimalikult kiiresti ning mitte mingil juhul hiljem kui 20 minutit pärast katsetsükli lõppemist. Kasutatud tahkete osakeste filtrid viiakse kambrisse hiljemalt üks tund pärast heitgaasikatse lõpetamist ning neid tuleb seal konditsioneerida 2–36 tundi ja seejärel tuleb need kaaluda.

7.2.2.   Enne iga proovi analüüsimist tuleb analüsaator igale saasteainele vastava mõõtepiirkonna puhul asjakohase nullgaasiga nullida.

7.2.3.   Seejärel reguleeritakse analüsaatorid kalibreerimiskõveratele vastavaks, kasutades võrdlusgaase, mille nimikontsentratsioonid jäävad vahemikku 70–100 % mõõtepiirkonnast.

7.2.4.   Järgnevalt kontrollitakse uuesti analüsaatorite nullpunkte. Kui näidu erinevus eespool toodud punkti 7.2.2 kohaselt saadud näidust on suurem kui 2 % mõõtepiirkonnast, tuleb menetlust korrata.

7.2.5.   Seejärel analüüsitakse proove.

7.2.6.   Pärast analüüsimist kontrollitakse null- ja võrdluspunkte samade gaaside abil uuesti. Kui nimetatud järelkontrollimiste tulemused ei erine eespool punktis 7.2.3 saadud tulemustest rohkem kui ± 2 %, loetakse analüüsi tulemused vastuvõetavaks.

7.2.7.   Käesoleva punkti kõigis alapunktides peavad erinevate gaaside voolukiirused ja rõhud olema samad kui analüsaatorite kalibreerimisel kasutatud voolukiirused ja rõhud.

7.2.8.   Iga gaasides sisalduva mõõdetud saasteaine kontsentratsiooniks loetakse väärtus, mis on saadud pärast mõõteseadme näidu stabiliseerumist. Süsivesinike mass diiselmootorite heitgaasides arvutatakse HFID-seadme integreeritud näitude põhjal ning seda korrigeeritakse vajaduse korral vooluhulga kõikumiste kompenseerimiseks käesoleva lisa 5. liites kirjeldatud viisil.

8.   GAASILISTE JA TAHKETE OSAKESTE HEITKOGUSTE KINDLAKSMÄÄRAMINE

8.1.   Vaadeldav ruumala

Vaadeldavat ruumala korrigeeritakse nii, et see vastaks tingimustele 101,33 kPa ja 273,2 K.

8.2.   Väljapaisatud gaasiliste saasteainete ja tahkete osakeste üldmass

Sõidukist katse ajal väljapaisatud iga gaasilise saasteaine massi M leidmiseks korrutatakse asjaomase gaasi mahtkontsentratsioon gaasi mahuga, arvestades eespool mainitud standardtingimustes saavutatavaid järgmisi tihedusi:

| — | süsinikmonooksiidi (CO) puhul: |
| --- | --- |

—

süsinikmonooksiidi (CO) puhul:

d = 1,25 g/l

| — | süsivesinike puhul: |
| --- | --- |

—

süsivesinike puhul:

| — | bensiin (CH1,85) |
| --- | --- |

—

bensiin (CH1,85)

d = 0,619 g/1

| — | diislikütus (CH1,86) |
| --- | --- |

—

diislikütus (CH1,86)

d = 0,619 g/1

| — | LPG (CH2,525) |
| --- | --- |

—

LPG (CH2,525)

d = 0,649 g/l

| — | või NG (CH4) |
| --- | --- |

—

või NG (CH4)

d = 0,714 g/l

| — | lämmastikoksiidide (NOx) puhul: |
| --- | --- |

—

lämmastikoksiidide (NOx) puhul:

d = 2,05 g/1

Katse käigus sõidukist väljapaisatud tahkete saasteainete mass m määratakse kummagi filtriga kogutud tahkete osakeste massi (esimese filtri puhul m1 ja teise filtri puhul m2) kaalumise teel:

| — | kui 0,95 (m1 + m2) ≤ m1, siis |
| --- | --- |

—

kui 0,95 (m1 + m2) ≤ m1, siis

m = m1,

| — | kui 0,95 (m1 + m2) > m1, siis |
| --- | --- |

—

kui 0,95 (m1 + m2) > m1, siis

m = m1 + m2,

| — | kui m2 > m1, |
| --- | --- |

—

kui m2 > m1,

katse tühistatakse.

Gaasiliste ja tahkete saasteainete massi määramiseks kasutatavad arvutused koos näidetega on esitatud käesoleva lisa 8. liites.

4. LISA

1. liide

I TÜÜBI KATSES KASUTATAVA TÖÖTSÜKLI JAOTUS

1.   TÖÖTSÜKKEL

Joonisel 1/1 on kujutatud esimesest osast (linnasõit) ja teisest osast (linnaväline sõit) koosnevat töötsüklit.

2.   LINNASÕIDU PÕHITSÜKKEL (esimene osa)

(vt joonis 1/2 ja tabel 1.2)

2.1.   Jaotus faaside alusel:

| | Aeg (s) | % |
| --- | --- | --- |
| Tühikäigul töötamine | 60 | 30,8 | 35,4 |
| Tühikäik, sõiduk liigub, sidur ühendatud ühes kombinatsioonis | 9 | 4,6 | |
| Käiguvahetus | 8 | 4,1 | |
| Kiirendamised | 36 | 18,5 | |
| Püsikiiruse perioodid | 57 | 29,2 | |
| Aeglustamised | 25 | 12,8 | |
| | 195 | 100 | |

Aeg (s)

%

Tühikäigul töötamine

60

30,8

35,4

Tühikäik, sõiduk liigub, sidur ühendatud ühes kombinatsioonis

9

4,6

Käiguvahetus

8

4,1

Kiirendamised

36

18,5

Püsikiiruse perioodid

57

29,2

Aeglustamised

25

12,8

195

100

2.2.   Jaotus kasutatavate käikude alusel

| | Aeg (s) | % |
| --- | --- | --- |
| Tühikäigul töötamine | 60 | 30,8 | 35,4 |
| Tühikäik, sõiduk liigub, sidur ühendatud ühes kombinatsioonis | 9 | 4,6 | |
| Käiguvahetus | 8 | 4,1 | |
| Esimene käik | 24 | 12,3 | |
| Teine käik | 53 | 27,2 | |
| Kolmas käik | 41 | 21 | |
| | 195 | 100 | |

Aeg (s)

%

Tühikäigul töötamine

60

30,8

35,4

Tühikäik, sõiduk liigub, sidur ühendatud ühes kombinatsioonis

9

4,6

Käiguvahetus

8

4,1

Esimene käik

24

12,3

Teine käik

53

27,2

Kolmas käik

41

21

195

100

2.3.   Üldteave:

| — | Keskmine kiirus katse ajal: |
| --- | --- |

—

Keskmine kiirus katse ajal:

19 km/h

| — | Tegelik käitamisaeg: |
| --- | --- |

—

Tegelik käitamisaeg:

195 s

| — | Teoreetiline läbitud vahemaa töötsükli kohta: |
| --- | --- |

—

Teoreetiline läbitud vahemaa töötsükli kohta:

1,013 km

| — | Samaväärne vahemaa nelja töötsükli kohta: |
| --- | --- |

—

Samaväärne vahemaa nelja töötsükli kohta:

4,052 km

Tabel 1.2

Linnasõidu põhitöötsükkel šassiidünamomeetril (esimene osa)

| Toimingu järjekorranumber | Toiming | Faas | Kiirendamine
  (m/s2) | Kiirus
  (km/h) | Kestus | Kumulatiivne
  aeg
  (s) | Käsikäigukasti puhulkasutatav käik |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Toiming (s) | Faas (s) |
| 1 | Tühikäigul töötamine | 1 | | | 11 | 11 | 11 | 6 s PM + 5 s K1
   (20) |
| 2 | Kiirendamine | 2 | 1,04 | 0–15 | 4 | 4 | 15 | 1 |
| 3 | Püsikiirus | 3 | | 15 | 9 | 8 | 23 | 1 |
| 4 | Aeglustamine | 4 | –0,69 | 15–10 | 2 | 5 | 25 | 1 |
| 5 | Aeglustamine,
  sidur lahutatud | | –0,92 | 10–0 | 3 | | 28 | K1
   (20) |
| 6 | Tühikäigul töötamine | 5 | | | 21 | 21 | 49 | 16 s PM + 5 s K1
   (20) |
| 7 | Kiirendamine | 6 | 0,83 | 0–15 | 5 | 12 | 54 | 1 |
| 8 | Käiguvahetus | | | | 2 | | 56 | |
| 9 | Kiirendamine | | 0,94 | 15–32 | 5 | | 61 | 2 |
| 10 | Püsikiirus | 7 | | 32 | 24 | 24 | 85 | 2 |
| 11 | Aeglustamine | 8 | –0,75 | 32–10 | 8 | 11 | 93 | 2 |
| 12 | Aeglustamine, sidur lahutatud | | –0,92 | 10–0 | 3 | | 96 | K2
   (20) |
| 13 | Tühikäigul töötamine | 9 | 0–15 | 0–15 | 21 | | 117 | 16 s PM + 5 s K1
   (20) |
| 14 | Kiirendamine | 10 | | | 5 | 26 | 122 | 1 |
| 15 | Käiguvahetus | | | | 2 | | 124 | |
| 16 | Kiirendamine | | 0,62 | 15–35 | 9 | | 133 | 2 |
| 17 | Käiguvahetus | | | | 2 | | 135 | |
| 18 | Kiirendamine | | 0,52 | 35–50 | 8 | | 143 | 3 |
| 19 | Püsikiirus | 11 | | 50 | 12 | 12 | 155 | 3 |
| 20 | Aeglustamine | 12 | –0,52 | 50–35 | 8 | 8 | 163 | 3 |
| 21 | Püsikiirus | 13 | | 35 | 13 | 13 | 176 | 3 |
| 22 | Käiguvahetus | 14 | | | 2 | 12 | 178 | |
| 23 | Aeglustamine | | –0,99 | 35–10 | 7 | | 185 | 2 |
| 24 | Aeglustamine sidur lahutatud | | –0,92 | 10–0 | 3 | | 188 | K2
   (20) |
| 25 | Tühikäigul töötamine | 15 | | | 7 | 7 | 195 | 7 s PM (20) |

Toimingu järjekorranumber

Toiming

Faas

Kiirendamine

(m/s2)

Kiirus

(km/h)

Kestus

Kumulatiivne

aeg

(s)

Käsikäigukasti puhulkasutatav käik

Toiming (s)

Faas (s)

1

Tühikäigul töötamine

1

11

11

11

6 s PM + 5 s K1
   (20)

2

Kiirendamine

2

1,04

0–15

4

4

15

1

3

Püsikiirus

3

15

9

8

23

1

4

Aeglustamine

4

–0,69

15–10

2

5

25

1

5

Aeglustamine,

sidur lahutatud

–0,92

10–0

3

28

K1
   (20)

6

Tühikäigul töötamine

5

21

21

49

16 s PM + 5 s K1
   (20)

7

Kiirendamine

6

0,83

0–15

5

12

54

1

8

Käiguvahetus

2

56

9

Kiirendamine

0,94

15–32

5

61

2

10

Püsikiirus

7

32

24

24

85

2

11

Aeglustamine

8

–0,75

32–10

8

11

93

2

12

Aeglustamine, sidur lahutatud

–0,92

10–0

3

96

K2
   (20)

13

Tühikäigul töötamine

9

0–15

0–15

21

117

16 s PM + 5 s K1
   (20)

14

Kiirendamine

10

5

26

122

1

15

Käiguvahetus

2

124

16

Kiirendamine

0,62

15–35

9

133

2

17

Käiguvahetus

2

135

18

Kiirendamine

0,52

35–50

8

143

3

19

Püsikiirus

11

50

12

12

155

3

20

Aeglustamine

12

–0,52

50–35

8

8

163

3

21

Püsikiirus

13

35

13

13

176

3

22

Käiguvahetus

14

2

12

178

23

Aeglustamine

–0,99

35–10

7

185

2

24

Aeglustamine sidur lahutatud

–0,92

10–0

3

188

K2
   (20)

25

Tühikäigul töötamine

15

7

7

195

7 s PM (20)

Image

Image

3.   LINNAVÄLINE SÕIT (teine osa)

(vt joonis 1/3 ja tabel 1/3)

3.1.   Jaotus faaside alusel:

| | Aeg (s) | % |
| --- | --- | --- |
| Tühikäigul töötamine: | 20 | 5,0 |
| Tühikäik, sõiduk liigub, sidur ühendatud ühes kombinatsioonis: | 20 | 5,0 |
| Käiguvahetus: | 6 | 1,5 |
| Kiirendamised: | 103 | 25,8 |
| Püsikiiruse perioodid: | 209 | 52,2 |
| Aeglustamised: | 42 | 10,5 |
| | 400 | 100 |

Aeg (s)

%

Tühikäigul töötamine:

20

5,0

Tühikäik, sõiduk liigub, sidur ühendatud ühes kombinatsioonis:

20

5,0

Käiguvahetus:

6

1,5

Kiirendamised:

103

25,8

Püsikiiruse perioodid:

209

52,2

Aeglustamised:

42

10,5

400

100

3.2.   Jaotus kasutatavate käikude alusel:

| | Aeg (s) | % |
| --- | --- | --- |
| Tühikäigul töötamine: | 20 | 5,0 |
| Tühikäik, sõiduk liigub, sidur ühendatud ühes kombinatsioonis: | 20 | 5,0 |
| Käiguvahetus: | 6 | 1,5 |
| Esimene käik: | 5 | 1,3 |
| Teine käik: | 9 | 2,2 |
| Kolmas käik: | 8 | 2 |
| Neljas käik: | 99 | 24,8 |
| Viies käik: | 233 | 58,2 |
| | 400 | 100 |

Aeg (s)

%

Tühikäigul töötamine:

20

5,0

Tühikäik, sõiduk liigub, sidur ühendatud ühes kombinatsioonis:

20

5,0

Käiguvahetus:

6

1,5

Esimene käik:

5

1,3

Teine käik:

9

2,2

Kolmas käik:

8

2

Neljas käik:

99

24,8

Viies käik:

233

58,2

400

100

3.3.   Üldteave

| — | Keskmine kiirus katse ajal: |
| --- | --- |

—

Keskmine kiirus katse ajal:

62,6 km/h

| — | Tegelik käitamisaeg: |
| --- | --- |

—

Tegelik käitamisaeg:

400 s

| — | Teoreetiline läbitud vahemaa töötsükli kohta: |
| --- | --- |

—

Teoreetiline läbitud vahemaa töötsükli kohta:

6,955 km

| — | Maksimaalne kiirus: |
| --- | --- |

—

Maksimaalne kiirus:

120 km/h

| — | Maksimaalne kiirendus: |
| --- | --- |

—

Maksimaalne kiirendus:

0,833 m/s2

| — | Maksimaalne aeglustus: |
| --- | --- |

—

Maksimaalne aeglustus:

–1,389 m/s2

Tabel 1.3

I tüübi katse linnaväline sõit (teine osa)

| Toimingu järjekorra-number | Toiming | Faas | Kiirendus
  (m/s2) | Kiirus
  (km/h) | Kestus | Kumulatiivne aeg
  (s) | Käik, mida tuleb kasutada käsikäigukasti puhul |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Toiming (s) | Faas (s) |
| 1 | Tühikäigul töötamine | 1 | | | 20 | 20 | 20 | K1
   (21) |
| 2 | Kiirendamine | 12 | 0,83 | 0 | 5 | 41 | 25 | 1 |
| 3 | Käiguvahetus | | | | 2 | | 27 | — |
| 4 | Kiirendamine | | 0,62 | 15–35 | 9 | | 36 | 2 |
| 5 | Käiguvahetus | | | | 2 | | 38 | — |
| 6 | Kiirendamine | | 0,52 | 35–30 | 8 | | 46 | 3 |
| 7 | Käiguvahetus | | | | 2 | | 48 | — |
| 8 | Kiirendamine | | 0,43 | 50–70 | 13 | | 61 | 4 |
| 9 | Püsikiirus | 3 | | 70 | 50 | 50 | 111 | 5 |
| 10 | Aeglustamine | 4 | –0,69 | 70–50 | 8 | 8 | 119 | 4 s · 5 + 4 s · 4 |
| 11 | Püsikiirus | 5 | | 50 | 69 | 69 | 188 | 4 |
| 12 | Kiirendamine | 6 | 0,43 | 50–70 | 13 | 13 | 201 | 4 |
| 13 | Püsikiirus | 7 | | 70 | 50 | 50 | 251 | 5 |
| 14 | Kiirendamine | 8 | 0,24 | 70–100 | 35 | 35 | 286 | 5 |
| 15 | Püsikiirus (22) | 9 | | 100 | 30 | 30 | 316 | 5 (22) |
| 16 | Kiirendamine (22) | 10 | 0,28 | 100–120 | 20 | 20 | 336 | 5 (22) |
| 17 | Püsikiirus (22) | 11 | | 120 | 10 | 20 | 346 | 5 (22) |
| 18 | Aeglustus (22) | 12 | –0,69 | 120–80 | 16 | 34 | 362 | 5 (22) |
| 19 | Aeglustus (22) | | –1,04 | 80–50 | 8 | | 370 | 5 (22) |
| 20 | Aeglustamine, sidur lahutatud | | 1,39 | 50–0 | 10 | | 380 | K5 (21) |
| 21 | Tühikäik | 13 | | | 20 | 20 | 400 | PM (21) |

Toimingu järjekorra-number

Toiming

Faas

Kiirendus

(m/s2)

Kiirus

(km/h)

Kestus

Kumulatiivne aeg

(s)

Käik, mida tuleb kasutada käsikäigukasti puhul

Toiming (s)

Faas (s)

1

Tühikäigul töötamine

1

20

20

20

K1
   (21)

2

Kiirendamine

12

0,83

0

5

41

25

1

3

Käiguvahetus

2

27

—

4

Kiirendamine

0,62

15–35

9

36

2

5

Käiguvahetus

2

38

—

6

Kiirendamine

0,52

35–30

8

46

3

7

Käiguvahetus

2

48

—

8

Kiirendamine

0,43

50–70

13

61

4

9

Püsikiirus

3

70

50

50

111

5

10

Aeglustamine

4

–0,69

70–50

8

8

119

4 s · 5 + 4 s · 4

11

Püsikiirus

5

50

69

69

188

4

12

Kiirendamine

6

0,43

50–70

13

13

201

4

13

Püsikiirus

7

70

50

50

251

5

14

Kiirendamine

8

0,24

70–100

35

35

286

5

15

Püsikiirus (22)

9

100

30

30

316

5 (22)

16

Kiirendamine (22)

10

0,28

100–120

20

20

336

5 (22)

17

Püsikiirus (22)

11

120

10

20

346

5 (22)

18

Aeglustus (22)

12

–0,69

120–80

16

34

362

5 (22)

19

Aeglustus (22)

–1,04

80–50

8

370

5 (22)

20

Aeglustamine, sidur lahutatud

1,39

50–0

10

380

K5 (21)

21

Tühikäik

13

20

20

400

PM (21)

Image

4. LISA

2. liide

ŠASSIIDÜNAMOMEETER

1.   FIKSEERITUD KOORMUSKÕVERAGA ŠASSIIDÜNAMOMEETRI MÄÄRATLUS

1.1.   Sissejuhatus

Juhul, kui šassiidünamomeetril ei ole võimalik kiiruste vahemikus 10–120 km/h simuleerida kogu sõidutakistust teel, soovitatakse kasutada järgmiste omadustega šassiidünamomeetrit.

1.2.   Määratlus

1.2.1.   Šassiidünamomeetril võib olla üks või kaks rulli.

Eesmise rulli abil käitatakse otseselt või kaudselt inertsmasse ja võimsuse rakendamise seadet.

1.2.2.   Piduril neelduv koormus ja šassiidünamomeetri sisehõõrdemõju kiirusel 0–120 km/h on järgmine:

F = (a + b × V2) ± 0,1 × F80 (ei ole negatiivne)

kus:

| — | = | F | = | šassiidünamomeetril neelduv kogukoormus (N) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | a | = | veeretakistusjõule vastav väärtus (N) |
| — | = | b | = | õhutakistuse koefitsiendile vastav väärtus (N/(km/h)2) |
| — | = | V | = | kiirus (km/h) |
| — | = | F80 | = | koormus kiirusel 80 km/h (N) |

—

=

F

=

šassiidünamomeetril neelduv kogukoormus (N)

—

=

a

=

veeretakistusjõule vastav väärtus (N)

—

=

b

=

õhutakistuse koefitsiendile vastav väärtus (N/(km/h)2)

—

=

V

=

kiirus (km/h)

—

=

F80

=

koormus kiirusel 80 km/h (N)

2.   DÜNAMOMEETRI KALIBREERIMISE MEETOD

2.1.   Sissejuhatus

Käesolevas liites kirjeldatakse meetodit, mida kasutatakse dünamomeetri piduril neelduva koormuse kindlaksmääramiseks. Neelduv koormus koosneb hõõrdumisel neelduvast koormusest ja võimsuse neeldumisseadmel neelduvast koormusest.

Dünamomeeter pannakse tööle väljaspool katsekiiruste vahemikku. Seejärel ühendatakse dünamomeetri käitamiseks kasutatav seade lahti: rulli pöörlemiskiirus väheneb.

Rullide kineetiline energia hajub võimsuse rakendamise seadmes ja hõõrdumise tagajärjel. See meetod ei võta arvesse rullide sisehõõrdemõju erinevusi, mis tekivad vastavalt sellele, kas rullidel on sõiduk või mitte. Vabalt pöörleva tagumise rulli hõõrdumisest tulenevad mõjud jäetakse arvestamata.

2.2.   Koormusnäidiku kalibreerimine väärtusele 80 km/h kui neelduva koormuse funktsioon

Kohaldatakse järgmist menetlust (vt ka joonis 2/1):

2.2.1.   Määratakse rulli pöörlemiskiirus (kui seda ei ole tehtud varem). Selleks võib kasutada lisamõõteratast, pöörete loendurit või mõnda muud meetodit.

2.2.2.   Sõiduk paigutatakse dünamomeetrile või kasutatakse mõnda muud meetodit dünamomeetri töölerakendamiseks.

Kasutatavale inertsiklassile vastava inertsi simuleerimiseks kasutatakse vastavat hooratast või mõnda muud süsteemi.

Joonis 2/1

Šassiidünamomeetris neelatavat võimsust illustreeriv joonis

Image

2.2.4.   Dünamomeeter viiakse kiirusele 80 km/h.

2.2.5.   Registreeritakse mõõdetud koormus Fi (N).

2.2.6.   Dünamomeeter viiakse kiirusele 90 km/h.

2.2.7.   Dünamomeetri käivitamiseks kasutatav seade ühendatakse lahti.

2.2.8.   Registreeritakse aeg, mis dünamomeetril kulub kiiruselt 85 km/h kiiruseni 75 km/h jõudmiseks.

2.2.9.   Võimsuse rakendamise seade reguleeritakse erinevale tasemele.

2.2.10.   Punktide 2.2.4–2.2.9 nõuetele vastavaid toiminguid korratakse nii mitu korda, kui on vajalik koormuste vahemiku hõlmamiseks.

2.2.11.   Arvutatakse neelduv koormus, kasutades valemit:

Formula

kus:

| — | = | F | = | neelduv koormus (N) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | Mi | = | ekvivalentne inerts kilogrammides (välja arvatud vaba tagumise rulli inertsimõju) |
| — | = | ΔV | = | kiiruse kõrvalekalle m/s (10 km/h = 2,775 m/s) |
| — | = | t | = | aeg, mis kulus rullil üleminekuks kiiruselt 85 km/h kiirusele 75 km/h. |

—

=

F

=

neelduv koormus (N)

—

=

Mi

=

ekvivalentne inerts kilogrammides (välja arvatud vaba tagumise rulli inertsimõju)

—

=

ΔV

=

kiiruse kõrvalekalle m/s (10 km/h = 2,775 m/s)

—

=

t

=

aeg, mis kulus rullil üleminekuks kiiruselt 85 km/h kiirusele 75 km/h.

Joonisel 2/2 on näidatud 80 km/h juures esitatud koormus 80 km/h juures neelduva koormusena.

Joonis 2/2

80 km/h juures esitatud koormus 80 km/h juures neelduva koormusena

Image

2.2.13.   Eespool punktides 2.2.3-2.2.12 esitatud nõudeid tuleb järgida kõigi kasutatavate inertsiklasside puhul.

2.3.   Koormusnäidiku kalibreerimine kui neelduva koormuse funktsioon muude kiiruste juures.

Eespool punktis 2.2 kirjeldatud menetlust korratakse valitud kiiruste puhul nii tihti kui vaja.

2.4.   Dünamomeetri poolt kasutatava võimsuse kõvera kontrollimine vastavalt etalonseadistusele kiirusel 80 km/h.

2.4.1.   Sõiduk paigutatakse dünamomeetrile või kasutatakse mõnda muud meetodit dünamomeetri töölerakendamiseks.

2.4.2.   Dünamomeeter reguleeritakse kiirusel 80 km/h neelduvale koormusele (F).

2.4.3.   Märkida üles koormused, mis neelduvad kiirustel 120, 100, 80, 60, 40 ja 20 km/h.

2.4.4.   Joonestatakse kõver F(V) ning kontrollitakse selle vastavust käesoleva liite punkti 1.2.2 nõuetele.

2.4.5.   Punktides 2.4.1–2.4.4 kirjeldatud menetlust korratakse teiste kiirusele 80 km/h vastavate võimsuse F väärtuste puhul ning teiste inertsi väärtuste puhul.

2.5.   Sama menetlust kasutatakse ka jõu ja pöördemomendi kalibreerimiseks.

3.   DÜNAMOMEETRI SEADISTAMINE

3.1.   Reguleerimismeetod

3.1.1.   Sissejuhatus

Käesoleva meetodi puhul ei ole tegemist eelistatava meetodiga ja seda võib kasutada ainult fikseeritud koormuskõveraga dünamomeetrite puhul koormuse määramiseks kiirusel 80 km/h; meetodit ei saa kasutada diiselmootoriga varustatud sõidukite puhul.

3.1.2.   Katseseadmed

Vaakum (või absoluutne rõhk) sõiduki sisselasketorustikus mõõdetakse täpsusega ± 0,25 kPa. Seda näitu peab olema võimalik registreerida pidevalt või maksimaalselt ühesekundilise intervalliga. Kiirust registreeritakse pidevalt täpsusega ± 0,4 km/h.

3.1.3.   Teekatse

3.1.3.1.   Tuleb veenduda, et käesoleva lisa 3. liite punkti 4 nõuded on täidetud.

3.1.3.2.   Sõidukit juhitakse püsikiirusel 80 km/h, registreerides kiiruse ja vaakumi (või absoluutse rõhu) vastavalt eespool toodud punkti 3.1.2 nõuetele.

3.1.3.3.   Eespool punktis 3.1.3.2 kirjeldatud menetlust korratakse kummaski suunas sõites kolm korda. Kõik kuus katset tuleb lõpule viia nelja tunni jooksul.

3.1.4.   Andmete töötlemine ja nõuetekohasuse kriteeriumid

3.1.4.1.   Punktide 3.1.3.2 ja 3.1.3.3 kohaselt saadud tulemusi kontrollitakse. (Kiirus ei tohi olla väiksem kui 79,5 km/h ega suurem kui 80,5 km/h rohkem kui ühe sekundi vältel.) Iga katsesõidu puhul registreeritakse vaakumi tase ühesekundilise intervalliga, arvutatakse vaakumi keskmine väärtus ja standardhälve (s). Kõnealused arvutused peavad põhinema vähemalt kümnel vaakumi näidul.

3.1.4.2.   Standardhälve ei tohi ühegi katsesõidu puhul olla suurem kui 10 % keskmisest väärtusest (v).

3.1.4.3.   Arvutatakse kuue katsesõidu (kolm kummaski suunas) keskmine väärtus.

3.1.5.   Dünamomeetri seadistus

3.1.5.1.   Ettevalmistus

Viiakse läbi käesoleva lisa 3. liite punktides 5.1.2.2.1–5.1.2.2.4 kirjeldatud toimingud.

3.1.5.2.   Ettenähtud koormus

Pärast töötemperatuurini soojendamist käitatakse sõidukit püsikiirusel 80 km/h ning dünamomeetri koormust reguleeritakse nii, et saavutatakse eespool toodud punkti 3.1.4.3 kohane vaakumi näit (v). Erinevus nimetatud näidust ei tohi olla suurem kui 0,25 kPa. Kõnealuste toimingute läbiviimiseks kasutatakse samu seadmeid, mida kasutati teekatse käigus.

3.2.   Alternatiivne meetod

Tootja nõusolekul võib kasutada järgmist meetodit.

3.2.1.   Pidur on reguleeritud nii, et sellel neelduks veoratastel rakendatud koormus püsikiirusel 80 km/h vastavalt järgmisele tabelile:

| Sõiduki tuletatud mass | Ekvivalentne inerts | Dünamomeetril neelduv võimsus ja koormus kiirusel 80 km/h | Koefitsiendid |
| --- | --- | --- | --- |
| Tm (kg) | kg | kW | N | a | b |
| N | N/(km/h) |
| Tm ≤ 480 | 455 | 3,8 | 171 | 3,8 | 0,0261 |
| 480 < Tm ≤ 540 | 510 | 4,1 | 185 | 4,2 | 0,0282 |
| 540 < Tm ≤ 595 | 570 | 4,3 | 194 | 4,4 | 0,0296 |
| 595 < Tm ≤ 650 | 625 | 4,5 | 203 | 4,6 | 0,0309 |
| 650 < Tm ≤ 710 | 680 | 4,7 | 212 | 4,8 | 0,0323 |
| 710 < Tm ≤ 765 | 740 | 4,9 | 221 | 5,0 | 0,0337 |
| 765 < Tm ≤ 850 | 800 | 5,1 | 230 | 5,2 | 0,0351 |
| 850 < Tm ≤ 965 | 910 | 5,6 | 252 | 5,7 | 0,0385 |
| 965 < Tm ≤ 1 080 | 1 020 | 6,0 | 270 | 6,1 | 0,0412 |
| 1 080 < Tm ≤ 1 190 | 1 130 | 6,3 | 284 | 6,4 | 0,0433 |
| 1 190 < Tm ≤ 1 305 | 1 250 | 6,7 | 302 | 6,8 | 0,0460 |
| 1 305 < Tm ≤ 1 420 | 1 360 | 7,0 | 315 | 7,1 | 0,0481 |
| 1 420 < Tm ≤ 1 530 | 1 470 | 7,3 | 329 | 7,4 | 0,0502 |
| 1 530 < Tm ≤ 1 640 | 1 590 | 7,5 | 338 | 7,6 | 0,0515 |
| 1 640 < Tm ≤ 1 760 | 1 700 | 7,8 | 351 | 7,9 | 0,0536 |
| 1 760 < Tm ≤ 1 870 | 1 810 | 8,1 | 365 | 8,2 | 0,0557 |
| 1 870 < Tm ≤ 1 980 | 1 930 | 8,4 | 378 | 8,5 | 0,0577 |
| 1 980 < Tm ≤ 2 100 | 2 040 | 8,6 | 387 | 8,7 | 0,0591 |
| 2 100 < Tm ≤ 2 210 | 2 150 | 8,8 | 396 | 8,9 | 0,0605 |
| 2 210 < Tm ≤ 2 380 | 2 270 | 9,0 | 405 | 9,1 | 0,0619 |
| 2 380 < Tm ≤ 2 610 | 2 270 | 9,4 | 423 | 9,5 | 0,0646 |
| 2 610 < Tm | 2 270 | 9,8 | 441 | 9,9 | 0,0674 |

Sõiduki tuletatud mass

Ekvivalentne inerts

Dünamomeetril neelduv võimsus ja koormus kiirusel 80 km/h

Koefitsiendid

Tm (kg)

kg

kW

N

a

b

N

N/(km/h)

Tm ≤ 480

455

3,8

171

3,8

0,0261

480 < Tm ≤ 540

510

4,1

185

4,2

0,0282

540 < Tm ≤ 595

570

4,3

194

4,4

0,0296

595 < Tm ≤ 650

625

4,5

203

4,6

0,0309

650 < Tm ≤ 710

680

4,7

212

4,8

0,0323

710 < Tm ≤ 765

740

4,9

221

5,0

0,0337

765 < Tm ≤ 850

800

5,1

230

5,2

0,0351

850 < Tm ≤ 965

910

5,6

252

5,7

0,0385

965 < Tm ≤ 1 080

1 020

6,0

270

6,1

0,0412

1 080 < Tm ≤ 1 190

1 130

6,3

284

6,4

0,0433

1 190 < Tm ≤ 1 305

1 250

6,7

302

6,8

0,0460

1 305 < Tm ≤ 1 420

1 360

7,0

315

7,1

0,0481

1 420 < Tm ≤ 1 530

1 470

7,3

329

7,4

0,0502

1 530 < Tm ≤ 1 640

1 590

7,5

338

7,6

0,0515

1 640 < Tm ≤ 1 760

1 700

7,8

351

7,9

0,0536

1 760 < Tm ≤ 1 870

1 810

8,1

365

8,2

0,0557

1 870 < Tm ≤ 1 980

1 930

8,4

378

8,5

0,0577

1 980 < Tm ≤ 2 100

2 040

8,6

387

8,7

0,0591

2 100 < Tm ≤ 2 210

2 150

8,8

396

8,9

0,0605

2 210 < Tm ≤ 2 380

2 270

9,0

405

9,1

0,0619

2 380 < Tm ≤ 2 610

2 270

9,4

423

9,5

0,0646

2 610 < Tm

2 270

9,8

441

9,9

0,0674

3.2.2.   Muude sõidukite puhul kui sõiduautod, mille tuletatud mass on üle 1 700 kg, või pideva neljarattaveoga sõidukite puhul korrutatakse eespool punktis 3.2.1 esitatud tabelis olevaid võimsusväärtusi koefitsiendiga 1,3.

4 LISA

3. liide

SÕIDUTAKISTUS, SELLE MÕÕTMISE MEETOD TEEKATSE PUHUL JA SIMULEERIMINE ŠASSIIDÜNAMOMEETRIL

1.   MEETODITE EESMÄRK

Allpool määratletud meetodite eesmärgiks on mõõta püsikiirusel liikuva sõiduki sõidutakistust teel ning simuleerida seda takistust dünamomeetril vastavalt 4. lisa punktis 4.1.5 sätestatud tingimustele.

2.   TEE MÄÄRATLUS

Tee peab olema tasane ja piisavalt pikk, võimaldamaks teostada allpool kirjeldatud mõõtmisi. Tee kalle ei tohi ületada 1,5 % ning peab olema ühtlane, varieerumata rohkem kui ± 0,1 %.

3.   VÄLISKESKKONNA TINGIMUSED

3.1.   Tuul

Katsete läbiviimisel peab tuule keskmine kiirus olema alla 3 m/s ja suurim kiirus alla 5 m/s. Lisaks peab teega ristuva tuule vektorkomponendi kiirus olema alla 2 m/s. Tuule kiirust mõõdetakse 0,7 m kõrgusel teepinnast.

3.2.   Niiskus

Teepind peab olema kuiv.

3.3.   Rõhk ja temperatuur

Õhu tihedus katse ajal peab olema selline, et erinevus standardtingimustest (P = 100 kPa ja T = 293,2 K) ei ületaks ± 7,5 %.

4.   SÕIDUKI ETTEVALMISTAMINE (23)

4.1.   Katsesõiduki valimine

Kui ei mõõdeta sõidukitüübi kõiki variante, kasutatakse katsesõiduki valimiseks järgmisi kriteeriume.

4.1.1.   Kere

Kui on olemas erinevad keretüübid, tehakse katse aerodünaamiliselt kõige halvemaga. Tootja esitab valiku tegemiseks vajalikud andmed.

4.1.2.   Rehvid

Valitakse kõige laiem rehv. Kui rehvisuurusi on üle kolme, valitakse kõige laiemast eelmine rehv.

4.1.3.   Katsemass

Katsemass on sõiduki suurima inertsiulatusega tuletatud mass.

4.1.4.   Mootor

Katsesõidukil on suurim(ad) soojusvaheti(d).

4.1.5.   Jõuülekanne

Katse tehakse iga järgmise jõuülekandega:

| — | esivedu |
| --- | --- |

—

esivedu

| — | tagavedu |
| --- | --- |

—

tagavedu

| — | täielikult 4 × 4 |
| --- | --- |

—

täielikult 4 × 4

| — | osaliselt 4 × 4 |
| --- | --- |

—

osaliselt 4 × 4

| — | automaatkäigukast |
| --- | --- |

—

automaatkäigukast

| — | käsikäigukast. |
| --- | --- |

—

käsikäigukast.

4.2.   Sissesõitmine

Sõiduk peab pärast sissesõitmise eesmärgil vähemalt 3 000 km läbimist olema tavapärases töökorras ja tavapäraselt seadistatud. Rehvid tuleb sisse sõita koos sõidukiga või nende rehvimustri sügavus peab olema vahemikus 90 %–50 % esialgsest rehvimustri sügavusest.

4.3.   Kontrollimine

Kavandatava kasutusviisi puhul teostatakse vastavalt tootja juhenditele järgmised kontrollimised:

| — | rattad, veljed, rehvid (mark, tüüp, rõhk), |
| --- | --- |

—

rattad, veljed, rehvid (mark, tüüp, rõhk),

| — | esitelje geomeetria, |
| --- | --- |

—

esitelje geomeetria,

| — | pidurite seadistamine (liigse hõõrdumise kõrvaldamine), esi- ja tagasilla määrimine, |
| --- | --- |

—

pidurite seadistamine (liigse hõõrdumise kõrvaldamine), esi- ja tagasilla määrimine,

| — | vedrustuse ja sõiduki läbimiskõrguse reguleerimine jne. |
| --- | --- |

—

vedrustuse ja sõiduki läbimiskõrguse reguleerimine jne.

4.4.   Katseks ettevalmistamine

4.4.1.   Sõidukit koormatakse ettenähtud tuletatud massini. Sõiduki läbimiskõrgus peab vastama kõrgusele, mis saavutatakse koormuse raskuskeskme paiknemisel välimiste esiistmete “R”-punkte ühendaval sirgel neist võrdsel kaugusel.

4.4.2.   Teekatsete ajal peavad sõiduki aknad olema suletud. Kliimaseadmete, esilaternate jms katted peavad olema nende seadmete väljalülitatud asendile vastavas asendis.

4.4.3.   Sõiduk peab olema puhas.

4.4.4.   Vahetult enne katset viiakse sõiduk sobival viisil normaalsele töötemperatuurile.

5.   MEETODID

5.1.   Energia muutumine vaba aeglustumise käigus

5.1.1.   Maanteel

5.1.1.1.   Katseseadmed ja viga

Aja mõõtmisel peab viga olema väiksem kui ± 0,1 sekundit.

Kiiruse mõõtmisel peab viga olema väiksem kui ± 2 %.

5.1.1.2.   Katsemetoodika

5.1.1.2.1.   Sõidukit kiirendatakse kiiruseni, mis on 10 km/h võrra suurem kui valitud katsekiirus V.

5.1.1.2.2.   Sõiduki käigukast seatakse vabakäigu asendisse.

5.1.1.2.3.   Registreeritakse aeg (t1), mille vältel sõiduk aeglustub kiiruselt

V2 = V + ΔV km/h kiirusele V1 = V – ΔV km/h

5.1.1.2.4.   Sama katse viiakse läbi vastassuunas sõites ning registreeritakse aeg t2

5.1.1.2.5.   Arvutatakse nende kahe aja t1 B t2 keskmine T.

5.1.1.2.6.   Katseid korratakse mitu korda, nii et keskmise statistiline viga (p)

Formula ei oleks suurem kui 2 % (p ≤ 2 %)

Statistiline täpsus p määratakse järgmise valemi abil:

Formula

kus:

| — | t | = | allpool tabelis toodud koefitsient |
| --- | --- | --- | --- |
| — | n | = | katsete arv |
| — | s | = | standardhälve |

—

t

=

allpool tabelis toodud koefitsient

—

n

=

katsete arv

—

s

=

standardhälve

Formula

| n | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| t | 3,2 | 2,8 | 2,6 | 2,5 | 2,4 | 2,3 | 2,3 | 2,2 | 2,2 | 2,2 | 2,2 | 2,2 |
| | 1,6 | 1,25 | 1,06 | 0,94 | 0,85 | 0,77 | 0,73 | 0,66 | 0,64 | 0,61 | 0,59 | 0,57 |

n

4

5

6

7

8

9

10

11

12

13

14

15

t

3,2

2,8

2,6

2,5

2,4

2,3

2,3

2,2

2,2

2,2

2,2

2,2

Formula

1,6

1,25

1,06

0,94

0,85

0,77

0,73

0,66

0,64

0,61

0,59

0,57

5.1.1.2.7.   Võimsus arvutatakse valemiga

Formula

kus:

| — | = | P | = | väärtus on väljendatud kilovattides |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | V | = | katse kiirus (m/s) |
| — | = | ΔV | = | erinevus kiirusest V (m/s) |
| — | = | M | = | tuletatud mass (kg) |
| — | = | T | = | aeg (s). |

—

=

P

=

väärtus on väljendatud kilovattides

—

=

V

=

katse kiirus (m/s)

—

=

ΔV

=

erinevus kiirusest V (m/s)

—

=

M

=

tuletatud mass (kg)

—

=

T

=

aeg (s).

5.1.1.2.8.   Rajal kindlaks määratud võimsust (P) korrigeeritakse etalonkeskkonnatingimustega järgmiselt:

Pparandatud = K · Pmõõdetud

Formula

kus:

| — | = | RR | = | veeretakistusjõud kiirusel V |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | RAERO | = | aerodünaamiline takistus kiirusel V |
| — | = | RT | = | kogu veotakistus = RR + RAERO |
| — | = | KR | = | veeretakistusjõu temperatuuriparandustegur, mis loetakse võrdseks 8,64 A 10–3/°C, või tootja parandustegur, mille asutus on kinnitanud |
| — | = | t | = | ümbritseva õhu temperatuur teekatsel (°C) |
| — | = | t0 | = | ümbritseva õhu standardtemperatuur = 20 °C |
| — | = | ρ | = | õhutihedus katsetingimustel |
| — | = | ρ0 | = | õhutihedus etalontingimustel (20 °C, 100 kPa). |

—

=

RR

=

veeretakistusjõud kiirusel V

—

=

RAERO

=

aerodünaamiline takistus kiirusel V

—

=

RT

=

kogu veotakistus = RR + RAERO

—

=

KR

=

veeretakistusjõu temperatuuriparandustegur, mis loetakse võrdseks 8,64 A 10–3/°C, või tootja parandustegur, mille asutus on kinnitanud

—

=

t

=

ümbritseva õhu temperatuur teekatsel (°C)

—

=

t0

=

ümbritseva õhu standardtemperatuur = 20 °C

—

=

ρ

=

õhutihedus katsetingimustel

—

=

ρ0

=

õhutihedus etalontingimustel (20 °C, 100 kPa).

Sõiduki tootja määratleb suhted RR/RT ja RAERO/RT tavaliselt ettevõtte käsutuses olevate andmete alusel.

Kui need väärtused ei ole kättesaadavad tootja ja asjaomase tehnilise teenistuse kokkuleppe alusel, võib veere-/kogutakistuse suhte jaoks kasutada järgmist valemit:

Formula

kus:

| — | M = sõiduki mass kilogrammides |
| --- | --- |

—

M = sõiduki mass kilogrammides

| — | ning koefitsiendid a ja b iga kiiruse kohta esitatakse järgmises tabelis:







  V (km/h) | a | b |
| --- | --- | --- | --- |
| 20 | 7,24 A 10–5 | 0,82 |
| 40 | 1,59 A 10–4 | 0,54 |
| 60 | 1,96 A 10–4 | 0,33 |
| 80 | 1,85 A 10–4 | 0,23 |
| 100 | 1,63 A 10–4 | 0,18 |
| 120 | 1,57 A 10–4 | 0,14 |

—

ning koefitsiendid a ja b iga kiiruse kohta esitatakse järgmises tabelis:

V (km/h)

a

b

20

7,24 A 10–5

0,82

40

1,59 A 10–4

0,54

60

1,96 A 10–4

0,33

80

1,85 A 10–4

0,23

100

1,63 A 10–4

0,18

120

1,57 A 10–4

0,14

5.1.2.   Dünamomeetril

5.1.2.1.   Mõõteandmed ja täpsus

Kasutatavad seadmed peavad olema teekatsel kasutatud seadmetega identsed.

5.1.2.2.   Katsemetoodika

5.1.2.2.1.   Sõiduk paigutatakse katsedünamomeetrile.

5.1.2.2.2.   Veorataste rehvirõhk (külmana) reguleeritakse dünamomeetri nõuete kohaselt.

5.1.2.2.3.   Reguleeritakse dünamomeetri ekvivalentne inerts.

5.1.2.2.4.   Sõiduk ja dünamomeeter viiakse sobival viisil töötemperatuurile.

5.1.2.2.5.   Viiakse läbi eespool punktis 5.1.1.2 kirjeldatud toimingud, jättes vahele punktid 5.1.1.2.4 ja 5.1.1.2.5 ning asendades punktis 5.1.1.2.7 esitatud valemis tähise M tähisega I.

5.1.2.2.6.   Reguleeritakse pidurit, et saada korrigeeritud võimsus (punkt 5.1.1.2.8) ja võtta arvesse erinevust teel oleva sõiduki massi (M) ja kasutatava ekvivalentse inertsi katsemassi (I) vahel. Seda võib teha, arvutades keskmise korrigeeritud tee vabakäiguaja kiiruselt V2 kiiruseni V1 ja esitades sama aja dünamomeetril järgmise suhte abil:

Formula

K = eespool punktis 5.1.1.2.8 määratletud väärtus.

5.1.2.2.7.   Tuleks kindlaks määrata dünamomeetril neelduv võimsus Pa, et saaks korrata sama sõiduki sama võimsust (punkt 5.1.1.2.8) eri päevadel.

5.2.   Meetod pöördemomendi mõõtmiseks püsikiirusel

5.2.1.   Maanteel

5.2.1.1.   Mõõteseadmed ja viga

Jõumomenti mõõdetakse sobiliku mõõtevahendiga, mille täpsus on ± 2 % piires.

Kiiruse mõõtmise täpsus peab olema ± 2 % piires.

5.2.1.2.   Katsemetoodika

5.2.1.2.1.   Sõiduk stabiliseeritakse valitud püsikiirusel V.

5.2.1.2.2.   Salvestatakse jõumoment Ct ja kiirus vähemalt 20 sekundi jooksul. Andmesalvestussüsteemi täpsus on jõumomendi puhul vähemalt ± 1 Nm ja kiiruse puhul ± 0,2 km/h.

5.2.1.2.3.   Jõumomendi Ct ja kiiruse erinevused ajas ei tohi ületada 5 % mõõtmisperioodi iga sekundi kohta.

5.2.1.2.4.   Pöördemoment Ct1 tähistab keskmist pöördemomenti, mis leitakse järgmise valemiga:

Formula

5.2.1.2.5.   Üks katse tehakse igas suunas kolm korda. Baaskiiruse saamiseks määrake kindlaks kuue mõõtmise keskmine jõumoment. Kui keskmine kiirus erineb võrdluskiirusest rohkem kui 1 km/h, kasutatakse keskmise jõumomendi arvutamiseks lineaarset regressiooni.

5.2.1.2.6.   Määratakse nende kahe jõumomendi Ct1 ja t2 keskmine, st Ct.

5.2.1.2.7.   Rajal kindlaks määratud keskmist jõumomenti CT korrigeeritakse etalonkeskkonnatingimustega järgmiselt:

CTparandatud = K · CTmõõdetud

kus K vastab käesoleva liite punktis 5.1.1.2.8 ettenähtud väärtusele.

5.2.2.   Dünamomeetril

5.2.2.1.   Mõõteseadmed ja viga

Kasutatavad seadmed peavad olema teekatsel kasutatud seadmetega identsed.

5.2.2.2.   Katsemetoodika

5.2.2.2.1.   Viiakse läbi eespool punktides 5.1.2.2.1–5.1.2.2.4 kirjeldatud toimingud.

5.2.2.2.2.   Viiakse läbi eespool punktides 5.2.1.2.1–5.2.1.2.4 kirjeldatud toimingud.

5.2.2.2.3.   Reguleeritakse võimsuse neeldumisseadet eespool punktis 5.2.1.2.7 toodud korrigeeritud tee kogujõumomendi esitamiseks.

5.2.2.2.4.   Tehakse samal eesmärgil samad toimingud kui punktis 5.1.2.2.7.

4. LISA

4. liide

MUU KUI MEHAANILISE INERTSI KONTROLL

1.   EESMÄRK

Käesolevas liites kirjeldatud meetod võimaldab kontrollida, kas koguinertsi simuleerimine dünamomeetril on töötsükli sõidufaasis rahuldavalt läbi viidud. Dünamomeetri tootja määratleb meetodi spetsifikatsioonide kontrollimiseks vastavalt allpool toodud punktile 3.

2.   PÕHIMÕTE

2.1.   Töövõrrandite koostamine

Kuna dünamomeetri kasutamisel leiavad aset rulli(de) pöörlemiskiiruse muutused, võib jõudu rulli(de) pinnal väljendada valemiga

F = I · γ = IM · γ + F1

kus:

| — | = | F | = | jõud rulli(de) pinnal, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | I | = | dünamomeetri koguinerts (sõiduki ekvivalentne inerts: vt tabel punktis 5.1), |
| — | = | IM | = | dünamomeetri mehaaniliste masside inerts, |
| — | = | γ | = | tangentsiaalkiirendus rulli pinnal, |
| — | = | F1 | = | inertsjõud. |

—

=

F

=

jõud rulli(de) pinnal,

—

=

I

=

dünamomeetri koguinerts (sõiduki ekvivalentne inerts: vt tabel punktis 5.1),

—

=

IM

=

dünamomeetri mehaaniliste masside inerts,

—

=

γ

=

tangentsiaalkiirendus rulli pinnal,

—

=

F1

=

inertsjõud.

Märkus: Lisatud on selle valemi selgitus koos viitega mehaaniliselt simuleeritud inertsiga dünamomeetritele.

Seega väljendatakse koguinertsi järgmiselt:

I = Im + F1/γ

kus:

| — | Im saab arvutada või mõõta tavapäraste meetodite abil, |
| --- | --- |

—

Im saab arvutada või mõõta tavapäraste meetodite abil,

| — | F1 saab mõõta dünamomeetril, |
| --- | --- |

—

F1 saab mõõta dünamomeetril,

| — | γ saab arvutada rullide ringkiiruse põhjal. |
| --- | --- |

—

γ saab arvutada rullide ringkiiruse põhjal.

Koguinerts (I) määratakse kiirendus- või aeglustuskatse käigus lähtuvalt väärtustest, mis on suuremad või sama suured kui töötsükli käigus saadud väärtused.

2.2.   Koguinertsi arvutamisel kohaldatav nõue

Katse- ja arvutusmeetodid peavad võimaldama määrata koguinertsi (I) suhtelise veaga (ΔI/I), mis on väiksem kui 2 %.

3.   SPETSIFIKATSIOON

Simuleeritud koguinertsi I mass peab vastama teoreetilisele ekvivalentse inertsi väärtusele (vt 4. lisa punkt 5.1) järgmistes piirides:

3.1.1.   iga hetkväärtuse puhul ± 5 % teoreetilisest väärtusest;

3.1.2.   tsükli iga faasi kohta arvutatud keskmise väärtuse puhul ± 2 % teoreetilisest väärtusest.

3.2.   Eespool punktis 3.1.1 sätestatud lubatud erinevust suurendatakse tsükli alustamisel ühe sekundi vältel ning käsikäigukastiga sõidukite puhul käikude vahetamisel kahe sekundi vältel kuni ± 50 %.

4.   VASTAVUSÕTENDAMISMENETLUS

4.1.   Vastavustõendamine viiakse iga katse puhul läbi kogu 4. lisa punktis 2.1 määratletud tsükli vältel.

4.2.   Kui eespool toodud punkti 3 nõuded on täidetud hetkekiirendustega, mis on vähemalt kolm korda suuremad või väiksemad kui teoreetilise tsükli seeriates saadud väärtused, ei ole eespool kirjeldatud kontrollimine siiski vajalik.

4. LISA

5. liide

HEITGAASI PROOVIVÕTUSÜSTEEMIDE MÄÄRATLUS

1.   SISSEJUHATUS

1.1.   4. lisa punktis 4.2 sätestatud nõuetele vastavaid proovivõtuseadmeid on mitut liiki.

Punktides 3.1 ja 3.2 kirjeldatud seadmed loetakse nõuetele vastavaks, kui need rahuldavad muutuva lahjendamise põhimõttega seotud põhikriteeriume.

1.2.   Asjaomane laboratoorium peab teatistes ära märkima, millist proovivõtusüsteemi katse teostamisel kasutati.

2.   HEITGAASIDE SAASTEAINETE MÕÕTMISEKS KASUTATAVA MUUTUVA LAHJENDAMISE SÜSTEEMIGA SEOTUD KRITEERIUMID

2.1.   Kohaldamisala

Käesolevas jaos määratletakse sellise heitgaasi proovivõtusüsteemi tööomadused, mida kasutatakse sõiduki heitgaasides sisalduvate saasteainete tegelike koguste mõõtmiseks vastavalt käesoleva eeskirja sätetele.

Vastavalt saasteainete koguste mõõtmisel rakendatavale muutuva lahjendamise põhimõttele peab täidetud olema kolm tingimust:

2.1.1.   Sõiduki heitgaase tuleb kindlaksmääratud tingimustes pidevalt välisõhuga lahjendada.

2.1.2.   Tuleb täpselt mõõta heitgaaside ja lahjendusõhu segu üldmahtu.

2.1.3.   Analüüsiks kogutakse lahjendatud heitgaaside ja lahjendusõhu püsivalt proportsionaalne proov.

Gaasilised heitkogused määratakse proportsionaalses proovis sisalduvate heidete kontsentratsiooni ja katse vältel mõõdetud üldmahu põhjal. Heidete kontsentratsiooni proovis korrigeeritakse, et võtta arvesse välisõhu saasteainete sisaldust.

Lisaks registreeritakse diiselmootoriga varustatud sõidukite puhul nende tahkete osakeste heitkogused.

2.2.   Tehniline kokkuvõte

Joonisel 5/1 on kujutatud proovivõtusüsteemi skeem.

2.2.1.1.   Sõiduki heitgaase lahjendatakse piisava koguse välisõhuga, vältimaks vee kondenseerumist proovivõtu- ja mõõtesüsteemis.

2.2.2.   Heitgaaside proovivõtusüsteem peab olema kavandatud nii, et oleks võimalik mõõta CO2, CO, HC ja NOx keskmisi mahtkontsentratsioone ning diiselmootoriga varustatud sõidukite puhul lisaks sellele sõiduki katsetsükli käigus väljapaisatud heitgaasides sisalduvate tahkete osakeste keskmisi mahtkontsentratsioone.

2.2.3.   Õhu ja heitgaasi segu peab proovivõtturi asukohas olema homogeenne (vt punkt 2.3.1.2 allpool).

2.2.4.   Proovivõttur peab võtma lahjendatud gaaside representatiivse proovi.

2.2.5.   Süsteem peab võimaldama mõõta lahjendatud heitgaaside üldmahtu.

2.2.6.   Proovivõtusüsteem peab olema gaasitihe. Muutuval lahjendamisel põhineva proovivõtusüsteemi ehitus ja materjalid peavad olema sellised, et need ei mõjutaks saasteaine kontsentratsiooni lahjendatud heitgaasis. Kui süsteemi mis tahes koostisosa (soojusvaheti, tsüklonseparaator, ülelaadur vms) muudab saasteaine kontsentratsiooni lahjendatud heitgaasis ning viga ei ole võimalik parandada, võetakse vastava saasteaine proov asjaomasest koostisosast ülesvoolu.

2.2.7.   Mitmeharulise väljalasketoruga varustatud sõiduki katsetamisel ühendatakse ühendustorud omavahel sõidukile võimalikult lähedal asuva kollektori abil.

2.2.8.   Gaasiproovide kogumiseks kasutatavad kogumiskotid peavad olema piisava suurusega tagamaks, et gaasivool ei ole proovivõtmise vältel takistatud. Kotid peavad olema valmistatud materjalist, mis ei mõjuta gaasiliste saasteainete kontsentratsiooni (vt punkt 2.3.4.4 allpool).

2.2.9.   Muutuval lahjendamisel põhineva proovivõtusüsteemi ehitus peab võimaldama võtta heitgaasidest proove nii, et vasturõhk väljalasketoru ava juures oluliselt ei muutuks (vt punkt 2.3.1.1 allpool).

2.3.   Erinõuded

2.3.1.   Heitgaaside kogumis- ja lahjendusseade

2.3.1.1.   Sõiduki väljalasketorude ja segukambri vaheline ühendustoru peab olema võimalikult lühike; see ei tohi ühelgi juhul:

| (i) | muuta katsetatava sõiduki süsteemiga ühendamata väljalasketorudes mõõdetud staatilist rõhku kiirusel 50 km/h rohkem kui ± 0,75 kPa võrra või kogu katse vältel rohkem kui ± 1,25 kPa võrra. Rõhku mõõdetakse väljalasketorus või sama diameetriga pikendustorus väljalasketoru otsale võimalikult lähedal; |
| --- | --- |

(i)

muuta katsetatava sõiduki süsteemiga ühendamata väljalasketorudes mõõdetud staatilist rõhku kiirusel 50 km/h rohkem kui ± 0,75 kPa võrra või kogu katse vältel rohkem kui ± 1,25 kPa võrra. Rõhku mõõdetakse väljalasketorus või sama diameetriga pikendustorus väljalasketoru otsale võimalikult lähedal;

| (ii) | muuta heitgaasi omadusi. |
| --- | --- |

(ii)

muuta heitgaasi omadusi.

2.3.1.2.   Seade peab olema varustatud segukambriga, kus sõiduki heitgaasid segunevad lahjendusõhuga, moodustades kambri väljalaskeava juures homogeense segu.

Segu homogeensus proovivõtturi asukoha mis tahes ristlõikel ei tohi erineda rohkem kui 2 % võrra nende väärtuste keskmisest, mis on saadud vähemalt viiest gaasivoolu diameetrist võrdsel kaugusel asuvast punktist. Rõhk segukambris ei tohi erineda atmosfäärirõhust rohkem kui ± 0,25 kPa, minimeerimaks selle mõju tingimustele väljalasketorus ning piiramaks rõhukadu lahjendusõhu konditsioneerimisseadmes (kui see on olemas).

2.3.2.   Imiseade/mahumõõteseade

See seade võib töötada mitmel kindlaksmääratud kiirusel, tagamaks piisava gaasivoolu vee kondenseerumise ärahoidmiseks. Selle saavutamiseks hoitakse CO2 kontsentratsiooni lahjendatud heitgaasi proovivõtukotis üldjuhul tasemel alla 3 mahuprotsendi.

2.3.3.   Mahu mõõtmine

2.3.3.1.   Mahumõõteseade peab kõikide töötingimuste korral säilitama kalibreerimistäpsuse ± 2 %. Kui seade ei suuda kompenseerida heitgaaside ja lahjendusõhu segu temperatuuri muutusi mõõtepunktis, tuleb kasutada soojusvahetit, et temperatuur püsiks ± 6 K piires kindlaksmääratud töötemperatuurist.

Vajaduse korral võib mahumõõteseadme kaitsmiseks kasutada tsüklonseparaatorit.

2.3.3.2.   Temperatuuriandur peab olema paigaldatud vahetult enne mahumõõteseadet. Anduri mõõtetäpsus ja kordustäpsus peab olema ± 1 K ja selle reageerimisaeg 62 % juures antud temperatuurimuutusest peab olema 0,1 s (silikoonõlis mõõdetud väärtus).

2.3.3.3.   Rõhu mõõtmisel peab mõõtetäpsus ja kordustäpsus olema kogu katse vältel ± 0,4 kPa.

2.3.3.4.   Rõhu erinevus atmosfäärirõhust registreeritakse mahumõõteseadmest ülesvoolu ja vajaduse korral allavoolu.

Joonis 5/1

Heitgaaside saasteainete mõõtmiseks kasutatava muutuva lahjendamise süsteemi skeem

Image

2.3.4.   Gaasiproovi võtmise meetod

2.3.4.1.   Lahjendatud heitgaasid

2.3.4.1.1.   Lahjendatud heitgaasi proov võetakse imiseadmest ülesvoolu, kuid konditsioneerimisseadmetest (kui need on olemas) allavoolu.

2.3.4.1.2.   Voolukiirus ei tohi keskmisest erineda rohkem kui ± 2 % võrra.

2.3.4.1.3.   Proovivõtmiseks kasutatav voolukiirus peab olema vähemalt 5 liitrit minutis ega tohi ületada lahjendatud heitgaaside voolukiirust rohkem kui 0,2 % võrra.

2.3.4.2.   Lahjendusõhk

2.3.4.2.1.   Lahjendusõhu proov võetakse ühtlase voolukiiruse juures välisõhu sisselaskeava lähedalt (filtri olemasolul pärast filtrit).

2.3.4.2.2.   Õhk ei tohi olla segukambrist pärinevate heitgaasidega saastunud.

2.3.4.2.3.   Lahjendusõhu proovivõtukiirus peab olema võrreldav lahjendatud heitgaaside proovivõtukiirusega.

2.3.4.3.   Proovivõtutoimingud

2.3.4.3.1.   Proovivõtutoimingute käigus kasutatavad materjalid ei tohi muuta saasteainete kontsentratsiooni.

2.3.4.3.2.   Tahkete osakeste eemaldamiseks proovist võib kasutada filtreid.

2.3.4.3.3.   Proovi juhtimiseks kogumiskotti(desse) tuleb kasutada pumpasid.

2.3.4.3.4.   Proovivõtmiseks vajaliku voolukiiruse saavutamiseks tuleb kasutada voolu reguleerimise ventiile ja vooluhulgamõõtureid.

2.3.4.3.5.   Kolmikventiilide ja kogumiskottide vahel võib kasutada kogumiskoti-poolsest otsast automaatselt sulguvaid gaasitihedaid kiirkinnitusega liitmikke. Proovide juhtimiseks analüsaatorisse võib kasutada ka muid seadmeid (näiteks kolmiksulgeventiile).

2.3.4.3.6.   Proovigaaside juhtimiseks kasutatavad ventiilid peavad olema kiiresti reguleeritavad ja kiire toimega.

2.3.4.4.   Proovide säilitamine

Gaasiproovid kogutakse kogumiskottidesse, mis on piisava suurusega, vältimaks proovivõtukiiruse vähenemist. Kotid peavad olema sellisest materjalist, mille puhul sünteetiliste heitgaaside kontsentratsiooni muutus pärast 20-minutilist säilitamist ei ole suurem kui ± 2 %.

2.4.   Diiselmootoriga varustatud sõidukite katsetamisel kasutatav täiendav proovivõtuseade

2.4.1.   Erinevalt ottomootoriga varustatud sõidukite heitgaaside proovivõtukohast paiknevad süsivesinike ja tahkete osakeste proovivõtukohad lahjendustunnelis.

2.4.2.   Vähendamaks heitgaaside soojuskadu summutitoru ja lahjendustunneli sisselaskeava vahelisel lõigul, ei tohi toru pikkus ületada 3,6 m või soojusisolatsiooniga toru puhul 6,1 m. Toru siseläbimõõt ei tohi olla suurem kui 105 mm.

2.4.3.   Tagamaks lahjendatud heitgaaside homogeensust proovivõtukohtades ning proovide representatiivsust gaaside ja tahkete osakeste osas, kasutatakse lahjendustunnelina elektrit juhtivast materjalist sirget toru, milles peavad valdavalt valitsema turbulentse voolu tingimused (Reynoldsi arv ≥ 4 000). Lahjendustunneli läbimõõt peab olema vähemalt 200 mm ja süsteem peab olema maandatud.

2.4.4.   Tahkete osakeste proovivõtusüsteem koosneb proovivõtturist lahjendustunnelis ja kahest järjestikku asetsevast filtrist. Voolusuunas nii enne kui pärast kõnealust kahte filtrit paiknevad kiirventiilid.

Proovivõtturi kuju peab olema selline, nagu on osutatud joonisel 5/2.

2.4.5.   Tahkete osakeste proovivõttur peab vastama järgmistele tingimustele:

Proovivõttur peab olema paigaldatud tunneli keskjoone lähedale gaasi sisselaskeavast ligikaudu tunneli kümne läbimõõdu kaugusele ning selle siseläbimõõt peab olema vähemalt 12 mm.

Proovivõtturi otsa ja filtriseadme vaheline kaugus peab olema vähemalt viis proovivõtturi läbimõõtu, kuid mitte rohkem kui 1 020 mm.

2.4.6.   Proovigaasi voolumõõteseade koosneb pumpadest, gaasivoolu regulaatoritest ja vooluhulgamõõturist.

2.4.7.   Süsivesinike proovivõtusüsteem koosneb kuumutatavast proovivõtturist, torust, filtrist ja pumbast. Proovivõttur peab olema paigaldatud heitgaaside sisselaskeavast tahkete osakeste proovivõtturiga samale kaugusele nii, et kumbki ei mõjuta teise talitlust. Proovivõtturi siseläbimõõt peab olema vähemalt 4 mm.

2.4.8.   Kuumutussüsteem peab hoidma kõiki kuumutatavaid osi temperatuuril 463 K (190 °C) ± 10 K.

2.4.9.   Kui voolukiiruse muutusi ei ole võimalik kompenseerida, tuleb kasutada punktis 2.3.3.1 nimetatud soojusvahetit ja temperatuuri reguleerimisseadet tagamaks, et voolukiirus süsteemis on konstantne ja proovivõtukiirus vastavalt proportsionaalne.

3.   SEADMETE KIRJELDUS

3.1.   Mahtpumbaga varustatud muutuva lahjendamise seade (PDP-CVS) (Joonis 5/3)

3.1.1.   Mahtpumbaga püsimahuproovi süsteem (PDP-CVS-süsteem) rahuldab käesoleva lisa nõudeid, kasutades püsival temperatuuril ja rõhul pumpa läbiva gaasihulga mõõtmise meetodit. Üldmaht määratakse kalibreeritud mahtpumba pöörete arvu lugemise teel. Proportsionaalse proovi saamiseks võetakse proov püsival voolukiirusel pumba, vooluhulgamõõturi ja voolu reguleerimise ventiili abil.

3.1.2.   Proovivõtusüsteemi skeem on esitatud joonisel 5/3. Kuna täpseid tulemusi on võimalik saada eri konfiguratsioone kasutades, ei ole skeemi täpne järgimine vajalik. Lisateabe hankimiseks ja erinevate osade talitluse juhtimiseks võib kasutada täiendavaid komponente, näiteks erinevaid seadmeid, ventiile, solenoide ja lüliteid.

Proovivõtuseade koosneb järgmistest osadest:

3.1.3.1.   Lahjendusõhu filter (D), mida võib vajaduse korral eelnevalt kuumutada. Filter peab koosnema kahe paberikihi vahel asuvast aktiivsöest ning seda kasutatakse lahjendusõhus sisalduvate välisõhu heitgaaside süsivesinike kontsentratsiooni vähendamiseks ja stabiliseerimiseks.

3.1.3.2.   Segukamber (M), kus toimub heitgaasi homogeenne segunemine õhuga.

3.1.3.3.   Piisava võimsusega soojusvaheti (H), et tagada kogu katse vältel vahetult enne mahtpumpa asuvas punktis mõõdetud õhu/heitgaasi segu temperatuur, mis jääb kavandatud töötemperatuurist vahemikku 6 K. See seade ei tohi mõjutada järgnevalt analüüsiks võetud lahjendatud gaaside saasteainete kontsentratsioone.

3.1.3.4.   Temperatuuri reguleerimissüsteem (TC), mida kasutatakse soojusvaheti eelkuumutamiseks enne katset ja selle temperatuuri reguleerimiseks katse jooksul, nii et hälbed kavandatud töötemperatuurist ei ole rohkem kui 6 K.

Mahtpump (PDP), mis tekitab õhu ja heitgaasi segu püsimahuvoolu; pump peab tagama piisava voolukiiruse, hoidmaks ära vee kondenseerumist süsteemis kõigi katse ajal esineda võivate tingimuste puhul; see nõue on üldjuhul täidetud, kui kasutatakse mahtpumpa, millega saavutatav voolukiirus on:

3.1.3.5.1.   sõidutsükli kiirendamistel tekkivast maksimaalsest heitgaasivoolust kaks korda suurem või

3.1.3.5.2.   piisav tagamaks, et CO2 kontsentratsioon lahjendatud heitgaaside kogumiskotis on bensiini ja diislikütuse puhul alla 3 mahuprotsendi, veeldatud naftagaasi puhul alla 2,2 mahuprotsendi ning maagaasi puhul alla 1,5 mahuprotsendi.

Joonis 5/2

Tahkete osakeste proovivõtturi konfiguratsioon

Image

3.1.3.6.   Vahetult enne mahumõõturit paigaldatud temperatuuriandur (T1) (mõõte- ja kordustäpsus ± 0,4 kPa), mida kasutatakse gaasisegu ja välisõhu rõhuvahe registreerimiseks.

3.1.3.7.   Rõhumõõtur (G1) (mõõte- ja kordustäpsus ± 0,4 kPa), mis on paigaldatud vahetult mahumõõteseadme ette ning millega mõõdetakse gaasisegu ja välisõhu rõhkude vahelist erinevust.

3.1.3.8.   Teine rõhumõõtur (G2) (mõõte- ja kordustäpsus ± 0,4 kPa), mis on paigaldatud nii, et oleks võimalik mõõta rõhkude erinevust pumba sisse- ja väljalaskeava juures.

3.1.3.9.   Kaks proovivõtturit (S1 ja S2) pidevaks proovide võtmiseks lahjendusõhust ning lahjendatud heitgaasi ja õhu segust.

3.1.3.10.   Filter (F) tahkete osakeste eemaldamiseks analüüsiks kogutud gaasivooludest.

3.1.3.11.   Pumbad (P) lahjendusõhu ning lahjendatud heitgaasi ja õhu segu püsiva voo kogumiseks katse vältel.

3.1.3.12.   Vooluregulaatorid (N) proovivõtturite S1 ja S2 kaudu võetavate gaasiproovide püsiva ja ühtlase voolu tagamiseks katse vältel; gaasiproovide voolukiirus peab olema selline, et iga katse lõppedes oleks saadud proovi kogus analüüsi teostamiseks piisav (ligikaudu 10 liitrit minutis).

3.1.3.13.   Vooluhulgamõõturid (FL) gaasiproovide püsiva voolu reguleerimiseks ja jälgimiseks katse vältel.

3.1.3.14.   Kiirventiilid (V) gaasiproovide püsiva voolu juhtimiseks kogumiskottidesse või õhutusavasse.

3.1.3.15.   Gaasitihedad kiirlukustuvad liitmikud (Q) kiirventiilide ja kogumiskottide vahel; liitmikud peavad kogumiskoti poolsest otsast automaatselt sulguma; proovide juhtimiseks analüsaatorisse võib kasutada ka muid seadmeid (näiteks kolmik-korkkraane).

3.1.3.16.   Kotid (B) lahjendatud heitgaasi ja lahjendusõhu proovide kogumiseks katse jooksul; nende maht peab olema piisav, et mitte tõkestada proovivoolu; kottide materjal ei tohi mõjutada ei mõõtmisi ega gaasiproovide keemilist koostist (näiteks: lamineeritud polüetüleen-/polüamiidkile või fluoritud polümeersed süsivesinikud);

3.1.3.17.   Digitaalne loendur (C) mahtpumba pöörete arvu registreerimiseks katse vältel.

3.1.4.   Diiselmootoriga sõidukite katsetamiseks vajalikud lisaseadmed

4. lisa punktide 4.3.1.1 ja 4.3.2 nõuete järgimiseks kasutatakse diiselmootoritega sõidukite katsetamisel joonisel 5/3 punktiirjoonega piiratud täiendavaid osi:

| — | Fh | kuumutatav filter, |
| --- | --- | --- |
| — | S3 | süsivesinike proovivõtupunkt, |
| — | Vh | kuumutatav mitmekäiguventiil, |
| — | Q | kiirühendus, mis võimaldab HFID-iga analüüsida välisõhu proovi BA, |
| — | HFID | kuumleek-ionisatsioonidetektor, |
| — | R ja I | süsivesinike kontsentratsiooni hetkväärtuste integreerimise ja registreerimise seadmed, |
| — | Lh | kuumutatav proovivõtutoru. |

—

Fh

kuumutatav filter,

—

S3

süsivesinike proovivõtupunkt,

—

Vh

kuumutatav mitmekäiguventiil,

—

Q

kiirühendus, mis võimaldab HFID-iga analüüsida välisõhu proovi BA,

—

HFID

kuumleek-ionisatsioonidetektor,

—

R ja I

süsivesinike kontsentratsiooni hetkväärtuste integreerimise ja registreerimise seadmed,

—

Lh

kuumutatav proovivõtutoru.

Kõiki kuumutatud osi hoitakse temperatuuril 463 K (190 °C) ± 10 K.

Tahkete osakeste proovivõtusüsteem:

| — | S4 | proovivõttur lahjendustunnelis, |
| --- | --- | --- |
| — | Fp | filtriseade, mis koosneb kahest järjestikku asetsevast filtrist; lülitussüsteem täiendavate paralleelselt paigaldatavate filtripaaride jaoks, |
| — | proovivõtutoru, |
| — | pumbad, vooluregulaatorid, vooluhulgamõõturid. |

—

S4

proovivõttur lahjendustunnelis,

—

Fp

filtriseade, mis koosneb kahest järjestikku asetsevast filtrist; lülitussüsteem täiendavate paralleelselt paigaldatavate filtripaaride jaoks,

—

proovivõtutoru,

—

pumbad, vooluregulaatorid, vooluhulgamõõturid.

3.2.   Kriitilise voolu Venturi toruga lahjendusseade (CFV-CVS) (Joonis 5/4)

3.2.1.   Kriitilise voolu Venturi toru kasutamine CVS-proovivõtumenetluse käigus tugineb voolamise mehaanika kriitilist voolu käsitlevatel põhimõtetel. Heitgaasi ja lahjendusõhu muutuva segu voolukiirust hoitakse helikiirusel, mis on võrdeline gaasi temperatuuri ruutjuurega. Vooluhulka mõõdetakse, arvutatakse ja integreeritakse katse vältel pidevalt.

Täiendava kriitilise voolu Venturi toru kasutamine tagab võetavate gaasiproovide proportsionaalsuse. Kuna rõhk ja temperatuur on mõlema Venturi toru sisselaskeava juures samad, on proovivõtmiseks kõrvalejuhitud gaasivoolu maht proportsionaalne lahjendatud heitgaasisegu üldmahuga ning käesoleva lisa nõuded on seega täidetud.

3.2.2.   Proovivõtusüsteemi skeem on esitatud joonisel 5/4. Kuna täpseid tulemusi on võimalik saada erinevaid konfiguratsioone kasutades, ei ole skeemi täpne järgimine vajalik. Lisateabe hankimiseks ja eri osade talitluse juhtimiseks võib kasutada täiendavaid komponente, näiteks erinevaid seadmeid, ventiile, solenoide ja lüliteid.

Kogumisseade koosneb järgmistest osadest:

3.2.3.1.   Lahjendusõhu filter (D), mida saab vajaduse korral eelnevalt kuumutada: filter peab koosnema kahe paberikihi vahel asuvast aktiivsöest ning seda kasutatakse lahjendusõhu süsivesinike taustheidete vähendamiseks ja stabiliseerimiseks.

3.2.3.2.   Segamiskamber (M), kus heitgaas ja õhk homogeenselt segatakse.

3.2.3.3.   Tsüklonseparaator (CS) tahkete osakeste eemaldamiseks.

3.2.3.4.   Kaks proovivõtturit (S1 ja S2) pidevaks proovide võtmiseks lahjendusõhust ja lahjendatud heitgaasist.

3.2.3.5.   Kriitilise voolu Venturi toru (SV) lahjendatud heitgaasist proportsionaalsete proovide võtmiseks proovivõttur S2 kaudu.

3.2.3.6.   Filter (F) analüüsiks kogutavast gaasivoost tahkete osakeste eemaldamiseks.

3.2.3.7.   Pumbad (P), et katse vältel koguda osa lahjendusõhu ja lahjendatud heitgaasi voolust kogumiskottidesse.

3.2.3.8.   Vooluregulaator (N) proovivõtturi S1 kaudu võetavate gaasiproovide püsiva ja ühtlase voolu tagamiseks katse vältel; gaasiproovide voolukiirus peab olema selline, et katse lõppedes oleks saadud proovi kogus analüüsi teostamiseks piisav (ligikaudu 10 liitrit minutis).

3.2.3.9.   Kaitseseade (PS) proovivõtutorustikus.

3.2.3.10.   Vooluhulgamõõturid (FL) gaasiproovide voolu reguleerimiseks ja jälgimiseks katse vältel.

3.2.3.11.   Kiirsolenoidventiilid (V) gaasiproovide püsiva voolu juhtimiseks kogumiskottidesse või õhutusavasse.

3.2.3.12.   Kiirventiilide ja kogumiskottide vahelised gaasikindlad kiirlukustuvad ühendusosad (Q); ühendus peab kogumiskoti poolses osas automaatselt sulguma. Proovide analüsaatorisse viimiseks võib kasutada ka muid viise (näiteks kolmekäigulisi korkkraane).

3.2.3.13.   Kotid (B) lahjendatud heitgaasi ja lahjendusõhu proovide kogumiseks katse jooksul; nende maht peab olema piisav, et mitte tõkestada proovivoolu; kottide materjal ei tohi mõjutada ei mõõtmisi ega gaasiproovide keemilist koostist (näiteks: lamineeritud polüetüleen-/polüamiidkile või fluoritud polümeersed süsivesinikud).

3.2.3.14.   Manomeeter (G) mõõte- ja kordustäpsusega ± 0,4 kPa.

3.2.3.15.   Temperatuuriandur (T), mille täpsus ja tulemuste lähedusaste peab olema ± 1 K piires ja reaktsiooniaeg 0,1 sekundit 62 % temperatuurierinevusest (mõõdetud silikoonõlis).

3.2.3.16.   Kriitilise voolu Venturi toru (MV) lahjendatud heitgaasi vooluhulga mõõtmiseks.

Joonis 5/3

Mahtpumbaga püsimahuproovi süsteem (PDP-CVS-süsteem)

Image

Joonis 5/4

Kriitilise voolu Venturi toruga püsimahuproovi süsteem (CFV-CVS-süsteem)

Image

3.2.3.17.   Puhur (BL), mille võimsus on piisav lahjendatud heitgaasi üldkoguse käitlemiseks.

CFV-CVS-süsteemi töömaht peab olema selline, et kõigil katse jooksul esineda võivatel tingimustel välditakse vee kondenseerumist. Selle tagamiseks kasutatakse tavaliselt puhurit, mille töömaht on:

3.2.3.18.1.   sõidutsükli kiirendamistel tekkivast maksimaalsest heitgaasivoolust kaks korda suurem või

3.2.3.18.2.   piisav tagamaks, et CO2 kontsentratsioon lahjendatud heitgaasi kogumiskotis on väiksem kui 3 mahuprotsenti.

3.2.4.   Lisaseadmed diiselmootoriga sõidukite katsetamiseks

4. lisa punktide 4.3.1.1 ja 4.3.2 nõuete järgimiseks kasutatakse diiselmootoritega sõidukite katsetamisel joonisel 5/4 punktiirjoonega piiratud täiendavaid osi.

| — | Fh | kuumutatav filter, |
| --- | --- | --- |
| — | S3 | süsivesinikuproov, |
| — | Vh | kuumutatav mitmekäiguventiil, |
| — | Q | kiirühendus, mis võimaldab HFID-iga analüüsida välisõhu proovi BA, |
| — | HFID | kuumleek-ionisatsioonidetektor, |
| — | R ja I | süsivesinike kontsentratsiooni hetkväärtuste integreerimise ja registreerimise seadmed, |
| — | Lh | kuumutatav proovivõtutoru. |

—

Fh

kuumutatav filter,

—

S3

süsivesinikuproov,

—

Vh

kuumutatav mitmekäiguventiil,

—

Q

kiirühendus, mis võimaldab HFID-iga analüüsida välisõhu proovi BA,

—

HFID

kuumleek-ionisatsioonidetektor,

—

R ja I

süsivesinike kontsentratsiooni hetkväärtuste integreerimise ja registreerimise seadmed,

—

Lh

kuumutatav proovivõtutoru.

Kõiki kuumutatud osi hoitakse temperatuuril 463 K (190 °C) ± 10 K.

Kui vooluhulga muutusi ei ole võimalik kompenseerida, tuleb kasutada käesoleva liite punktis 3.1.3 kirjeldatud soojusvahetit (H) ja temperatuuri reguleerimisseadet (Tc), mille abil tagatakse ühtlane vool läbi Venturi toru (Mv) ja sellega proportsionaalne vool läbi S3 tahkete osakeste proovivõtusüsteemi.

| — | S4 | = | proovivõttur lahjendustunnelis, |
| --- | --- | --- | --- |
| — | Fp | = | filtriseade, mis koosneb kahest järjestikku asetsevast filtrist; lülitussüsteem täiendavate paralleelselt paigaldatavate filtripaaride jaoks, proovivõtutoru, pumbad, vooluregulaatorid, vooluhulgamõõturid. |
| — | proovivõtutoru, |
| — | pumbad, vooluregulaatorid, vooluhulgamõõturid. |

—

S4

=

proovivõttur lahjendustunnelis,

—

Fp

=

filtriseade, mis koosneb kahest järjestikku asetsevast filtrist; lülitussüsteem täiendavate paralleelselt paigaldatavate filtripaaride jaoks, proovivõtutoru, pumbad, vooluregulaatorid, vooluhulgamõõturid.

—

proovivõtutoru,

—

pumbad, vooluregulaatorid, vooluhulgamõõturid.

4. LISA

6. liide

SEADMETE KALIBREERIMISMEETOD

1.   KALIBREERIMISKÕVERA KOOSTAMINE

1.1.   Kõik tavapäraselt kasutatavad mõõtepiirkonnad kalibreeritakse vastavalt 4. lisa punkti 4.3.3 nõuetele järgmise menetluse kohaselt.

1.2.   analüsaatori kalibreerimiskõver määratakse vähemalt viie võimalikult ühtlaselt paigutatud kalibreerimispunkti abil. Kõrgeima kontsentratsiooniga kalibreerimisgaasi nimikontsentratsioon peab olema vähemalt 80 % skaala lõppväärtusest.

1.3.   Kalibreerimiskõvera arvutamisel kasutatakse vähimruutude meetodit. Kui saadava polünoomi aste on suurem kui 3, peab kalibreerimispunktide arv olema kõnealuse polünoomi astmest vähemalt kahe võrra suurem.

1.4.   Kalibreerimiskõver ei tohi erineda ühegi kalibreerimisgaasi nimiväärtusest rohkem kui ± 2 %.

1.5.   Kalibreerimiskõvera trajektoor

Kalibreerimiskõvera trajektoori ning kalibreerimispunktide järgi on võimalik kontrollida, kas kalibreerimine on teostatud õigesti. Analüsaatori kohta tuleb esitada erinevad, eelkõige järgmised andmed:

| — | mõõtepiirkond, |
| --- | --- |

—

mõõtepiirkond,

| — | tundlikkus, |
| --- | --- |

—

tundlikkus,

| — | nullpunkt, |
| --- | --- |

—

nullpunkt,

| — | kalibreerimise kuupäev. |
| --- | --- |

—

kalibreerimise kuupäev.

1.6.   Alternatiivse tehnoloogia (näiteks arvuti, elektrooniliselt kontrollitava mõõtepiirkonna vahetumise jne) kasutamine on lubatud juhul, kui tehnilisele teenistusele suudetakse tõestada, et nende meetodite kasutamisel saavutatakse samaväärne täpsus.

1.7.   Kalibreerimise vastavustõendamine

1.7.1.   Kõiki tavaliselt kasutatavaid tööpiirkondi kontrollitakse enne iga analüüsimist järgmise korra kohaselt.

1.7.2.   kalibreerimist kontrollitakse nullgaasi ja võrdlusgaasi abil, mille nimiväärtus jääb vahemikku 80-95 % eeldatavast analüüsitavast väärtusest.

1.7.3.   Kui erinevus saadud väärtuse ja teoreetilise väärtuse vahel ei ole suurem kui ± 5 % skaala lõppväärtusest kahes kõnealuses punktis, siis võib reguleerimisparameetreid muuta. Muul juhul määratakse käesoleva liite punkti 1 kohaselt kindlaks uus kalibreerimiskõver.

1.7.4.   Pärast katset tuleb nullgaasi ja sama võrdlusgaasiga viia läbi uus kontrollimine. Analüüsi tulemus loetakse nõuetekohaseks, kui kahe kõnealuse mõõtmistulemuse vaheline erinevus on väiksem kui 2 %.

2.   LEEKIONISATSIOONIDETEKTORI SÜSIVESINIKE NÄIDU KONTROLLIMINE

2.1.   Detektori näidu optimeerimine

FID reguleeritakse seadme tootja poolt ettenähtud nõuete kohaselt. Näidu optimeerimiseks kõige tavalisemas tööpiirkonnas tuleks kasutada propaani õhus.

2.2.   Süsivesinike analüsaatori kalibreerimine

Analüsaatori kalibreerimisel tuleks kasutada propaani õhus ja puhastatud sünteetilist õhku. Vt 4. lisa punkt 4.5.2 (kalibreerimis- ja võrdlusgaasid).

Kalibreerimiskõver määratakse kindlaks nii, nagu on kirjeldatud käesoleva liite punktides 1.1–1.5.

2.3.   Erinevate süsivesinike kalibreerimistegurid ja soovitatavad piirmäärad

Teatava konkreetse süsivesiniku kalibreerimistegur (Rf) on suhe FIDi C1 väärtuse ja silindris oleva gaasi kontsentratsiooni vahel, väljendatuna ppm C1 väärtusena.

Katsegaasi kontsentratsioonitase peab tekitama näidu, mis moodustab antud mõõtepiirkonna puhul ligikaudu 80 % mõõteskaalast. Kontsentratsioon peab olema teada täpsusega ± 2 %, võttes aluseks mahus väljendatud gravimeetrilise standardi. Peale selle eelkonditsioneeritakse gaasisilindrit 24 tundi temperatuuril vahemikus 293-303 K (25-30 °C).

Kalibreerimistegurid tuleks määrata pärast analüsaatori kasutuselevõtmist ning seejärel suuremate hooldustööde tegemisel. Kasutatavad katsegaasid ja soovitatavad kalibreerimistegurid on järgmised:

| — | metaan ja puhastatud sünteetiline õhk: |
| --- | --- |

—

metaan ja puhastatud sünteetiline õhk:

1,00 < Rf < 1,15

| — | või 1,00 < Rf < 1,05 |
| --- | --- |

—

või 1,00 < Rf < 1,05

maagaasil töötavate sõidukite puhul

| — | propüleen ja puhastatud õhk: |
| --- | --- |

—

propüleen ja puhastatud õhk:

0,90 < Rf < 1,00

| — | tolueen ja puhastatud õhk: |
| --- | --- |

—

tolueen ja puhastatud õhk:

0,90 < Rf < 1,00

mis vastavad propaani ja puhastatud õhu kalibreerimisteguri (Rf) väärtusele 1,00.

2.4.   Hapniku interferentsi kontrollimine ja soovitatavad piirmäärad

Kalibreerimistegur määratakse eespool punktis 2.3 kirjeldatud viisil. Kasutatav katsegaas ja soovitatav kalibreerimisteguri vahemik on järgmised:

| propaan ja lämmastik: | 0,95 < Rf < 1,05 |
| --- | --- |

propaan ja lämmastik:

0,95 < Rf < 1,05

3.   NOx KONVERTERI KASUTEGURI MÄÄRAMISE KATSE

Lämmastikdioksiidi (NO2) lämmastikoksiidiks (NO) muundamisel kasutatava konverteri kasutegur määratakse järgmiselt.

Konverterite kasuteguri määramiseks võib kasutada osonaatorit, järgides joonisel 6/1 esitatud katseskeemi ning allpool kirjeldatud menetlust.

3.1.   Analüsaator kalibreeritakse kõige sagedamini kasutatavas mõõtepiirkonnas tootja spetsifikatsioonide kohaselt, kasutades selleks null- ja võrdlusgaasi (mille NO sisaldus peab olema ligikaudu 80 % skaala lõppväärtusest ning gaasisegu NO2 kontsentratsioon alla 5 % NO kontsentratsioonist). NOx analüsaator peab olema NO asendis, et võrdlusgaas ei läbiks konverterit. Registreeritakse kontsentratsiooni näit.

3.2.   Võrdlusgaasi voole lisatakse T-liitmiku kaudu pidevalt hapnikku või sünteetilist õhku, kuni mõõdetud kontsentratsioon on ligikaudu 10 % väiksem kui eespool punktis 3.1 sätestatud kalibreerimiskontsentratsioon. Registreeritakse kontsentratsiooni näit (C). Osonaator on kogu kõnealuse protsessi vältel välja lülitatud.

3.3.   Seejärel aktiveeritakse osonaator, et tekitada piisaval hulgal osooni, alandamaks NO kontsentratsiooni 20 %-ni (minimaalselt 10 %-ni) eespool punktis 3.1 sätestatud kalibreerimiskontsentratsioonist. Registreeritakse kontsentratsiooni näit (d).

3.4.   Seejärel lülitatakse NOx analüsaator ümber NOx režiimile selliselt, et gaasisegu (mis sisaldab NO, NO2, O2 ja N2) juhitakse nüüd läbi konverteri. Registreeritakse kontsentratsiooni näit (a).

Joonis 6/1

NOx konverteri kasuteguri määramise seadmete skeem

Image

3.5.   Seejärel lülitatakse osonaator välja. Eespool punktis 3.2 kirjeldatud gaasisegu juhitakse läbi konverteri detektorisse. Registreeritakse kontsentratsiooni näit (b).

3.6.   Väljalülitatud osonaatoriga süsteemis katkestatakse ka hapniku või sünteetilise õhu juurdevool. Sellele järgnevalt ei tohi analüsaatori NO2 näit ületada eespool punktis 3.1 sätestatud väärtust rohkem kui 5 % võrra.

3.7.   NOx konverteri kasutegur arvutatakse järgmiselt:

Formula

3.8.   Konverteri kasutegur ei tohi olla väiksem kui 95 %.

3.9.   Konverteri kasutegurit kontrollitakse vähemalt kord nädalas.

4.   CVS-SÜSTEEMI KALIBREERIMINE

Püsimahuproovi süsteemi (CVS-süsteemi) kalibreeritakse täpse vooluhulgamõõturi ja piiramisseadme abil. Süsteemi läbivat vooluhulka mõõdetakse erinevatel rõhu väärtustel, samuti registreeritakse süsteemi kontrollparameetrid ja seostatakse need vooluga.

4.1.1.   Kalibreerimiseks võib kasutada eri tüüpi vooluhulgamõõtureid, näiteks kalibreeritud Venturi toru, laminaarset vooluhulgamõõturit või kalibreeritud turbiinmõõturit tingimusel, et tegemist on 4. lisa punktide 4.4.1 ja 4.4.2 nõuetele vastavate dünaamiliste mõõtesüsteemidega.

4.1.2.   Järgmistes punktides kirjeldatakse üksikasjalikult PDP- ja CFV-seadmete kalibreerimismeetodeid, mille puhul kasutatakse piisavalt täpset laminaarset vooluhulgamõõturit ning kontrollitakse ühtlasi statistiliselt kalibreerimistulemuste kehtivust.

4.2.   Mahtpumba (PDP) kalibreerimine

4.2.1.   Järgnevas kalibreerimismenetluse kirjelduses käsitletakse kalibreerimiseks vajalikke seadmeid, katsekonfiguratsiooni ja CVS-pumba voolukiiruse määramiseks mõõdetavaid eri parameetreid. Kõik pumbaga seotud parameetrid mõõdetakse samaaegselt pumbaga jadaühenduses oleva vooluhulgamõõturiga seotud parameetritega. Arvutatud voolukiirus (m3/min pumba sisselaskeava juures absoluutsel rõhul ja temperatuuril) seatakse sõltuvusse korrelatsioonifunktsioonist, mis väljendab pumba parameetrite teatavale kombinatsioonile vastavat väärtust. Seejärel koostatakse pumba voolukiiruse ja korrelatsioonifunktsiooni vahelist seost väljendav lineaarvõrrand. Kui CVS-süsteem töötab mitmel kiirusel, viiakse kalibreerimine läbi kõigi kasutatavate tööpiirkondade puhul;

Käesolev kalibreerimismenetlus põhineb pumba ja vooluhulgamõõturite voolukiirust igas punktis ühendavate parameetrite absoluutväärtuse mõõtmisel. Kalibreerimiskõvera täpsuse ja terviklikkuse tagamiseks järgitakse kolme tingimust:

4.2.2.1.   Pumbarõhkusid ei mõõdeta mitte pumba sisse- ja väljalaskeavadega ühendatud torudes, vaid pumba enese rõhumõõtekohtade kaudu. Pumba ajami kaane ülemise ja alumise osa keskele tehtud rõhumõõtekohtades mõjub tegelik pumbasisene rõhk ja seega kajastavad need absoluutse rõhu erinevusi.

4.2.2.2.   Kalibreerimise ajal hoitakse temperatuuri konstantsena. Laminaarne vooluhulgamõõtur on sisselaskeava juures aset leidvate temperatuurikõikumiste suhtes tundlik ning see põhjustab mõõdetud väärtuste hajumist. Temperatuuri astmelised muutused ± 1 K on vastuvõetavad, kuivõrd need toimuvad mitmeminutilise ajavahemiku jooksul.

4.2.2.3.   Vooluhulgamõõturi ja CVS-pumba vahelised ühendused ei tohi lekkida.

Nende pumbaparameetrite mõõtmine võimaldab kasutajal kasutada heitgaaside mõõtmise katse puhul voolukiiruse arvutamiseks asjakohast kalibreerimisvõrrandit.

4.2.3.1.   Käesoleva liite joonisel 6/2 on esitatud üks võimalikest katsekonfiguratsioonidest. Muud konfiguratsioonid on lubatud tingimusel, et tüübikinnitust andev asutus on need võrreldavat täpsust tagavatena heaks kiitnud. Kui kasutatakse 5. liite joonisel 5/3 toodud konfiguratsiooni, peab järgmiste näitajate kordustäpsus jääma allpool sätestatud piiridesse:

| — | atmosfäärirõhk (parandatud) (Pb) |
| --- | --- |

—

atmosfäärirõhk (parandatud) (Pb)

± 0,03 kPa

| — | ümbritseva õhu temperatuur (T) |
| --- | --- |

—

ümbritseva õhu temperatuur (T)

± 0,2 K

| — | õhutemperatuur LFE juures (ETI) |
| --- | --- |

—

õhutemperatuur LFE juures (ETI)

± 0,15 K

| — | hõrendus LFE ees (EPI) |
| --- | --- |

—

hõrendus LFE ees (EPI)

± 0,01 kPa

| — | rõhukadu LFE maatriksis (EDP) |
| --- | --- |

—

rõhukadu LFE maatriksis (EDP)

± 0,0015 kPa

| — | õhutemperatuur CVS-pumba sisselaskeava juures (PTI) |
| --- | --- |

—

õhutemperatuur CVS-pumba sisselaskeava juures (PTI)

± 0,2 K

| — | õhutemperatuur CVS-pumba väljalaskeava juures (PTO) |
| --- | --- |

—

õhutemperatuur CVS-pumba väljalaskeava juures (PTO)

± 0,2 K

| — | hõrendus CVS-pumba sisselaskeava juures (PPI) |
| --- | --- |

—

hõrendus CVS-pumba sisselaskeava juures (PPI)

± 0,22 kPa

| — | surve CVS-pumba väljalaskeava juures (PPO) |
| --- | --- |

—

surve CVS-pumba väljalaskeava juures (PPO)

± 0,22 kPa

| — | pumba pöörete arv katseperioodi vältel (n) |
| --- | --- |

—

pumba pöörete arv katseperioodi vältel (n)

± 1 l/min

| — | katse algusest möödunud aeg (vähemalt 250 s) (t) |
| --- | --- |

—

katse algusest möödunud aeg (vähemalt 250 s) (t)

± 0,1 s

4.2.3.2.   Pärast süsteemi ühendamist käesoleva liite joonisel 6/2 näidatud viisil seatakse piiramisseade lõpuni avatud asendisse ning lastakse CVS-pumbal enne kalibreerimise alustamist 20 minutit töötada.

4.2.3.3.   Piiramisseadme ventiil seatakse uuesti voolu piiravasse asendisse, reguleerides seda järk-järgult pumba sisselaskeava juures tekkiva hõrenduse suurendamiseks (umbes 1 kPa kaupa) selliselt, et kalibreerimiseks saadakse kokku vähemalt kuus andmepunkti. Süsteemil lastakse kolme minuti vältel stabiliseeruda ning seejärel korratakse andmekogumist.

4.2.4.   Andmete analüüs

4.2.4.1.   Õhu voolukiirus (Qs) igas katsepunktis arvutatakse tootja poolt ettenähtud meetodil vooluhulgamõõturi andmete põhjal ja väljendatakse standardkujul m3/min.

4.2.4.2.   Seejärel arvutatakse õhu voolukiirus ümber pumba voolukiiruseks (V0) kuupmeetrites pöörde kohta pumba sisselaskeava juures mõõdetud absoluutsel temperatuuril ja rõhul.

Formula

kus:

| — | = | V0 | = | pumba voolukiirus väärtustel Tp ja Pp (m3/pööre), |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | Qs | = | õhu voolukiirus väärtustel 101,33 kPa ja 273,2 K (m3/min), |
| — | = | Tp | = | temperatuur pumba sisselaskeava juures (K), |
| — | = | Pp | = | absoluutne rõhk pumba sisselaskeava juures (kPa), |
| — | = | n | = | pumba pöörlemiskiirus (min–1). |

—

=

V0

=

pumba voolukiirus väärtustel Tp ja Pp (m3/pööre),

—

=

Qs

=

õhu voolukiirus väärtustel 101,33 kPa ja 273,2 K (m3/min),

—

=

Tp

=

temperatuur pumba sisselaskeava juures (K),

—

=

Pp

=

absoluutne rõhk pumba sisselaskeava juures (kPa),

—

=

n

=

pumba pöörlemiskiirus (min–1).

Pumba pöörlemiskiirusest tulenevate rõhukõikumiste ning pumba nihkemäära vastastikuse mõju kompenseerimiseks arvutatakse pumba pöörlemiskiiruse (n), pumba sisse- ja väljalaskeava juures mõõdetud rõhkude vahe ja pumba absoluutse väljalaskerõhu vaheline korrelatsioonifunktsioon (x0) järgmiselt:

Formula

kus:

| — | = | x0 | = | korrelatsioonifunktsioon, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | ΔPp | = | pumba sisse- ja väljalaskeava juures mõõdetud rõhkude vahe (kPa), |
| — | = | Pe | = | absoluutne väljalaskerõhk (PPO + Pb) (kPa). |

—

=

x0

=

korrelatsioonifunktsioon,

—

=

ΔPp

=

pumba sisse- ja väljalaskeava juures mõõdetud rõhkude vahe (kPa),

—

=

Pe

=

absoluutne väljalaskerõhk (PPO + Pb) (kPa).

Vähimruutude meetodi lineaarse kohanduse rakendamisel saadakse järgmised kalibreerimisvõrrandid:

V0 = D0 – M (x0)

n = A – B (ΔPp)

D0, M, A ja B on jooni kirjeldavad lõikepunkti ja tõusu konstandid.

Joonis 6/2

PDP-CVS-süsteemi kalibreerimiskonfiguratsioon

Image

Joonis 6/3

CFV-CVS-süsteemi kalibreerimiskonfiguratsioon

Image

4.2.4.3.   Kui CVS-süsteem töötab mitmel kiirusel, kalibreeritakse seade igal kasutataval kiirusel. Pumba erinevatele voolukiirustele vastavad kalibreerimiskõverad peavad olema ligikaudu paralleelsed ning lõikepunktide väärtused (D0) peavad pumba voolukiiruse vähenedes kasvama.

Kui kalibreerimine on teostatud hoolikalt, vastavad võrrandi alusel arvutatud väärtused mõõdetud väärtustele V0 täpsusega ± 0,5 %. Suuruse M väärtus on iga pumba puhul erinev. Kalibreerimine viiakse läbi pumba kasutuselevõtmisel ja pärast suuremaid hooldustöid.

Kriitilise voolu Venturi toru (CFV) kalibreerimine

4.3.1.   CFV kalibreerimisel võetakse aluseks kriitilise voolu Venturi toru võrrand:

Formula

kus:

| — | = | Qs | = | voolukiirus, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | Kv | = | kalibreerimiskoefitsient, |
| — | = | P | = | absoluutne rõhk (kPa), |
| — | = | T | = | absoluutne temperatuur (K). |

—

=

Qs

=

voolukiirus,

—

=

Kv

=

kalibreerimiskoefitsient,

—

=

P

=

absoluutne rõhk (kPa),

—

=

T

=

absoluutne temperatuur (K).

Gaasi voolukiirust väljendatakse sisselaskerõhu ja temperatuuri funktsioonina.

Rõhu, temperatuuri ja õhu voolukiiruse mõõdetud väärtustele vastava kalibreerimiskoefitsiendi väärtus määratakse allpool kirjeldatud kalibreerimismenetlusega.

4.3.2.   CFV elektrooniliste osade kalibreerimisel järgitakse tootja poolt soovitatud menetlust.

4.3.3.   Kriitilise voolu Venturi toru vooluhulga kalibreerimiseks tuleb läbi viia mõõtmised, kusjuures järgmiste näitajate kordustäpsus peab jääma allpool sätestatud piiridesse:

| — | atmosfäärirõhk (parandatud) (Pb) |
| --- | --- |

—

atmosfäärirõhk (parandatud) (Pb)

± 0,03 kPa

| — | õhutemperatuur LFE (vooluhulgamõõturi) juures (ETI) |
| --- | --- |

—

õhutemperatuur LFE (vooluhulgamõõturi) juures (ETI)

± 0,15 K

| — | hõrendus LFE ees (EPI) |
| --- | --- |

—

hõrendus LFE ees (EPI)

± 0,01 kPa

| — | rõhukadu LFE maatriksis (EDP) |
| --- | --- |

—

rõhukadu LFE maatriksis (EDP)

± 0,0015 kPa

| — | õhu voolukiirus (Qs) |
| --- | --- |

—

õhu voolukiirus (Qs)

± 0,5 %

| — | hõrendus CVS-pumba sisselaskeava juures (PPI) |
| --- | --- |

—

hõrendus CVS-pumba sisselaskeava juures (PPI)

± 0,02 kPa

| — | temperatuur Venturi toru sisselaskeava juures (Tv) |
| --- | --- |

—

temperatuur Venturi toru sisselaskeava juures (Tv)

± 0,2 K

4.3.4.   Seadmed tuleb paigaldada käesoleva liite joonisel 3 toodud skeemi kohaselt ning veenduda lekete puudumises. Lekked vooluhulgamõõturi ja kriitilise voolu Venturi toru vahel mõjutavad oluliselt kalibreerimistäpsust.

4.3.5.   Voolu piiramisseade seatakse lõpuni avatud asendisse, puhur lülitatakse sisse ning süsteemil lastakse stabiliseeruda. Registreeritakse kõikide seadmete näidud.

4.3.6.   Voolu piiramisseadme asendit varieeritakse ning Venturi toru kriitilise voolu piirkonna ulatuses registreeritakse vähemalt kaheksa näitu.

4.3.7.   Kalibreerimise käigus registreeritud andmeid kasutatakse järgmistes arvutustes.

Õhu voolukiirus (Qs) igas katsepunktis arvutatakse tootja poolt ettenähtud meetodil vooluhulgamõõturi andmete põhjal.

Kalibreerimiskoefitsiendi väärtused arvutatakse iga katsepunkti jaoks järgmise valemi abil:

Formula

kus:

| — | = | Qs | = | õhu voolukiirus (m3/min) väärtustel 273,2 K ja 101,33 kPa, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | Tv | = | temperatuur Venturi toru sisselaskeava juures (K), |
| — | = | Pv | = | absoluutne rõhk Venturi toru sisselaskeava juures (kPa). |

—

=

Qs

=

õhu voolukiirus (m3/min) väärtustel 273,2 K ja 101,33 kPa,

—

=

Tv

=

temperatuur Venturi toru sisselaskeava juures (K),

—

=

Pv

=

absoluutne rõhk Venturi toru sisselaskeava juures (kPa).

Kv väljendatakse Venturi toru sisselaskerõhu funktsioonina. Helikiirusele vastava voolukiiruse korral on Kv väärtus suhteliselt konstantne. Rõhu langedes (vaakumi suurenedes) voolutõkestus Venturi torus kaob ning Kv väheneb. Sellest tulenevad Kv muutused ei ole lubatud.

Vähemalt kaheksa kriitilise voolu piirkonna punkti põhjal arvutatakse Kv keskmine väärtus ja standardhälve.

Kui standardhälve on suurem kui ± 0,3 % Kv keskmisest väärtusest, rakendatakse parandusmeetmeid.

4. LISA

7. liide

TERVIKSÜSTEEMI KONTROLL

1.   4. lisa punkti 4.7 nõuete järgimiseks tuleb määrata kogu CVS-proovivõtusüsteemi ja analüüsisüsteemi täpsus, juhtides teadaoleva koguse heitgaasi süsteemi, mis töötab nagu tavapärase katse puhul, ning analüüsida ja arvutada seejärel saasteaine mass 4. lisa 8. liites esitatud valemite järgi, välja arvatud propaani puhul, mille tiheduseks võetakse standardtingimustel 1,967 grammi liitri kohta. Kasutatakse ühte järgmisest kahest piisava täpsuse saavutamist võimaldavast meetodist.

2.   Puhta gaasi (CO või C3H8) püsivoolu mõõtmine kriitilise voolu avaga seadet kasutades

2.1.   Teadaolev kogus puhast gaasi (CO või C3H8) juhitakse kalibreeritud kriitilise ava kaudu CVS-süsteemi. Piisavalt kõrge sisselaskerõhu korral ei sõltu kriitilise ava abil reguleeritav voolukiirus (q) ava väljalaskerõhust (kriitilisest voolust). Kui hälve on suurem kui 5 %, tuleb tuvastada ja likvideerida talitlushäire põhjus. CVS-süsteemil lastakse töötada tavapärasele heitgaasikatsele vastavates tingimustes umbes 5–10 minutit. Gaasiproovi analüüsitakse tavapäraste seadmetega ning tulemusi võrreldakse gaasiproovide eelnevalt teada olevate kontsentratsioonidega.

3.   Piiratud koguse puhta gaasi (CO või C3H8) mõõtmine gravimeetrilise meetodiga

3.1.   CVS-süsteemi vastavustõendamiseks võib kasutada järgmist gravimeetrilist meetodit.

Süsinikmonooksiidi või propaaniga täidetud väikese silindri kaal määratakse ± 0,01 g täpsusega. CVS-süsteemi juhitakse süsinikmonooksiidi või propaani ning süsteemil lastakse töötada 5–10 minutit tavapärasele heitgaasikatsele vastavates tingimustes. Kasutatud puhta gaasi kogus määratakse massierinevuste mõõtmise teel. Gaasiproovi analüüsitakse tavapäraste heitgaasi analüüsiks kasutatavate seadmetega. Tulemusi võrreldakse eelnevalt arvutatud kontsentratsioonidega.

4. LISA

8. liide

SAASTEAINETE HEITKOGUSTE ARVUTAMINE

1.   ÜLDSÄTTED

1.1.   Gaasiliste saasteainete heitkoguste massi arvutamiseks kasutatakse järgmist võrrandit

Formula (1)

kus:

| — | = | Mi | = | saasteaine i heitkogus grammides kilomeetri kohta, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | Vmix | = | lahjendatud heitgaasi maht, väljendatuna liitrites katse kohta ning korrigeerituna standardtingimustele vastavaks (273,2 K ja 101,33 kPa), |
| — | = | Qi | = | saasteaine i tihedus grammides liitri kohta standardtingimustes (273,2 K ja 101,33 kPa), |
| — | = | kh | = | niiskuskorrektsioonitegur, mille abil arvutatakse heitgaasis sisalduvate lämmastikoksiidide heitkogused. Süsivesinike ja CO puhul niiskuskorrektsiooni ei kasutata, |
| — | = | Ci | = | saasteaine i kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, korrigeerituna lahjendusõhus sisalduva saasteaine i kogusele vastavaks, ppm, |
| — | = | d | = | töötsüklile vastav vahemaa kilomeetrites. |

—

=

Mi

=

saasteaine i heitkogus grammides kilomeetri kohta,

—

=

Vmix

=

lahjendatud heitgaasi maht, väljendatuna liitrites katse kohta ning korrigeerituna standardtingimustele vastavaks (273,2 K ja 101,33 kPa),

—

=

Qi

=

saasteaine i tihedus grammides liitri kohta standardtingimustes (273,2 K ja 101,33 kPa),

—

=

kh

=

niiskuskorrektsioonitegur, mille abil arvutatakse heitgaasis sisalduvate lämmastikoksiidide heitkogused. Süsivesinike ja CO puhul niiskuskorrektsiooni ei kasutata,

—

=

Ci

=

saasteaine i kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, korrigeerituna lahjendusõhus sisalduva saasteaine i kogusele vastavaks, ppm,

—

=

d

=

töötsüklile vastav vahemaa kilomeetrites.

1.2.   Mahu määramine

1.2.1.   Mahu arvutamine muutuva lahjendamise seadme kasutamisel, mille korral püsiv vool tagatakse ava või Venturi toru abil

Mahuvoolu parameetreid registreeritakse pidevalt ning arvutatakse välja üldmaht katse vältel.

1.2.2.   Mahu arvutamine mahtpumba kasutamisel

Mahtpumbaga süsteemides mõõdetud lahjendatud heitgaasi maht arvutatakse järgmise valemi abil:

V = V0 × N

kus:

| — | = | V | = | lahjendatud gaasi maht liitrites katse kohta (enne korrigeerimist), |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | V0 | = | katsetingimustes mahtpumba abil siirdatud gaasi maht liitrites pöörde kohta, |
| — | = | N | = | pöörete arv katse kohta. |

—

=

V

=

lahjendatud gaasi maht liitrites katse kohta (enne korrigeerimist),

—

=

V0

=

katsetingimustes mahtpumba abil siirdatud gaasi maht liitrites pöörde kohta,

—

=

N

=

pöörete arv katse kohta.

1.2.3.   Lahjendatud heitgaasi mahu korrigeerimine standardtingimustele vastavaks

Lahjendatud heitgaasi mahtu korrigeeritakse järgmise valemi abil:

Formula (2)

kus:

Formula (3)

kus:

| — | = | PB | = | õhurõhk katseruumis (kPa), |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | P1 | = | vaakum mahtpumba sisselaskeava juures ümbritseva õhu rõhu suhtes (kPa), |
| — | = | Tp | = | katse ajal mahtpumpa siseneva lahjendatud heitgaasi keskmine temperatuur (K). |

—

=

PB

=

õhurõhk katseruumis (kPa),

—

=

P1

=

vaakum mahtpumba sisselaskeava juures ümbritseva õhu rõhu suhtes (kPa),

—

=

Tp

=

katse ajal mahtpumpa siseneva lahjendatud heitgaasi keskmine temperatuur (K).

1.3.   Kogumiskotis leiduvate saasteainete korrigeeritud kontsentratsiooni arvutamine

Formula (4)

kus:

| — | = | Ci | = | saasteaine i kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, väljendatuna miljondikes (ppm) ja korrigeerituna lahjendusõhus sisalduva saasteaine i kontsentratsiooni suhtes, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | Ce | = | lahjendatud heitgaasis mõõdetud saasteaine i kontsentratsioon, väljendatuna miljondikes (ppm), |
| — | = | Cd | = | saasteaine i kontsentratsioon lahjendusõhus, väljendatuna miljondikes (ppm), |
| — | = | DF | = | lahjendustegur. |

—

=

Ci

=

saasteaine i kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, väljendatuna miljondikes (ppm) ja korrigeerituna lahjendusõhus sisalduva saasteaine i kontsentratsiooni suhtes,

—

=

Ce

=

lahjendatud heitgaasis mõõdetud saasteaine i kontsentratsioon, väljendatuna miljondikes (ppm),

—

=

Cd

=

saasteaine i kontsentratsioon lahjendusõhus, väljendatuna miljondikes (ppm),

—

=

DF

=

lahjendustegur.

Lahjendustegur arvutatakse järgmise valemi abil:

Bensiini ja diislikütuse puhul

| DF = | | bensiini ja diislikütuse puhul (5a) |
| --- | --- | --- |
| DF = | | veeldatud naftagaasi puhul (5b) |
| DF = | | maagaasi puhul (5c) |

DF =

Formula

bensiini ja diislikütuse puhul (5a)

DF =

Formula

veeldatud naftagaasi puhul (5b)

DF =

Formula

maagaasi puhul (5c)

Nendes valemites:

| — | = | CCO2 | = | CO2 kontsentratsioon kogumiskotis sisalduvas lahjendatud heitgaasis, väljendatuna mahuprotsentides, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | CHC | = | süsivesinike kontsentratsioon kogumiskotis sisalduvas lahjendatud heitgaasis, väljendatuna süsinikuekvivalendina miljondikes (ppm), |
| — | = | CCO | = | CO kontsentratsioon kogumiskotis sisalduvas lahjendatud heitgaasis, väljendatuna miljondikes (ppm). |

—

=

CCO2

=

CO2 kontsentratsioon kogumiskotis sisalduvas lahjendatud heitgaasis, väljendatuna mahuprotsentides,

—

=

CHC

=

süsivesinike kontsentratsioon kogumiskotis sisalduvas lahjendatud heitgaasis, väljendatuna süsinikuekvivalendina miljondikes (ppm),

—

=

CCO

=

CO kontsentratsioon kogumiskotis sisalduvas lahjendatud heitgaasis, väljendatuna miljondikes (ppm).

1.4.   No niiskuskorrektsiooniteguri määramine

Korrigeerimaks niiskuse mõju lämmastikoksiidide puhul saadud tulemustele, kasutatakse järgmisi arvutusi:

Formula (6)

kus:

Formula

kus:

| — | = | H | = | absoluutne niiskus, väljendatuna vee kogusena grammides kilogrammi kuiva õhu kohta, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | Ra | = | ümbritseva õhu suhteline niiskus, väljendatuna protsentides, |
| — | = | Pd | = | küllastunud auru rõhk ümbritseva õhu temperatuuril, väljendatuna kilopaskalites, |
| — | = | PB | = | õhurõhk ruumis, väljendatuna kilopaskalites. |

—

=

H

=

absoluutne niiskus, väljendatuna vee kogusena grammides kilogrammi kuiva õhu kohta,

—

=

Ra

=

ümbritseva õhu suhteline niiskus, väljendatuna protsentides,

—

=

Pd

=

küllastunud auru rõhk ümbritseva õhu temperatuuril, väljendatuna kilopaskalites,

—

=

PB

=

õhurõhk ruumis, väljendatuna kilopaskalites.

1.5.   Näide

1.5.1.   Andmed

1.5.1.1.   Keskkonnatingimused:

| — | ümbritseva õhu temperatuur: 23 °C = 297,2 K, |
| --- | --- |

—

ümbritseva õhu temperatuur: 23 °C = 297,2 K,

| — | õhurõhk: PB = 101,33 kPa, |
| --- | --- |

—

õhurõhk: PB = 101,33 kPa,

| — | suhteline niiskus: Ra = 60 %, |
| --- | --- |

—

suhteline niiskus: Ra = 60 %,

| — | küllastunud auru rõhk: Pd = 2,81 kPa H2O temperatuuril 23 °C. |
| --- | --- |

—

küllastunud auru rõhk: Pd = 2,81 kPa H2O temperatuuril 23 °C.

1.5.1.2.   Mõõdetud ja standardtingimustele vastavaks taandatud maht (punkt 1)

V = 51,961 m3

1.5.1.3.   Analüsaatori näidud:

| | Lahjendatud heitgaasi proov | Lahjendusõhu proov |
| --- | --- | --- |
| Süsivesinikud (24) | 92 ppm | 3,0 ppm |
| CO | 470 ppm | 0 ppm |
| NOx | 70 ppm | 0 ppm |
| CO2 | 1,6 mahuprotsenti | 0,03 mahuprotsenti |

Lahjendatud heitgaasi proov

Lahjendusõhu proov

Süsivesinikud (24)

92 ppm

3,0 ppm

CO

470 ppm

0 ppm

NOx

70 ppm

0 ppm

CO2

1,6 mahuprotsenti

0,03 mahuprotsenti

1.5.2.   Arvutused

1.5.2.1.   Niiskuskorrektsioonitegur (kH) (vt valem 6):

Formula

Formula

H = 10,5092

Formula

Formula

kh = 0,9934

1.5.2.2.   Lahjendustegur (DF) (vt valem 5)

Formula

Formula

DF = 8,091

1.5.2.3.   Kogumiskoti saasteainete korrigeeritud kontsentratsiooni arvutamine:

Süsivesinike heitkogus (vt valemid 4 ja 1)

| Ci | = | Ce – Cd |
| --- | --- | --- |
| Ci | = | 92 – 3 (1-) |
| Ci | = | 89,371 |
| MHC | = | CHC Vmix QHC |
| QHC | = | 0,619 bensiini või diislikütuse puhul |
| QHC | = | 0,649 veeldatud naftagaasi puhul |
| QHC | = | 0,714 maagaasi puhul |
| MHC | = | 89,371 × 51,961 × 0,619 × 10–6 × |
| MHC | = | g/km |

Ci

=

Formula

Ci

=

Formula

Ci

=

89,371

MHC

=

Formula

QHC

=

0,619 bensiini või diislikütuse puhul

QHC

=

0,649 veeldatud naftagaasi puhul

QHC

=

0,714 maagaasi puhul

MHC

=

Formula

MHC

=

Formula

CO heitkogus (vt valem 1)

| MCO | = | CCO × Vmix × QCO × |
| --- | --- | --- |
| QCO | = | 1,25 |
| MCO | = | 470 × 51,961 × 1.25 × 10–6 × |
| MCO | = | g/km |

MCO

=

Formula

QCO

=

1,25

MCO

=

Formula

MCO

=

Formula

NOx heitkogus (vt valem 1)

| MNOx | = | CNOx
  × Vmix × QNOx
  × kH × |
| --- | --- | --- |
| QNOx | = | 2,05 |
| MNOx | = | 70 × 51,961 × 2,05 × 0,9934 × 10–6 × |
| MNOx | = | g/km |

MNOx

=

Formula

QNOx

=

2,05

MNOx

=

Formula

MNOx

=

Formula

2.   ERISÄTTED DIISELMOOTORIGA VARUSTATUD SÕIDUKITE KOHTA

2.1.   Süsivesinike mõõtmine diiselmootorite puhul

Süsivesinike heitkoguste määramiseks diiselmootorite puhul arvutatakse keskmine süsivesinike kontsentratsioon järgmiselt:

Formula (7)

kus:

| — | = | | = | kuumutatava FID-seadme näitude integraal kogu katse lõikes (t2 – t1) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | Ce | = | CHC asendatakse kõigis asjakohastes võrrandites lahjendatud heitgaasis mõõdetud süsivesinike kontsentratsiooniga Ci miljondikes (ppm). |

—

=

Formula

=

kuumutatava FID-seadme näitude integraal kogu katse lõikes (t2 – t1)

—

=

Ce

=

CHC asendatakse kõigis asjakohastes võrrandites lahjendatud heitgaasis mõõdetud süsivesinike kontsentratsiooniga Ci miljondikes (ppm).

2.2.   Tahkete osakeste määramine

Tahkete osakeste heitkoguse Mp (g/km) arvutamiseks kasutatakse võrrandit:

Formula

kui heitgaasid suunatakse tunnelist välja;

Formula

kui heitgaasid suunatakse tagasi tunnelisse.

kus:

| Vmix | = | lahjendatud heitgaaside maht (vt punkt 1.1) standardtingimustes, |
| --- | --- | --- |
| Vep | = | tahkete osakeste filtrit läbivate heitgaaside maht standardtingimustes, |
| Pe | = | filtritesse kogutud tahkete osakeste mass, |
| d | = | töötsüklile vastav vahemaa kilomeetrites, |
| Mp | = | tahkete osakeste heitkogus (g/km). |

Vmix

=

lahjendatud heitgaaside maht (vt punkt 1.1) standardtingimustes,

Vep

=

tahkete osakeste filtrit läbivate heitgaaside maht standardtingimustes,

Pe

=

filtritesse kogutud tahkete osakeste mass,

d

=

töötsüklile vastav vahemaa kilomeetrites,

Mp

=

tahkete osakeste heitkogus (g/km).

5. LISA

II TÜÜBI KATSE

(Süsinikmonooksiidi heitkoguste kontroll tühikäigu pöörlemiskiirusel)

1.   SISSEJUHATUS

Käesolevas lisas kirjeldatakse käesoleva eeskirja punktis 5.3.2 määratletud II tüübi katse menetlust.

2.   MÕÕTMISTINGIMUSED

2.1.   Kasutada tuleb etalonkütust, mille spetsifikatsioonid on esitatud käesoleva eeskirja lisades 10 ja 10a.

Katse ajal peab ümbritseva keskkonna temperatuur olema vahemikus 293–303 K (20–30 °C). Mootor soojendatakse, kuni kõigi jahutus- ja määrdevahendite temperatuurid ning määrdevahendite rõhk on tasakaalustunud.

2.2.1.   Bensiini või veeldatud naftagaas- või maagaaskütusega sõidukite katsetamisel kasutatakse I tüübi katse etalonkütust (etalonkütuseid).

2.3.   Käsikäigukasti või poolautomaatse käigukastiga sõidukite katsetamisel tuleb käigukang seada vabakäigu asendisse ning sidur peab olema ühendatud.

2.4.   Automaatkäigukastiga sõidukite katsetamisel tuleb käigukang seada vabakäigu asendisse või “seisuasendisse”.

2.5.   Tühikäigu pöörlemiskiiruse reguleerseadmed

2.5.1.   Mõiste

Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmist mõistet: tühikäigu pöörlemiskiiruse reguleerseadmed – seadmed, millega saab muuta mootori tühikäigul töötamise tingimusi ning mida mehaanik saab hõlpsalt seadistada, kasutades üksnes allpool punktis 2.5.1.1 kirjeldatud tööriistu. Õhu sissevõtu ja kütusetoite reguleerimiseks kasutatavaid seadmeid ei loeta reguleerseadmeteks juhul, kui nende seadistamine nõuab tõkestite eemaldamist, mida on tavaliselt võimelised teostama üksnes kvalifitseeritud mehaanikud.

2.5.1.1.   Tööriistad tühikäigu pöörlemiskiiruse reguleerseadmete seadistamiseks: kruvikeerajad (tavalised või ristpeaga), mutrivõtmed (silmus-, leht- või tellitavad võtmed), näpitstangid, kuuskantvõtmed.

2.5.2.   Mõõtepunktide määramine

2.5.2.1.   Esimese mõõtmise teostamisel kasutatakse tootja fikseeritud tingimustele vastavat seadistust.

2.5.2.2.   Iga sujuvalt muudetava seadistusega reguleerseadme puhul määratakse kindlaks piisav arv tüüpilisi asendeid.

2.5.2.3.   Süsinikmonooksiidi sisaldust heitgaasides tuleb mõõta reguleerseadmete kõigi võimalike asendite puhul, kuid sujuvalt muudetava seadistusega reguleerseadmete puhul kasutatakse ainult eespool punktis 2.5.2.2 määratletud asendeid.

II tüübi katse loetakse rahuldavaks, kui on täidetud üks või mõlemad järgmised tingimused:

2.5.2.4.1.   ükski eespool toodud punkti 2.5.2.3 kohaselt mõõdetud väärtus ei ületa piirväärtust;

2.5.2.4.2.   maksimaalne sisaldus, mida mõõdetakse ühe reguleerseadme asendit sujuvalt muutes ja teiste seadmete esialgset asendit säilitades, ei ületa piirväärtust, kusjuures nimetatud tingimus peab olema täidetud kasutatavate seadmete erinevate kombinatsioonide puhul, arvestamata reguleerseadet, mille asendit sujuvalt muudetakse.

Reguleerseadmete võimalikud asendid on piiratud:

2.5.2.5.1.   ühelt poolt järgnevast kahest väärtusest suuremaga: mootori madalaim tühikäigul saavutatav pöörlemiskiirus; tootja poolt soovitatav pöörlemiskiirus, millest on lahutatud 100 pööret minutis;

2.5.2.5.2.   teiselt poolt järgmisest kolmest väärtusest väikseimaga:

mootori suurim tühikäigu pöörlemiskiiruse reguleerseadmete kasutamisel saavutatav pöörlemiskiirus;

tootja poolt soovitatav tühikäigu pöörlemiskiirus, millele on liidetud 250 pööret minutis;

automaatsiduri töölelülitumiseks vajalik pöörlemiskiirus.

2.5.2.6.   Lisaks sellele ei tohi mõõteseadistusena rakendada seadistusi, mis ei sobi kokku mootori nõuetekohase töötamisega. Eelkõige peab mitme karburaatoriga varustatud mootorite puhul olema kõigil karburaatoritel ühesugune seadistus.

3.   GAASIPROOVIDE VÕTMINE

3.1.   Proovivõttur viiakse vähemalt 300 mm sügavusele sõiduki väljalaskesüsteemi kogumiskotiga ühendavasse väljalasketorusse väljalaskesüsteemile võimalikult lähedale.

3.2.   CO (CCO) ja CO2 (CCO2
  ) kontsentratsioon määratakse mõõteriistade näitude või registreeritud väärtuste põhjal, kasutades sobivaid kalibreerimiskõveraid.

3.3.   Süsinikmonooksiidi korrigeeritud kontsentratsioon neljataktiliste mootorite puhul on järgmine:

Formula (mahuprostsenti)

3.4.   Punktis 3.3 toodud valemi põhjal arvutatud CO kontsentratsiooni CCO (vt punkt 3.2) korrigeerimine ei ole vajalik, kui mõõdetud kontsentratsioonide summa (CCO + CCO2
  ) on neljataktiliste mootorite puhul vähemalt:

| — | bensiini | puhul 15 % |
| --- | --- | --- |
| — | veeldatud naftagaasi | puhul 13,5 % |
| — | maagaasi | puhul 11,5 %. |

—

bensiini

puhul 15 %

—

veeldatud naftagaasi

puhul 13,5 %

—

maagaasi

puhul 11,5 %.

6. LISA

III TÜÜBI KATSE

(Karterigaaside heitkoguste kontroll)

1.   SISSEJUHATUS

Käesolevas lisas kirjeldatakse käesoleva eeskirja punktis 5.3.3 määratletud III tüübi katse menetlust.

2.   ÜLDSÄTTED

2.1.   III tüübi katse viiakse läbi ottomootoriga sõidukil, millele on vajaduse korral tehtud I tüübi ja II tüübi katse.

2.2.   Katsetatavate mootorite hulka kuuluvad ka sellised lekkimiskindlad mootorid, mille puhul väike leke ei põhjusta lubamatuid häireid mootori töös (nagu võib juhtuda kahesilindriliste lamamootorite puhul).

3.   KATSETINGIMUSED

3.1.   Tühikäigul töötamise reguleerimine toimub kooskõlas tootjapoolsete soovitustega.

3.2.   Mõõtmised teostatakse vastavalt järgmisele kolmele mootori töötamistingimuste seadele:

| Tingimuse number | Sõiduki kiirus (km/h) |
| --- | --- |
| 1 | Tühikäigul töötamine |
| 2 | 50 ± 2 (kolmanda käiguga või käigukangi asendis “sõit”) |
| 3 | 50 ± 2 (kolmanda käiguga või käigukangi asendis “sõit”) |

Tingimuse number

Sõiduki kiirus (km/h)

1

Tühikäigul töötamine

2

50 ± 2 (kolmanda käiguga või käigukangi asendis “sõit”)

3

50 ± 2 (kolmanda käiguga või käigukangi asendis “sõit”)

| Tingimuse number | Pidurite poolt kasutatav võimsus |
| --- | --- |
| 1 | Null |
| 2 | I tüübi katsete seadistustele vastav võimsuskiirusel 50 km/h |
| 3 | Töötamistingimusele nr 2 vastav võimsus korrutatunateguriga 1,7 |

Tingimuse number

Pidurite poolt kasutatav võimsus

1

Null

2

I tüübi katsete seadistustele vastav võimsuskiirusel 50 km/h

3

Töötamistingimusele nr 2 vastav võimsus korrutatunateguriga 1,7

4.   KATSEMEETOD

4.1.   Eespool punktis 3.2 loetletud töötamistingimuste puhul kontrollitakse, kas karteri ventilatsioonisüsteem töötab usaldusväärselt.

5.   KARTERI VENTILATSIOONISÜSTEEMI KONTROLLIMISE MEETOD

5.1.   Mootoriavade esialgset seadistust ei muudeta.

5.2.   Karterisisest rõhku mõõdetakse selleks ettenähtud kohas. Rõhku mõõdetakse õlimõõtevarda ava kaudu kaldmanomeetriga.

5.3.   Sõiduki seisund loetakse rahuldavaks, kui kõikides eespool punktis 3.2 määratletud mõõtmistingimustes mõõdetud karterirõhk ei ületa mõõtmishetkel valitsevat atmosfäärirõhku.

5.4.   Eespool kirjeldatud meetodi kohaselt sooritatud katse puhul mõõdetakse rõhku sisselasketorustikus ± 1 kPa täpsusega.

5.5.   Sõiduki kiirust mõõdetakse dünamomeetril täpsusega ± 2 km/h.

5.6.   Rõhku karteris mõõdetakse ± 0,01 kPa täpsusega.

5.7.   Kui karteris mõõdetud rõhk ületab ühel eespool punktis 3.2 määratletud tingimusel õhurõhku, tehakse tootja taotluse korral täiendav katse nii, nagu on määratletud allpool punktis 6.

6.   LISAKATSE MEETOD

6.1.   Mootoriavade esialgset seadistust ei muudeta.

6.2.   Umbes viieliitrise mahuga karterigaase mitteläbilaskev elastne kott ühendatakse õlimõõtevarda avaga. Kott tühjendatakse enne iga mõõtmist.

6.3.   Kott suletakse enne iga mõõtmist. Iga eespool punktis 3.2 määratletud mõõtmistingimuse korral ühendatakse kott avatud asendis viieks minutiks karteriga.

6.4.   Sõiduki seisund loetakse rahuldavaks, kui ühegi eespool punktis 3.2 määratletud mõõtmistingimuse korral ei täheldata koti nähtavat paisumist.

6.5.   Märkus

6.5.1.   Kui mootori ehitusest tulenevalt ei ole katse läbiviimine vastavalt punktides 6.1–6.4 määratletud meetodile võimalik, kohaldatakse mõõtmiste teostamisel nimetatud meetodi järgmisi muudatusi:

6.5.2.   enne katset suletakse kõik avad, välja arvatud gaaside kogumiseks vajalik ava;

6.5.3.   kott ühendatakse nõuetekohase harutoruga, mis ei põhjusta täiendavat rõhukadu ja mis paigaldatakse seadme ringlussevõtuahelasse vahetult mootori ühendusava juurde.

III TÜÜBI KATSE

Image

7. LISA

IV TÜÜBI KATSE

(Ottomootoriga sõidukite kütuseaurude kontroll)

1.   SISSEJUHATUS

Käesolevas lisas kirjeldatakse IV tüübi katse menetlust vastavalt käesoleva eeskirja punktile 5.3.4.

Kõnealune menetlus hõlmab meetodit, mille abil määratakse süsivesinike kadu ottomootoriga sõidukite kütusesüsteemidest aurumise teel.

2.   KATSE KIRJELDUS

Kütuseauru heitkoguste katse (joonis 7/1 allpool) on ette nähtud ööpäevaste temperatuuride kõikumise, parkimisaegse kütuseaurude eraldumise ning linnasõidu tagajärjel eralduvate süsivesinikuaurude määramiseks. Katse jaguneb järgmisteks faasideks:

2.1.   katseks valmistumine, mis koosneb linnasõidust (esimene osa) ja linnavälisest sõidust (teine osa),

2.2.   kütuseaurude eraldumise kao määramine,

2.3.   ööpäevase kao määramine.

Katse koondtulemuse saamiseks liidetakse kütuseaurude eraldumise ja ööpäevase kao faasis tekkinud süsivesinike heitkoguste massid.

3.   SÕIDUK JA KÜTUS

3.1.   Sõiduk

3.1.1.   Sõiduk peab olema tehniliselt korras, sisse sõidetud ning selle läbisõidetud kilomeetrite arv enne katset peab olema vähemalt 3 000. Kütuseaurude kontrollsüsteem peab kogu selle aja jooksul olema nõuetekohaselt ühendatud ja toiminud ning söekanistrit (söekanistreid) peab olema tavapäraselt kasutatud, ilma tavapäratu tühjendamise või laadimiseta.

3.2.   Kütus

3.2.1.   Kasutada tuleb käesoleva eeskirja 10. lisas määratletud asjakohast etalonkütust.

4.   KÜTUSEAURUDE KATSESEADMED

4.1.   Šassiidünamomeeter

Šassiidünamomeeter peab vastama 4. lisas ettenähtud nõuetele.

4.2.   Kütuseaurude mõõtmise ruum

Kütuseaurude mõõtmise ruum peab olema gaasikindel risttahukakujuline mõõtmiskamber, mis mahutab katsetatava sõiduki. Sõidukile peab igast küljest juurde pääsema ning pitseeritud ruum peab olema gaasikindlalt suletud käesoleva lisa 1. liite kohaselt. Ruumi sisepind peab olema läbilaskmatust materjalist, mis ei reageeri süsivesinikega. Temperatuuri reguleerimise süsteem peab suutma reguleerida ruumi sisetemperatuuri vastavalt ettenähtud temperatuurile/ajale, kusjuures keskmine hälve kogu katse ajal on ± 1 K.

Kontrollsüsteem peab olema reguleeritud nii, et temperatuur muutuks võimalikult ühtlaselt, ning temperatuuri tõus, võnkumine ja ebastabiilsus oleks soovitud pikaajalise ümbritseva õhu temperatuuriga võrreldes minimaalne. Sisepinna temperatuuride vahemik peab kogu ööpäevase heitkoguse katse ajal olema 278 K (5 °C) kuni 328 K (55 °C).

Seina ehitus peab soodustama soojuse hajumist. Kütuseaurude eraldumise katse ajal peab sisepinna temperatuuride vahemik olema 293 K (20 °C) kuni 325 K (52 °C).

Ruumi temperatuuri muutumisest tingitud mahu muutuste kohandamiseks võib kasutada kas muutuva või püsiva mahuga ruumi.

4.2.1.   Muutuva mahuga ruum

Muutuva mahuga ruum laieneb ja tõmbub kokku vastavalt ruumis oleva õhumassi temperatuuri muutumisele. Sisemahu muutumiste kohandamiseks on kaks vahendit: liikuv sein (liikuvad seinad) või lõõtsade süsteem, mille puhul ruumi asetatud läbilaskmatu kott (läbilaskmatud kotid) laieneb (laienevad) või tõmbub kokku (tõmbuvad kokku) vastavalt välisõhu toimel tekkivatele siserõhu muutustele. Igasuguse mahukohandamisvahendi puhul peab ruumi läbilaskmatus kindlaksmääratud temperatuuride vahemikus säilima käesoleva lisa 1. liites nimetatud viisil.

Igasugune mahu kohandamise meetod peab tagama, et ruumi siserõhu ja õhurõhu vahe ei oleks suurem kui ± 5 KPa.

Ruumis peab saama fikseerida püsiva mahu. Muutuva mahuga ruumis peab olema võimalik mahu muutumine ± 7 % “nimimahust” (vaata käesoleva lisa 1. liite punkt 2.1.1), arvesse võttes temperatuuri ja õhurõhu varieerumist katse ajal.

4.2.2.   Püsiva mahuga ruum

Püsiva mahuga ruum peab olema jäikade seintega, mis tagab ruumi püsiva mahu ning vastab allpool esitatud nõuetele.

4.2.2.1.   Ruum peab olema varustatud väljalaskeavaga, mis kogu katse ajal eemaldab ruumist õhku aeglaselt ja püsiva kiirusega. Sisselaskeava abil saab lisaõhku, mis asendab väljavoolava õhu ümbritseva õhuga. Suhteliselt püsiva süsivesinikunivoo tekitamiseks juhitakse sissetõmmatav õhk läbi aktiivsöefiltri. Igasugune mahu kohandamise meetod peab tagama, et ruumi siserõhk ja õhurõhk oleksid vahemikus 0 ja –5 kPa.

4.2.2.2.   Seadmete abil peab olema võimalik mõõta süsivesiniku mahtu sisse- ja väljalaskeava juures täpsusega 0,01 grammi. Välja- ja sissevoolava õhu proportsionaalse proovi kogumiseks võib kasutada proovivõtukottide süsteemi. Teise võimalusena võib sisse- ja väljavoolavat õhku pidevalt analüüsida otse andmevõrku lülitatud FID-analüsaatori abil ning integreerida õhuvoo mõõteväärtustega, mis võimaldab püsivalt registreerida ruumist eemaldatava süsivesiniku massi.

4.3.   Analüüsisüsteemid

4.3.1.   Süsivesinike analüsaator

4.3.1.1.   Ruumisisese õhu kontrollimiseks kasutatakse leekionisatisoonidetektori (FID) tüüpi süsivesinike detektorit. Proovigaas imetakse sisse ühe külgseina keskpunktist või ruumi laest ning võimalikud möödavoolud juhitakse ruumi tagasi, eelistatavalt punkti, mis asub vahetult seguventilaatori taga.

4.3.1.2.   Süsivesinikuanalüsaatori reageerimisaeg peab olema alla 1,5 sekundi, mis moodustab 90 % lõppnäidust. Selle stabiilsus on kõigis mõõtepiirkondades üle 2 % skaala lõppväärtusest nullmärgi juures ning 80 ± 20 % skaala lõppväärtusest 15 minuti jooksul.

4.3.1.3.   Analüsaatori korratavus väljendatuna ühe standardhälbena on üle ± 1 % skaala lõppväärtusest nullpunkti juures ning 80 ± 20 % skaala lõppväärtusest kõigis kasutatud mõõtepiirkondades.

Joonis 7/1

Kütuseaurude määramine

3 000 km pikkune sissesõiduperiood (ilma liigse tühjendamise/laadimiseta)

Kanistri(te) vananemine kontrollitud

Sõiduki aurupesu (vajaduse korral)

Image

4.3.1.4.   Analüsaatori mõõtepiirkondade valik peab tagama parima lahutusvõime mõõtmisel, kalibreerimisel ja lekete kontrollimisel.

4.3.2.   Süsivesinikuanalüsaatori andmesalvestussüsteem

4.3.2.1.   Süsivesinikuanalüsaator peab olema varustatud seadmega, mis registreerib elektrilise väljundsignaali kas lintmeeriku või muu andmetöötlussüsteemi abil sagedusega vähemalt kord minutis. Salvestussüsteemi töö põhinäitajad peavad vähemalt vastama salvestatavale signaalile ning kindlustama tulemuste püsiva salvestamise. Salvestus peab selgesti näitama kütuseaurude eraldumise või ööpäevase heitkoguse katse algust ja lõppu (kaasa arvatud proovivõtuaja algust ja lõppu koos ajavahemikuga iga katse alustamise ja lõpetamise vahel).

4.4.   Kütusepaagi soojendamine (rakendatav ainult söekanistri puhul)

4.4.1.   Kütuse soojendamiseks sõiduki paagis (paakides) tuleb kasutada reguleeritavat kütteallikat; sobib näiteks küttepadi võimsusega 2 000 W. Küttesüsteem peab soojendama ühtlaselt paagi seinu kütusetasemest allpool, et ei tekiks kütuse paikset ülekuumenemist. Kütusetasemest kõrgemal olevat auru ei tohi soojendada.

4.4.2.   Kütusepaagi soojendusseade peab võimaldama kütuse ühtlast soojendamist paagis 14 K võrra algtemperatuurist 289 K (16 °C) 60 minuti jooksul, kui temperatuuriandur on punktis 5.1.1 ettenähtud asendis. Küttesüsteem peab suutma hoida kütusepaagi soojendamise ajal nõutavat kütuse temperatuuri täpsusega ± 1,5 K.

4.5.   Temperatuuri registreerimine

4.5.1.   Temperatuur registreeritakse kahes ruumipunktis temperatuuriandurite abil, mis on ühendatud näitama keskmist väärtust. Mõõtepunktid asuvad mõõtealal 0,9 ± 0,2 m meetri kõrgusel ning nende kaugus külgseina vertikaalsest keskjoonest on ligikaudu 0,1 meetrit.

4.5.2.   Kütusepaagi (kütusepaakide) temperatuur registreeritakse allpool toodud punkti 5.1.1 kohaselt kütusepaaki asetatud anduri abil, juhul kui kasutatakse söekanistrit (punkt 5.1.5 allpool).

4.5.3.   Temperatuuri registreeritakse kogu kütuseaurude mõõtmise ajal või sisestatakse andmetöötlussüsteemi sagedusega vähemalt kord minutis.

4.5.4.   Temperatuuri registreerimissüsteemi täpsus peab olema ± 1,0 K ning temperatuuri määramise täpsus ± 0,4 K.

4.5.5.   Registreerimis- või andmetöötlussüsteemi määramisaja täpsus peab olema ± 15 sekundit.

4.6.   Rõhu registreerimine

4.6.1.   Katsepiirkonna õhurõhu ja ruumi siserõhu vahe Δp tuleb kogu kütuseauru mõõtmise ajal registreerida või sisestada andmetöötlussüsteemi sagedusega vähemalt kord minutis.

4.6.2.   Rõhu registreerimissüsteemi täpsus peab olema ± 2 kPa ning rõhu määramise täpsus ± 0,2 kPa.

4.6.3.   Registreerimis- või andmetöötlussüsteemi määramisaja täpsus peab olema ± 15 sekundit.

4.7.   Ventilaatorid

4.7.1.   Ühe või mitme ventilaatori või puhuri ning avatud ukse/ustega mõõtmisruumi (SHED) abil peab olema võimalik viia süsivesinike kontsentratsioon ruumis ümbritseva õhu süsivesinikusisalduse tasemele.

4.7.2.   Ruumis peab olema üks või mitu ventilaatorit või puhurit võimsusega 0,1–0,5 m3/min, mis võimaldavad ruumis olevat õhku täielikult segada. Ruumis peab mõõtmiste ajal säilima ühtlane temperatuur ja süsivesinike kontsentratsioon. Ventilaatorite või puhurite otsene õhuvool ei tohi ruumis olevale sõidukile langeda.

4.8.   Gaasid

4.8.1.   Kalibreerimiseks ja kasutamiseks peavad saadaval olema järgmised puhtad gaasid:

| — | puhastatud sünteetiline õhk: (puhtus < 1 ppm C1 ekvivalent, ≤ 1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO2, ≤ 0,1 ppm NO);
  hapnikusisaldus 18 ja 21 mahuprotsendi vahel. |
| --- | --- |

—

puhastatud sünteetiline õhk: (puhtus < 1 ppm C1 ekvivalent, ≤ 1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO2, ≤ 0,1 ppm NO);

hapnikusisaldus 18 ja 21 mahuprotsendi vahel.

| — | Süsivesinike analüsaator, kütuse gaas: (40 ± 2 % vesinikku ja jääkheelium, milles on vähem kui 1 ppm C1-ekvivalenti süsivesinikku, vähem kui 400 ppm CO2). |
| --- | --- |

—

Süsivesinike analüsaator, kütuse gaas: (40 ± 2 % vesinikku ja jääkheelium, milles on vähem kui 1 ppm C1-ekvivalenti süsivesinikku, vähem kui 400 ppm CO2).

| — | Propaan (C3H8): minimaalne puhtus 99,5 %. |
| --- | --- |

—

Propaan (C3H8): minimaalne puhtus 99,5 %.

| — | Butaan (C4H10): minimaalne puhtus 98 %. |
| --- | --- |

—

Butaan (C4H10): minimaalne puhtus 98 %.

| — | Lämmastik (N2): minimaalne puhtus 98 %. |
| --- | --- |

—

Lämmastik (N2): minimaalne puhtus 98 %.

4.8.2.   Kättesaadavad peavad olema propaani (C3H8) ja puhastatud sünteetilise õhu segu sisaldavad kalibreerimis- ja võrdlusgaasid. Kalibreerimisgaasi tegelikud kontsentratsioonid peavad olema ± 2 % ettenähtud näitajast. Gaasijaoturi kasutamisel saadud lahjendatud gaaside täpsusaste peab olema ± 2 % tegelikust väärtusest. 1. liites piiritletud kontsentratsioonid võib saada ka gaasijaoturiga, kui lahjendusgaasina kasutatakse sünteetilist õhku.

4.9.   Lisaseadmed

4.9.1.   Absoluutset niiskust katsepiirkonnas peab saama mõõta täpsusega ± 5 %.

5.   KATSEMENETLUS

5.1.   Katse ettevalmistamine

5.1.1.   Enne katset valmistatakse sõiduk mehaaniliselt ette järgmiselt:

| a) | sõiduki väljalasketorustik ei tohi lekkida, |
| --- | --- |

a)

sõiduki väljalasketorustik ei tohi lekkida,

| b) | sõidukile võib enne katset teha aurupesu, |
| --- | --- |

b)

sõidukile võib enne katset teha aurupesu,

| c) | söekanistri kasutamise korral peab sõiduki kütusepaak olema varustatud temperatuurianduriga, et oleks võimalik mõõta temperatuuri kütusepaagis oleva kütuse keskpunktis, kui paak on täidetud 40 % ulatuses oma mahust, |
| --- | --- |

c)

söekanistri kasutamise korral peab sõiduki kütusepaak olema varustatud temperatuurianduriga, et oleks võimalik mõõta temperatuuri kütusepaagis oleva kütuse keskpunktis, kui paak on täidetud 40 % ulatuses oma mahust,

| d) | kütusesüsteemi võib paigaldada lisaseadmed, adapterid ja seadmed, mis võimaldavad kütusepaagi täielikult tühjendada. Selleks ei ole tarvis muuta paagi korpuse konstruktsiooni, |
| --- | --- |

d)

kütusesüsteemi võib paigaldada lisaseadmed, adapterid ja seadmed, mis võimaldavad kütusepaagi täielikult tühjendada. Selleks ei ole tarvis muuta paagi korpuse konstruktsiooni,

| e) | tootja võib välja pakkuda katsemeetodi, et võtta arvesse süsivesinike kadu üksnes sõiduki kütusesüsteemist lähtuva aurustumise läbi. |
| --- | --- |

e)

tootja võib välja pakkuda katsemeetodi, et võtta arvesse süsivesinike kadu üksnes sõiduki kütusesüsteemist lähtuva aurustumise läbi.

5.1.2.   Sõiduk viiakse katsealale, mille ümbritseva õhu temperatuur on 293–303 K (20–30 °C).

5.1.3.   Kontrollida tuleb kanistri(te) vananemist. Selleks võib näidata, et kogunenud on vähemalt 3 000 km. Kui seda ei näidata, siis kasutatakse järgmist menetlust. Mitme kanistriga süsteemi puhul viiakse menetlus läbi iga kanistriga eraldi.

5.1.3.1.   Kanister eemaldatakse sõidukist. Seda tehes tuleb olla eriti ettevaatlik, et osad ja kütusesüsteem jääksid terveks.

5.1.3.2.   Kontrollitakse kanistri kaalu.

5.1.3.3.   Kanister ühendatakse kütusepaagiga, võimalusel välisega, mis on täidetud 40 % ulatuses kütusepaagi (kütusepaakide) mahust etalonkütusega.

5.1.3.4.   Kütusepaagis oleva kütuse temperatuur peab olema 183–287 K (10–14 °C).

5.1.3.5.   (Välimine) kütusepaak kuumutatakse temperatuurini 288–318 K (15–45 °C) (1 °C tõus iga 9 minuti kohta).

5.1.3.6.   Kui kanister jõuab läbilöögini enne, kui temperatuur saavutab taseme 318 K (45 °C), lülitatakse soojusallikas välja. Seejärel kanister kaalutakse. Kui kanister ei jõudnud temperatuurini 318 K (45 °C) soojendamisel läbilöögini, korratakse eespool punktis 5.1.3.3 toodud menetlust, kuni toimub läbilöök.

5.1.3.7.   Läbilööki võib kontrollida käesoleva lisa punktides 5.1.5 ja 5.1.6 kirjeldatud viisil või teise proovivõtu- ja analüüsimeetodiga, mis võimaldab tuvastada süsivesinike heidet kanistrist läbilöögi ajal.

5.1.3.8.   Kanister puhutakse läbi 25 ± 5 liitri heitelabori õhuga, kuni sellest on läbi käinud 300-kordne maht.

5.1.3.9.   Kontrollitakse kanistri kaalu.

5.1.3.10.   Punktides 5.1.3.4–5.1.3.9 kirjeldatud menetlust korratakse üheksa korda. Katse võib enne seda lõpetada, olles sooritanud vähemalt kolm vananemistsüklit, kui kanistri kaal on pärast viimaseid tsükleid stabiliseerunud.

5.1.3.11.   Kütuseaurude kanister ühendatakse tagasi ja taastatakse sõiduki tavapärane töökord.

5.1.4.   Üht punktides 5.1.5 ja 5.1.6 määratletud meetoditest kasutatakse aurukanistri eelkonditsioneerimiseks. Mitme kanistriga sõidukite puhul eelkonditsioneeritakse iga kanister eraldi.

5.1.4.1.   Läbilöögi määramiseks mõõdetakse kanistri heitkoguseid.

Siinkohal määratletakse läbilööki kui punkti, milles väljapaiskuvate süsivesinike kumulatiivne kogus on võrdne kahe grammiga.

5.1.4.2.   Läbilööki võib kontrollida vastavalt punktides 5.1.5 ja 5.1.6 kirjeldatud meetoditele kütuseaurude mõõtmisruumi abil. Teise võimalusena võib läbilööki määrata täiendava aurukanistri abil, mis on ühendatud sõiduki kanistrist allavoolu. Lisakanister puhutakse enne täitmist korralikult kuiva õhuga läbi.

5.1.4.3.   Mõõtmisruumi tühjendatakse enne katset mitme minuti jooksul, kuni stabiilsed taustatingimused on saavutatavad. Sel ajal peab (peavad) olema sisse lülitatud mõõtmisruumi õhusegamisventilaator(id).

Süsivesinike analüsaator tuleb vahetult enne katset nullida ja selle mõõteulatus kindlaks määrata.

5.1.5.   Kanistri korduv laadimine soojusega viib läbilöögini

5.1.5.1.   Sõiduki kütusepaak (kütusepaagid) tühjendatakse kütusepaagi äravoolukraani(de) kaudu. Seda tehakse nii, et sõidukile paigaldatud kütuseaurude reguleerimise seadmed ei tühjeneks ega täituks tavapäratult. Tavaliselt piisab selleks kütusepaagi korgi eemaldamisest.

5.1.5.2.   Kütusepaak (kütusepaagid) täidetakse katsekütusega, mille temperatuur on vahemikus 283–287 K (10–14 °C), kuni 40 % ± 2 % ulatuses paagi (paakide) tavalisest mahutavusest. Nüüd paigaldatakse sõiduki kütusepaagi kork (korgid).

5.1.5.3.   Ühe tunni jooksul kütuse uuesti lisamisest viiakse väljalülitatud mootoriga sõiduk kütuseaurude mõõtmisruumi. Kütusepaagi temperatuuriandur ühendatakse temperatuuri registreerimissüsteemiga. Soojusallikas peab paiknema kütusepaagi (kütusepaakide) suhtes õiges asendis ning olema ühendatud temperatuuriregulaatoriga. Soojusallikas on määratletud eespool punktis 4.4. Mitme kütusepaagiga sõidukite puhul soojendatakse kõiki kütusepaake ühtemoodi, allpool kirjeldatud viisil. Paagid peavad olema täpselt ühesuguse temperatuuriga ± 1,5 K piires.

5.1.5.4.   Kütust võib kunstlikult soojendada ööpäevase algtemperatuurini 293 K (20 °C) ± 1 K.

5.1.5.5.   Kui kütuse temperatuur jõuab vähemalt 292 K (19 °C), rakendatakse kohe järgmisi meetmeid: läbipuhumiseks kasutatud puhur lülitatakse välja; mõõtmisruumi uksed suletakse ja pitseeritakse; ning alustatakse süsivesinike taseme mõõtmist mõõtmisruumis.

5.1.5.6.   Kui kütusepaagi temperatuur jõuab 293 K-ni (16 °C), hakatakse temperatuuri lineaarselt tõstma 15 K (15 °C) kaupa. Kütust soojendatakse nii, et selle temperatuur vastaks soojendamise ajal ± 1,5 K täpsusega allpool esitatud funktsioonile. Registreeritakse soojendamiseks ja temperatuuri tõusuks kulunud aeg.

Tr = T0 + 0,2333 · t

kus:

| Tr | = | nõutud temperatuur (K); |
| --- | --- | --- |
| T0 | = | algtemperatuur (K); |
| t | = | kütusepaagi soojendamise algusest kulunud aeg minutites. |

Tr

=

nõutud temperatuur (K);

T0

=

algtemperatuur (K);

t

=

kütusepaagi soojendamise algusest kulunud aeg minutites.

5.1.5.7.   Niipea kui toimub läbilöök või kui kütuse temperatuur jõuab väärtuseni 308 K (35 °C), olenevalt sellest, kumb on esimene, lülitatakse soojusallikas välja, mõõtmisruumi uste tihendus eemaldatakse ja uksed avatakse ning sõiduki kütusepaagi kork (korgid) eemaldatakse. Kui läbilöök ei ole toimunud ajaks, mil kütuse temperatuur jõuab väärtuseni 308 K (35 °C), eemaldatakse soojusallikas sõidukist, sõiduk eemaldatakse kütuseaurude mõõtmisruumist ja kogu allpool punktis 5.1.7 kirjeldatud menetlust korratakse, kuni toimub läbilöök.

5.1.6.   Butaaniga laadimine kuni läbilöögini

5.1.6.1.   Kui läbilöögi määramiseks kasutatakse mõõtmisruumi (vt punkt 5.1.4.2 eespool), viiakse väljalülitatud mootoriga sõiduk kütuseaurude mõõtmisruumi.

5.1.6.2.   Kütuseaurude kanister valmistatakse kanistri laadimise toiminguks ette. Kanistrit ei eemaldata sõidukist, välja arvatud juhul, kui juurdepääs sellele tavapärases asukohas on niivõrd piiratud, et laadimist on reaalselt võttes võimalik teostada üksnes kanistri eemaldamisel sõidukist. Seda tehes tuleb olla eriti ettevaatlik, et osad ja kütusesüsteem jääksid terveks.

5.1.6.3.   Kanistrisse juhitakse kiirusega 40 grammi butaani tunnis segu, mis koosneb 50 mahuprotsendist butaanist ja 50 mahuprotsendist lämmastikust.

5.1.6.4.   Niipea kui kanister jõuab läbilöögini, katkestatakse auru juurdevool.

5.1.6.5.   Seejärel ühendatakse kütuseaurude kanister tagasi ja taastatakse sõiduki tavapärane töökord.

5.1.7.   Kütuse väljalaskmine ja uuesti lisamine

5.1.7.1.   Sõiduki kütusepaak (kütusepaagid) tühjendatakse kütusepaagi äravoolukraani(de) kaudu. Seda tehakse nii, et sõidukile paigaldatud kütuseaurude reguleerimise seadmed ei tühjeneks ega täituks tavapäratult. Tavaliselt piisab selleks kütusepaagi korgi eemaldamisest.

5.1.7.2.   Kütusepaak (kütusepaagid) täidetakse katsekütusega, mille temperatuur on vahemikus 291 ± 8 K (18 ± 8 °C) kuni 40 % + 2 % ulatuses paagi (paakide) tavalisest mahutavusest. Nüüd paigaldatakse sõiduki kütusepaagi kork (korgid).

5.2.   Eelkonditsioneerimissõit

5.2.1.   Ühe tunni jooksul pärast kanistri laadimist vastavalt punktidele 5.1.5 või 5.1.6 asetatakse sõiduk šassiidünamomeetrile ja sellega sõidetakse läbi üks 4. lisas määratletud I tüübi katse esimese osa ja kaks teise osa sõidutsüklit. Selle toimingu jooksul ei võeta heitgaasiproove.

5.3.   Kütuseaurude eraldumine

5.3.1.   Viie minuti jooksul pärast eespool punktis 5.2.1 täpsustatud eelkonditsioneerimise lõpetamist tuleb mootori kapott täielikult sulgeda, sõiduk šassiidünamomeetrilt ära viia ning kütuseaurude eraldusalale parkida. Sõiduk pargitakse vähemalt 12 tunniks ja kõige rohkem 36 tunniks. Selle perioodi lõpuks peavad mootoriõli ja jahuti temperatuurid olema jõudnud antud ala temperatuurini või ± 3 K sellest.

5.4.   Katse dünamomeetril

5.4.1.   Pärast kütuseaurude eraldumisperioodi lõppu sõidetakse sõidukiga läbi 4. lisas kirjeldatud I tüübi katse (linnasõidu ja linnavälise sõidu katse külmkäivitusega). Seejärel lülitatakse mootor välja. Selle toimingu ajal võib heitgaasiproove võtta, kuid selle tulemusi ei tohi kasutada heitkogustega seotud tüübikinnituseks.

5.4.2.   Kahe minuti jooksul pärast eespool punktis 5.4.1 määratletud I tüübi katse lõpuleviimist tehakse sõidukiga täiendav eelkonditsioneerimissõit, mis koosneb ühest I tüübi katse linnasõidu katsetsüklist (kuumkäivitusega). Seejärel lülitatakse mootor uuesti välja. Selle toimingu jooksul ei ole tarvis võtta heitgaasiproove.

5.5.   Kütuseaurude eraldumiskatse pärast mootori seiskamist

5.5.1.   Enne katsesõidu lõppu tuulutatakse mõõtmisruumi mitu minutit, kuni tekib stabiilne süsivesinike taust. Ruumi segamisventilaator(id) tuleb sel hetkel samuti sisse lülitada.

5.5.2.   Süsivesinike analüsaator tuleb vahetult enne katset nullida ja selle mõõteulatus kindlaks määrata.

5.5.3.   Sõidutsükli lõpus tuleb kapott täielikult sulgeda ning kõik ühendused sõiduki ja katseseadme vahel lahti võtta. Seejärel sõidetakse sõiduk mõõtmisruumi, kasutades gaasipedaali võimalikult vähe. Mootor peab olema välja lülitatud enne sõiduki mis tahes osa sisenemist mõõtmisruumi. Mootori seiskamise aeg registreeritakse kütuseaurude mõõteandmete registreerimise süsteemis ning temperatuuri registreerimine algab. Sõiduki aknad ja pakiruum avatakse selles katsejärgus, kui need ei ole juba avatud.

5.5.4.   Väljalülitatud mootoriga sõiduk lükatakse või toimetatakse muul viisil mõõtmisruumi.

5.5.5.   Mõõtmisruumi uksed tuleb sulgeda ja gaasikindlalt tihendada kahe minuti jooksul pärast mootori seiskamist ning seitsme minuti jooksul pärast konditsioneerimissõidu lõppu.

5.5.6.   Kütuseaurude eraldumisperiood pikkusega 60 ± 0,5 minutit algab pärast mõõtmisruumi tihendamist. Mõõdetakse süsivesiniku kontsentratsiooni, temperatuuri ja õhurõhku ning saadakse kütuseaurude eraldumiskatse algnäidud CHCi, Pi ja Ti. Neid arve kasutatakse kütuseaurude arvutamisel allpool toodud punkti 6 kohaselt. Mõõtmisruumi õhutemperatuur T ei tohi 60 minutit kestva kütuseaurude eraldumisperioodi jooksul langeda alla 296 K ega tõusta üle 304 K.

5.5.7.   Süsivesinike analüsaator tuleb nullida ja selle mõõteulatus kindlaks määrata vahetult enne 60 ± 0,5 minutit kestva katseaja lõppu.

5.5.8.   60 ± 0,5 minutit kestva katseaja lõpus mõõdetakse süsivesinike kontsentratsioon mõõteruumis. Mõõdetakse ka temperatuuri ja õhurõhku. Saadakse kütuseaurude eralduskatse lõppnäidud CHCf, Pf ja Tf, mida kasutatakse allpool toodud 6. punkti kohasel arvutamisel.

5.6.   Mootori seiskamise kütuseaurude eraldumine

5.6.1.   Katsesõiduk lükatakse või toimetatakse mootorit kasutamata muul viisil kütuseaurude eraldusalale ning mõjutatakse kütuseaurude eraldumiskatse ja ööpäevase heitkoguse katse vahel vähemalt 6 tundi, kuid mitte üle 36 tunni. Sellest ajast vähemalt 6 tundi mõjutatakse sõidukit temperatuuril 293 ± 2 K (20 ± 2 °C).

5.7.   Ööpäevakatse

5.7.1.   Katsesõidukiga tehakse läbi üks tsükkel ümbritseva õhu temperatuuril vastavalt käesoleva lisa 2. liites määratletud profiilile, kusjuures maksimaalne kõrvalekalle ei ületa ühelgi hetkel ± 2 K. Temperatuuri keskmine kõrvalekalle profiilist, arvutatuna iga mõõdetud kõrvalekalde absoluutväärtuse abil, ei tohi olla üle ± 1 K. Ümbritseva õhu temperatuuri mõõdetakse vähemalt iga minuti tagant. Temperatuuritsüklid algavad, kui aeg Tstart = 0, nagu määratletud allpool punktis 5.7.6.

5.7.2.   Mõõtmisruumi tühjendatakse enne katset mitme minuti jooksul, kuni stabiilsed taustatingimused on saavutatavad. Sel ajal peab (peavad) olema sisse lülitatud ka mõõtmisruumi õhusegamisventilaator(id).

5.7.3.   Väljalülitatud mootori ning avatud akende ja pakiruumi(de)ga katsesõiduk tuuakse mõõtmisruumi. Segamisventilaator(id) reguleeritakse nii, et hoida õhuringluse kiirust katsesõiduki kütusepaagi all vähemalt väärtusel 8 km/h.

5.7.4.   Süsivesinike analüsaator tuleb vahetult enne katset nullida ja selle mõõteulatus kindlaks määrata.

5.7.5.   Mõõtmisruumi uksed peavad olema suletud ja hermeetiliselt tihendatud.

5.7.6.   10 minuti jooksul uste sulgemisest ja pitseerimisest mõõdetakse süsivesiniku kontsentratsiooni, temperatuuri ja õhurõhku ning saadakse kütuseaurude ööpäevase katse algnäidud CHCi, Pi ja Ti. Selles punktis on aeg Tstart = 0.

5.7.7.   Süsivesinike analüsaator tuleb vahetult enne katse lõppu nullida ja selle mõõteulatus kindlaks määrata.

5.7.8.   Heitkoguste proovivõtuaeg lõpeb 24 tundi ± 6 minutit pärast algse proovivõtu algust vastavalt eespool toodud punkti 5.7.6 määratlusele. Kulunud aeg registreeritakse. Mõõdetakse süsivesiniku kontsentratsiooni, temperatuuri ja õhurõhku ning saadakse punktis 6 toodud arvutuseks kasutatud ööpäevase katse algnäidud CHCf, Pf ja Tf. Sellega lõpeb kütuseaurude katsemenetlus.

6.   ARVUTAMINE

6.1.   Punktis 5 kirjeldatud kütuseaurude katsed võimaldavad välja arvutada süsivesinike heitkogused ööpäevases ja kütuseaurude eraldumisfaasis. Kütuseaurude kadu igas kõnealuses faasis arvutatakse süsivesinike kontsentratsiooni alg- ja lõppväärtuse, mõõtmisruumi temperatuuride ja õhurõhkude ning mõõtmisruumi netomahu põhjal. Kasutatakse järgmist valemit:

Formula

kus:

| — | = | MHC | = | süsivesinike mass grammides, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | MHC,out | = | püsiva mahuga mõõtmisruumist ööpäevase heitkoguse katse ajal väljuvate süsivesinike mass (grammides), |
| — | = | MHC,i | = | püsiva mahuga mõõtmisruumi ööpäevase heitkoguse katse ajal sisenevate süsivesinike mass (grammides), |
| — | = | CHC | = | mõõtmisruumis mõõdetud süsivesinike kontsentratsioon (ppm maht C1 ekvivalentides), |
| — | = | V | = | ruumi netomaht kuupmeetrites, korrigeerituna avatud akende ja pagasiruumiga sõiduki mahu võrra. Kindlaksmääramata mahuga sõiduki puhul lahutatakse mahust 1,42 m3, |
| — | = | T | = | ümbritseva õhu temperatuur mõõtmisruumis, K, |
| — | = | P | = | õhurõhk, kPa, |
| — | = | H/C | = | vesiniku-süsiniku suhe, |
| — | = | k | = | 1,2 · (12 + H/C), |

—

=

MHC

=

süsivesinike mass grammides,

—

=

MHC,out

=

püsiva mahuga mõõtmisruumist ööpäevase heitkoguse katse ajal väljuvate süsivesinike mass (grammides),

—

=

MHC,i

=

püsiva mahuga mõõtmisruumi ööpäevase heitkoguse katse ajal sisenevate süsivesinike mass (grammides),

—

=

CHC

=

mõõtmisruumis mõõdetud süsivesinike kontsentratsioon (ppm maht C1 ekvivalentides),

—

=

V

=

ruumi netomaht kuupmeetrites, korrigeerituna avatud akende ja pagasiruumiga sõiduki mahu võrra. Kindlaksmääramata mahuga sõiduki puhul lahutatakse mahust 1,42 m3,

—

=

T

=

ümbritseva õhu temperatuur mõõtmisruumis, K,

—

=

P

=

õhurõhk, kPa,

—

=

H/C

=

vesiniku-süsiniku suhe,

—

=

k

=

1,2 · (12 + H/C),

kus:

| — | = | i | = | on lähtenäit, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | f | = | on lõppnäit, |
| — | = | H/C | = | väärtuseks võetakse 2,33 ööpäevakatse kadudeks, |
| — | = | H/C | = | väärtuseks võetakse 2,20 kütuseaurude eraldumise kadudeks. |

—

=

i

=

on lähtenäit,

—

=

f

=

on lõppnäit,

—

=

H/C

=

väärtuseks võetakse 2,33 ööpäevakatse kadudeks,

—

=

H/C

=

väärtuseks võetakse 2,20 kütuseaurude eraldumise kadudeks.

6.2.   Katse koondtulemused

Sõiduki süsivesinike heitkoguse kogumass arvutatakse järgmise valemi põhjal:

Mkokku = MDI + MHS

kus:

| — | = | Mkokku | = | sõiduki heitkoguste kogumass (grammides), |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | MDI | = | süsivesinike heitkoguse mass ööpäevakatses (grammides), |
| — | = | MHS | = | süsivesinike heitkoguse mass kütuseaurude eraldumise katses (grammides). |

—

=

Mkokku

=

sõiduki heitkoguste kogumass (grammides),

—

=

MDI

=

süsivesinike heitkoguse mass ööpäevakatses (grammides),

—

=

MHS

=

süsivesinike heitkoguse mass kütuseaurude eraldumise katses (grammides).

7.   TOODANGU VASTAVUS

7.1.   Rutiinsel valmistoodangu katsetamisel võib tüübikinnituse omanik näidata vastavust, kui võetud valimisse kuuluvad sõidukid vastavad järgmistele nõuetele.

7.2.   Lekkekatse

7.2.1.   Heitekontrollisüsteemi õhutusavad atmosfääri isoleeritakse.

7.2.2.   Kütusesüsteemile avaldatakse rõhku 370 ± 10 mm H2O.

7.2.3.   Enne kütusesüsteemi isoleerimist rõhuallikast lastakse rõhul stabiliseeruda.

7.2.4.   Pärast kütusesüsteemi isoleerimist ei tohi rõhk langeda viie minuti jooksul rohkem kui 50 mm H2O võrra.

7.3.   Õhutuskatse

7.3.1.   Heitekontrolli õhutusavad atmosfääri isoleeritakse.

7.3.2.   Kütusesüsteemile avaldatakse rõhku 370 ± 10 mm H2O.

7.3.3.   Enne kütusesüsteemi isoleerimist rõhuallikast lastakse rõhul stabiliseeruda.

7.3.4.   Heitekontrollisüsteemi õhutusavad atmosfääri viiakse tootmistingimustele.

7.3.5.   Kütusepaagi rõhk peab langema alla 100 mm H2O mitte vähem kui 30 sekundi jooksul, kuid vähemalt kahe minuti jooksul.

7.3.6.   Tootja taotlusel võib õhutuse toimevõimsust demonstreerida samaväärse alternatiivse menetluse abil. Tootja näitab konkreetset menetlust tehnilisele teenistusele tüübikinnitusmenetluse käigus.

7.4.   Läbipuhumiskatse

7.4.1.   Läbipuhumisava sisselaskele paigaldatakse seade, mis suudab tuvastada õhu voolukiiruse 1,0 liitrit ühes minutis, ning läbipuhumisava sisselaskega ühendatakse lülitusventiili kaudu piisavalt suur surveanum, et see ei avaldaks läbipuhumissüsteemile märgatavat mõju, või teise võimalusena:

7.4.2.   võib tootja kasutada omal valikul vooluhulgamõõturit, kui pädev asutus selle heaks kiidab.

7.4.3.   Sõiduk peab töötama sellisel viisil, et avastatakse läbipuhumissüsteemi kõik ehituslikud omadused, mis võivad läbipuhumistoimingut takistada, ja märgitakse üles nendega seotud asjaolud.

7.4.4.   Kuni mootor töötab eespool punktis 7.4.3 märgitud piirides, määratakse õhuvoolu järgmiselt:

7.4.4.1.   lülitatakse sisse punktis 7.4.1 osutatud seade. Jälgida tuleb rõhu langemist õhurõhu tasemelt tasemeni, mis näitab, et ühe minuti jooksul on heitekontrollisüsteemi voolanud 1,0 liitrit õhku või

7.4.4.2.   alternatiivse vooluhulga mõõteseadme kasutamise korral peab näiduks olema vähemalt 1,0 liitrit minutis;

7.4.4.3.   tootja taotlusel võib kasutada alternatiivset läbipuhumiskatse menetlust, kui seda menetlust on esitatud ja tehniline teenistus on sellega nõustunud tüübikinnitusmenetluse käigus.

7.5.   Tüübikinnituse andnud pädev asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses rakendatavate kontrollimeetodite nõuetele vastavust.

7.5.1.   Kontrollija peab võtma seeriast piisavalt suure valimi.

7.5.2.   Kontrollija võib nende sõidukite katsetamisel kohaldada käesoleva eeskirja punkti 8.2.5.

7.6.   Kui eespool toodud punkti 7.5 nõuded ei ole täidetud, peab pädev asutus tagama, et toodangu vastavuse võimalikult kiireks taastamiseks võetakse kõik vajalikud meetmed.

7. LISA

1. liide

SEADMETE KALIBREERIMINE KÜTUSEAURUDE KATSEKS

1.   KALIBREERIMISSAGEDUS JA KALIBREERIMISMEETODID

1.1.   Kõik seadmed kalibreeritakse enne esimest kasutamist ning seejärel nii sageli kui vaja, kuid igal juhul üks kuu enne tüübikinnituskatseid. Kalibreerimismeetodeid kirjeldatakse käesolevas liites.

1.2.   Tavapäraselt tuleb kasutada eespool mainitud temperatuuride jada. Nurksulgudes esitatud temperatuuride jada võib kasutada alternatiivselt.

2.   MÕÕTMISRUUMI KALIBREERIMINE

2.1.   Mõõtmisruumi sisemahu esialgne määramine

2.1.1.   Enne mõõtmisruumi kasutuselevõtmist määratakse selle sisemaht:

Hoolikalt mõõdetakse mõõtmisruumi siseseinu, võttes arvesse kõiki ebatasasusi, näiteks jäigastusvardaid. Mõõtmisruumi sisemaht määratakse kõnealuste mõõtmiste põhjal.

Muutuva mahuga mõõtmisruumide puhul suletakse need püsiva mahuga ruumiks, kui mõõtmisruumi ümbritseva õhu temperatuur on 303 K (30 °C) [302 K (29 °C)]. Nimimaht peab olema korratav kõikumisega ± 0,5 % põhiväärtusest.

2.1.2.   Sisemahu netoväärtuse saamiseks lahutatakse mõõtmisruumi sisemahust 1,42 m3. Teise võimalusena võib 1,42 m3 asemel kasutada avatud pakiruumi ja akendega katsesõiduki mahtu.

2.1.3.   Mõõtmisruumi kontrollitakse vastavalt allpool toodud punktile 2.3. Kui ruumis oleva ja ruumi sisseviidud propaani masside vahe on ± 2 %, siis tuleb võtta parandusmeetmed.

2.2.   Mõõtmisruumi taustheidete kindlaksmääramine

Selle toimingu abil määratakse kindlaks, et ruumis ei ole märkimisväärsetes kogustes süsivesinikke eritavaid materjale. Kontrollitakse enne mõõtmisruumi kasutuselevõtmist, pärast iga taustheiteid mõjutada võivat toimingut, kuid igal juhul sagedusega vähemalt kord aastas.

2.2.1.   Muutuva mahuga mõõtmisruume võib kasutada eespool punktis 2.1.1 esitatud kirjelduse kohaselt püsiva mahuga või muutuva mahuga, kusjuures ümbritseva õhu temperatuuri hoitakse tasemel 308 K ± 2 K (35 ± 2 °C) [309 K ± 2 K (36 ± 2 °C)] kogu eespool mainitud 4-tunnise perioodi vältel.

2.2.2.   Püsiva mahuga ruumide puhul peavad sisse- ja väljalaskeavad olema suletud. Ümbritseva õhu temperatuur peab kogu edaspidi mainitava neljatunnise ajavahemiku jooksul olema vahemikus 308 K ± 2 K (35 ± 2 °C) [309 K ± 2 K (36 ± 2 °C)].

2.2.3.   Mõõtmisruumi võib gaasikindlalt sulgeda ning ventilaatori tööle panna kuni 12 tunniks enne 4 tundi kestva taustheiteproovi kogumise algust.

2.2.4.   Analüsaator kalibreeritakse (vajaduse korral), seejärel nullitakse ja määratakse kindlaks mõõteulatus.

2.2.5.   Mõõteruumi tuleb senikaua tuulutada, kuni süsivesinike näit jääb muutumatuks, ning segamisventilaator tuleb sisse lülitada, kui see juba ei tööta.

2.2.6.   Seejärel suletakse mõõtmisruum gaasikindlalt ning mõõdetakse taustsüsivesinike kontsentratsiooni, temperatuuri ja õhurõhku. Need on algnäidud CHCi, Pi ja Ti, mida kasutatakse mõõtmisruumi taustheidete arvutamisel.

2.2.7.   Mõõtmisruum jäetakse neljaks tunniks seisma ning segamisventilaator töötama.

2.2.8.   Kõnealuse ajavahemiku lõpus kasutatakse sama analüsaatorit süsivesinike kontsentratsiooni mõõtmiseks mõõtmisruumis. Mõõdetakse ka temperatuuri ja õhurõhku. Need on lõppnäidud CHCf, Pf ja Tf.

2.2.9.   Muutus, mis tekkis mõõtmisruumis olevate süsivesinike massis katse ajal, arvutatakse välja allpool toodud punkti 2.4 kohaselt ning see ei tohi olla üle 0,05 grammi.

2.3.   Kalibreerimine ja süsivesinike retentsioonikatse mõõtmisruumis

Kalibreerimise ja süsivesinike retentsioonikatsega kontrollitakse mõõtmisruumi eespool toodud punkti 2.1 kohaselt arvutatud mahtu ning mõõdetakse ka võimaliku lekke määra. Mõõtmisruumi lekke mahtu tuleb määrata mõõtmisruumi kasutuselevõtmisel, pärast mis tahes toimingut, mis võib mõjutada ruumi esialgset seisundit, ning seejärel vähemalt kord kuus. Kui kuue igakuise järjestikuse retentsioonikontrolli tulemused on positiivsed ning parandusmeetmeid ei ole vaja võtta, siis võib mõõtmisruumi lekke määra mõõta kord kvartalis, kui parandusmeetmeid ei vajata.

2.3.1.   Mõõtmisruumi on vaja tuulutada süsivesinike stabiilse kontsentratsiooni saamiseni. Segamisventilaator pannakse tööle, kui see ei ole juba sisse lülitatud. Süsivesinikuanalüsaator nullitakse, kalibreeritakse vajaduse korral ning määratakse kindlaks mõõteulatus.

2.3.2.   Muutuva mahuga mõõtmisruumid fikseeritakse nimimahu asendisse. Püsiva mahuga mõõtmisruumide puhul peavad välja- ja sisselaskeavad olema suletud.

2.3.3.   Seejärel lülitatakse sisse ümbritseva õhu temperatuuri mõõtesüsteem (kui see juba ei tööta) ning reguleeritakse algtemperatuurile 308 K (35 °C) [309 K (36 °C)].

2.3.4.   Kui mõõtmisruumi temperatuur stabiliseerub temperatuuril 308 K ± 2 K (35 ± 2 °C) [309 K ± 2 K (36 ± 2 °C)], siis suletakse mõõtmisruum gaasikindlalt ning mõõdetakse taustheidete kontsentratsiooni, temperatuuri ja õhurõhku. Need on algnäidud CHCi, Pi ja Ti, mida kasutatakse mõõtmisruumi kalibreerimisel.

2.3.5.   Mõõtmisruumi juhitakse ligikaudu neli grammi propaani. Propaani mass tuleb ± 0,2 % täpsusega kindlaks määrata.

2.3.6.   Mõõtmisruumi sisul tuleb lasta viis minutit seguneda ning seejärel mõõta süsivesinike kontsentratsiooni, temperatuuri ja õhurõhku. Need on näidud CHCf, Pf ja Tf mõõtmisruumi kalibreerimiseks ning algnäidud CHCi, Pi ja Ti retentsioonikontrolliks.

2.3.7.   Eespool toodud punktide 2.3.4 ja 2.3.6 ning allpool toodud punktis 2.4 esitatud valemi kohaselt võetud näitude põhjal arvutatakse propaani mass mõõtmisruumis. See peab olema vahemikus ± 2 % punkti 2.3.5 kohaselt mõõdetud propaani massist.

2.3.8.   Muutuva mahuga mõõtmisruumid tuleb vabastada püsiva nimimahu asendist. Püsiva mahuga mõõtmisruumide puhul tuleb välja- ja sisselaskeavad avada.

2.3.9.   Mõõtmisruumi gaasikindlale sulgemisele järgneva 15 minuti jooksul alustatakse 24-tunnist tsüklit, mille jooksul muudetakse ümbritseva õhu temperatuuri käesoleva lisa 2. liites kindlaksmääratud andmete [alternatiivsete andmete] kohaselt järgmisel viisil: temperatuurilt 308 K (35 °C) temperatuurile 293 K (20 °C) ning seejärel tagasi temperatuurile 308 K (35 °C) [temperatuurilt 308,6 K (35,6 °C) temperatuurile 295,2 K (22,2 °C) ning tagasi temperatuurile 308,6 K (35,6 °C)]. Võetakse arvesse 7. lisa punktis 5.7.1 toodud lubatud hälbeid).

2.3.10.   24-tunnise tsükli lõppemisel mõõdetakse ja registreeritakse süsivesinike lõplik kontsentratsioon, temperatuur ja õhurõhk. Need on lõppnäidud CHCf, Pf ja Tf, mida kasutatakse süsivesinike retentsiooni kontrollimiseks.

2.3.11.   Seejärel arvutatakse allpool punktis 2.4 esitatud valemi abil süsivesinike mass eespool punktides 2.3.10 ja 2.3.6 esitatud näitude põhjal. Kõnealune mass ei tohi üle 3 % erineda eespool punktis 2.3.7 esitatud süsivesinike massist.

2.4.   Arvutused

Süsivesinike netomassi mõõteruumis toimunud muutumise arvutust kasutatakse mõõteruumi taustsüsivesiniku ja lekkemahu kindlaksmääramiseks. Süsivesinike kontsentratsiooni, temperatuuri ja õhurõhu alg- ja lõppnäite kasutatakse massimuutuse arvutamiseks järgmise valemi abil.

Formula

kus:

| — | = | MHC | = | süsivesinike mass grammides, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | MHC,out | = | püsiva mahuga mõõtmisruumist ööpäevase heitkoguse katse ajal väljuvate süsivesinike mass (grammides), |
| — | = | MHC,i | = | püsiva mahuga mõõtmisruumi kasutamisel ööpäevaste heitkoguste mõõtmiseks mõõtmisruumi sisenevate süsivesinike mass (grammides), |
| — | = | CHC | = | süsivesinike kontsentratsioon mõõtmisruumis (ppm süsinik) (märkus: ppm süsinik ppm propaan × 3), |
| — | = | V | = | mõõtmisruumi maht kuupmeetrites, |
| — | = | T | = | ümbritseva õhu temperatuur mõõtmisruumis (K), |
| — | = | P | = | õhurõhk (kPa), |
| — | = | k | = | 17,6; |

—

=

MHC

=

süsivesinike mass grammides,

—

=

MHC,out

=

püsiva mahuga mõõtmisruumist ööpäevase heitkoguse katse ajal väljuvate süsivesinike mass (grammides),

—

=

MHC,i

=

püsiva mahuga mõõtmisruumi kasutamisel ööpäevaste heitkoguste mõõtmiseks mõõtmisruumi sisenevate süsivesinike mass (grammides),

—

=

CHC

=

süsivesinike kontsentratsioon mõõtmisruumis (ppm süsinik) (märkus: ppm süsinik ppm propaan × 3),

—

=

V

=

mõõtmisruumi maht kuupmeetrites,

—

=

T

=

ümbritseva õhu temperatuur mõõtmisruumis (K),

—

=

P

=

õhurõhk (kPa),

—

=

k

=

17,6;

kus:

| — | i | on lähtenäit, |
| --- | --- | --- |
| — | f | on lõppnäit. |

—

i

on lähtenäit,

—

f

on lõppnäit.

3.   LEEKIONISATSIOONIDETEKTORI SÜSIVESINIKE ANALÜSAATORI KONTROLLIMINE

3.1.   Detektori reaktsiooni optimeerimine

FID reguleeritakse seadme tootja poolt ettenähtud nõuete kohaselt. Näidu optimeerimiseks kõige tavalisemas tööpiirkonnas tuleks kasutada propaani õhus.

3.2.   Süsivesinike analüsaatori kalibreerimine

Analüsaatori kalibreerimisel tuleks kasutada propaani õhus ja puhastatud sünteetilist õhku. Vt 4. lisa punkt 4.5.2 (kalibreerimis- ja võrdlusgaasid).

Kalibreerimiskõver määratakse kindlaks nii, nagu on kirjeldatud käesoleva liite punktides 4.1–4.5.

3.3.   Hapniku interferentsi kontrollimine ja soovitatavad piirmäärad

Teatava konkreetse süsivesiniku kalibreerimistegur (Rf) on suhe FIDi C1 väärtuse ja silindris oleva gaasi kontsentratsiooni vahel, väljendatuna ppm C1 väärtusena. Katsegaasi kontsentratsioonitase peab tekitama näidu, mis moodustab antud mõõtepiirkonna puhul ligikaudu 80 % mõõteskaalast. Kontsentratsioon peab olema teada ± 2 % täpsusega, võttes aluseks mahus väljendatud gravimeetrilise standardi. Peale selle eelkonditsioneeritakse gaasisilindrit 24 tundi temperatuuril vahemikus 293–303 K (25–30 °C).

Kalibreerimistegurid tuleks määrata pärast analüsaatori kasutuselevõtmist ning seejärel suuremate hooldustööde tegemisel. Võrdlusgaasina tuleb kasutada propaani koos tasakaalustatud puhastatud õhuga, mille kalibreerimisteguriks loetakse 1,00.

Hapniku interferentsi puhul kasutatav katsegaas ja kalibreerimisteguri väärtuse soovitatav vahemik on järgmine:

propaan ja lämmastik: 0,95 ≤ Rf ≤ 1,05.

4.   SÜSIVESINIKE ANALÜSAATORI KALIBREERIMINE

Kõik tavapäraselt kasutatavad mõõtepiirkonnad kalibreeritakse järgmise menetluse kohaselt:

4.1.   Kalibreerimiskõver määratakse vähemalt viie mõõtepiirkonnas võimalikult ühtlaselt paigutatud kalibreerimispunkti abil. Suurima kontsentratsiooniga kalibreerimisgaasi nimikontsentratsioon peab olema vähemalt 80 % skaala kogu mõõtepiirkonnast.

4.2.   Kalibreerimiskõver arvutatakse vähimruutude meetodil. Kui saadud polünoomi aste on suurem kui 3, siis peab kalibreerimispunktide arv võrduma vähemalt kõnealuse polünoomi astme arvuga pluss 2.

4.3.   Kalibreerimiskõver ei tohi erineda ühegi kalibreerimisgaasi nimiväärtusest rohkem kui 2 %.

4.4.   Eespool toodud punkti 3.2 kohaselt saadud polünoomi koefitsiente kasutades koostatakse mõõdetud näitude ja tegelike kontsentratsioonide tabel, mille üks vahe on kõige rohkem 1 % skaala kogu mõõtepiirkonnast. Seda tuleb teha analüsaatori iga kalibreeritud mõõtepiirkonna puhul. Tabel sisaldab ka muid asjakohaseid andmeid, näiteks:

| a) | kalibreerimise kuupäev, potentsiomeetri võrdlus- ja nullnäidud (kui see on asjakohane); |
| --- | --- |

a)

kalibreerimise kuupäev, potentsiomeetri võrdlus- ja nullnäidud (kui see on asjakohane);

| b) | nominaalskaala; |
| --- | --- |

b)

nominaalskaala;

| c) | iga kasutatud kalibreerimisgaasi võrdlusandmed; |
| --- | --- |

c)

iga kasutatud kalibreerimisgaasi võrdlusandmed;

| d) | iga kasutatud kalibreerimisgaasi tegelik ja mõõdetud väärtus koos protsentuaalse erinevusega; |
| --- | --- |

d)

iga kasutatud kalibreerimisgaasi tegelik ja mõõdetud väärtus koos protsentuaalse erinevusega;

| e) | FID kütus ja tüüp; |
| --- | --- |

e)

FID kütus ja tüüp;

| f) | FID õhurõhk. |
| --- | --- |

f)

FID õhurõhk.

4.5.   Kasutada võib alternatiivset tehnoloogiat (näiteks arvuti, mõõtepiirkonna elektrooniline kontroll), kui tehnilisele teenistusele suudetakse tõestada, et kõnealused alternatiivid on sama täpsed.

7. LISA

2. liide

| Õhutemperatuuri ööpäevane profiil mõõtmisruumi kalibreerimisel heitkoguste ööpäevakatses | Alternatiivne õhutemperatuuri ööpäevane profiil mõõtmisruumi kalibreerimisel7. lisa 1. liite punktide 1.2 ja 2.3.9 kohaselt |
| --- | --- |
| Aeg (tundides) | Temperatuur
  (°Ci) | Aeg (tundides) | Temperatuur
  (°Ci) |
| Kalibreerimine | Katse |
| 13 | 0/24 | 20,0 | 0 | 35,6 |
| 14 | 1 | 20,2 | 1 | 35,3 |
| 15 | 2 | 20,5 | 2 | 34,5 |
| 16 | 3 | 21,2 | 3 | 33,2 |
| 17 | 4 | 23,1 | 4 | 31,4 |
| 18 | 5 | 25,1 | 5 | 29,7 |
| 19 | 6 | 27,2 | 6 | 28,2 |
| 20 | 7 | 29,8 | 7 | 27,2 |
| 21 | 8 | 31,8 | 8 | 26,1 |
| 22 | 9 | 33,3 | 9 | 25,1 |
| 23 | 10 | 34,4 | 10 | 24,3 |
| 24/0 | 11 | 35,0 | 11 | 23,7 |
| 1 | 12 | 34,7 | 12 | 23,3 |
| 2 | 13 | 33,8 | 13 | 22,9 |
| 3 | 14 | 32,0 | 14 | 22,6 |
| 4 | 15 | 30,0 | 15 | 22,2 |
| 5 | 16 | 28,4 | 16 | 22,5 |
| 6 | 17 | 26,9 | 17 | 24,2 |
| 7 | 18 | 25,2 | 18 | 26,8 |
| 8 | 19 | 24,0 | 19 | 29,6 |
| 9 | 20 | 23,0 | 20 | 31,9 |
| 10 | 21 | 22,0 | 21 | 33,9 |
| 11 | 22 | 20,8 | 22 | 35,1 |
| 12 | 23 | 20,2 | 23 | 35,4 |
| | | | 24 | 35,6 |

Õhutemperatuuri ööpäevane profiil mõõtmisruumi kalibreerimisel heitkoguste ööpäevakatses

Alternatiivne õhutemperatuuri ööpäevane profiil mõõtmisruumi kalibreerimisel7. lisa 1. liite punktide 1.2 ja 2.3.9 kohaselt

Aeg (tundides)

Temperatuur

(°Ci)

Aeg (tundides)

Temperatuur

(°Ci)

Kalibreerimine

Katse

13

0/24

20,0

0

35,6

14

1

20,2

1

35,3

15

2

20,5

2

34,5

16

3

21,2

3

33,2

17

4

23,1

4

31,4

18

5

25,1

5

29,7

19

6

27,2

6

28,2

20

7

29,8

7

27,2

21

8

31,8

8

26,1

22

9

33,3

9

25,1

23

10

34,4

10

24,3

24/0

11

35,0

11

23,7

1

12

34,7

12

23,3

2

13

33,8

13

22,9

3

14

32,0

14

22,6

4

15

30,0

15

22,2

5

16

28,4

16

22,5

6

17

26,9

17

24,2

7

18

25,2

18

26,8

8

19

24,0

19

29,6

9

20

23,0

20

31,9

10

21

22,0

21

33,9

11

22

20,8

22

35,1

12

23

20,2

23

35,4

24

35,6

8. LISA

VI TÜÜBI KATSE(SÜSINIKMONOOKSIIDI

ja süsivesiniku keskmiste heitkoguste kontroll pärast külmkäivitust ümbritseva õhu madalal temperatuuril)

1.   SISSEJUHATUS

Käesolevat lisa kohaldatakse ainult ottomootoritega sõidukite suhtes. Selles kirjeldatakse käesoleva eeskirja punktis 5.3.5 määratletud VI tüübi katse seadmeid ja menetlusi, mis on vajalikud ümbritseva õhu madalal temperatuuril tekkivate süsinikmonooksiidi ja süsivesinike heitkoguste kontrollimiseks. Käesoleva eeskirja teemad on järgmised:

| (i) | Nõuded seadmetele; |
| --- | --- |

(i)

Nõuded seadmetele;

| (ii) | Katsetingimused; |
| --- | --- |

(ii)

Katsetingimused;

| (iii) | Katsemenetlused ja nõutavad andmed. |
| --- | --- |

(iii)

Katsemenetlused ja nõutavad andmed.

2.   KATSESEADMED

2.1.   Kokkuvõte

2.1.1.   Käesolevas peatükis käsitletakse ottomootoriga sõidukite ümbritseva õhu madalal temperatuuril tekkivate saasteainekoguste katsetamisel vajalikke seadmeid. Vajalikud seadmed ja nõuded vastavad täpselt 4. lisas kindlaksmääratud I tüübi katse seadmetele ja nõuetele, kui VI tüübi katses ei ole ette nähtud erinõudeid. VI tüübi katses (ümbritseva õhu madalal temperatuuril) ettenähtud kõrvalekallete kirjeldus on esitatud punktides 2.2–2.6.

2.2.   Šassiidünamomeeter

2.2.1.   Kohaldatakse 4. lisa punkti 4.1 nõudeid. Dünamomeeter reguleeritakse nii, et see simuleeriks teel oleva sõiduki tööd temperatuuril 266 K (–7 °C). Selline reguleerimine võib põhineda temperatuuril 266 K (–7 °C) maanteel lubatud koormuse profiili määramisel. Teise võimalusena võib 4. lisa 3. liite kohaselt kindlaksmääratud veotakistust reguleerida nii, et vabakäiguaeg väheneb 10 % võrra. Tehniline teenistus võib anda loa veotakistuse muude määramisviiside kasutamiseks.

2.2.2.   Dünamomeetri kalibreerimisel rakendatakse 4. lisa 2. liite sätteid.

2.3.   Proovivõtusüsteem

2.3.1.   Rakendatakse 4. lisa punkti 4.2 ning 4. lisa 5. liite sätteid. 5. liite punkti 2.3.2 sõnastust muudetakse järgmiselt:

“Torustiku konfiguratsioon, CVSi läbivooluvõime, lahjendusõhu temperatuur ja niiskus (võib erineda sõiduki sisepõlemismootori tööks vajaliku õhu niiskusest) peavad olema reguleeritud nii, et peaaegu ei esineks vee kondenseerumist süsteemi (piisav õhuvool enamiku sõidukite puhul on 0,142–0,165 m3/s).”

2.4.   Analüüsiseadmed

2.4.1.   Kohaldatakse 4. lisa punkti 4.3 sätteid, kuid ainult süsinikmonooksiidi, süsinikdioksiidi ja süsivesinike mõõtmiseks.

2.4.2.   Analüüsiseadmete kalibreerimisel rakendatakse 4. lisa 6. liite sätteid.

2.5.   Gaasid

2.5.1.   Rakendatakse 4. lisa punkti 4.5 sätteid, kui need on asjakohased.

2.6.   Lisaseadmed

2.6.1.   Mahu, temperatuuri, rõhu ja niiskuse mõõtmiseks kasutatavate seadmete suhtes kohaldatakse 4. lisa punktide 4.4 ja 4.6 sätteid.

3.   KATSE KULG JA KÜTUS

3.1.   Üldnõuded

3.1.1.   Katse kulgu kujutaval joonisel 8.1 esitatakse toimingud, mis sõiduk VI tüübi katse käigus läbib. Katsesõiduki ümbritseva õhu temperatuur peab olema keskmiselt: 266 K (–7 °C) ± 3 K ning ei tohi olla alla 260 K (–13 °C) ega üle 272 K (–1 °C).

Temperatuur ei tohi langeda alla 263 K (–10 °C) ega tõusta üle 269 K (–4 °C) mitte rohkem kui kolme järjestikuse minuti jooksul.

3.1.2.   Katseruumi temperatuuri katsetamise ajal mõõdetakse jahutusventilaatori väljalaskeava juures (käesoleva lisa punkt 5.2.1). Ümbritseva õhu temperatuur peab olema katseruumi temperatuuride aritmeetiline keskmine, mõõdetuna reeglipäraselt kuni ühe minuti pikkuste ajavahemike tagant.

3.2.   Katsemetoodika

4. lisa 1. liite joonise 1/1 kohase linnasõidutsükli esimene osa koosneb neljast põhilisest linnasõidutsüklist, mis koos moodustavad tervikliku esimese tsükli.

3.2.1.   Mootori käivitamine, proovivõtu alustamine ja esimene tsükkel peavad toimuma 4. lisa tabeli 1.2 ja joonise 1/1 kohaselt.

3.3.   Katseks valmistumine

3.3.1.   Katsesõiduki suhtes kohaldatakse 4. lisa punkti 3.1 sätteid. Dünamomeetri reguleerimisel vastavalt ekvivalentsele inertsile rakendatakse 4. lisa punkti 5.1. sätteid.

3.4.   Katsekütus

3.4.1.   Etalonkütus peab vastama 10. lisa punkti 3 spetsifikaatidele.

4.   SÕIDUKI EELKONDITSIONEERIMINE

4.1.   Kokkuvõte

4.1.1.   Heitkogustega seotud katsete tulemuste korratavuse tagamiseks eelkonditsioneeritakse katsesõidukid ühtlustatud viisil. Konditsioneerimine koosneb ettevalmistavast sõidust šassiidünamomeetril, millele järgneb punkti 4.3 kohasele katsele eelnev mootori seiskamise kütuseaurude eraldumisaeg.

4.2.   Eelkonditsioneerimine

4.2.1.   Kütusepaak (kütusepaagid) täidetakse kindlaksmääratud katsekütusega. Kütusepaak (kütusepaagid), milles on eespool punktis 3.4.1 ettenähtud nõuetele mittevastav kütus, tuleb enne täitmist kõnealusest kütusest tühjendada. Katsekütuse temperatuur peab olema alla 289 K (+16 °C). Eespool nimetatud toimingutes ei tohi saastekontrollisüsteem olla ebaharilikul viisil tuulutatud ega koormatud.

4.2.2.   Sõiduk viiakse katseruumi ning asetatakse šassiidünamomeetrile.

4.2.3.   Eelkonditsioneerimine koosneb 4. lisa 1. liite joonisel 1/1 kujutatud sõidutsükli esimesest ja teisest osast. Tootja taotluse korral võib ottomootoriga sõidukeid eelkonditsioneerida sõidutsükli ühe I osa ja kahe II osa abil.

4.2.4.   Eelkonditsioneerimise ajal peab katseruumi temperatuur olema suhteliselt püsiv ega tohi tõusta üle 303 K (30 °C).

Joonis 8/1

Madala õhutemperatuuri katse menetlus

Image

4.2.5.   Veoratta rehvirõhku reguleeritakse 4. lisa punktis 5.3.2 ettenähtud nõuete kohaselt.

4.2.6.   Kümne minuti jooksul pärast eelkonditsioneerimise lõppu lülitatakse mootor välja.

4.2.7.   Tootja taotluse korral ja tehnilise teenistuse loal on erakorralistel juhtudel võimalik täiendav eelkonditsioneerimine. Täiendava eelkonditsioneerimise võib teostada ka tehnilise teenistuse otsuse kohaselt. Täiendav eelkonditsioneerimine koosneb ühest või mitmest 4. lisa 1. liites kirjeldatud I osa sõidutsüklist. Täiendava eelkonditsioneerimise ulatus registreeritakse katseprotokollis.

4.3.   Mootori seiskamise kütuseaurude eraldumismeetodid

4.3.1.   Sõiduki seiskamine enne heitkoguse katset peab toimuma kahest tootja poolt valitud meetodist ühe meetodi kohaselt.

4.3.2.   Tavameetod

Enne heitgaaside katset ümbritseva õhu madalal temperatuuril lastakse sõidukil vähemalt 12 tundi, kuid mitte üle 36 tunni seista. Ümbritseva õhu temperatuur (kuival termomeetril) tuleb kõnealusel ajavahemikul hoida keskmisel tasemel:

266 K (–7 °C) ± 3 K kõnealuse perioodi igas tunnis ning see ei tohi olla alla 260 K (–13 °C) ega üle 272 (–1 °C). Peale selle ei tohi temperatuur langeda alla 263 K (–10 °C) ega tõusta üle 269 K (–4 °C) pikema aja kui kolme järjestikuse minuti jooksul.

4.3.3.   Sundmeetod

Sõidukil ei tohi lasta seista rohkem kui 36 tundi enne heitgaaside katset ümbritseva õhu madalal temperatuuril.

4.3.3.1.   Sõidukil ei tohi kõnealuse ajavahemiku jooksul lasta seista kõrgemal temperatuuril kui 303 K (30 °C).

4.3.3.2.   Sõiduki jahutamine võib toimuda sundjahutuse teel katsetemperatuurini. Kui jahutamist täiendatakse ventilaatoritega, siis tuleb need asetada vertikaalasendisse, et maksimaalselt jahutada eeskätt mitte õlivanni, vaid juhtimisagregaati ja mootorit. Ventilaatorid ei tohi paikneda sõiduki all.

4.3.3.3.   Ümbritseva õhu temperatuuri on vaja hoolikalt kontrollida alles siis, kui sõiduk on jahutatud temperatuurini 266 K (–7 °C) ± 2 K, mis on kindlaks määratud mootoriõli representatiivse temperatuuri abil.

Mootoriõli representatiivne temperatuur on õli temperatuur, mida ei mõõdeta mitte õlivanni pinnal ega põhjas, vaid õlinivoo keskpunkti lähedal. Kui õli kontrollitakse kahes või mitmes eri kohas, siis peavad kõik näidud vastama temperatuurinõuetele.

4.3.3.4.   Sõiduk peab enne heitgaasikatset ümbritseva õhu madalal temperatuuril seisma vähemalt ühe tunni pärast jahutamist temperatuurini 266 K (–7 °C) ± 2 K. Ümbritseva õhu temperatuur (kuival termomeetril) kõnealusel ajavahemikul peab olema keskmiselt 266 K (–7 °C) ± 3 K ning ei tohi olla alla 260 K (–13 °C) ega üle 272 K (–1 °C).

Lisaks sellele ei tohi temperatuur langeda alla 263 K (–10 °C) ega tõusta üle 269 K(–4 °C) mitte rohkem kui kolme järjestikuse minuti jooksul.

4.3.4.   Kui sõiduki stabiliseerimine temperatuuril 266 K (–7 °C) toimub eraldi ruumis ning sõiduk viiakse katseruumi läbi sooja ruumi, siis tuleb sõidukit katseruumis veel kord stabiliseerida ajavahemiku jooksul, mis on vähemalt kuus korda nii pikk kui kõrgemate temperatuuride mõjuaeg sõidukile. Ümbritseva õhu temperatuur (kuival termomeetril) kõnealusel ajavahemikul peab olema keskmiselt 266 K (–7 °C) ± 3 K ning ei tohi olla alla 260 K (–13 °C) ega üle 272 K (–1 °C).

Lisaks sellele ei tohi temperatuur langeda alla 263 K (–10 °C) ega tõusta üle 269 K (–4 °C) mitte rohkem kui kolme järjestikuse minuti jooksul.

5.   DÜNAMOMEETRIKATSE

5.1.   Kokkuvõte

5.1.1.   Heitkoguseproovi võtmine toimub katsel, mis koosneb esimese osa tsüklist (4. lisa 1. liite joonis 1/1). Mootori käivitamine, vahetu proovivõtt, esimese osa tsükkel ja mootori seiskumine moodustavad ümbritseva õhu madalal temperatuuril tehtava täiskatse, mis kestab kokku 780 sekundit. Heitgaase lahjendatakse ümbritseva õhuga ning kogutakse analüüsimiseks vajalik püsivalt proportsionaalne proov. Kotti kogutud heitgaaside puhul analüüsitakse süsivesinike, süsinikmonooksiidi ja süsinikdioksiidi sisaldust. Lahjendusõhu paralleelproovi analüüsitakse samal viisil ning määratakse kindlaks süsinikmonooksiidi, süsivesinike ja süsinikdioksiidi sisaldus.

5.2.   Dünamomeetri kasutamine

5.2.1.   Jahutusventilaator

5.2.1.1.   Ventilaatori asendi abil suunatakse jahutusõhk asjakohasel viisil radiaatorile (vesijahutus) või õhu sisselaskeavale (õhkjahutus) ning sõidukile.

5.2.1.2.   Ees asuva mootoriga sõidukite puhul asetatakse ventilaator sõiduki esiossa, sellest 300 mm kaugusele. Taga asuva mootoriga sõidukite puhul või juhul, kui eespool mainitud variant ei ole otstarbekohane, tuleb jahutusventilaator asetada nii, et tekiks piisavalt õhku sõiduki jahutamiseks.

5.2.1.3.   Ventilaatori kiirus peab olema selline, et ventilaatori töötamisel kiiruste vahemikus 10 km/h kuni vähemalt 50 km/h oleks õhu lineaarkiirus ventilaatori väljalaskeava juures ± 5 km/h vastavast rulli kiirusest. Väljavalitud ventilaatori omadused peavad olema järgmised:

| (i) | pindala: vähemalt 0,2 m2, |
| --- | --- |

(i)

pindala: vähemalt 0,2 m2,

| (ii) | alumise serva kõrgus maapinnast: ligikaudu 20 cm. |
| --- | --- |

(ii)

alumise serva kõrgus maapinnast: ligikaudu 20 cm.

Alternatiivselt peab ventilaatori lineaarse õhuvoo kiirus olema vähemalt 6 m/s (21,6 km/h). Tootja taotluse korral võib erisõidukite (näiteks kaubikud, maastikusõidukid) puhul ventilaatori kõrgust muuta.

5.2.1.4.   Kasutada tuleb sõiduki dünamomeetri rullil (rullidel) mõõdetud kiirust (4. lisa punkt 4.1.4.4).

5.2.3.   Vajaduse korral võib teha eelkatsed, et kindlaks määrata kiirendi ja pidurdusseadise käivitamise kõige parem viis, mis annab teoreetilisele tsüklile ettenähtud piires ligilähedase tsükli, või et võimaldada proovivõtusüsteemi reguleerimist. Selline katsetamine tuleb ära teha enne joonisel 8/1 kujutatud toimingut “START”.

5.2.4.   Õhuniiskuse tase peab olema piisavalt madal, et ära hoida kondenseerumist dünamomeetri rullile (rullidele).

5.2.5.   Dünamomeetrit tuleb põhjalikult soojendada dünamomeetri valmistaja soovituste kohaselt ning selliseid menetlusi ja kontrollimise viise kasutades, mis kindlustavad jääkhõõrdumise stabiilse nivoo.

5.2.6.   Dünamomeetri soojendamise ja heitkoguste katse alguse vaheline aeg ei tohi olla pikem kui kümme minutit, kui dünamomeetri laagreid ei soojendata eraldi. Kui dünamomeetri laagreid soojendatakse eraldi, siis tuleb heitkoguste määramise katsega alustada hiljemalt 20 minutit pärast dünamomeetri soojendamist.

5.2.7.   Dünamomeetri võimsuse käsitsi reguleerimise korral tuleb see reguleerida tunni aja jooksul enne summutitoru heitgaaside katse algust. Reguleerimisel ei või kasutada katsesõidukit. Eelnevalt valitavate võimsuse väärtuste automaatse mõõteseadmega dünamomeetrit võib reguleerida mis tahes ajal enne heitkoguste määramise katse algust.

5.2.8.   Enne heitkoguste katse sõidutsüklite alustamist peab katseruumi temperatuur olema 266 K (–7 °C) ± 2 K, mõõdetuna ventilaatori õhujoas maksimaalselt 1,5 meetri kaugusel sõidukist.

5.2.9.   Sõiduki töötamise ajal peavad soojendus- ja jäätumisvastased seadmed olema välja lülitatud.

5.2.10.   Registreerida tuleb teekonna kogupikkus või rulli pöörete arv.

5.2.11.   Neljarattaveoga sõidukit tuleb katsetada nagu kaherattaveoga sõidukit. Dünamomeetriliseks seadistuseks vajaliku kogu teekoormuse määramisel kasutatakse algselt projekteeritud veoga sõidukit.

5.3.   Katse sooritamine

5.3.1.   Mootori käivitamise, katse tegemise ja heiteproovide võtmise suhtes kohaldatakse 4. lisa punktide 6.2.6.6 sätteid, välja arvatud punkt 6.2.2. Proovi võtmine algab enne mootori käivitamist või mootori käivitamisega samal ajal ning lõpeb esimese osa viimase põhisõidu viimase tühikäiguaja lõppemisel (linnasõit) pärast 780 sekundi möödumist.

Esimene sõidutsükkel algab 11-sekundilise tühikäigul töötamisega kohe pärast mootori käivitumist.

5.3.2.   Prooviks võetud heitkoguste analüüsimisel rakendatakse 4. lisa punkti 7.2 sätteid. Heitgaasiproovide analüüsimisel peab tehniline teenistus hoolsalt jälgima, et heitgaasiproovi kottidesse ei kondenseeruks veeauru.

5.3.3.   Prooviks võetud heitkoguste analüüsimisel rakendatakse 4. lisa punkti 8 sätteid.

6.   MUUD NÕUDED

6.1.   Ebaotstarbekad saaste vähendamise seadmed

6.1.1.   Mis tahes ebaotstarbekat saaste vähendamise seadet, mis põhjustab madalal temperatuuril tavapärastes kasutustingimustes saaste vähendamise kontrollsüsteemi efektiivsuse langust, nii et see ei vasta tavapärasele heitkoguste katsetele, võib lugeda katkestusseadmeks.

9. LISA

V TÜÜBI KATSE

(Saastetõrjeseadmete kulumiskindluse kontrollimise kestvuskatse kirjeldus)

1.   SISSEJUHATUS

Käesolevas lisas kirjeldatakse saastetõrjeseadmete kulumiskindluse kontrollimiskatset, mis teostatakse ottomootoriga või diiselmootoriga varustatud sõidukitele 80 000 km vananemiskatse jooksul.

2.   KATSESÕIDUK

2.1.   Sõiduk peab olema tehniliselt korras; mootor ja saastetõrjeseadmed peavad olema uued. Kasutada võib sama sõidukit, mis esitati I tüübi katseks; kõnealune I tüübi katse tuleb teostada pärast seda, kui sõiduk on läbinud vähemalt 3 000 km punktis 5.1 esitatud vananemistsüklist.

3.   KÜTUS

Kulumiskindluskatse tehakse müügil oleva nõuetekohase kütusega.

4.   SÕIDUKI TEHNOHOOLDUS JA SEADISTUSED

Tehniline hooldus, seadistused ja katsesõiduki juhtimisseadiste kasutamine peab olema tootja soovituste kohane.

5.   SÕIDUKI TÖÖTAMINE KATSERAJAL, TEEL VÕI ŠASSIIDÜNAMOMEETRIL

5.1.   Töötsükkel

Katserajal, teel või rullidega katsestendil töötamise jooksul tuleb läbida vahemaa vastavalt allpool kirjeldatud sõidurežiimile (joonis 9/1):

5.1.1.   kulumiskindluse katserežiim koosneb 11 tsüklist, millest igaüks 6 km pikkune,

5.1.2.   esimese üheksa tsükli jooksul peatatakse sõiduk neljal korral tsükli keskel, jättes mootori iga kord 15 sekundiks tühikäigul töötama,

5.1.3.   tavaline kiirendamine ja aeglustamine,

5.1.4.   viis aeglustamist iga tsükli keskel, lastes kiirusel langeda tsükli kiiruselt 32 kilomeetrini tunnis ning kiirendades seejärel järk-järgult uuesti, kuni saavutatakse tsükli kiirus,

5.1.5.   10. tsükkel sõidetakse läbi püsikiirusel 89 km/h,

5.1.6.   11. tsükkel algab maksimaalse kiirendamisega peatuspunktist kiiruseni 113 km/h. Poolel teel kasutatakse tavalisel viisil pidureid, kuni sõiduk seisma jääb. Sellele järgneb 15 sekundi pikkune tühikäigul töötamise periood ja teine maksimaalne kiirendamine.

Seejärel alustatakse sõidurežiimi otsast peale.

Iga tsükli maksimumkiirus on esitatud järgmises tabelis.

Tabel 9.1

Iga tsükli maksimumkiirus

| Tsükkel | Tsükli kiirus
  km/h |
| --- | --- |
| 1 | 64 |
| 2 | 48 |
| 3 | 64 |
| 4 | 64 |
| 5 | 56 |
| 6 | 48 |
| 7 | 56 |
| 8 | 72 |
| 9 | 56 |
| 10 | 89 |
| 11 | 113 |

Tsükkel

Tsükli kiirus

km/h

1

64

2

48

3

64

4

64

5

56

6

48

7

56

8

72

9

56

10

89

11

113

5.2.   Tootja taotlusel võib kasutada alternatiivset katserežiimi teel. Tehniline teenistus kiidab sellised alternatiivsed katserežiimid enne katset heaks ja nende puhul peab kasutama põhiliselt sama keskmist kiirust, kiiruste jaotumist, peatuste arvu kilomeetri kohta ja kiirenduste arvu kilomeetri kohta, kui on üksikasjalikult esitatud punktis 5.1 ja joonisel 9/1 katserajal või rullidega katsestendil kasutatava katserežiimi puhul.

5.3.   Kulumiskindluse katset või tootja valikul kohandatud kulumiskindluse katset teostatakse seni, kuni sõiduk on läbinud vähemalt 80 000 km.

5.4.   Katseseadmed

5.4.1.   Šassiidünamomeeter

5.4.1.1.   Kui kulumiskindluse katse teostatakse šassiidünamomeetril, peab dünamomeeter võimaldama punktis 5.1 kirjeldatud tsükli läbiviimist. Eelkõige peab see olema varustatud inertsi ja liikumistakistuse simuleerimise seadmetega.

5.4.1.2.   Pidur peab olema reguleeritud, et sellel neelduks veoratastele püsikiirusel 80 km/h mõjuv võimsus. Selle võimsuse määramiseks ja piduri reguleerimiseks rakendatavad meetodeid kirjeldatakse 4. lisa 3. liites.

5.4.1.3.   Sõiduki jahutussüsteem peaks võimaldama sõidukil töötada teel saavutatavatele temperatuuridele sarnaste temperatuuride juures (õli, vesi, heitgaasisüsteem jms).

5.4.1.4.   Vajaduse korral peetakse teatavaid muid katsestendi seadistusi ja omadusi käesoleva eeskirja 4. lisas kirjeldatutega identseteks (näiteks inerts, mis võib olla mehaaniline või elektrooniline).

5.4.1.5.   Vajaduse korral võib viia sõiduki heitkoguste mõõtmise katse läbiviimiseks teisele katsestendile.

5.4.2.   Töö katserajal või teel

Kui kulumiskindluse katse viiakse lõpule katserajal või teel, on sõiduki tuletatud mass vähemalt sama kui šassiidünamomeetril teostatavate katsete puhul.

Joonis 9/1

Sõidugraafik

Image

6.   SAASTEAINETE HEITKOGUSTE MÕÕTMINE

Summutitoru heitgaase mõõdetakse käesoleva eeskirja punktis 5.3.1 määratletud I tüübi katse nõuete kohaselt katse alguses (0 km) ning korrapäraselt iga 10 000 km (± 400 km) tagant või sagedamini, kuni on läbitud 80 000 kilomeetrit. Ettenähtud piirväärtused on sätestatud käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.4.

Käesoleva eeskirja punktis 2.20 määratletud perioodiliselt regenereeruvate süsteemidega sõidukite puhul kontrollitakse, et sõiduki regeneratsiooniperiood ei oleks lähenemas. Sel juhul tuleb sõidukiga regeneratsiooni lõpuni sõita. Kui heitkoguste mõõtmise ajal toimub regeneratsioon, viiakse läbi uus katse (sealhulgas eelkonditsioneerimine) ning esimest tulemust ei võeta arvesse.

Kõik heitgaasikoguste tulemused tuleb joonistada süsteemi lähima kilomeetrini ümardatud sõiduvahemaa funktsioonina ning läbi kõigi kõnealuste registreeritud andmete joonistatakse vähimruutude meetodil saadud kõige sobivam sirgjoon. Selles arvutuses ei võeta arvesse 0 km saadud tulemusi.

Andmed on halvenemiskoefitsiendi arvutamisel kasutamiseks vastuvõetavad ainult siis, kui 6 400 km ja 80 000 km interpolatsioonipunktid sellel joonel jäävad eespool nimetatud piirväärtuste piiresse.

Andmed on siiski vastuvõetavad, kui kõige sobivam sirgjoon läbib rakendatavat piirväärtust negatiivse kaldega (6 400 km interpolatsioonipunkt on kõrgemal kui 80 000 km interpolatsioonipunkt), ent 80 000 km tegelikud andmed on sellest piirväärtusest väiksemad.

Iga saasteaine kohta arvutatakse heitkoguste halvenemiskoefitsient järgmiselt:

Formula

kus:

| — | = | Mi1 | = | saasteaine i heitkoguste mass grammides kilomeetri kohta, interpoleeritud 6 400 km-le, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | Mi2 | = | saasteaine i heitkoguste mass grammides kilomeetri kohta, interpoleeritud 80 000 km-le. |

—

=

Mi1

=

saasteaine i heitkoguste mass grammides kilomeetri kohta, interpoleeritud 6 400 km-le,

—

=

Mi2

=

saasteaine i heitkoguste mass grammides kilomeetri kohta, interpoleeritud 80 000 km-le.

Need interpoleeritud väärtused arvutatakse vähemalt nelja koha ulatuses pärast koma, enne kui need halvenemiskoefitsiendi määramiseks omavahel jagatakse. Tulemus tuleb ümardada kolme kohani pärast koma.

Kui halvenemiskoefitsient on väiksem kui üks, loetakse see ühega võrdseks.

10. LISA

ETALONKÜTUSTE SPETSIFIKATSIOONID

| 1. | ETALONKÜTUSTE SPETSIFIKAADID SÕIDUKITE KATSETAMISEKS PUNKTI 5.3.1.4 TABELI A REAS MÄRGITUD HEITE PIIRVÄÄRTUSTE SUHTES — I TÜÜBI KATSE |
| --- | --- |

1.

ETALONKÜTUSTE SPETSIFIKAADID SÕIDUKITE KATSETAMISEKS PUNKTI 5.3.1.4 TABELI A REAS MÄRGITUD HEITE PIIRVÄÄRTUSTE SUHTES — I TÜÜBI KATSE

| 1.1. | OTTOMOOTORIGA SÕIDUKITE KATSETAMISEL KASUTATAVA ETALONKÜTUSE TEHNILISED ANDMED
  Tüüp: pliivaba bensiin









  Parameeter | Ühik | Piirväärtused (25) | Katsemeetod |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| mini maalne | maksi-maalne |
| Uurimismeetodil määratud oktaaniarv, RON | | 95,0 | – | EN 25164 |
| Mootori oktaaniarv, MON | | 85,0 | – | EN 25163 |
| Tihedus temperatuuril 15 °C | kg/m3 | 748 | 762 | ISO 3675 |
| Aururõhk Reidi järgi | kPa | 56,0 | 60,0 | EN 12 |
| Destilleerimine: | | | | |
| — | keemise algpunkt |

1.1.

Tüüp: pliivaba bensiin

Parameeter

Ühik

Piirväärtused (25)

Katsemeetod

mini maalne

maksi-maalne

Uurimismeetodil määratud oktaaniarv, RON

95,0

–

EN 25164

Mootori oktaaniarv, MON

85,0

–

EN 25163

Tihedus temperatuuril 15 °C

kg/m3

748

762

ISO 3675

Aururõhk Reidi järgi

kPa

56,0

60,0

EN 12

Destilleerimine:

—

keemise algpunkt

°C

24

40

EN-ISO 3405

| — | aurustunud temperatuuril 100 °C |
| --- | --- |

—

aurustunud temperatuuril 100 °C

% v/v

49,0

57,0

EN-ISO 3405

| — | aurustunud temperatuuril 150 °C |
| --- | --- |

—

aurustunud temperatuuril 150 °C

% v/v

81,0

87,0

EN-ISO 3405

| — | lõplik keemispunkt |
| --- | --- |

—

lõplik keemispunkt

°C

190

215

EN-ISO 3405

Jääk

% v/v

–

2

EN-ISO 3405

Süsivesinike analüüs:

| — | olefiinid |
| --- | --- |

—

olefiinid

% v/v

–

10

ASTM D 1319

| — | aromaatsed süsivesinikud |
| --- | --- |

—

aromaatsed süsivesinikud

% v/v

28,0

40,0

ASTM D 1319

| — | benseen |
| --- | --- |

—

benseen

% v/v

–

1,0

pr. EN 12177

| — | küllastunud süsivesinikud |
| --- | --- |

—

küllastunud süsivesinikud

% v/v

–

tasakaal

ASTM D 1319

Süsiniku/vesiniku suhe

protokoll

protokoll

Induktsiooniaeg (26)

min

480

–

EN-ISO 7536

Hapnikusisaldus

% m/m

–

2,3

EN 1601

Vaigusisaldus

mg/ml

–

0,04

EN-ISO 6246

Väävlisisaldus (27)

mg/kg

–

100

pr. EN ISO/DIS 14596

I klassi vasekorrosioon

–

1

EN-ISO 2160

Pliisisaldus

mg/l

–

5

EN 237

Fosforisisaldus

mg/l

–

1,3

ASTM D 3231

| 1.2. | DIISELMOOTORIGA SÕIDUKITE KATSETAMISEL KASUTATAVA ETALONKÜTUSE TEHNILISED ANDMED
  Tüüp: diislikütus









  Parameeter | Ühik | Piirväärtused (28) | Katsemeetod |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| minimaalne | maksi-maalne |
| Tsetaaniarv (29) | | 52,0 | 54,0 | EN-ISO 5165 |
| Tihedus temperatuuril 15 °C | kg/m3 | 833 | 837 | EN-ISO 3675 |
| Destilleerimine: | | | | |
| — | 50 % punkt |

1.2.

Tüüp: diislikütus

Parameeter

Ühik

Piirväärtused (28)

Katsemeetod

minimaalne

maksi-maalne

Tsetaaniarv (29)

52,0

54,0

EN-ISO 5165

Tihedus temperatuuril 15 °C

kg/m3

833

837

EN-ISO 3675

Destilleerimine:

—

50 % punkt

°C

245

—

EN-ISO 3405

| — | 95 % punkt |
| --- | --- |

—

95 % punkt

°C

345

350

EN-ISO 3405

| — | lõplik keemispunkt |
| --- | --- |

—

lõplik keemispunkt

°C

—

370

EN-ISO 3405

Leekpunkt

°C

55

—

EN 22719

CFPP

°C

—

–5

EN 116

Viskoossus temperatuuril 40 °C

mm2/s

2,5

3,5

EN-ISO 3104

Polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud

% m/m

3

6,0

IP 391

Väävlisisaldus (30)

mg/kg

—

300

Pr. EN-ISO/DIS 14596

Vasekorrosioon

—

1

EN-ISO 2160

Koksiarv Conradsoni järgi (10 % DR)

% m/m

—

0,2

EN-ISO 10370

Tuhasus

% m/m

—

0,01

EN-ISO 6245

Veesisaldus

% m/m

—

0,02

EN-ISO 12937

Neutralisatsiooniarv (tugev hape)

mg KOH/g

—

0,02

ASTM D 974-95

Oksüdatsiooni stabiilsus (31)

mg/ml

—

0,025

EN-ISO 12205

Uus ja parem meetod polütsükliliste aromaatsete süsivesinike jaoks on väljatöötamisel

% m/m

—

—

EN 12916

2.   ETALONKÜTUSTE SPETSIFIKAADID SÕIDUKITE KATSETAMISEKS PUNKTI 5.3.1.4 TABELI B REAS MÄRGITUD HEITE PIIRVÄÄRTUSTE SUHTES — I TÜÜBI KATSE

2.1.   OTTOMOOTORIGA SÕIDUKITE KATSETAMISEL KASUTATAVA ETALONKÜTUSE TEHNILISED ANDMED

Tüüp: Pliivaba bensiin

| Parameeter | Ühik | Piirväärtused (32) | Katsemeetod |
| --- | --- | --- | --- |
| mini-maalne | maksi-maalne |
| Uurimismeetodil määratud oktaaniarv, RON | | 95,0 | — | EN 25164 |
| Mootori oktaaniarv, MON | | 85,0 | — | EN 25163 |
| Tihedus temperatuuril 15 °C | kg/m3 | 740 | 754 | ISO 3675 |
| Aururõhk Reidi järgi | kPa | 56,0 | 60,0 | pr. EN ISO 13016-1 (DVPE) |
| Destilleerimine: | | | | |
| — | Aurustunud temperatuuril 70 °C |

Parameeter

Ühik

Piirväärtused (32)

Katsemeetod

mini-maalne

maksi-maalne

Uurimismeetodil määratud oktaaniarv, RON

95,0

—

EN 25164

Mootori oktaaniarv, MON

85,0

—

EN 25163

Tihedus temperatuuril 15 °C

kg/m3

740

754

ISO 3675

Aururõhk Reidi järgi

kPa

56,0

60,0

pr. EN ISO 13016-1 (DVPE)

Destilleerimine:

—

Aurustunud temperatuuril 70 °C

% v/v

24,0

40,0

EN-ISO 3405

| — | Aurustunud temperatuuril 100 °C |
| --- | --- |

—

Aurustunud temperatuuril 100 °C

% v/v

50,0

58,0

EN-ISO 3405

| — | Aurustunud temperatuuril 150 °C |
| --- | --- |

—

Aurustunud temperatuuril 150 °C

% v/v

83,0

89,0

EN-ISO 3405

| — | lõplik keemispunkt |
| --- | --- |

—

lõplik keemispunkt

°C

190

210

EN-ISO 3405

Jääk

% v/v

—

2,0

EN-ISO 3405

Süsivesinike analüüs:

Olefiinid

% v/v

—

10,0

ASTM D 1319

Aromaatsed süsivesinikud

% v/v

29,0

35,0

ASTM D 1319

Küllastunud süsivesinikud

% v/v

Protokoll

ASTM D 1319

Benseen

% v/v

—

1,0

pr. EN 12177

Süsiniku/vesiniku suhe

Protokoll

Induktsiooniaeg (33)

minutit

480

—

EN-ISO 7536

Hapnikusisaldus

% m/m

—

1,0

EN 1601

Vaigusisaldus

mg/ml

—

0,04

EN-ISO 6246

Väävlisisaldus (34)

mg/kg

—

10

ASTM D 5453

Vasekorrosioon

—

klass 1

EN-ISO 2160

Pliisisaldus

mg/l

—

5

EN 237

Fosforisisaldus

mg/l

—

1,3

ASTM D 3231

2.2.   DIISELMOOTORIGA SÕIDUKITE KATSETAMISEL KASUTATAVA ETALONKÜTUSE TEHNILISED ANDMED

Tüüp: Diislikütus

| Parameeter | Ühik | Piirväärtused (35) | Katsemeetod |
| --- | --- | --- | --- |
| mini-maalne | maksi-maalne |
| Tsetaaniarv (36) | | 52,0 | 54,0 | EN-ISO 5165 |
| Tihedus temperatuuril 15 °C | kg/m3 | 833 | 837 | EN-ISO 3675 |
| Destilleerimine: | | | | |
| — | 50 % punkt |

Parameeter

Ühik

Piirväärtused (35)

Katsemeetod

mini-maalne

maksi-maalne

Tsetaaniarv (36)

52,0

54,0

EN-ISO 5165

Tihedus temperatuuril 15 °C

kg/m3

833

837

EN-ISO 3675

Destilleerimine:

—

50 % punkt

°C

245

—

EN-ISO 3405

| — | 95 % punkt |
| --- | --- |

—

95 % punkt

°C

345

350

EN-ISO 3405

| — | Lõplik keemispunkt |
| --- | --- |

—

Lõplik keemispunkt

°C

—

370

EN-ISO 3405

Leekpunkt

°C

55

—

EN 22719

CFPP

°C

—

-5

EN 116

Viskoossus temperatuuril 40 °C

mm2/s

2,3

3,3

EN-ISO 3104

Polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud

% m/m

3,0

6,0

IP 391

Väävlisisaldus (37)

mg/kg

—

10

ASTM D 5453

Vasekorrosioon

—

Klass 1

EN-ISO 2160

Koksiarv Conradsoni järgi (10 % DR)

% m/m

—

0,2

EN-ISO 10370

Tuhasisaldus

% m/m

—

0,01

EN-ISO 6245

Veesisaldus

% m/m

—

0,02

EN-ISO 12937

Neutralisatsiooniarv (kontsentreeritud hape)

mg KOH/g

—

0,02

ASTM D 974

Oksüdatsioonikindlus (38)

mg/ml

—

0,025

EN-ISO 12205

Määrdevõime (HFRR kulumisjälje diameeter temperatuuril 60 °C)

μm

—

400

CEC F-06-A-96

FAME

Keelatud

3.   OTTOMOOTORIGA SÕIDUKI MADALAL ÜMBRITSEVA ÕHU TEMPERATUURIL KATSETAMISEL KASUTATAVA ETALONKÜTUSE TEHNILISED ANDMED — VI TÜÜBI KATSED

Tüüp: Pliivaba bensiin

| Parameeter | Ühik | Piirväärtused (39) | Katsemeetod |
| --- | --- | --- | --- |
| minimaalne | maksi-maalne |
| Uurimismeetodil määratud oktaaniarv, RON | | 95,0 | – | EN 25164 |
| Mootori oktaaniarv, MON | | 85,0 | – | EN 25163 |
| Tihedus temperatuuril 15 °C | kg/m3 | 740 | 754 | ISO 3675 |
| Aururõhk Reidi järgi | kPa | 56,0 | 95,0 | pr. EN ISO 13016-1 (DVPE) |
| Destilleerimine: | | | | |
| — | Aurustunud temperatuuril 70 °C |

Parameeter

Ühik

Piirväärtused (39)

Katsemeetod

minimaalne

maksi-maalne

Uurimismeetodil määratud oktaaniarv, RON

95,0

–

EN 25164

Mootori oktaaniarv, MON

85,0

–

EN 25163

Tihedus temperatuuril 15 °C

kg/m3

740

754

ISO 3675

Aururõhk Reidi järgi

kPa

56,0

95,0

pr. EN ISO 13016-1 (DVPE)

Destilleerimine:

—

Aurustunud temperatuuril 70 °C

% v/v

24,0

40,0

EN-ISO 3405

| — | Aurustunud temperatuuril 100 °C |
| --- | --- |

—

Aurustunud temperatuuril 100 °C

% v/v

50,0

58,0

EN-ISO 3405

| — | Aurustunud temperatuuril 150 °C |
| --- | --- |

—

Aurustunud temperatuuril 150 °C

% v/v

83,0

89,0

EN-ISO 3405

| — | Lõplik keemispunkt |
| --- | --- |

—

Lõplik keemispunkt

°C

190

210

EN-ISO 3405

Jääk

% v/v

–

2,0

EN-ISO 3405

Süsivesinike analüüs:

Olefiinid

% v/v

–

10,0

ASTM D 1319

Aromaatsed süsivesinikud

% v/v

29,0

35,0

ASTM D 1319

Küllastunud süsivesinikud

% v/v

Protokoll

ASTM D 1319

Benseen

% v/v

–

1,0

pr. EN 12177

Süsiniku/vesiniku suhe

Protokoll

Induktsiooniaeg (40)

minutit

480

–

EN-ISO 7536

Hapnikusisaldus

% m/m

–

1,0

EN 1601

Vaigusisaldus

mg/ml

–

0,04

EN-ISO 6246

Väävlisisaldus (41)

mg/kg

–

10

ASTM D 5453

Vasekorrosioon

–

Klass 1

EN-ISO 2160

Pliisisaldus

mg/l

–

5

EN 237

Fosforisisaldus

mg/l

–

1.3

ASTM D 3231

10a LISA

1.   GAASILISTE ETALONKÜTUSTE SPETSIFIKATSIOONID

1.1.   VEELDATUD NAFTAGAAS-ETALONKÜTUSTE TEHNILISED ANDMED

1.1.1.   VEELDATUD NAFTAGAAS-ETALONKÜTUSTE TEHNILISED ANDMED SÕIDUKITE KATSETAMISEKS I LISA PUNKTI 5.3.1.4 TABELI B REAL MÄRGITUD HEITE PIIRVÄÄRTUSTE SUHTES — I TÜÜBI KATSE

| Parameeter | Ühik | Kütus A | Kütus B | Katsemeetod |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Koostis: | | | | ISO 7941 |
| C3-sisaldus | mahuprotsent | 30 ± 2 | 85 ± 2 | |
| C4-sisaldus | mahuprotsent | tasakaal | tasakaal | |
| < C3, > C4 | mahuprotsent | max 2 | max 2 | |
| Olefiinid | mahuprotsent | max 12 | max 15 | |
| Aurustusjääk | mg/kg | max 50 | max 50 | ISO 13757 |
| Vesi temperatuuril 0 °C | | Tollimaksu-vaba | Tollimaksu-vaba | Vaatlus |
| Vääveldioksiidi üldsisaldus | mg/kg | max 50 | max 50 | EN 24260 |
| Vesiniksulfiid | | puudub | puudub | ISO 8819 |
| Korrosioon vaseribal | aste | klass 1 | klass 1 | ISO 6251 (42) |
| Lõhn | | iseloomulik | iseloomulik | |
| Mootori oktaaniarv | | min 89 | min 89 | EN 589 B lisa |

Parameeter

Ühik

Kütus A

Kütus B

Katsemeetod

Koostis:

ISO 7941

C3-sisaldus

mahuprotsent

30 ± 2

85 ± 2

C4-sisaldus

mahuprotsent

tasakaal

tasakaal

< C3, > C4

mahuprotsent

max 2

max 2

Olefiinid

mahuprotsent

max 12

max 15

Aurustusjääk

mg/kg

max 50

max 50

ISO 13757

Vesi temperatuuril 0 °C

Tollimaksu-vaba

Tollimaksu-vaba

Vaatlus

Vääveldioksiidi üldsisaldus

mg/kg

max 50

max 50

EN 24260

Vesiniksulfiid

puudub

puudub

ISO 8819

Korrosioon vaseribal

aste

klass 1

klass 1

ISO 6251 (42)

Lõhn

iseloomulik

iseloomulik

Mootori oktaaniarv

min 89

min 89

EN 589 B lisa

1.1.2.   VEELDATUD NAFTAGAAS-ETALONKÜTUSTE TEHNILISED ANDMED SÕIDUKITE KATSETAMISEKS I LISA PUNKTI 5.3.1.4 TABELI B REAL MÄRGITUD HEITE PIIRVÄÄRTUSTE SUHTES — I TÜÜBI KATSE

| Parameeter | Ühik | Kütus A | Kütus B | Katsemeetod |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Koostis: | | | | ISO 7941 |
| C3-sisaldus | mahuprotsent | 30 ± 2 | 85 ± 2 | |
| C4-sisaldus | mahuprotsent | tasakaal | tasakaal | |
| < C3, > C4 | mahuprotsent | max 2 | max 2 | |
| Olefiinid | mahuprotsent | max 12 | max 15 | |
| Aurustusjääk | mg/kg | max 50 | max 50 | ISO 13 757 |
| Vesi temperatuuril 0 °C | | Tollimaksu-vaba | Tollimaksu-vaba | Vaatlus |
| Vääveldioksiidi üldsisaldus | mg/kg | max 10 | max 10 | EN 24 260 |
| Vesiniksulfiid | | puudub | puudub | ISO 8819 |
| Korrosioon vaseribal | aste | klass 1 | klass 1 | ISO 6251 (43) |
| Lõhn | | iseloomulik | iseloomulik | |
| Mootori oktaaniarv | | min 89 | min 89 | EN 589 B lisa |

Parameeter

Ühik

Kütus A

Kütus B

Katsemeetod

Koostis:

ISO 7941

C3-sisaldus

mahuprotsent

30 ± 2

85 ± 2

C4-sisaldus

mahuprotsent

tasakaal

tasakaal

< C3, > C4

mahuprotsent

max 2

max 2

Olefiinid

mahuprotsent

max 12

max 15

Aurustusjääk

mg/kg

max 50

max 50

ISO 13 757

Vesi temperatuuril 0 °C

Tollimaksu-vaba

Tollimaksu-vaba

Vaatlus

Vääveldioksiidi üldsisaldus

mg/kg

max 10

max 10

EN 24 260

Vesiniksulfiid

puudub

puudub

ISO 8819

Korrosioon vaseribal

aste

klass 1

klass 1

ISO 6251 (43)

Lõhn

iseloomulik

iseloomulik

Mootori oktaaniarv

min 89

min 89

EN 589 B lisa

1.2.   MAAGAAS-ETALONKÜTUSTE TEHNILISED ANDMED

| Karakteristikud | Ühikud | Alus | Piirväärtused | Katsemeetod |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| min | max |
| Etalonkütus G20 |
| Koostis: | | | | | |
| Metaan | mooli-protsent | 100 | 99 | 100 | ISO 6974 |
| Tasakaal (44) | mooli-protsent | – | – | 1 | ISO 6974 |
| N2 | mooli-mprotsent | | | | ISO 6974 |
| Väävlisisaldus | mg/m3
   (45) | – | – | 10 | ISO 6326-5 |
| Wobbe'i indeks (neto) | MJ/m3
   (46) | 48,2 | 47,2 | 49,2 | |
| Etalonkütus G25 |
| Koostis: | | | | | |
| Metaan | mooli-protsent | 86 | 84 | 88 | ISO 6974 |
| Tasakaal (44) | mooli-protsent | – | – | 1 | ISO 6974 |
| N2 | mooli-protsent | 14 | 12 | 16 | ISO 6974 |
| Väävlisisaldus | mg/m3
   (45) | – | – | 10 | ISO 6326-5 |
| Wobbe'i indeks (neto) | MJ/m3
   (46) | 39,4 | 38,2 | 40,6 | |

Karakteristikud

Ühikud

Alus

Piirväärtused

Katsemeetod

min

max

Etalonkütus G20

Koostis:

Metaan

mooli-protsent

100

99

100

ISO 6974

Tasakaal (44)

mooli-protsent

–

–

1

ISO 6974

N2

mooli-mprotsent

ISO 6974

Väävlisisaldus

mg/m3
   (45)

–

–

10

ISO 6326-5

Wobbe'i indeks (neto)

MJ/m3
   (46)

48,2

47,2

49,2

Etalonkütus G25

Koostis:

Metaan

mooli-protsent

86

84

88

ISO 6974

Tasakaal (44)

mooli-protsent

–

–

1

ISO 6974

N2

mooli-protsent

14

12

16

ISO 6974

Väävlisisaldus

mg/m3
   (45)

–

–

10

ISO 6326-5

Wobbe'i indeks (neto)

MJ/m3
   (46)

39,4

38,2

40,6

11. LISA

MOOTORSÕIDUKITE PARDADIAGNOSTIKASÜSTEEM (OBD-SÜSTEEM)

1.   SISSEJUHATUS

Käesolevas lisas käsitletakse pardadiagnostikasüsteemi (OBD-süsteemi) toimimist seoses mootorsõidukite heitkoguste kontrollimisega.

2.   MÕISTED

Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid:

2.1.   OBD-süsteem – sõidukisse heitkoguste kontrollimiseks paigaldatud pardadiagnostikasüsteem, mis peab arvutimällu salvestatud veakoodide abil suutma kindlaks määrata arvatava rikkepiirkonna.

2.2.   Sõidukitüüp – mootorsõidukid, mis ei erine selliste oluliste mootori ja OBD-süsteemi parameetrite poolest nagu:

2.3.   Sõidukitüüpkond – tootja poolt koostatud sõidukite rühm, mille heitgaaside ja OBD-süsteemi omadused on projekti põhjal eeldatavalt samalaadsed. Iga teatava tüüpkonna sõiduki puhul peavad olema täidetud käesoleva eeskirja nõuded, mis on määratletud käesoleva lisa 2. liites.

2.4.   Heitkoguse
  kontrollsüsteem – mootori elektrooniline juhtpult ning kõik heitgaasi- või kütuseaurude süsteemi osad, mille abil antakse teated kõnealusele juhtpuldile edasi või võetakse need juhtpuldilt vastu.

2.5.   Rikkeindikaator (MI) – optiline või akustiline indikaator, mis annab sõiduki juhile selgesti arusaadaval viisil edasi teate rikke esinemise kohta OBD-süsteemiga ühendatud osas või OBD-süsteemis endas.

2.6.   Rike – heidet mõjutava osa või seadme tõrge, mille tõttu tekivad punktis 3.3.2 ettenähtud piirväärtusi ületavad heitetasemed, või tõrge, mille korral OBD-seadme abil ei saa täita põhilisi käesoleva lisa seirenõudeid.

2.7.   Lisaõhk – pumba või aspiraatori klapi või muu vahendi abil heitgaasisüsteemi viidav õhk, mille abil soodustatakse heitgaasivoos sisalduva HC ja CO oksüdeerumist.

2.8.   Mootoritõrge – rike, mis tekib juhul, kui kütus ottomootori silindris ei sütti sädeme puudumise, kütuse puuduliku doseerimise, puuduliku surve tõttu või mis tahes muul põhjusel. OBD seire seisukohast tähendab see protsendimäära mootoritõrgete (tootja esitatud) koguarvust, mis võiks viia punktis 3.3.2 esitatud piirväärtusi ületavate heitkoguste tekkimiseni, või protsenti mootoritõrgetest, mis võiksid tekitada ammendunud katalüsaatori või katalüsaatorite ülekuumenemise ning põhjustada pöördumatu kahjustuse.

2.9.   I tüübi
  katse – heitkogustega seotud tüübikinnitustel kasutatav sõidutsükkel (esimene ja teine osa), mille üksikasjalikud andmed on esitatud 4. lisa 1. liites.

2.10.   Sõidutsükkel – tsükkel, mis koosneb mootori käivitamisest, sõidufaasist võimaliku rikke avastamiseks ning mootori väljalülitamisest.

2.11.   Soojendustsükkel – sõiduki piisav töötamisaeg, mille jooksul jahuti temperatuur tõuseb pärast mootori käivitumist temperatuurini vähemalt 22 K ning langeb miinimumtemperatuurini 343 K (70 °C).

2.12.   Kütuse doseerimine – baaskütuse määra reguleerimine tagasiside põhimõttel. Lühiajalise kütuse doseerimise all mõeldakse dünaamilisi või hetkelisi reguleerimisi. Pikaajaline kütuse doseerimine viitab kütuse kaliibrimissüsteemi astmelisemale reguleerimisele kui lühiajaliste reguleerimiste puhul. Kõnealuste pikaajaliste reguleerimistega kompenseeritakse sõidukitevahelisi erinevusi ning aja jooksul tekkivaid muutusi.

2.13.   Arvutatud laadimisväärtus – tegelik õhuvool jagatud maksimaalse õhuvooluga, mis võimaluse korral on korrigeeritud kõrguse suhtes merepinnast. See määratlus annab suhtelise väärtuse, mis ei ole mootorile eriomane, kuid annab hooldustöötajale teada, kui suur osa mootori töömahust on kasutusel (täielikult avatud seguklapi puhul 100 %);

Formula

2.14.   Heidete reguleerimise juhtseadme püsiseisund – seisund, mille puhul mootori juhtpult lülitub püsivasse kontrollasendisse, mille puhul ei ole vaja signaale osadelt või süsteemidelt, mille rikkisolek võib põhjustada sõiduki heitkoguste suurenemise käesoleva lisa punktis 3.3.2 ettenähtud piirväärtusi ületava tasemeni.

2.15.   Jõuvõtuseade – mootoriga käivitatav seade, mille abil saab kasutada sõidukile paigaldatud lisavarustust.

2.16.   Juurdepääs – juurdepääs kõigile heitkogustega seotud OBD-süsteemi andmetele, kaasa arvatud kõik sõiduki heitkoguste kontrollsüsteemi osade kontrollimiseks, diagnostikaks, tehniliseks hoolduseks või remondiks vajalikud veakoodid tava-diagnostikaprogrammi jadaliidese kaudu (lähtuvalt käesoleva lisa 1. liite punktist 6.5.3.5).

2.17.   Piiranguteta:

2.17.1.   juurdepääs, mis ei vaja juurdepääsukoodi, mille saab üksnes tootjalt, või samalaadset seadet, või

2.17.2.   juurdepääs, mis võimaldab andmete hindamist, ilma et selleks oleks vaja erilist dekodeerimisinfot juhul, kui info on standarditud.

2.18.   Standarditud – kogu informatsiooni andmevoo tekitamisel, kaasa arvatud kõik kasutatud veakoodid, tuleb lähtuda ainult tööstuslikest standarditest, mille vorming ja valikuvõimalused on selgesti määratletud ning võimaldavad seetõttu maksimaalset ühtlustamist mootorsõidukitööstuses ning mille kasutamine on käesoleva eeskirjaga selgesõnaliselt lubatud.

2.19.   Remonditeave – kogu teave, mis on vajalik sõiduki diagnostikaks, hoolduseks, ülevaatuseks, perioodiliseks järelevalveks või remondiks ning mille tootjad edastavad oma volitatud edasimüüjatele/remonditöökodadele. Vajaduse korral hõlmab nimetatud teave hoolduskäsiraamatuid, tehnilisi käsiraamatuid, diagnostikateavet (nt teoreetilised minimaalsed ja maksimaalsed mõõtmisväärtused), elektriskeeme, sõidukitüübi suhtes kohaldatavat tarkvara kalibreerimise identifitseerimisnumbrit, juhendeid konkreetseteks ja erijuhtudeks, tööriistade ja seadmetega seoses esitatud teavet, andmete registreerimise teavet ning kahesuunalise järelevalve ja katseandmeid. Tootja ei ole kohustatud tegema kättesaadavaks sellist teavet, mis on kaitstud intellektuaalomandi õigustega või mille näol on tegemist tootjate ja/või originaalseadmete tootjatega seotud tarnijate spetsiifilise oskusteabega; sel juhul ei hoita vajalikku tehnilist teavet tarbetult salajas.

2.20.   Viga – sõiduki OBD-seadmete puhul tähendab seda, et kuni kahes seiratavas eraldi osas või süsteemis esinevad pidevalt või ajutistelt töönäitajad, mis raskendavad nende osade või süsteemide üldiselt tõhusat seiretoimingut või ei vasta kõigile OBD puhul esitatavatele üksikasjalikele nõuetele. Selliste vigadega sõidukitele võib anda tüübikinnituse, neid on lubatud registreerida ja müüa käesoleva lisa punkti 4 nõuete kohaselt.

3.   NÕUDED JA KATSED

3.1.   Kõik sõidukid peavad olema varustatud OBD-seadmega, mis on projekteeritud, ehitatud ja sõidukile paigaldatud nii, et see võimaldaks halvenemise või rikke liigid kindlaks määrata sõiduki kogu kasutusaja jooksul. Selle eesmärgiga seoses peab tüübikinnitusasutus arvestama, et sõidukite puhul, mille läbisõidetud vahemaad ületavad V tüübi katse punktis 3.3.1 nimetatud kestvusdistantsi, võib täheldada OBD-seadme töö teatavat halvenemist, ning punktis 3.3.2 nimetatud heitkoguste piirväärtused ületatakse enne, kui OBD-seade rikkest sõidukijuhile teatab.

3.1.1.   Sõiduki kontrollimiseks, diagnostikaks, tehnohoolduseks või remontimiseks vajalik juurdepääs OBD-seadmele peab olema piiranguteta ja standarditud. Kõik heidetega seotud veakoodid peavad olema kooskõlas käesoleva lisa 1. liite punktiga 6.5.3.4.

3.1.2.   Tootja teeb remondiga seotud info (koos kõigi hilisemate muudatuste ja täiendustega) mõistliku ja mittediskrimineeriva tasu eest kättesaadavaks hiljemalt kolm kuud pärast volitatud esindaja või remonditöökoja varustamist kõnealuse infoga ning teatab sellest vastavale tüübikinnitusasutusele.

Kõnealuste sätete täitmata jätmise korral võtab tüübikinnitusasutus meetmeid, mis tagavad remondiinfo kättesaadavuse tüübikinnitust ja tehnoseisundit käsitlevate sätetega ettenähtud korras.

3.2.   OBD-süsteem peab olema projekteeritud, ehitatud ja sõidukile paigaldatud viisil, mis võimaldab sõiduki tavapärasel kasutamisel täita käesolevas lisas ettenähtud nõudeid.

3.2.1.   OBD-süsteemi ajutine väljalülitamine

3.2.1.1.   Tootja võib OBD-süsteemi välja lülitada, kui madal kütusetase mõjutab süsteemi seirevõimet. Välja lülitada ei tohi juhul, kui kütuse tase paagis moodustab üle 20 % kütusepaagi nominaalmahust.

3.2.1.2.   Tootja võib OBD-seadme välja lülitada, kui ümbritseva õhu temperatuur on mootori käivitamise ajal alla 266 K (–7 °C) või tõusude puhul üle 2 500 meetri merepinnast tingimusel, et ta esitab andmed ja/või tehnilise hinnangu, mis adekvaatselt tõestab, et seire ei anna kõnealustes tingimustes usaldusväärset tulemust. Tootja võib taotleda OBD-seadme väljalülitamist ka mootori käivitamise ajal esineva ümbritseva õhu muu temperatuuri puhul, kui ta tõestab asjaomasele asutusele andmete ja/või eksperthinnangu põhjal, et süsteem võib kõnealustes tingimustes anda valesid veateateid. Rikkeindikaatorit (MI) ei ole tarvis valgustada, kui regeneratsiooni käigus ületatakse OBD-künniseid, tingimusel, et defekte ei leidu.

3.2.1.3.   Sõidukite puhul, millele saab paigaldada jõuvõtuseadmeid, on seiresüsteemide väljalülitamine lubatud tingimusel, et väljalülitamine toimub ainult jõuvõtuseadme töötamise ajal.

3.2.2.   Mootoritõrge – ottomootoriga sõidukid

3.2.2.1.   Tootjad võivad mootori teatava pöörete arvu ja koormustingimuste juures rikkekriteeriumidena kasutusele võtta ametiasutusele teatatud mootoritõrgete protsendimäärast suurema protsendimäära, kui nad suudavad ametiasutusele tõestada, et väiksemate protsendimäärade kasutamise korral ei oleks avastamine usaldusväärne.

3.2.2.2.   Kui tootja suudab ametiasutusele tõestada, et mootori töötaktide vahelejätmise ülemäärast taset protsentides ei ole veel tehniliselt võimalik määrata või et mootori töötaktide vahelejättusid ei saa eristada muudest toimetest (näiteks ebatasane tee, jõuülekandesüsteem, mootori käivitamisjärgsed tõrked), siis võib mootori töötaktide vahelejätmise seiresüsteemi selliste tingimuste esinemise korral välja lülitada.

3.3.   Katsete kirjeldus

3.3.1.   Katse tehakse käesoleva lisa 1. liites ettenähtud katsemenetluse kohaselt sõidukil, millele on juba tehtud 9. lisas esitatud V tüübi kulumiskindluskatse. Katsed tehakse kohe pärast V tüübi kulumiskindluskatse lõppemist.

Kui V tüübi kulumiskindluskatset ei tehta või kui tootja esitab asjakohase taotluse, siis võib kõnealused OBD-seadme katsed teha sobiva vanusega representatiivsõidukil.

3.3.2.   Kui heitkogused ületavad alltoodud tabelis esitatud lubatud piirnormid, siis peab OBD-seade näitama heitkogustega seotud osa või süsteemi tõrget:

| | Tuletatud mass (RM)
  (kg) | Süsinikmonooksiidi mass (CO)
  L1

  (g/km) | Süsivesinikeüldmass (THC)
  L2

  (g/km) | Lämmastikoksiidide mass (NOx)
  L3

  (g/km) | Tahkete osakeste mass (47) (PM)
  L4

  (g/km) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kategooria | Klass | | Bensiin | Diislikütus | Bensiin | Diislikütus | Bensiin | Diislikütus | Diislikütus |
| M (48) | — | kõik | 3,20 | 3,20 | 0,40 | 0,40 | 0,60 | 1,20 | 0,18 |
| N1
   (49) | I | RM ≤ 1 305 | 3,20 | 3,20 | 0,40 | 0,40 | 0,60 | 1,20 | 0,18 |
| II | 1 305 < RM ≤ 1 760 | 5,80 | 4,00 | 0,50 | 0,50 | 0,70 | 1,60 | 0,23 |
| III | 1 760 < RM | 7,30 | 4,80 | 0,60 | 0,60 | 0,80 | 1,90 | 0,28 |

Tuletatud mass (RM)

(kg)

Süsinikmonooksiidi mass (CO)

L1

(g/km)

Süsivesinikeüldmass (THC)

L2

(g/km)

Lämmastikoksiidide mass (NOx)

L3

(g/km)

Tahkete osakeste mass (47) (PM)

L4

(g/km)

Kategooria

Klass

Bensiin

Diislikütus

Bensiin

Diislikütus

Bensiin

Diislikütus

Diislikütus

M (48)

—

kõik

3,20

3,20

0,40

0,40

0,60

1,20

0,18

N1
   (49)

I

RM ≤ 1 305

3,20

3,20

0,40

0,40

0,60

1,20

0,18

II

1 305 < RM ≤ 1 760

5,80

4,00

0,50

0,50

0,70

1,60

0,23

III

1 760 < RM

7,30

4,80

0,60

0,60

0,80

1,90

0,28

3.3.3.   Ottomootoriga sõidukite seirenõuded

Punktis 3.3.2 ettenähtud nõuete kohaselt peab OBD-seade jälgima vähemalt järgmist:

3.3.3.1.   katalüüsjärelpõleti efektiivsuse vähenemine ainult HC heitkoguste osas. Tootjad võivad jälgida eesmist katalüsaatorit üksikult või kombinatsioonis järgmis(t)e allavoolu jääva(te) katalüsaatori(te)ga. Iga jälgimise all olev katalüsaator või katalüsaatorite kogum tunnistatakse rikkeliseks, kui heited ületavad punktis 3.3.2 toodud tabelis esitatud süsivesinike künnise;

3.3.3.2.   mootoritõrgete esinemine mootori tööpiirkonnas, mis piirneb järgmiste näitajatega:

| a) | maksimaalne pöörlemiskiirus 4 500 min–1 või 1 000 min–1 suurem I tüübi katse ajal esinevast suurimast kiirusest, olenevalt sellest, kumb näitaja on väiksem; |
| --- | --- |

a)

maksimaalne pöörlemiskiirus 4 500 min–1 või 1 000 min–1 suurem I tüübi katse ajal esinevast suurimast kiirusest, olenevalt sellest, kumb näitaja on väiksem;

| b) | positiivne pöördemomendi kõver (st mootori koormus tühikäigul); |
| --- | --- |

b)

positiivne pöördemomendi kõver (st mootori koormus tühikäigul);

| c) | kõver, mis ühendab järgmisi mootori toimimispunkte: positiivse pöördemomendi kõver pöörlemiskiirusel 3 000 min–1 ja punkti a kohaselt määratletud maksimaalse kiiruse kõveral asuv punkt, kui rõhk mootori sisselasketorustikus on 13,33 kPa väiksem kui positiivsel pöördemomendil mõõdetud rõhk; |
| --- | --- |

c)

kõver, mis ühendab järgmisi mootori toimimispunkte: positiivse pöördemomendi kõver pöörlemiskiirusel 3 000 min–1 ja punkti a kohaselt määratletud maksimaalse kiiruse kõveral asuv punkt, kui rõhk mootori sisselasketorustikus on 13,33 kPa väiksem kui positiivsel pöördemomendil mõõdetud rõhk;

3.3.3.3.   hapnikuanduri kulumine;

3.3.3.4.   valitud kütusega töötamisel muud heitkoguste kontrollisüsteemi osad või osade süsteemid või heitkogustest mõjutatud arvutiga ühendatud jõuseadme osad või osade süsteemid, mille rike võib tekitada punktis 3.3.2 ettenähtud piirväärtusi ületavaid summutitoru heitgaasikoguseid;

3.3.3.5.   kõik muud heitkogustega seotud jõuülekande osad, mis on arvutiga ühendatud, kaasa arvatud seiretoiminguid võimaldavad asjakohased andurid, kontrollitakse ahelas esinevate võimalike häirete suhtes, kui kontrollimine ei toimu muul viisil;

3.3.3.6.   kütuseaurude eemaldamist juhtiva elektroonilise seadme puhul tuleks jälgida vähemalt süsteemi katkematust.

3.3.4.   Diiselmootoriga sõidukite seirenõuded

Punktis 3.3.2 ettenähtud nõuete täitmiseks peab OBD-seadmega saama jälgida järgmist:

3.3.4.1.   katalüüsjärelpõleti efektiivsuse langus, kui see on sõidukile paigaldatud;

3.3.4.2.   tahkete osakeste püüduri toimimisvõime ja terviklikkus, kui see on sõidukile paigaldatud;

3.3.4.3.   sissepritsesüsteemi elektrooniline doseerimis- ja ajastusseade (-seadmed), mis jälgib/jälgivad toiteahela katkematust ja kogu talitlust;

3.3.4.4.   muud heitkoguste kontrollsüsteemi osad või osade süsteemid või heitkoguseid mõjutavad arvutiga ühendatud jõuseadme osad või osade süsteemid, mille rike võib tekitada punktis 3.3.2 ettenähtud piirväärtustest suuremaid heitgaasikoguseid. Sellised süsteemid või osad on näiteks seadmed, mida kasutatakse õhu massivoolu ja mahuvoolu (ning temperatuuri), ülelaadimisrõhu ja sisselasketorustiku rõhu (ning neid toiminguid võimaldavate asjakohaste andurite) jälgimiseks ja kontrollimiseks;

3.3.4.5.   kõik muud heitkogustega seotud jõusüsteemi osad, mis on arvutiga ühendatud, tuleb ahelas esinevate häirete suhtes üle kontrollida, kui neid ei kontrollita muul viisil.

3.3.5.   Tootjad võivad tüübikinnitusasutusele tõestada, et teatavaid osi või süsteeme ei ole tarvis jälgida, kui heitkogused nende talitluse täieliku lakkamise või nende eemaldamise korral ei ületa punktis 3.3.2 esitatud piirväärtusi.

3.4.   Iga mootori käivitamine vallandab diagnostiliste kontrollimiste rea, mis viiakse lõpule vähemalt korra, kui kontrollimised toimuvad nõuetekohastes katsetingimustes. Kõik väljavalitud katsetingimused peavad vastama I tüübi katses kasutatava tavapärase sõidu tingimustele.

3.5.   Rikkeindikaatori (MI) aktiveerimine

3.5.1.   OBD-seadmes peab olema juhile selgesti nähtav rikkeindikaator. Rikkeindikaatorit ei kasutata muuks otstarbeks kui juhile erirežiimi käivitusest või mitterežiimsest tööst teatamiseks. Rikkeindikaator peab olema nähtav igasuguse valgustuse juures. Aktiveeritud rikkeindikaatoril peab olema standardile ISO 2575 vastav tähis. Sõidukile tohib paigaldada ainult ühe heitkogustega seotud üldisel otstarbel kasutatava rikkeindikaatori. Eraldiseisvate eriotstarbeliste märgutulede (näiteks seoses pidurisüsteemiga, turvavöö kinnitamisega, õlisurvega jne) kasutamine on (50) lubatud. Punase värvi kasutamine rikkeindikaatoris on keelatud.

3.5.2.   Strateegiate puhul, mille kohaselt rikkeindikaatori aktiveerimiseks on vaja rohkem kui kahte eelkonditsioneerimistsüklit, peab tootja esitama andmed ja/või tehnilise hinnangu, mis tõendavad nõuetekohaselt, et seireseadmed avastavad osade kulumise efektiivselt ning õigel ajal. Strateegiad, mille kohaselt rikkeindikaatori aktiveerimiseks on vaja keskmiselt üle kümne sõidutsükli, ei ole vastuvõetavad. Kui mootori juhtimispult lülitab heite reguleerimise juhtseadme püsirežiimile, peab rikkeindikaator aktiveeruma ka nendel juhtudel, kui heite tasemed ületavad punktis 3.3.2 märgitud piirväärtused või kui OBD-seadme abil ei saa täita põhilisi käesoleva lisa punktides 3.3.3 ja 3.3.4 kehtestatud seirenõudeid. Rikkeindikaator peab näiteks vilkuva tule abil andma selge hoiatuse iga sellise mootoritõrke puhul, mis tootja spetsifikaadi kohaselt võib kahjustada katalüsaatorit. Rikkeindikaator peab aktiveeruma ka juhul, kui süütevõti on süütelukus enne mootori käivitamist, ning desaktiveeruma pärast mootori käivitumist, kui eelnevalt ei ole avastatud ühtegi riket.

3.6.   OBD-seade peab registreerima heitekontrollseadme seisundit näitava(d) veakoodi(d). Nõuetekohaselt toimivate heitekontrollseadmete ja nende heitekontrollseadmete eristamiseks, mille puhul täielik diagnostikasignaalide hindamine nõuab edasist sõiduki liikumist, peab kasutama eraldi olekukoode. Kui rikkeindikaator aktiveerub heite reguleerimise juhtseadme püsirežiimiga seotud kulumise või rikke tõttu, tuleb veakood salvestada rikke tüübi kindlakstegemiseks. Veakood tuleb salvestada ka käesoleva lisa punktides 3.3.3.5 ja 3.3.4.5 mainitud juhtudel.

3.6.1.   Andmed sõiduki poolt läbitud tee pikkuse kohta alates rikkeindikaatori käivitumisest peavad olema kogu aeg kättesaadavad standard-andmesideliidese jadapordi kaudu (51).

3.6.2.   Ottomootoriga sõidukitel ei ole tarvis eraldi identifitseerida silindreid, milles tõrge tekkis, kui OBD-süsteem salvestab ühes või mitmes silindris tekkinud tõrke veakoodi.

3.7.   Rikkeindikaatori desaktiveerimine

3.7.1.   Kui mootoritõrkeid, mis võiksid kahjustada katalüsaatorit (vastavalt tootja määratlusele) enam ei ole või kui mootorit kasutatakse sellisel kiirusel ja koormusega, mille puhul mootoritõrked ei kutsu esile katalüsaatori vigastust, siis võib rikkeindikaatori tagasi lülitada eelnenud töörežiimile esimese sõidutsükli ajal, millal mootoritõrge avastati, ning tagasi tavarežiimile järgmiste sõidutsüklite ajal. Kui MI lülitatakse tagasi eelmisele käivitusolekule, võidakse vastavad veakoodid ja salvestatud hetkeseisu tingimused kustutada.

3.7.2.   Kõigi muude rikete korral võib rikkeindikaatori desaktiveerida pärast järgmist kolme järjestikust sõidutsüklit, mille kestel rikkeindikaatorit aktiveeriv seiresüsteem ei ole avastanud riket, ning juhul, kui ei ole leitud muid rikkeid, mis võiksid rikkeindikaatori aktiveerida.

3.8.   Veakoodi kustutamine

3.8.1.   OBD-süsteem võib kustutada veakoodi, läbitud vahemaa ning hetkeseisu andmed, kui sama riket ei registreerita vähemalt 40 mootori soojendustsükli jooksul.

3.9.   Kaksikküttel gaasiküttega sõidukid

3.9.1.   Kaksikküttel gaasiküttega sõidukite puhul, kui sõiduk liigub bensiini- või gaasiküttel, peavad järgmised funktsioonid olema üksteisest sõltumatud:

| — | rikkeindikaatori aktiveerumine (vt käesolev lisa, punkt 3.5), |
| --- | --- |

—

rikkeindikaatori aktiveerumine (vt käesolev lisa, punkt 3.5),

| — | veakoodi salvestamine (vt käesolev lisa, punkt 3.6), |
| --- | --- |

—

veakoodi salvestamine (vt käesolev lisa, punkt 3.6),

| — | rikkeindikaatori inaktiveerimine (vt käesolev lisa, punkt 3.7), |
| --- | --- |

—

rikkeindikaatori inaktiveerimine (vt käesolev lisa, punkt 3.7),

| — | veakoodi kustutamine (vt käesolev lisa, punkt 3.8). |
| --- | --- |

—

veakoodi kustutamine (vt käesolev lisa, punkt 3.8).

Sõiduki töö bensiiniküttel ei tohi mõjutada eespool loetletud funktsioonide tulemusi gaasiküttel töötamise puhul. Sõiduki töö gaasiküttel ei tohi mõjutada eespool loetletud funktsioonide tulemusi bensiiniküttel töötamise puhul.

4.   PARDADIAGNOSTIKASÜSTEEMIDE TÜÜBIKINNITUSEGA SEOTUD NÕUDED

4.1.   Tootja võib asutuselt taotleda OBD-süsteemi aktsepteerimist tüübikinnituse andmiseks hoolimata sellest, et süsteemil on üks või mitu puudust, näiteks ei ole täielikult täidetud käesoleva lisa erinõuded.

4.2.   Ametiasutus teeb taotluse läbivaatamisel kindlaks, kas käesoleva lisa nõuete täitmine on tehniliselt võimatu või ebaotstarbekas.

Ametiasutus võtab arvesse tootjalt saadud andmed, milles muu hulgas käsitletakse üksikasjalikult ka selliseid tegureid nagu tehniline teostatavus, teostusaeg ja tootmistsüklid, kaasa arvatud mootori- või sõidukiprojektide järkjärguline tootmisse võtmine või tootmisest mahavõtmine ning kavakohased arvutite versioonitäiendid, ning otsustab sellest tulenevalt, kui suures ulatuses vastab OBD-seade käesoleva eeskirja nõuetele ning kas tootja on teinud piisavalt jõupingutusi käesoleva eeskirja nõuete täitmiseks.

4.2.1.   Ametiasutus ei rahulda vigadega seadme tüübikinnitustaotlust, kui seadme ettenähtud kontrollifunktsioon täielikult puudub.

4.2.2.   Ametiasutus ei rahulda sellise vigadega seadme tüübikinnitustaotlust, mille puhul ei peeta kinni OBD punktis 3.3.2 esitatud lubatud piirnormidest.

4.3.   Vigade järjestuse seisukohalt määratakse esimesena kindlaks ottomootorite käesoleva lisa punktide 3.3.3.1, 3.3.3.2 ja 3.3.3.3 kohased vead ning diiselmootorite käesoleva lisa punktidele 3.3.4.1, 3.3.4.2 ja 3.3.4.3 vastavad vead.

4.4.   Enne tüübikinnitust või tüübikinnituse ajal ei kinnitata ühtegi käesoleva lisa 1. liite punkti 6.5 nõuetega seotud viga, välja arvatud punkti 6.5.3.4 kohased vead. Käesolevat punkti ei rakendata kaksikküttel sõidukite suhtes, mis kasutavad gaasi.

4.5.   Kaksikküttel gaasiküttega sõidukid

4.5.1.   Hoolimata punkti 3.9.1 nõuetest, loeb haldusasutus tootja taotlusel kaksikküttel gaasiküttega sõidukitele tüübikinnituse andmisel sõiduki nõuetele vastavaks järgmiste puuduste korral:

| — | veakoodi, läbitud vahemaa ning hetkeseisu andmete kustumine pärast 40 mootori soojendustsüklit, olenemata hetkel kasutatavast kütusest, |
| --- | --- |

—

veakoodi, läbitud vahemaa ning hetkeseisu andmete kustumine pärast 40 mootori soojendustsüklit, olenemata hetkel kasutatavast kütusest,

| — | rikkeindikaatori aktiveerumine mõlemat liiki kütuse korral (bensiin ja gaas) pärast rikke avastamist üht liiki kütuse puhul, |
| --- | --- |

—

rikkeindikaatori aktiveerumine mõlemat liiki kütuse korral (bensiin ja gaas) pärast rikke avastamist üht liiki kütuse puhul,

| — | rikkeindikaatori inaktiveerumine pärast kolme järjestikust rikketeadeteta sõidutsüklit, olenemata hetkel kasutatavast kütusest, |
| --- | --- |

—

rikkeindikaatori inaktiveerumine pärast kolme järjestikust rikketeadeteta sõidutsüklit, olenemata hetkel kasutatavast kütusest,

| — | kahe olekukoodi kasutamine, ühte kummagi kütuseliigi puhul. |
| --- | --- |

—

kahe olekukoodi kasutamine, ühte kummagi kütuseliigi puhul.

Tootja võib taotleda lisavõimalusi, mis antakse haldusasutuse äranägemisel.

4.5.2.   Hoolimata käesoleva lisa 1. liite punkti 6.6.1 nõuetest, loeb tüübikinnitusasutus tootja taotlusel käesoleva lisa nõuded täidetuks järgmiste puuduste korral diagnostikasignaalide hindamises ja edastamises:

| — | hetkel kasutatava kütusega seotud diagnostikasignaalide edastus signaali lähteaadressil, |
| --- | --- |

—

hetkel kasutatava kütusega seotud diagnostikasignaalide edastus signaali lähteaadressil,

| — | ühe diagnostikasignaalistiku hindamine seoses mõlema kütuseliigiga (vastavalt hindamisele ainuküttel gaasiküttega sõiduki puhul ja olenemata hetkel kasutatavast kütusest), |
| --- | --- |

—

ühe diagnostikasignaalistiku hindamine seoses mõlema kütuseliigiga (vastavalt hindamisele ainuküttel gaasiküttega sõiduki puhul ja olenemata hetkel kasutatavast kütusest),

| — | ühe (kahest kütuseliigist ühega seotud) diagnostikasignaalistiku valimine kütuselüliti asendi abil, |
| --- | --- |

—

ühe (kahest kütuseliigist ühega seotud) diagnostikasignaalistiku valimine kütuselüliti asendi abil,

| — | ühe diagnostikasignaalistiku hindamine ja edastamine seoses mõlema kütusega bensiiniarvutis olenemata kasutatavast kütusest. Gaasi etteandesüsteemi arvuti hindab ja edastab gaaskütusesüsteemiga seotud diagnostikasignaale ning salvestab olekuandmeid. |
| --- | --- |

—

ühe diagnostikasignaalistiku hindamine ja edastamine seoses mõlema kütusega bensiiniarvutis olenemata kasutatavast kütusest. Gaasi etteandesüsteemi arvuti hindab ja edastab gaaskütusesüsteemiga seotud diagnostikasignaale ning salvestab olekuandmeid.

Tootja võib taotleda lisavõimalusi, mis antakse tüübikinnitusasutuse äranägemisel.

4.6.   Puuduste kõrvaldamiseks lubatud aeg

4.6.1.   Vea esinemine on lubatud kaks aastat pärast sõidukitüübile tüübikinnituse andmise kuupäeva, kui ei suudeta veenvalt tõestada, et vea kõrvaldamine nõuab olulisi muudatusi sõiduki riistvaras ning üle kahe aasta pikkust täiendavat teostusaega. Viimasel juhul võib puuduse kõrvaldamiseks lubatud aega pikendada kuni kolme aastani.

4.6.1.1.   Kaksikküttel gaasiküttega sõiduki puhul on puuduse esinemine punkti 4.5 kohaselt lubatud kolm aastat pärast sõidukitüübile tüübikinnituse andmise kuupäeva, kui ei suudeta veenvalt tõestada, et puuduse kõrvaldamine nõuab olulisi muudatusi sõiduki riistvaras ning üle kolme aasta pikkust täiendavat teostusaega. Viimasel juhul võib puuduse kõrvaldamiseks lubatud aega pikendada kuni nelja aastani.

4.6.2.   Tootja võib taotleda haldusasutuselt vea kinnitamist tagasiulatuvalt, kui viga avastatakse pärast esialgset tüübikinnitust. Sellisel juhul võib puuduse olemasolu lubada veel kaks aastat pärast haldusasutusele teatise esitamise kuupäeva, kui ei suudeta veenvalt tõestada, et puuduse kõrvaldamine nõuab olulisi muudatusi sõiduki riistvaras ning üle kahe aasta pikkust täiendavat teostusaega. Viimasel juhul võib puuduse kõrvaldamiseks lubatud aega pikendada kuni kolme aastani.

4.7.   Ametiasutus teatab veataotluse rahuldamise otsusest kõigile teistele käesolevat eeskirja kohaldatavatele 1958. aasta lepingu osalistele.

5.   JUURDEPÄÄS OBD-SEADMEGA SEOTUD TEABELE

5.1.   Tüübikinnituse või selle muutmise taotlusele lisatakse asjakohane OBD-seadmega seotud teave. See teave peab võimaldama varuosade või moderniseerimiseks vajalike osade tootjatel valmistada neid osi kokkusobivatena sõiduki OBD-seadmega, selleks et see talitleks veatult ja tagaks sõiduki kasutajale rikkekindla süsteemi. See teave peab võimaldama samuti diagnostikavahendite ja katseseadmete tootjatel valmistada riistu ja seadmeid, mis tagavad sõiduki heite kontrollsüsteemi tõhusa ja õige diagnoosimise.

5.2.   Taotluse korral teevad haldusasutused 2. lisa 1. liite, milles esitatakse asjakohane teave OBD-seadme kohta, võrdse kohtlemise põhimõtet järgides kättesaadavaks kõigile osade, diagnostikavahendite ja katseseadmete tootjatele, kes on asjast huvitatud.

5.2.1.   Kui sõiduki puhul, millele on antud eeskirja eelmise versiooni kohane tüübikinnitus, saab haldusasutus osade, diagnostikavahendite või katseseadmete tootjalt, kes on asjast huvitatud, taotluse OBD-süsteemi käsitleva teabe kohta,

| — | esitab haldusasutus 30 päeva jooksul kõnealuse sõidukitüübi tootjale taotluse teha kättesaadavaks 1. lisa punkti 4.2.11.2.7.6 kohane teave. Punkti 4.2.11.2.7.6 teise lõigu nõuet ei kohaldata; |
| --- | --- |

—

esitab haldusasutus 30 päeva jooksul kõnealuse sõidukitüübi tootjale taotluse teha kättesaadavaks 1. lisa punkti 4.2.11.2.7.6 kohane teave. Punkti 4.2.11.2.7.6 teise lõigu nõuet ei kohaldata;

| — | esitab sõiduki tootja selle teabe haldusasutusele kahe kuu jooksul pärast taotluse saamist; |
| --- | --- |

—

esitab sõiduki tootja selle teabe haldusasutusele kahe kuu jooksul pärast taotluse saamist;

| — | edastab haldusasutus teabe lepinguosaliste haldusasutustele ja esialgse tüübikinnituse andnud haldusasutus lisab kõnesoleva teabe sõiduki tüübikinnitust käsitleva teabe 1 lisasse. |
| --- | --- |

—

edastab haldusasutus teabe lepinguosaliste haldusasutustele ja esialgse tüübikinnituse andnud haldusasutus lisab kõnesoleva teabe sõiduki tüübikinnitust käsitleva teabe 1 lisasse.

Selle nõudega ei tunnistata kehtetuks ühtegi eeskirja nr 83 kohaselt varem antud tüübikinnitust ega takistata selliste tüübikinnituste laiendamist selle eeskirja alusel, mille kohaselt esialgne tüübikinnitus anti.

5.2.2.   Teavet saab taotleda ainult selliste varu- ja talitlusosade puhul, mille kohta kehtib ÜRO/ECE tüübikinnituse nõue või osade puhul, mis kujutavad endast osa seadmest, mille kohta kehtib ÜRO/ECE tüübikinnituse nõue.

5.2.3.   Teabe taotluses identifitseeritakse taotlusekohase sõiduki mudeli täpne spetsifikaat. Taotluses tuleb kinnitada, et taotletav teave on vajalik varu- või moderniseerimiseks vajalike osade või diagnostikavahendite või katseseadmete osade väljatöötamiseks.

11. LISA

1. liide

PARDADIAGNOSTIKASÜSTEEMIDE (OBD-SÜSTEEMIDE) TOIMIMINE

1.   SISSEJUHATUS

Käesolevas liites kirjeldatakse 11. lisa punkti 3 kohase katse menetlust. Menetluses kirjeldatakse meetodit, mille abil kontrollitakse sõidukile paigaldatud pardadiagnostikasüsteemi toimimist mootori asjaomaste juhtimissüsteemide või heitkoguste kontrollsüsteemi tõrke simuleerimise teel. Selles fikseeritakse ühtlasi menetlused OBD-süsteemide kulumiskindluse määramiseks.

Tootja peab kättesaadavaks tegema defektsed osad ja/või elektriseadmed, mida kasutatakse tõrgete simuleerimisel. Mõõtmistega I tüübi katse ajal tehakse kindlaks, et kõnealuste defektsete osade või seadmete kasutamisel tekkivad heitkogused ületavad punktis 3.3.2 ettenähtud piirväärtusi kõige rohkem 20 % võrra.

Defektse osa või seadmega sõiduki katsetamisel loetakse OBD-süsteem tüübikinnitusnõuetele vastavaks juhul, kui rikkeindikaator aktiveerub. OBD-süsteemile antakse tüübikinnitus ka siis, kui MI käivitub OBD läviväärtustest allpool.

2.   KATSE KIRJELDUS

2.1.   OBD-süsteemide katsetamine koosneb järgmistest faasidest:

2.1.1.   rikke simuleerimine mootori juhtimissüsteemi või heitkoguste kontrollsüsteemi kuuluvas osas,

2.1.2.   punktis 6.2.1 või 6.2.2 kindlaksmääratud eelkonditsioneerimisel simuleeritud rikkega sõiduki ettevalmistus,

2.1.3.   simuleeritud rikkega sõidukiga I tüübi katse sõidutsükli läbimine ning sõiduki heitkoguste mõõtmine,

2.1.4.   otsus OBD-süsteemi kohta, kas süsteem reageerib simuleeritud rikkele ning näitab sõiduki juhile rikke esinemist asjakohasel viisil.

2.2.   Alternatiivselt võib juhul, kui tootja seda taotleb, ühe või mitme osa riket allpool toodud punkti 6 nõuete kohaselt elektrooniliselt simuleerida.

2.3.   Tootjad võivad taotleda süsteemi seire korraldamist väljaspool I tüübi katset, kui tüübikinnitusasutusele tõestatakse, et seire I tüübi katse tingimustes piiraks seiret sõiduki kasutuseloleku ajal.

3.   KATSESÕIDUK JA -KÜTUS

3.1.   Sõiduk

Katsesõiduk peab vastama 4. lisa punktis 3.1 ettenähtud nõuetele.

3.2.   Kütus

Katsetamisel kasutatakse sobivaid etalonkütuseid, mida on kirjeldatud bensiini ja diislikütuste puhul 10. lisas ning vedela naftagaasi ja maagaasi puhul 10a lisas. Haldusasutus võib vastavalt katsetatavale vealiigile (vt käesolev liide, punkt 6.3) valida kütuse liigi 10a lisas kirjeldatud etalonkütuste hulgast ainuküttel gaasiküttega sõidukite katsetamise puhul või 10. või 10a lisas kirjeldatud etalonkütuste hulgast kaksikküttel gaasiküttega sõidukite katsetamise puhul. Valitud kütuseliiki ei muudeta ühelgi käesoleva liite punktides 2.1–2.3 kirjeldatud katsetamise astmel. Kui kütusena kasutatakse veeldatud naftagaasi või maagaasi, võib mootori käivitada bensiiniga ning lülitada ümber veeldatud naftagaasile või maagaasile eelnevalt kindlaksmääratud ajavahemiku järel, mis on automaatselt reguleeritav ja mida juht ei saa muuta.

4.   KATSETEMPERATUUR JA -RÕHK

4.1.   Katsetemperatuur ja -rõhk peavad vastama 4. lisas kirjeldatud I tüübi katse nõuetele.

5.   KATSESEADMED

5.1.   Šassiidünamomeeter

Šassiidünamomeeter peab vastama 4. lisas ettenähtud nõuetele.

6.   OBD-SÜSTEEMI KATSEMENETLUS

6.1.   Töötsükkel šassiidünamomeetril peab vastama 4. lisas ettenähtud nõuetele.

6.2.   Sõiduki eelkonditsioneerimine

6.2.1.   Olenevalt mootoritüübist ning pärast punktis 6.3 esitatud vealiikidest ühe liigi kasutuselevõtmist tuleb sõiduk eelkonditsioneerida vähemalt kahe I tüübi katse järjestikku toimuva sõidu (esimene ja teine osa) abil. Diiselmootoriga sõidukite puhul on lubatud täiendav eelkonditsioneerimine kahe teise osa sõidutsükli abil.

6.2.2.   Tootja taotluse korral võib kasutada alternatiivseid eelkonditsioneerimisviise.

6.3.   Katsetatavad vealiigid

6.3.1.   Ottomootoriga sõidukid:

6.3.1.1.   Katalüsaatori asendamine kulunud või defektse katalüsaatoriga või sellise vea elektrooniline simuleerimine.

6.3.1.2.   Mootoritõrke tingimused vastavalt 11. lisa punktis 3.3.3.2 esitatud mootoritõrke seire tingimustele.

6.3.1.3.   Hapnikuanduri asendamine kulunud või defektse hapnikuanduriga või sellise vea elektrooniline simuleerimine.

6.3.1.4.   Mis tahes muu juhtarvutiga ühendatud heidet mõjutava jõuseadme osa elektriühenduse katkestamine (kui see on aktiveeritud valitud kütuseliigile).

6.3.1.5.   Kütuseaurude eemaldamist juhtiva elektroonilise seadme elektriühenduse katkestamine (kui sõiduk on selle seadmega varustatud ja kui see on aktiveeritud valitud kütuseliigile). Selle vealiigi puhul ei ole vaja teha I tüübi katseid.

6.3.2.   Diiselmootoriga sõidukid:

6.3.2.1.   Katalüsaatori (kui see on paigaldatud) asendamine kulunud või defektse katalüsaatoriga või sellise vea elektrooniline simuleerimine.

6.3.2.2.   Tahkete osakeste püüduri (kui see on sõidukile paigaldatud) täielik eemaldamine või defektne püüdurikoost, kui andurid moodustavad püüduri lahutamatu osa.

6.3.2.3.   Sissepritsesüsteemi mis tahes kütuse elektroonilise doseerimis- ja ajastusseadme elektriühenduste katkestamine.

6.3.2.4.   Mis tahes muu heitkoguseid mõjutava ning ülekandesüsteemi arvutiga ühendatud osa elektriühenduste katkestamine.

6.3.2.5.   Tootja peab punktides 6.3.2.3 ja 6.3.2.4 ettenähtud nõuete täitmiseks ja tüübikinnitusasutuse nõusolekul võtma vajalikud meetmed tõestamaks, et OBD-süsteem edastab veateate elektriühenduste katkemise korral.

6.4.   OBD-seadme katse

6.4.1.   Ottomootoriga sõidukid:

6.4.1.1.   Pärast eelkonditsioneerimist punkti 6.2 kohaselt läbitakse katsesõidukil I tüübi katse sõidutsükkel (esimene ja teine osa).

Rikkeindikaator peab aktiveeruma enne kõnealuse katse lõppu ükskõik millise tingimuse korral punktides 6.4.1.2–6.4.1.5 nimetatud tingimustest. Tehniline teenistus võib kõnealused tingimused asendada muude tingimustega punktis 6.4.1.4 ettenähtud korras. Tüübikinnituse jaoks simuleeritud vigade koguarv ei tohi siiski olla üle nelja (4).

6.4.1.2.   Katalüsaatori asendamine kulunud või defektse katalüsaatoriga või kulunud või defektse katalüsaatori elektrooniline simuleerimine, mille tagajärjel tekivad 11. lisa punktis 3.3.2 esitatud piirväärtusi ületavad süsivesinike heitkogused.

6.4.1.3.   Kunstlikult esilekutsutud mootoritõrge 11. lisa punktis 3.3.3.2 seoses mootoritõrke seirega esitatud tingimustel, mille tagajärjel tekivad kõiki 11. lisa punktis 3.3.2 esitatud piirväärtusi ületavad heitkogused.

6.4.1.4.   Hapnikuanduri asendamine kulunud või defektse hapnikuanduriga või kulunud või defektse hapnikuanduri elektrooniline simuleerimine, mille tulemusena tekivad kõiki 11. lisa punktis 3.3.2 esitatud piirväärtusi ületavad heitkogused.

6.4.1.5.   Kütuseaurude eemaldamist juhtiva elektroonilise seadme elektriühenduse katkestamine (kui sõiduk on selle seadmega varustatud ja kui see on aktiveeritud valitud kütuseliigile).

6.4.1.6.   Mis tahes muu juhtarvutiga ühendatud heidet mõjutava jõuseadme osa elektriühenduse katkestamine (kui see on aktiveeritud valitud kütuseliigile), mille tõttu heite tase ületab mõne käesoleva lisa punktis 3.3.2 esitatud piirväärtuse.

6.4.2.   Diiselmootoriga sõidukid:

6.4.2.1.   Pärast eelkonditsioneerimist punkti 6.2 kohaselt läbitakse katsesõidukil I tüübi katse sõidutsükkel (esimene ja teine osa).

Rikkeindikaator peab aktiveeruma enne kõnealuse katse lõppu ükskõik millise tingimuse korral punktides 6.4.2.2–6.4.2.5 nimetatud tingimustest. Tehniline teenistus võib kõnealused tingimused asendada muude tingimustega punktis 6.4.2.4 ettenähtud korras. Tüübikinnituse jaoks simuleeritud vigade koguarv ei tohi siiski olla üle nelja.

6.4.2.2.   Katalüsaatori (kui see on sõidukile paigaldatud) asendamine kulunud või defektse katalüsaatoriga või kulunud või defektse katalüsaatori elektrooniline simuleerimine, mille tagajärjel tekivad 11. lisa punktis 3.3.2 esitatud piirväärtusi ületavad heitkogused.

6.4.2.3.   Tahkete osakeste püüduri (kui see on sõidukile paigaldatud) täielik eemaldamine või asendamine eespool punktis 6.3.2.2 esitatud tingimustele vastava defektse osakeste püüduriga, mille tagajärjel tekivad 11. lisa punktis 3.3.2 esitatud piirväärtusi ületavad heitkogused.

6.4.2.4.   Sissepritsesüsteemis oleva mis tahes kütuse elektroonilise doseerimis- ja ajastusseadme elektriühenduste katkestamine punkti 6.3.2.5 kohaselt, mille tagajärjel tekivad kõiki 11. lisa punktis 3.3.2 esitatud piirväärtusi ületavad heitkogused.

6.4.2.5.   Sissepritsesüsteemis oleva mis tahes muu veoajami arvutiga ühendatud heidetega seotud osa ühenduse katkestamine punkti 6.3.2.5 kohaselt, mille tagajärjel tekivad kõiki 11. lisa punktis 3.3.2 esitatud piirväärtusi ületavad heitkogused.

6.5.   Diagnostikasignaalid

6.5.1.1.   Mis tahes osa või süsteemi rikke esmakordsel kindlaksmääramisel tuleb mootori hetkeseisund nn hetkeseisuna arvutimällu salvestada. Kütusesüsteemi või mootoritõrkega seotud järgmise rikke korral tuleb kõik eelnevalt salvestatud hetkeseisud asendada küttesüsteemi või mootoritõrke andmetega (olenevalt sellest, kumb on esimene). Salvestus mootori seisundi kohta peab sisaldama järgmisi andmeid (võib sisaldada ka rohkem andmeid): mootori arvestuslik koormus, mootori pöörlemiskiirus, kütuse doseerimine (olemasolu korral), kütuse rõhk (olemasolu korral), sõiduki kiirus (olemasolu korral), jahutusvedeliku temperatuur, sisselasketorustiku surve (olemasolu korral), suletud või avatud ahel (olemasolu korral) ning veakood, mis põhjustas andmete salvestamise. Tootja peab hetkeseisudena salvestamiseks välja valima efektiivse remondi seisukohast kõige asjakohasemad andmed. Vajalik on ainult üks hetke andmenäit. Tootjad võivad soovi korral salvestada täiendavaid kaadreid tingimusel, et vähemalt üks kaader oleks loetav tavalise skanneri abil, mis vastab punktides 6.5.3.2–6.5.3.3 esitatud tehnilistele nõuetele. Kui andmesalvestuse esile kutsunud veakood kustutatakse 11. lisa punktis 3.7 ettenähtud korras, siis tuleb kustutada ka mootori kohta salvestatud andmed.

6.5.1.2.   Taotluse korral ning juhul, kui andmed on pardaarvutis või kui neid saab pardaarvutile kättesaadavate andmete abil kindlaks määrata, tuleb peale vajalike hetkeseisu andmete teha standardliidese jadapordi kaudu kättesaadavaks järgmised signaalid: diagnostilised veakoodid, mootorijahutusvedeliku temperatuur, kütuse kontrollseadme seisund, kütuse doseerimine, eelsüütenurk, sisselaskeõhu temperatuur, sisselasketorustiku surve, õhutamise määr, mootori pöörlemiskiirus, seguklapi anduri väljundväärtus, lisaõhu parameetrid (enne katalüsaatorit, pärast katalüsaatorit, puudub), mootori arvestuslik koormus, sõiduki kiirus ja kütuse rõhk.

Signaalid antakse punktis 6.5.3 esitatud spetsifikatsioonidel põhinevates standardühikutes. Tegelikud signaalid peavad olema selgesti eristatavad kontroll- või hädasignaalidest.

6.5.1.3.   Kõigi heitkoguste kontrollsüsteemide puhul, mille toimimist pardasüsteemide katsetamisel hinnatakse (katalüsaator, hapnikuandur jne), välja arvatud mootoritõrgete avastamise süsteem, kütusesüsteemi seire ning osade üldseire, tuleb sõiduki viimati tehtud katse tulemused ning süsteemi võrdlemisel kasutatud piirväärtused punktis 6.5.3 esitatud nõuete kohaselt standardliidese jadapordi kaudu kättesaadavateks teha. Eelmises lõigus nimetatud, kontrollimise läbinud osade ja süsteemide viimase katse tulemus kinnitatud/kinnitamata näidu vormis peab olema kättesaadav andmeliidese kaudu.

6.5.1.4.   OBD-süsteemi nõuded, millest lähtuvalt sõiduk sertifitseeritakse (11. lisa või punktis 5 kindlaksmääratud nõuded) ning põhiliste heitkoguste kontrollsüsteemide nõuded, mille punkti 6.5.3.3 kohane seire toimub OBD-süsteemi abil, peavad olema kättesaadavad standard-andmesideliidese jadapordi kaudu vastavalt käesoleva liite punktis 6.5.3 esitatud spetsifikatsioonidele.

6.5.1.5.   Uute sõidukitüüpide puhul peab tarkvara kaliibrimise tunnuskood olema standard-andmesideliidese jadapordi kaudu kättesaadav alates 1. jaanuarist 2003 ning kõigi kasutuselevõetavate sõidukitüüpide puhul alates 1. jaanuarist 2005. Tarkvara kalibreeringu identifitseerimisnumber esitatakse standardiseeritud kujul.

6.5.2.   Heitkoguste diagnostikasüsteem ei pea osi hindama rikke ajal, kui see võib ohustada turvalisust või põhjustada osa talitluse lakkamise.

6.5.3.   Heitekontrolli diagnostika seade peab vastama asjakohastele ISO standarditele ja/või SAE spetsifikaatidele ning sellele peab olema standarditud ja piiranguteta juurdepääs.

6.5.3.1.   Sise- ja välisarvuti vaheline sideliin peab ettenähtud piiranguid arvestades vastama ühele järgmistest standarditest:

| — | ISO 9141-2: 1994 (muudetud 1996. aastal) “Maanteesõidukid – Diagnostikaseadmed – 2. osa: CARB nõuded digitaalandmevahetuse kohta”; |
| --- | --- |

—

ISO 9141-2: 1994 (muudetud 1996. aastal) “Maanteesõidukid – Diagnostikaseadmed – 2. osa: CARB nõuded digitaalandmevahetuse kohta”;

| — | SAE J1850: märts 1998 “B klassi andmeedastusvõrgu liides”. Heidet mõjutavate teadete puhul tuleb kasutada tsükkelkoodkontrolli ning kolmebaidilist päist, kuid mitte baidieraldust või kontrollsummasid; |
| --- | --- |

—

SAE J1850: märts 1998 “B klassi andmeedastusvõrgu liides”. Heidet mõjutavate teadete puhul tuleb kasutada tsükkelkoodkontrolli ning kolmebaidilist päist, kuid mitte baidieraldust või kontrollsummasid;

| — | ISO 14230-4. osa “Maanteesõidukid – Diagnostikaseadmete võtmesõnaprotokoll 2000 – 4. osa: Nõuded heidetega seotud seadmetele”; |
| --- | --- |

—

ISO 14230-4. osa “Maanteesõidukid – Diagnostikaseadmete võtmesõnaprotokoll 2000 – 4. osa: Nõuded heidetega seotud seadmetele”;

| — | ISO WD 15765-4 “Maanteesõidukid – Kontrolleri-ala võrgu (CAN) diagnostika – 4. osa: Nõuded heidetega seotud seadmetele”, 1. november 2001. |
| --- | --- |

—

ISO WD 15765-4 “Maanteesõidukid – Kontrolleri-ala võrgu (CAN) diagnostika – 4. osa: Nõuded heidetega seotud seadmetele”, 1. november 2001.

6.5.3.2.   OBD-seadme sidestamiseks vajalikud seadmed ja diagnostikavahendid peavad vastama standardis ISO DIS 15031-4 “Maanteesõidukid – Sõiduki ja sõidukiväliste katseseadmete sidestamine heidet mõjutava diagnostika puhul – 4. osa: Sõidukivälised katseseadmed”, 1. november 2001 esitatud talitlusspetsifikaadile või neid nõudeid ületama.

6.5.3.3.   Põhilised punkti 6.5.1 kohased diagnostikaandmed ning kahesuunalise kontrolli andmed esitatakse vormingus ja jaotusüksustena, mis on kirjeldatud standardis ISO DIS 15031-5 “Maanteesõidukid – Sõiduki ja sõidukiväliste katseseadmete sidestamine heidet mõjutava diagnostika puhul – 5. osa: Heidetega seotud diagnostikateenused”, 1. november 2001, ning need peavad olema kättesaadavad ISO DIS 15031-4 nõuetele vastava diagnostikavahendi abil.

Sõiduki tootja esitab siseriiklikule standardiametile heidetega seotud andmete üksikasjad nagu PIDd, OBD-monitooringu-IDd ja katse-IDd, mis ei ole standardis ISO DIS 15031-5 kindlaks määratud, kuid on seotud käesoleva eeskirjaga.

6.5.3.4.   Vea registreerimise puhul identifitseerib sõiduki tootja vea, kasutades sobivat veakoodi, mis vastab standardi ISO DIS 15031-6 punktile 6.3 “Maanteesõidukid – Sõiduki ja sõidukiväliste katseseadmete sidestamine heidet mõjutava diagnostika puhul – 6. osa: Diagnostika veakoodide identifitseerimine”, mis on seotud “heidetega seotud süsteemi diagnostiliste veakoodidega”. Kui selline identifitseerimine ei ole võimalik, võib sõiduki tootja kasutada ISO DIS 15031-6 punktide 5.3 ja 5.6 kohaseid diagnostika veakoode. Veakoodid peavad olema täielikult kättesaadavad käesoleva lisa punkti 6.5.3.2 nõuetele vastava standardse diagnostikaseadme abil.

Sõiduki tootja esitab siseriiklikule standardiametile heidetega seotud andmete üksikasjad nagu PIDd, OBD-monitooringu-IDd ja katse-IDd, mis ei ole standardis ISO DIS 15031-5 kindlaks määratud, kuid on seotud käesoleva eeskirjaga.

6.5.3.5.   Sõiduki ja diagnostikatestri sideliides peab olema standarditud ja vastama kõigile nõuetele, mis on esitatud standardis ISO DIS 15031-3 “Maanteesõidukid – Sõiduki ja sõidukiväliste katseseadmete sidestamine heidet mõjutava diagnostika puhul – 3. osa: Diagnostikaside ja sellega seotud elektriahelad: määratlused ja kasutamine”, 1. november 2001. Paigaldamiskoht peab kokkuleppel haldusasutusega olema hooldustöötajatele kergesti ligipääsetav, kuid kaitstud asjatundmatute kasutajate eest.

6.6.   Erinõuded diagnostikasignaalide edastamise kohta kaksikküttel gaasiküttega sõidukitelt.

6.6.1.   Kaksikküttel gaasiküttega sõidukite puhul, kui erinevate kütusesüsteemide diagnostikasignaale hoitakse samas arvutis, tuleb bensiini- ja gaasikütte diagnostikasignaale hinnata ja edastada teineteisest sõltumatult.

6.6.2.   Kaksikküttel gaasiküttega sõidukite puhul, kui erinevate kütusesüsteemide diagnostikasignaale hoitakse eri arvutites, tuleb bensiini- ja gaasikütte diagnostikasignaale hinnata ja edastada kütusele vastavast arvutist.

6.6.3.   Diagnostikavahendilt lähtuva päringu korral tuleb diagnostikasignaalid edastada sõiduki liikumise puhul bensiiniküttel ühel lähteaadressil ja sõiduki liikumise puhul gaasiküttel teisel lähteaadressil. Lähteaadresside kasutamist on kirjeldatud standardis ISO DIS 15031-5 “Maanteesõidukid – Sõiduki ja sõidukiväliste katseseadmete sidestamine heidet mõjutava diagnostika puhul – 5. osa: Heidetega seotud diagnostikateenused”, 1. november 2001.

11. LISA

2. liide

SÕIDUKITÜÜPKONNA OLULISED KARAKTERISTIKUD

1.   OBD TÜÜPKONNA MÄÄRATLEMISE PARAMEETRID

ODB tüüpkonda võib määratleda põhiliste konstruktsiooniparameetrite alusel, mis peavad olema ühised kõigile tüüpkonna sõidukitele. Mõnel juhul võivad parameetrid olla omavahel seotud. Neid mõjusid peab samuti arvesse võtma tagamaks, et ühte tüüpkonda kuuluvad ainult samalaadsete heitgaasikarakteristikutega sõidukid.

2.   Sõidukid, mille järgnevalt kirjeldatud parameetrid on identsed, loetakse samasse mootori/heitgaasikontrolli/OBD-süsteemi kuuluvateks.

Mootor:

| a) | põlemisprotsess (st sädesüüde, survesüüde, kahetaktiline, neljataktiline), |
| --- | --- |

a)

põlemisprotsess (st sädesüüde, survesüüde, kahetaktiline, neljataktiline),

| b) | mootori kütusega varustamise meetod (karburaator või sissepritse). |
| --- | --- |

b)

mootori kütusega varustamise meetod (karburaator või sissepritse).

Heitkoguste kontrollsüsteem:

| a) | katalüüsjärelpõleti tüüp (oksüdatsioonikatalüsaator, kolmiskatalüüsjärelpõleti, eelsoojendusega katalüsaatorjärelpõleti, muu), |
| --- | --- |

a)

katalüüsjärelpõleti tüüp (oksüdatsioonikatalüsaator, kolmiskatalüüsjärelpõleti, eelsoojendusega katalüsaatorjärelpõleti, muu),

| b) | tahkete osakeste püüduri tüüp, |
| --- | --- |

b)

tahkete osakeste püüduri tüüp,

| c) | lisaõhu sissepuhe (on / ei ole), |
| --- | --- |

c)

lisaõhu sissepuhe (on / ei ole),

| d) | heitgaasitagastus (on / ei ole). |
| --- | --- |

d)

heitgaasitagastus (on / ei ole).

OBD-süsteemi osad ja toimimine:

| | OBD-süsteemi talitluse seire-, rikete avastamise ja rikketeate juhile edastamise meetodid. |
| --- | --- |

OBD-süsteemi talitluse seire-, rikete avastamise ja rikketeate juhile edastamise meetodid.

12. LISA

ECE TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE VEELDATUD NAFTAGAASIGA (LPG) VÕI MAAGAASIGA (NG) TÖÖTAVALE SÕIDUKILE

1.   SISSEJUHATUS

Käesolevas lisas kirjeldatakse sellise sõiduki tüübikinnituse erinõudeid, milles kasutatakse veeldatud naftagaas- või maagaaskütust või milles võib kütusena kasutada kas pliivaba bensiini või veeldatud naftagaasi või maagaasi, millega katsed on seotud.

Müügil on väga erineva koostisega veeldatud naftagaas- ja maagaaskütuseid, mis nõuab kütusesüsteemi vastavat kohandamist. Selleks tuleb sõidukeid I tüübi katses katsetada piirvahemiku kahe äärmise etalonkütusega ning kindlaks määrata kütusesüsteemi kohastuvus. Selle sõiduki, mille kütusesüsteemi kohastuvus on kindlaks määratud, võib võtta tüüpkonna algsõidukiks. Kõnealuse tüüpkonna nõuetele vastavaid sõidukeid on vaja katsetada ainult ühe kütusega juhul, kui nendele on paigaldatud sama kütusesüsteem.

2.   MÕISTED

Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid:

2.1.   Algsõiduk – kütusesüsteemi kohastuvuse demonstreerimiseks valitud sõiduk, millele viidatakse tüüpkonna muude sõidukite puhul. Tüüpkonnas võib olla rohkem kui üks algsõiduk.

2.2.   Tootepere liige

2.2.1.   Tüüpkonna sõiduk – sõiduk, millel on algsõiduki (algsõidukite) järgmised olulised karakteristikud:

| a) | see on toodetud sama tootja poolt; |
| --- | --- |

a)

see on toodetud sama tootja poolt;

| b) | kehtivad samad heitkoguste piirväärtused; |
| --- | --- |

b)

kehtivad samad heitkoguste piirväärtused;

| c) | kui gaaskütuseseadme kütusetoide hõlmab kogu mootorit:
  siis selle sertifitseeritud efektiivvõimsus on 0,7–1,15 × algsõiduki kasulik võimsus.
  kui gaaskütuseseadme toide on eraldi iga silindri kohta:
  siis selle sertifitseeritud efektiivvõimsus silindri kohta on 0,7–1,15 × algsõiduki kasulik võimsus. |
| --- | --- |

c)

kui gaaskütuseseadme kütusetoide hõlmab kogu mootorit:

siis selle sertifitseeritud efektiivvõimsus on 0,7–1,15 × algsõiduki kasulik võimsus.

kui gaaskütuseseadme toide on eraldi iga silindri kohta:

siis selle sertifitseeritud efektiivvõimsus silindri kohta on 0,7–1,15 × algsõiduki kasulik võimsus.

| d) | katalüsaatoriga varustatuse korral on katalüsaator sama tüüpi, see tähendab kolmeastmeline katalüsaator, oksüdatsioonikatalüsaator, lämmastikoksiide redutseeriv katalüsaator. |
| --- | --- |

d)

katalüsaatoriga varustatuse korral on katalüsaator sama tüüpi, see tähendab kolmeastmeline katalüsaator, oksüdatsioonikatalüsaator, lämmastikoksiide redutseeriv katalüsaator.

| e) | gaaskütuseseade (kaasa arvatud rõhuregulaator) on sama tootja toodang ning kuulub samasse tüüpi: induktsioon, aurupritse (ühepunktipritse, mitmepunktipritse), vedelikupritse (ühepunktipritse, mitmepunktipritse); |
| --- | --- |

e)

gaaskütuseseade (kaasa arvatud rõhuregulaator) on sama tootja toodang ning kuulub samasse tüüpi: induktsioon, aurupritse (ühepunktipritse, mitmepunktipritse), vedelikupritse (ühepunktipritse, mitmepunktipritse);

| f) | gaaskütuseseadmel on sama tüüpi ning samadele tehniliste nõuetele vastav elektrooniline juhtimisplokk, mis töötab samade tarkvarapõhimõtete ja sama juhtimisstrateegia kohaselt. |
| --- | --- |

f)

gaaskütuseseadmel on sama tüüpi ning samadele tehniliste nõuetele vastav elektrooniline juhtimisplokk, mis töötab samade tarkvarapõhimõtete ja sama juhtimisstrateegia kohaselt.

2.2.2.   Seoses nõudega c: kui katsetamisel selgub, et kaks gaaskütusega sõidukit, välja arvatud nende vastav sertifitseeritud kasulik võimsus P1 ja P2 (P1 < P2), võivad olla ühe ja sama tüüpkonna sõidukid ning kui mõlemat on katsetatud algsõidukina, siis loetakse samasse tüüpkonda kuuluvaks iga sõiduk, mille sertifitseeritud kasulik võimsus on vahemikus 0,7 P1–1,15 P2.

3.   TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE

Tüübikinnitus antakse juhul, kui on täidetud järgmised nõuded:

3.1.   Algsõiduki heitgaasidega seotud tüübikinnitus:

Algsõiduk peab suutma kohanduda mis tahes koostisega müügil oleva kütusega. Veeldatud naftagaasi C3/C4 koostis varieerub. Üldiselt esineb kaks maagaasikütuse tüüpi: kõrge kütteväärtusega kütus (H-rühma gaas) ja madala kütteväärtusega kütus (L-rühma gaas), mille kütteväärtus kõigub märkimisväärselt mõlemas rühmas; need erinevad oluliselt Wobbe’i indeksi poolest. Etalonkütustes on need varieerumised arvesse võetud.

3.1.1.   Algsõidukit (algsõidukeid) katsetatakse I tüübi katses kahe 10a lisas mainitud äärmusliku etalonkütusega.

3.1.1.1.   Kui üleminek ühelt kütuselt teisele toimub praktikas lüliti abil, ei kasutata seda lülitit tüübikinnituse ajal. Sellisel juhul võib 4. lisa punktis 5.3.1 nimetatud eelkonditsioneerimistsüklit tootja taotluse korral ning tehnilise teenistuse nõusolekul laiendada.

3.1.2.   Sõiduk loetakse vastavaks, kui see vastab mõlema etalonkütusega heitkoguste piirväärtustele.

3.1.3.   Iga saasteaine emissioonitulemuste suhe r määratakse järgmiselt:

| Kütusetüüp (-tüübid) | Etalonkütused | “r” arvutamine |
| --- | --- | --- |
| Veeldatud naftagaas ja bensiin (tüübikinnitus B) | Kütus A | |
| või ainult veeldatud naftagaas (tüübikinnitus D) | Kütus B |
| Maagaas ja bensiin (tüübikinnitus B) | Kütus G 20 | |
| või ainult maagaas (tüübikinnitus D) | Kütus G 25 |

Kütusetüüp (-tüübid)

Etalonkütused

“r” arvutamine

Veeldatud naftagaas ja bensiin (tüübikinnitus B)

Kütus A

Formula

või ainult veeldatud naftagaas (tüübikinnitus D)

Kütus B

Maagaas ja bensiin (tüübikinnitus B)

Kütus G 20

Formula

või ainult maagaas (tüübikinnitus D)

Kütus G 25

3.2.   Tüüpkonda kuuluva sõiduki tüübikinnitus tekitatavate heidete puhul:

Tüüpkonna sõidukile tehakse I tüübi katse ühe etalonkütusega. Etalonkütuseks võib olla ükskõik kumb etalonkütus. Sõiduk loetakse vastavaks, kui täidetud on järgmised nõuded:

3.2.1.   Sõiduk vastab tüüpkonna sõiduki määratlusele eespool toodud punkti 2.2 kohaselt.

3.2.2.   Kui katsekütuseks on veeldatud naftagaasi puhul etalonkütus A või maagaasi puhul G20, korrutatakse heitetulemus vastava teguriga “r”, kui r > 1; kui r < 1, ei ole parandus vajalik.

Kui katsekütuseks on veeldatud naftagaasi puhul etalonkütus B või maagaasi puhul G25, jagatakse heitetulemus vastava teguriga “r”, kui r < 1; kui r > 1, ei ole parandus vajalik.

3.2.3.   Sõiduk peab vastama nii mõõtmise kui arvutamise tulemusena saadud heitkoguste piirväärtustele.

3.2.4.   Kui sama mootoriga tehakse mitmeid katseid, siis võetakse kõigepealt etalonkütuse G20 ehk A ja etalonkütuse G25 ehk B tulemuste keskmine ning seejärel arvutatakse keskmiste tulemuste põhjal välja tegur “r”.

4.   ÜLDNÕUDED

4.1.   Toodangu vastavuse katsed võib teha müügil oleva kütusega, mille C3/C4 suhe veeldatud naftagaasi puhul on etalonkütuste C3/C4 vahemikus või mille Wobbe'i indeks maagaasi puhul asub piirvahemiku kahe äärmise etalonkütuse Wobbe'i indeksite vahemikus. Sellisel juhul tuleb teha kütuse analüüs.

13. LISA

PERIOODILISELT REGENEREERUVA SÜSTEEMIGA SÕIDUKI HEITKOGUSTE KATSEMENETLUS

1.   SISSEJUHATUS

Käesolevas lisas esitatakse käesoleva eeskirja punktis 2.20 määratletud perioodiliselt regenereeruva süsteemiga sõiduki tüübikinnitusega seotud erisätted.

2.   TÜÜBIKINNITUSE KOHALDAMISALA JA LAIENDAMINE

2.1.   Perioodiliselt regenereeruva süsteemiga sõidukitüüpkonnad

Menetlust kohaldatakse käesoleva eeskirja punktis 2.20 määratletud perioodiliselt regenereeruva süsteemiga sõidukite suhtes. Käesoleva lisa kohaldamisel võib määratleda sõidukite tüüpkonnad. Vastavalt sellele loetakse sõidukitüüpe, mille allpool kirjeldatud parameetrid on identsed või püsivad ettenähtud piirväärtuste raames, määratletud perioodiliselt regenereeruvatele süsteemidele omaste mõõtmiste osas samasse tüüpkonda kuuluvateks.

2.1.1.   Identsed parameetrid on:

Mootor:

| a) | Põlemisprotsess |
| --- | --- |

a)

Põlemisprotsess

Perioodiliselt regenereeruv süsteem (st katalüsaator, tahkete osakeste püüdur):

| a) | konstruktsioon (st mõõtmisruumi tüüp, väärismetalli tüüp, substraadi tüüp, elemendi tihedus), |
| --- | --- |

a)

konstruktsioon (st mõõtmisruumi tüüp, väärismetalli tüüp, substraadi tüüp, elemendi tihedus),

| b) | tüüp ja tööpõhimõte, |
| --- | --- |

b)

tüüp ja tööpõhimõte,

| c) | doseerimis- ja lisaainesüsteem, |
| --- | --- |

c)

doseerimis- ja lisaainesüsteem,

| d) | maht ± 10 %, |
| --- | --- |

d)

maht ± 10 %,

| e) | asukoht (temperatuur ± 50 °C kiirusel 120 km/h või 5 % erinevus maksimaalse temperatuuri/rõhu juures). |
| --- | --- |

e)

asukoht (temperatuur ± 50 °C kiirusel 120 km/h või 5 % erinevus maksimaalse temperatuuri/rõhu juures).

2.2.   Erineva tuletatud massiga sõidukitüübid

Käesoleva lisa menetluse kohaselt võib käesoleva eeskirja punkti 2.20 määratlusele vastavale perioodiliselt regenereeruva süsteemiga sõidukitüübile tüübikinnituse andmiseks kindlaksmääratud Ki tegureid laiendada teistele tüüpkonna grupi sõidukitele, mille tuletatud mass jääb järgmise kahe kõrgema ekvivalentse inertsiklassi või madalamate ekvivalentse inertsi väärtuste piiridesse.

3.   KATSEMENETLUS

Sõidukil võib olla lüliti, mis võimaldab vältida või lubada regeneratsiooniprotsessi tingimusel, et see funktsioon ei mõjuta originaalmootori kalibreeringut. See lüliti on lubatud üksnes regeneratsiooni vältimiseks regeneratsioonisüsteemi laadimise ja eelkonditsioneerimistsüklite ajal. Seda ei kasutata heidete mõõtmise ajal regeneratsioonifaasis, vaid heidete mõõtmine viiakse läbi heitekatse originaalseadme tootja (OEM) juhtimisseadisega, mis on muutmata kujul.

3.1.   Heitgaaside mõõtmine kahe regeneratiivse faasiga töötsükli vahel

Keskmised heitkogused regeneratsioonifaaside vahel ja regeneratsiooniseadme laadimise ajal määratakse mitme (kui neid on üle kahe) ligikaudu sama distantsiga I tüübi töötsükli või samaväärsete mootori katsestendi tsüklite aritmeetilise keskmise põhjal. Alternatiivina võib tootja esitada andmed, mis näitavad, et heited püsivad regeneratsioonifaaside vahel konstantsena (± 15 %). Sel juhul võib kasutada tavapärase I tüübi katse käigus mõõdetud heitkoguseid. Kõigil muudel juhtudel tuleb sooritada vähemalt kahe I tüübi töötsükli või samaväärse mootori katsestendi tsükli heidete mõõtmine: üks vahetult pärast regeneratsiooni (enne uut laadimist) ja teine võimalikult vahetult enne regeneratsioonifaasi. Kõik heitkoguste mõõtmised ja arvutused teostatakse vastavalt 4. lisa punktidele 5, 6, 7 ja 8.

3.1.2.   Laadimisprotsess ja Ki määramine sooritatakse I tüübi töötsükli ajal šassiidünamomeetril või mootori katsestendil samaväärset katsetsüklit kasutades. Need tsüklid võib läbi teha katkestusteta (st ilma et mootorit tarvitseks tsüklite vahel välja lülitada). Pärast mingi arvu tsüklite läbimist võib sõiduki šassiidünamomeetrilt maha võtta ning katset hiljem jätkata.

3.1.3.   Kahe regeneratsioonifaasiga tsükli vahele jäävate tsüklite arv (D), tsüklite arv, mille jooksul toimub heitkoguste mõõtmine (n), ja iga heitkoguste mõõtmine (M’sij) esitatakse vastavalt vajadusele 1. lisa punktides 4.2.11.2.1.10.1 – 4.2.11.2.1.10.4 või 4.2.11.2.5.4.1 – 4.2.11.2.5.4.4.

3.2.   Heitkoguste mõõtmine regeneratsiooni ajal

3.2.1.   Sõiduki ettevalmistamiseks vajaduse korral heidete katseks regeneratsioonifaasis võib olenevalt eespool punktis 3.1.2 valitud laadimismenetlusest kasutada 4. lisa punktis 5.3 toodud ettevalmistustsükleid või samaväärseid mootori katsestendi tsükleid.

3.2.2.   Enne esimese arvessemineva heitgaasikatse läbiviimist kehtivad 4. lisas kirjeldatud I tüübi katse sõiduki ja katsetingimused.

3.2.3.   Regeneratsioon ei tohi toimuda sõiduki ettevalmistamise ajal. Selle tagamiseks võib kasutada ühte järgmistest meetoditest:

3.2.3.1.   eelkonditsioneerimistsüklite ajaks võib paigaldada simuleeriva regenereeruva süsteemi või osalise süsteemi,

3.2.3.2.   mis tahes muu tootja ja tüübikinnitusasutuse vahel kokkulepitud meetod.

3.2.4.   I tüübi töötsükli või samaväärse mootori katsestendi tsükli kohaselt viiakse läbi regeneratsiooniprotsessi hõlmav külmkäivitusega heitgaasikatse. Kui kahe regeneratsioonifaasi esinemistsükli vahelised heitekatsed viiakse läbi mootori katsestendil, viiakse ka regeneratsioonifaasi hõlmav heitekatse läbi mootori katsestendil.

3.2.5.   Kui regeneratsiooniprotsessiks kulub rohkem kui üks töötsükkel, sõidetakse järgnev katsetsükkel (järgnevad katsetsüklid) läbi kohe, mootorit välja lülitamata, kuni saavutatud on täielik regeneratsioon (iga tsükkel viiakse lõpule). Uue katse ettevalmistamiseks vajalik aeg peab olema võimalikult lühike (nt tahkete osakeste filtri vahetus). Selleks ajaks tuleb mootor välja lülitada.

3.2.6.   Heiteväärtused regeneratsiooni ajal (Mri) arvutatakse vastavalt 4. lisa punktile 8. Täieliku regeneratsiooni käigus mõõdetud töötsüklite arv (d) registreeritakse.

3.3.   Kombineeritud heitkoguste arvutamine

Formula n ≥ 2; Formula

Formula

kus iga vaadeldava saasteaine (i) puhul:

| — | = | M′sij | = | saasteaine (i) heitkogused (g/km) ühe ilma regeneratsioonita I tüübi töötsükli (või samaväärse mootori katsestendi tsükli) vältel, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | M′rij | = | saasteaine (i) heitkogused (g/km) regeneratsiooni ajal ühe I tüübi töötsükli (või samaväärse mootori katsestendi tsükli) vältel (kui n > 1, viiakse esimene I tüübi katse läbi külma ning järgnevad tsüklid sooja mootoriga), |
| — | = | Msi | = | saasteaine i heidete keskmine mass grammides kilomeetri kohta ilma regeneratsioonita, |
| — | = | Mri | = | saasteaine i heidete keskmine mass grammides kilomeetri kohta regeneratsiooni ajal, |
| — | = | Mpi | = | saasteaine i heidete keskmine mass grammides kilomeetri kohta, |
| — | = | n | = | katsepunktide arv, mille juures sooritatakse heitkoguste mõõtmised (I tüübi töötsüklid või samaväärsed mootori katsestendi tsüklid) kahe regeneratsioonifaasiga tsükli vahel, ≥ 2 |
| — | = | d | = | regeneratsiooniks vajalike töötsüklite arv, |
| — | = | D | = | kahe regeneratiivse faasi esinemistsükli vaheliste töötsüklite arv. |

—

=

M′sij

=

saasteaine (i) heitkogused (g/km) ühe ilma regeneratsioonita I tüübi töötsükli (või samaväärse mootori katsestendi tsükli) vältel,

—

=

M′rij

=

saasteaine (i) heitkogused (g/km) regeneratsiooni ajal ühe I tüübi töötsükli (või samaväärse mootori katsestendi tsükli) vältel (kui n > 1, viiakse esimene I tüübi katse läbi külma ning järgnevad tsüklid sooja mootoriga),

—

=

Msi

=

saasteaine i heidete keskmine mass grammides kilomeetri kohta ilma regeneratsioonita,

—

=

Mri

=

saasteaine i heidete keskmine mass grammides kilomeetri kohta regeneratsiooni ajal,

—

=

Mpi

=

saasteaine i heidete keskmine mass grammides kilomeetri kohta,

—

=

n

=

katsepunktide arv, mille juures sooritatakse heitkoguste mõõtmised (I tüübi töötsüklid või samaväärsed mootori katsestendi tsüklid) kahe regeneratsioonifaasiga tsükli vahel, ≥ 2

—

=

d

=

regeneratsiooniks vajalike töötsüklite arv,

—

=

D

=

kahe regeneratiivse faasi esinemistsükli vaheliste töötsüklite arv.

Mõõtmisparameetreid kujutav näide on toodud joonisel 8/1.

Joonis 8/1

Heitgaasikatse ajal mõõdetavate parameetrite arv regeneratsiooniga tsüklite ajal ja vahel (skemaatiline näide, heitkogused D ajal võivad kasvada või kahaneda)

Image

3.4.   Iga vaadeldava saasteaine (i) regeneratsiooniteguri K arvutamine

Ki = Mpi/Msi

Msi, Mpi ja Ki tulemused registreeritakse tehnilisele teenistusele edastatavas katseprotokollis.

Ki võib kindlaks määrata pärast ühe katseseeria lõpulejõudmist.

14. LISA

ELEKTRILISTE HÜBRIIDSÕIDUKITE (HEV) HEITKOGUSTE KATSEMENETLUS

1.   SISSEJUHATUS

1.1.   Käesolevas lisas esitatakse käesoleva eeskirja punktis 2.21.2 määratletud elektrilise hübriidsõiduki tüübikinnitusega seotud erisätted.

1.2.   Üldprintsiibi kohaselt katsetatakse elektrilisi hübriidsõidukeid I, II, III, IV, V, VI tüübi ja OBD-katse puhul vastavalt 4., 5., 6., 7., 9., 8. või 11. lisa kohaselt, kui seda ei ole käesolevas lisas muudetud.

1.3.   Ainult I tüübi katse puhul katsetatakse OVC-sõidukeid (vastavalt punktis 2 määratletud kategooriale) tingimuse A ja tingimuse B kohaselt. Katsetulemused nii tingimuse A kui B puhul ja kaalutud väärtused esitatakse teatisevormil.

1.4.   Heitekatsete tulemused peavad vastama kõigile käesoleva eeskirja katsetingimustes ettenähtud piirväärtustele.

2.   ELEKTRILISTE HÜBRIIDSÕIDUKITE KATEGOORIAD

| Sõiduki laadimine | Sõidukivälise laadimisega (52)

  (OVC) | Sõidukivälise laadimiseta (53)

  (NOVC) |
| --- | --- | --- |
| Töörežiimi lüliti | Puudub | Olemas | Puudub | Olemas |

Sõiduki laadimine

Sõidukivälise laadimisega (52)

(OVC)

Sõidukivälise laadimiseta (53)

(NOVC)

Töörežiimi lüliti

Puudub

Olemas

Puudub

Olemas

3.   I TÜÜBI KATSE MEETODID

3.1.   VÄLISE LAADIMISEGA (OVC HEV) ILMA TÖÖREŽIIMI LÜLITITA

3.1.1.   Järgmistes tingimustes viiakse läbi kaks katset:

| Tingimus A: | katse viiakse läbi täislaetud elektrilise energia-/voolusalvestusseadmega. |
| --- | --- |

Tingimus A:

katse viiakse läbi täislaetud elektrilise energia-/voolusalvestusseadmega.

| Tingimus B: | katse viiakse läbi elektrilise energia-/voolusalvestusseadmega, mis on minimaalselt laetud (mahtuvuse maksimaalsel tühjendusastmel). |
| --- | --- |

Tingimus B:

katse viiakse läbi elektrilise energia-/voolusalvestusseadmega, mis on minimaalselt laetud (mahtuvuse maksimaalsel tühjendusastmel).

Elektrilise energia-/voolusalvestusseadme laadimisoleku profiil I tüübi katse eri etappide ajal on toodud 1. liites.

3.1.2.   Tingimus A

3.1.2.1.   Protseduur algab sõiduki elektrilise energia-/voolusalvestusseadme tühjendamisega sõitmise käigus (katserajal, šassiidünamomeetril jne):

| — | püsikiirusel 50 km/h, kuni elektrilise hübriidsõiduki kütust tarbiv mootor käivitub, |
| --- | --- |

—

püsikiirusel 50 km/h, kuni elektrilise hübriidsõiduki kütust tarbiv mootor käivitub,

| — | või kui sõidukil ei õnnestu saavutada püsikiirust 50 km/h, ilma et kütust tarbiv mootor tööle hakkaks, vähendatakse kiirust, kuni sõiduk saab sõita määratud aja/vahemaa (selle määravad omavahel kindlaks tehniline teenistus ja tootja) madalamal püsikiirusel, ilma et kütust tarbiv mootor tööle hakkaks, |
| --- | --- |

—

või kui sõidukil ei õnnestu saavutada püsikiirust 50 km/h, ilma et kütust tarbiv mootor tööle hakkaks, vähendatakse kiirust, kuni sõiduk saab sõita määratud aja/vahemaa (selle määravad omavahel kindlaks tehniline teenistus ja tootja) madalamal püsikiirusel, ilma et kütust tarbiv mootor tööle hakkaks,

| — | või tootja soovitusel. |
| --- | --- |

—

või tootja soovitusel.

Kütust tarbiv mootor peatatakse 10 sekundi jooksul pärast selle automaatset käivitumist.

3.1.2.2.   Sõiduki konditsioneerimine

3.1.2.2.1.   Diiselmootoriga sõidukite puhul kasutatakse 4. lisa 1. liites kirjeldatud teise osa tsüklit. Vastavalt alltoodud punktile 3.1.2.5.3 sõidetakse läbi kolm järjestikust tsüklit.

3.1.2.2.2.   Vastavalt alltoodud punktile 3.1.2.5.3 eelkonditsioneeritakse ottomootoriga sõidukeid ühe esimese osa ja kahe teise osa sõidutsükli abil.

3.1.2.3.   Pärast seda eelkonditsioneerimise etappi ja enne katsetamist hoitakse sõidukit ruumis, mille temperatuur on suhteliselt konstantne, püsides vahemikus 293–303 K (20–30 °C). Kõnealune konditsioneerimine peab kestma vähemalt kuus tundi, kuni mootoriõli temperatuur ja, olemasolu korral, jahutusvedelik saavutavad ruumi temperatuuri ± 2 K, ning elektriline energia-/voolusalvestusseade on allpool punktis 3.1.2.4 ettenähtud laadimise tulemusena täis laetud.

3.1.2.4.   Kütuseaurude eraldumise ajal laaditakse sõiduki elektriline energia-/voolusalvestusseade:

| a) | pardalaadijaga, kui see on paigaldatud,
  või |
| --- | --- |

a)

pardalaadijaga, kui see on paigaldatud,

või

| b) | tootja soovitatud välise laadijaga, kasutades tavapärast üleöö laadimismenetlust. |
| --- | --- |

b)

tootja soovitatud välise laadijaga, kasutades tavapärast üleöö laadimismenetlust.

See menetlus välistab kõik erilaadimiste tüübid, mida võidakse automaatselt või käsitsi algatada, näiteks tasanduslaadimised või teeninduslaadimised.

Tootja deklareerib, et katse ajal ei ole toimunud erilaadimise menetlust.

3.1.2.5.   Katsemenetlus

3.1.2.5.1.   Sõiduk käivitatakse tavapärasel kasutamisel juhi käsutuses oleval viisil. Esimene tsükkel algab sõiduki käivitamise hetkest.

3.1.2.5.2.   Proovide võtmine algab (BS) enne sõiduki käivitusprotseduuri või selle alustamisel ja lõpeb viimase tühikäiguperioodi lõppemisel linnavälise sõidu tsüklis (teine osa, proovide võtmise lõpp (ES)).

3.1.2.5.3.   Sõidukit juhitakse vastavalt 4. lisale, või spetsiaalse käiguvahetusstrateegia korral vastavalt tootmises olevate sõidukite juhikäsiraamatus leiduvatele tootjapoolsetele juhenditele, millele viitab tehniline käiguvahetusinstrument (juhile teadmiseks). Nende sõidukite puhul ei kohaldata 4. lisa 1. liites ettenähtud käiguvahetuspunkte. Töökõvera skeemi suhtes kohaldatakse 4. lisa punktile 2.3.3 vastavat kirjeldust.

3.1.2.5.4.   Heitgaase analüüsitakse vastavalt 4. lisale.

3.1.2.6.   Katsetulemusi võrreldakse käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.4 ettenähtud piirväärtustega ning arvutatakse välja iga saasteaine keskmine heitkogus tingimuse A puhul (M1i).

3.1.3.   Tingimus B

3.1.3.1.   Sõiduki konditsioneerimine

3.1.3.1.1.   Diiselmootoriga sõidukite puhul kasutatakse 4. lisa 1. liites kirjeldatud teise osa tsüklit. Vastavalt alltoodud punktile 3.1.3.4.3 sõidetakse läbi kolm järjestikust tsüklit.

3.1.3.1.2.   Vastavalt alltoodud punktile 3.1.3.4.3 eelkonditsioneeritakse ottomootoriga sõidukeid ühe esimese osa ja kahe teise osa sõidutsükli abil.

3.1.3.2.   Sõiduki elektriline energia-/voolusalvestusseade tühjendatakse sõitmise käigus (katserajal, šassiidünamomeetril jne):

| — | püsikiirusel 50 km/h, kuni elektrilise hübriidsõiduki kütust tarbiv mootor käivitub, |
| --- | --- |

—

püsikiirusel 50 km/h, kuni elektrilise hübriidsõiduki kütust tarbiv mootor käivitub,

| — | või kui sõidukil ei õnnestu saavutada püsikiirust 50 km/h, ilma et kütust tarbiv mootor tööle hakkaks, vähendatakse kiirust, kuni sõiduk saab sõita määratud aja/vahemaa (selle määravad omavahel kindlaks tehniline teenistus ja tootja) madalamal püsikiirusel, ilma et kütust tarbiv mootor tööle hakkaks, |
| --- | --- |

—

või kui sõidukil ei õnnestu saavutada püsikiirust 50 km/h, ilma et kütust tarbiv mootor tööle hakkaks, vähendatakse kiirust, kuni sõiduk saab sõita määratud aja/vahemaa (selle määravad omavahel kindlaks tehniline teenistus ja tootja) madalamal püsikiirusel, ilma et kütust tarbiv mootor tööle hakkaks,

| — | või tootja soovitusel. |
| --- | --- |

—

või tootja soovitusel.

Kütust tarbiv mootor peatatakse 10 sekundi jooksul pärast selle automaatset käivitumist.

3.1.3.3.   Pärast seda eelkonditsioneerimise etappi ja enne katsetamist hoitakse sõidukit ruumis, mille temperatuur on suhteliselt konstantne, püsides vahemikus 293–303 K (20–30 °C). Kõnealune konditsioneerimine peab kestma vähemalt kuus tundi, kuni mootoriõli temperatuur ja, olemasolu korral, jahutusvedelik saavutavad ruumi temperatuuri ± 2 K.

3.1.3.4.   Katsemenetlus

3.1.3.4.1.   Sõiduk käivitatakse tavapärasel kasutamisel juhi käsutuses oleval viisil. Esimene tsükkel algab sõiduki käivitamise hetkest.

3.1.3.4.2.   Proovide võtmine algab (BS) enne sõiduki käivitusprotseduuri või selle alustamisel ja lõpeb viimase tühikäiguperioodi lõppemisel linnavälise sõidu tsüklis (teine osa, proovide võtmise lõpp (ES)).

3.1.3.4.3.   Sõidukit juhitakse vastavalt 4. lisale või spetsiaalse käiguvahetusstrateegia korral vastavalt tootmises olevate sõidukite juhikäsiraamatus leiduvatele tootjapoolsetele juhenditele, millele viitab tehniline käiguvahetusinstrument (juhile teadmiseks). Nende sõidukite puhul ei kohaldata 4. lisa 1. liites ettenähtud käiguvahetuspunkte. Töökõvera skeemi suhtes kohaldatakse 4. lisa punktile 2.3.3 vastavat kirjeldust.

3.1.3.4.4.   Heitgaase analüüsitakse vastavalt 4. lisale.

3.1.3.5.   Katsetulemusi võrreldakse käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.4 ettenähtud piirväärtustega ning arvutatakse välja iga saasteaine keskmine heitkogus tingimuse B puhul (M2i).

3.1.4.   Katsetulemused

3.1.4.1.   Teatise jaoks arvutatakse kaalutud väärtused alltoodud viisil:

Mi = (De · M1i + Dav · M2i) / (De + Dav)

kus:

| — | = | Mi | = | saasteaine i heidete mass grammides kilomeetri kohta, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | M1i | = | saasteaine i heidete punktis 3.1.2.6 arvutatud keskmine mass grammides kilomeetri kohta täislaetud elektrilise energia-/voolusalvestusseadmega, |
| — | = | M2i | = | saasteaine i heidete punktis 3.1.3.5 arvutatud keskmine mass grammides kilomeetri kohta minimaalselt laetud elektrilise energia-/voolusalvestusseadmega (mahtuvuse maksimaalsel tühjendusastmel), |
| — | = | De | = | sõiduki elektriline vahemik vastavalt eeskirja nr 101 lisas 7 kirjeldatud menetlusele, mille puhul tootja peab looma võimaluse mõõtmise sooritamiseks sõiduki töötamisel puhtelektrilises režiimis, |
| — | = | Dav | = | 25 km (keskmine vahemaa kahe akulaadimise vahel). |

—

=

Mi

=

saasteaine i heidete mass grammides kilomeetri kohta,

—

=

M1i

=

saasteaine i heidete punktis 3.1.2.6 arvutatud keskmine mass grammides kilomeetri kohta täislaetud elektrilise energia-/voolusalvestusseadmega,

—

=

M2i

=

saasteaine i heidete punktis 3.1.3.5 arvutatud keskmine mass grammides kilomeetri kohta minimaalselt laetud elektrilise energia-/voolusalvestusseadmega (mahtuvuse maksimaalsel tühjendusastmel),

—

=

De

=

sõiduki elektriline vahemik vastavalt eeskirja nr 101 lisas 7 kirjeldatud menetlusele, mille puhul tootja peab looma võimaluse mõõtmise sooritamiseks sõiduki töötamisel puhtelektrilises režiimis,

—

=

Dav

=

25 km (keskmine vahemaa kahe akulaadimise vahel).

3.2.   VÄLISE LAADIMISEGA (OVC HEV) TÖÖREŽIIMI LÜLITIGA

3.2.1.   Järgmistes tingimustes viiakse läbi kaks katset:

| Tingimus A: | katse viiakse läbi täislaetud elektrilise energia-/voolusalvestusseadmega. |
| --- | --- |

Tingimus A:

katse viiakse läbi täislaetud elektrilise energia-/voolusalvestusseadmega.

| Tingimus B: | katse viiakse läbi elektrilise energia-/voolusalvestusseadmega, mis on minimaalselt laetud (mahtuvuse maksimaalsel tühjendusastmel). |
| --- | --- |

Tingimus B:

katse viiakse läbi elektrilise energia-/voolusalvestusseadmega, mis on minimaalselt laetud (mahtuvuse maksimaalsel tühjendusastmel).

3.2.1.3.   Töörežiimi lüliti seatakse alljärgnevas tabelis toodud asendisse:

| Hübriid-režiimid | Ainult elektrit tarbiv
  Hübriid
  Lüliti asend | Ainult kütust tarbiv
  Hübriid
  Lüliti asend | Ainult elektrit tarbiv
  Ainult kütust tarbiv
  Hübriid
  Lüliti asend | Hübriidrežiim n (54)

  ....
  Hübriidrežiim m (54)

  Lüliti asend |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Aku laadimis-olek |
| Tingimus A
  Täis laetud | Hübriid | Hübriid | Hübriid | Enamjaolt elektriline hübriidrežiim (55) |
| Tingimus B
  Minimaalne laadimisolek | Hübriid | Kütust tarbiv | Kütust tarbiv | Enamjaolt kütust tarbiv režiim (56) |

Hübriid-režiimid

Ainult elektrit tarbiv

Hübriid

Lüliti asend

Ainult kütust tarbiv

Hübriid

Lüliti asend

Ainult elektrit tarbiv

Ainult kütust tarbiv

Hübriid

Lüliti asend

Hübriidrežiim n (54)

....

Hübriidrežiim m (54)

Lüliti asend

Aku laadimis-olek

Tingimus A

Täis laetud

Hübriid

Hübriid

Hübriid

Enamjaolt elektriline hübriidrežiim (55)

Tingimus B

Minimaalne laadimisolek

Hübriid

Kütust tarbiv

Kütust tarbiv

Enamjaolt kütust tarbiv režiim (56)

3.2.2.   Tingimus A

3.2.2.1.   Kui sõiduki puhtelektriline töövahemik on ühest terviktsüklist kõrgem, võib tootja taotluse korral läbi viia I tüübi katse puhtelektrilises režiimis. Sel juhul võib punktis 3.2.2.3.1 või 3.2.2.3.2 ettenähtud mootori eelkonditsioneerimise ära jätta.

3.2.2.2.   Protseduur algab sõiduki elektrilise energia-/voolusalvestusseadme tühjendamisega (katserajal, šassiidünamomeetril jne) sõitmise käigus püsikiirusel 70 % ± 5 % sõiduki 30 minuti maksimumkiirusest (mis on kindlaks määratud vastavalt eeskirjale nr 101), kusjuures lüliti on puhtelektrilise režiimi asendis.

Tühjendamine peatatakse:

| — | kui sõiduk ei suuda töötada 65 % tasemel 30 minuti maksimumkiirusest,
  või |
| --- | --- |

—

kui sõiduk ei suuda töötada 65 % tasemel 30 minuti maksimumkiirusest,

või

| — | kui standardsed pardainstrumendid annavad juhile märguande sõiduki peatamiseks
  või |
| --- | --- |

—

kui standardsed pardainstrumendid annavad juhile märguande sõiduki peatamiseks

või

| — | pärast 100 km vahemaa katmist. |
| --- | --- |

—

pärast 100 km vahemaa katmist.

Kui sõidukil puudub puhtelektriline režiim, saavutatakse elektrilise energia-/voolusalvestusseadme tühjenemine sõitmise käigus (katserajal, šassiidünamomeetril jne):

| — | püsikiirusel 50 km/h, kuni elektrilise hübriidsõiduki kütust tarbiv mootor käivitub,
  või |
| --- | --- |

—

püsikiirusel 50 km/h, kuni elektrilise hübriidsõiduki kütust tarbiv mootor käivitub,

või

| — | kui sõidukil ei õnnestu saavutada püsikiirust 50 km/h, ilma et kütust tarbiv mootor tööle hakkaks, vähendatakse kiirust, kuni sõiduk saab sõita määratud aja/vahemaa (selle määravad omavahel kindlaks tehniline teenistus ja tootja) madalamal püsikiirusel, ilma et kütust tarbiv mootor tööle hakkaks,
  või |
| --- | --- |

—

kui sõidukil ei õnnestu saavutada püsikiirust 50 km/h, ilma et kütust tarbiv mootor tööle hakkaks, vähendatakse kiirust, kuni sõiduk saab sõita määratud aja/vahemaa (selle määravad omavahel kindlaks tehniline teenistus ja tootja) madalamal püsikiirusel, ilma et kütust tarbiv mootor tööle hakkaks,

või

| — | tootja soovitusel. |
| --- | --- |

—

tootja soovitusel.

Kütust tarbiv mootor peatatakse 10 sekundi jooksul pärast selle automaatset käivitumist.

3.2.2.3.   Sõiduki konditsioneerimine

3.2.2.3.1.   Diiselmootoriga sõidukite puhul kasutatakse 4. lisa 1. liites kirjeldatud teise osa tsüklit. Vastavalt alltoodud punktile 3.2.2.6.3 sõidetakse läbi kolm järjestikust tsüklit.

3.2.2.3.2.   Vastavalt alltoodud punktile 3.2.2.6.3 eelkonditsioneeritakse ottomootoriga sõidukeid ühe esimese osa ja kahe teise osa sõidutsükli abil.

3.2.2.4.   Pärast seda eelkonditsioneerimise etappi ja enne katsetamist hoitakse sõidukit ruumis, mille temperatuur on suhteliselt konstantne, püsides vahemikus 293–303 K (20–30 °C). Kõnealune konditsioneerimine peab kestma vähemalt kuus tundi, kuni mootoriõli temperatuur ja, olemasolu korral, jahutusvedelik saavutavad ruumi temperatuuri ± 2 K, ja elektrilise energia-/voolusalvestusseade on punktis 3.2.2.5 ettenähtud laadimise tulemusena täis laetud.

3.2.2.5.   Kütuseaurude eraldumise ajal laaditakse sõiduki elektriline energia-/voolusalvestusseade:

| a) | pardalaadijaga, kui see on paigaldatud,
  või |
| --- | --- |

a)

pardalaadijaga, kui see on paigaldatud,

või

| b) | tootja soovitatud välise laadijaga, kasutades tavapärast üleöö laadimismenetlust. |
| --- | --- |

b)

tootja soovitatud välise laadijaga, kasutades tavapärast üleöö laadimismenetlust.

See menetlus välistab kõik erilaadimiste tüübid, mida võidakse automaatselt või käsitsi algatada, näiteks tasanduslaadimised või teeninduslaadimised.

Tootja deklareerib, et katse ajal ei ole toimunud erilaadimise menetlust.

3.2.2.6.   Katsemetoodika

3.2.2.6.1.   Sõiduk käivitatakse tavapärasel kasutamisel juhi käsutuses oleval viisil. Esimene tsükkel algab sõiduki käivitamise hetkest.

3.2.2.6.2.   Proovide võtmine algab (BS) enne sõiduki käivitusprotseduuri või selle alustamisel ja lõpeb viimase tühikäiguperioodi lõppemisel linnavälise sõidu tsüklis (teine osa, proovide võtmise lõpp (ES)).

3.2.2.6.3.   Sõidukit juhitakse vastavalt 4. lisale või spetsiaalse käiguvahetusstrateegia korral vastavalt tootmises olevate sõidukite juhikäsiraamatus leiduvatele tootjapoolsetele juhenditele, millele viitab tehniline käiguvahetusinstrument (juhile teadmiseks). Nende sõidukite puhul ei kohaldata 4. lisa 1. liites ettenähtud käiguvahetuspunkte. Töökõvera skeemi suhtes kohaldatakse 4. lisa punktile 2.3.3 vastavat kirjeldust.

3.2.2.6.4.   Heitgaase analüüsitakse vastavalt 4. lisale.

3.2.2.7.   Katsetulemusi võrreldakse käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.4 ettenähtud piirväärtustega ning arvutatakse välja iga saasteaine keskmine heitkogus tingimuse A puhul (M1i).

3.2.3.   Tingimus B

3.2.3.1.   Sõiduki konditsioneerimine

3.2.3.1.1.   Diiselmootoriga sõidukite puhul kasutatakse 4. lisa 1. liites kirjeldatud teise osa tsüklit. Vastavalt alltoodud punktile 3.2.3.4.3 sõidetakse läbi kolm järjestikust tsüklit.

3.2.3.1.2.   Vastavalt alltoodud punktile 3.2.3.4.3 eelkonditsioneeritakse ottomootoriga sõidukeid ühe esimese osa ja kahe teise osa sõidutsükli abil.

3.2.3.2.   Sõiduki elektriline energia-/voolusalvestusseade tühjendatakse vastavalt punktile 3.2.2.2.

3.2.3.3.   Pärast seda eelkonditsioneerimise etappi ja enne katsetamist hoitakse sõidukit ruumis, mille temperatuur on suhteliselt konstantne, püsides vahemikus 293–303 K (20–30 °C). Kõnealune konditsioneerimine peab kestma vähemalt kuus tundi, kuni mootoriõli temperatuur ja, olemasolu korral, jahutusvedelik saavutavad ruumi temperatuuri ± 2 K.

3.2.3.4.   Katsemenetlus

3.2.3.4.1.   Sõiduk käivitatakse tavapärasel kasutamisel juhi käsutuses oleval viisil. Esimene tsükkel algab sõiduki käivitamise hetkest.

3.2.3.4.2.   Proovide võtmine algab (BS) enne sõiduki käivitusprotseduuri või selle alustamisel ja lõpeb viimase tühikäiguperioodi lõppemisel linnavälise sõidu tsüklis (teine osa, proovide võtmise lõpp (ES)).

3.2.3.4.3.   Sõidukit juhitakse vastavalt 4. lisale või spetsiaalse käiguvahetusstrateegia korral vastavalt tootmises olevate sõidukite juhikäsiraamatus leiduvatele tootjapoolsetele juhenditele, millele viitab tehniline käiguvahetusinstrument (juhile teadmiseks). Nende sõidukite puhul ei kohaldata 4. lisa 1. liites ettenähtud käiguvahetuspunkte. Töökõvera skeemi suhtes kohaldatakse 4. lisa punktile 2.3.3 vastavat kirjeldust.

3.2.3.4.4.   Heitgaase analüüsitakse vastavalt 4. lisale.

3.2.3.5.   Katsetulemusi võrreldakse käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.4 ettenähtud piirväärtustega ning arvutatakse välja iga saasteaine keskmine heitkogus tingimuse B puhul (M2i).

3.2.4.   Katsetulemused

3.2.4.1.   Teatise jaoks arvutatakse kaalutud väärtused alltoodud viisil:

Mi = (De A M1i + Dav A M2i) / (De + Dav)

kus:

| — | = | Mi | = | saasteaine i heidete mass grammides kilomeetri kohta, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | = | M1i | = | saasteaine i heidete punktis 3.2.2.7 arvutatud keskmine mass grammides kilomeetri kohta täislaetud elektrilise energia-/voolusalvestusseadmega, |
| — | = | M2i | = | saasteaine i heidete punktis 3.2.3.5 arvutatud keskmine mass grammides kilomeetri kohta minimaalselt laetud elektrilise energia-/voolusalvestusseadmega (mahtuvuse maksimaalsel tühjendusastmel), |
| — | = | De | = | sõiduki elektriline vahemik vastavalt eeskirja nr 101 lisas 7 kirjeldatud menetlusele, kusjuures lüliti on puhtelektrilise režiimi asendis. Kui puhtelektrilise režiimi asend puudub, peab tootja looma võimaluse mõõtmise sooritamiseks sõiduki töötamisel puhtelektrilises režiimis, |
| — | = | Dav | = | 25 km (keskmine vahemaa kahe akulaadimise vahel). |

—

=

Mi

=

saasteaine i heidete mass grammides kilomeetri kohta,

—

=

M1i

=

saasteaine i heidete punktis 3.2.2.7 arvutatud keskmine mass grammides kilomeetri kohta täislaetud elektrilise energia-/voolusalvestusseadmega,

—

=

M2i

=

saasteaine i heidete punktis 3.2.3.5 arvutatud keskmine mass grammides kilomeetri kohta minimaalselt laetud elektrilise energia-/voolusalvestusseadmega (mahtuvuse maksimaalsel tühjendusastmel),

—

=

De

=

sõiduki elektriline vahemik vastavalt eeskirja nr 101 lisas 7 kirjeldatud menetlusele, kusjuures lüliti on puhtelektrilise režiimi asendis. Kui puhtelektrilise režiimi asend puudub, peab tootja looma võimaluse mõõtmise sooritamiseks sõiduki töötamisel puhtelektrilises režiimis,

—

=

Dav

=

25 km (keskmine vahemaa kahe akulaadimise vahel).

3.3.   VÄLISE LAADIMISETA (NOTOVC HEV) ILMA TÖÖREŽIIMI LÜLITITA

3.3.1.   Neid sõidukeid katsetatakse vastavalt 4. lisale.

3.3.2.   Eelkonditsioneerimiseks tehakse ilma kütuseaurude eraldumiseta läbi vähemalt kaks järjestikust täielikku sõidutsüklit (üks esimese osa ja üks teise osa tsükkel).

3.3.3.   Sõidukit juhitakse vastavalt 4. lisale või spetsiaalse käiguvahetusstrateegia korral vastavalt tootmises olevate sõidukite juhikäsiraamatus leiduvatele tootjapoolsetele juhenditele, millele viitab tehniline käiguvahetusinstrument (juhile teadmiseks). Nende sõidukite puhul ei kohaldata 4. lisa 1. liites ettenähtud käiguvahetuspunkte. Töökõvera skeemi suhtes kohaldatakse 4. lisa punktile 2.3.3 vastavat kirjeldust.

3.4.   VÄLISE LAADIMISETA (NOTOVC HEV) TÖÖREŽIIMI LÜLITIGA

3.4.1.   Neid sõidukeid eelkonditsioneeritakse ja katsetatakse hübriidrežiimis vastavalt 4. lisale. Kui saadaval on mitu hübriidrežiimi, viiakse katse läbi režiimis, mis määratakse pärast süütevõtme keeramist automaatselt (normaalrežiim). Tootja esitatud teabe alusel veendub tehniline teenistus, et kõigis hübriidrežiimides järgitakse piirväärtusi.

3.4.2.   Eelkonditsioneerimiseks tehakse ilma kütuseaurude eraldumiseta läbi vähemalt kaks järjestikust täielikku sõidutsüklit (üks esimese osa ja üks teise osa tsükkel).

3.4.3.   Sõidukit juhitakse vastavalt 4. lisale või spetsiaalse käiguvahetusstrateegia korral vastavalt tootmises olevate sõidukite juhikäsiraamatus leiduvatele tootjapoolsetele juhenditele, millele viitab tehniline käiguvahetusinstrument (juhile teadmiseks). Nende sõidukite puhul ei kohaldata 4. lisa 1. liites ettenähtud käiguvahetuspunkte. Töökõvera skeemi suhtes kohaldatakse 4. lisa punktile 2.3.3 vastavat kirjeldust.

4.   II TÜÜBI KATSE MEETODID

4.1.   Sõidukeid katsetatakse vastavalt 5. lisale töötava kütust tarbiva mootoriga. Tootja kindlustab “hooldusrežiimi”, mis teeb selle katse sooritamise võimalikuks.

Vajaduse korral kasutatakse eeskirja punktis 5.1.6 ettenähtud erimenetlust.

5.   III TÜÜBI KATSE MEETODID

5.1.   Sõidukeid katsetatakse vastavalt 6. lisale töötava kütust tarbiva mootoriga. Tootja kindlustab “hooldusrežiimi”, mis teeb selle katse sooritamise võimalikuks.

5.2.   Katsed viiakse läbi ainult 6. lisa punkti 3.2 tingimuste 1 ja 2 puhul. Kui mingil põhjusel ei ole katset võimalik sooritada tingimusega 2, tuleb katse läbi viia mõnel teisel püsikiiruse tingimusel (kusjuures kütust tarbiv mootor töötab koormusega).

6.   IV TÜÜBI KATSE MEETODID

6.1.   Sõidukeid katsetatakse vastavalt 7. lisale.

6.2.   Enne katsemenetluse alustamist (7. lisa punkt 5.1) eelkonditsioneeritakse sõidukid järgmiselt:

6.2.1.   OVC-sõidukid:

6.2.1.1.   Ilma töörežiimi lülitita OVC-sõidukid: protseduur algab sõiduki elektrilise energia-/voolusalvestusseadme tühjendamisega sõitmise käigus (katserajal, šassiidünamomeetril jne):

| — | püsikiirusel 50 km/h, kuni elektrilise hübriidsõiduki kütust tarbiv mootor käivitub,
  või |
| --- | --- |

—

püsikiirusel 50 km/h, kuni elektrilise hübriidsõiduki kütust tarbiv mootor käivitub,

või

| — | kui sõidukil ei õnnestu saavutada püsikiirust 50 km/h, ilma et kütust tarbiv mootor tööle hakkaks, vähendatakse kiirust, kuni sõiduk saab sõita määratud aja/vahemaa (selle määravad omavahel kindlaks tehniline teenistus ja tootja) madalamal püsikiirusel, ilma et kütust tarbiv mootor tööle hakkaks,
  või |
| --- | --- |

—

kui sõidukil ei õnnestu saavutada püsikiirust 50 km/h, ilma et kütust tarbiv mootor tööle hakkaks, vähendatakse kiirust, kuni sõiduk saab sõita määratud aja/vahemaa (selle määravad omavahel kindlaks tehniline teenistus ja tootja) madalamal püsikiirusel, ilma et kütust tarbiv mootor tööle hakkaks,

või

| — | tootja soovitusel. |
| --- | --- |

—

tootja soovitusel.

Kütust tarbiv mootor peatatakse 10 sekundi jooksul pärast selle automaatset käivitumist.

6.2.1.2.   Töörežiimi lülitiga OVC-sõidukid: protseduur algab sõiduki elektrilise energia-/voolusalvestusseadme tühjendamisega sõitmise käigus (katserajal, šassiidünamomeetril jne) püsikiirusel 70 % ± 5 % sõiduki 30 minuti maksimumkiirusest, kusjuures lüliti on puhtelektrilise režiimi asendis.

Tühjendamine peatatakse:

| — | kui sõiduk ei suuda töötada 65 % tasemel 30 minuti maksimumkiirusest,
  või |
| --- | --- |

—

kui sõiduk ei suuda töötada 65 % tasemel 30 minuti maksimumkiirusest,

või

| — | kui standardsed pardainstrumendid annavad juhile märguande sõiduki peatamiseks
  või |
| --- | --- |

—

kui standardsed pardainstrumendid annavad juhile märguande sõiduki peatamiseks

või

| — | pärast 100 km vahemaa katmist |
| --- | --- |

—

pärast 100 km vahemaa katmist

Kui sõidukil puudub puhtelektriline režiim, tühjendatakse elektriline energia-/voolusalvestusseade sõitmise käigus (katserajal, šassiidünamomeetril jne):

| — | püsikiirusel 50 km/h, kuni elektrilise hübriidsõiduki kütust tarbiv mootor käivitub,
  või |
| --- | --- |

—

püsikiirusel 50 km/h, kuni elektrilise hübriidsõiduki kütust tarbiv mootor käivitub,

või

| — | kui sõidukil ei õnnestu saavutada püsikiirust 50 km/h, ilma et kütust tarbiv mootor tööle hakkaks, vähendatakse kiirust, kuni sõiduk saab sõita määratud aja/vahemaa (selle määravad omavahel kindlaks tehniline teenistus ja tootja) madalamal püsikiirusel, ilma et kütust tarbiv mootor tööle hakkaks,
  või |
| --- | --- |

—

kui sõidukil ei õnnestu saavutada püsikiirust 50 km/h, ilma et kütust tarbiv mootor tööle hakkaks, vähendatakse kiirust, kuni sõiduk saab sõita määratud aja/vahemaa (selle määravad omavahel kindlaks tehniline teenistus ja tootja) madalamal püsikiirusel, ilma et kütust tarbiv mootor tööle hakkaks,

või

| — | tootja soovitusel. |
| --- | --- |

—

tootja soovitusel.

Mootor peatatakse 10 sekundi jooksul pärast selle automaatset käivitumist.

6.2.2.   NOVC-sõidukid:

6.2.2.1.   Ilma töörežiimi lülitita NOVC-sõidukid: menetlus algab eelkonditsioneerimisega, mis seisneb vähemalt kahe järjestikuse täieliku sõidutsükli (üks esimese osa ja üks teise osa tsükkel) läbitegemises ilma kütuseaurude eraldumiseta.

6.2.2.2.   Töörežiimi lülitiga NOVC-sõidukid: menetlus algab eelkonditsioneerimisega, mis seisneb vähemalt kahe järjestikuse täieliku sõidutsükli (üks esimese osa ja üks teise osa tsükkel) läbitegemises hübriidrežiimis ilma kütuseaurude eraldumiseta. Kui saadaval on mitu hübriidrežiimi, viiakse katse läbi režiimis, mis määratakse pärast süütevõtme keeramist automaatselt (normaalrežiim).

6.3.   Eelkonditsioneerimissõit ja dünamomeetrikatsed viiakse läbi vastavalt 7. lisa punktidele 5.2 ja 5.4.

6.3.1.   OVC-sõidukid: I tüübi katse tingimusega B samades tingimustes (punktid 3.1.3 ja 3.2.3).

6.3.2.   NOVC-sõidukid: I tüübi katsega samades tingimustes.

7.   V TÜÜBI KATSE MEETODID

7.1.   Sõidukeid katsetatakse vastavalt 9. lisale.

7.2.   OVC-sõidukid:

Elektrilist energia-/voolusalvestusseadet on lubatud laadida kaks korda päevas läbisõidu suurendamise käigus.

Töörežiimi lülitiga OVC-sõidukite puhul tuleb läbisõidu suurendamiseks sõita režiimis, mis määratakse pärast süütevõtme keeramist automaatselt (normaalrežiim).

Läbisõidu suurendamisel on lubatud üleminek teisele hübriidrežiimile, kui see on vajalik läbisõidu suurendamise jätkamiseks pärast kokkuleppe saavutamist tehnilise teenistusega.

Saasteainete heitkoguste mõõtmised viiakse läbi I tüübi katse tingimusega B samades tingimustes (punktid 3.1.3 ja 3.2.3).

7.3.   NOVC-sõidukid:

Töörežiimi lülitiga NOVC-sõidukite puhul sõidetakse läbisõidu suurendamiseks režiimis, mis määratakse pärast süütevõtme keeramist automaatselt (normaalrežiim).

Saasteainete heitkoguste mõõtmine viiakse läbi I tüübi katsega samades tingimustes.

8.   VI TÜÜBI KATSE MEETODID

8.1.   Sõidukeid katsetatakse vastavalt 8. lisale.

8.2.   OVC-sõidukite puhul viiakse saasteainete heitkoguste mõõtmised läbi I tüübi katse tingimusega B samades tingimustes (punktid 3.1.3 ja 3.2.3).

8.3.   NOVC-sõidukite puhul viiakse saasteainete heitkoguste mõõtmine läbi I tüübi katsega samades tingimustes.

9.   PARDADIAGNOSTIKA (OBD) SEADME KATSEMEETODID

9.1.   Sõidukeid katsetatakse vastavalt 11. lisale.

9.2.   OVC-sõidukite puhul viiakse saasteainete heitkoguste mõõtmised läbi I tüübi katse tingimusega B samades tingimustes (punktid 3.1.3 ja 3.2.3).

9.3.   NOVC-sõidukite puhul viiakse saasteainete heitkoguste mõõtmine läbi I tüübi katsega samades tingimustes.

14. LISA

1. liide

Elektrilise energia-/voolusalvestusseadme laadimisoleku (SOC) profiil OVC HEV I tüübi katse puhul

I tüübi katse tingimus A

Image

Tingimus A:

| (1) | elektrilise energia-/voolusalvestusseadme algne laadimisolek |
| --- | --- |

(1)

elektrilise energia-/voolusalvestusseadme algne laadimisolek

| (2) | tühjendamine vastavalt punktile 3.1.2.1 või 3.2.2.1. |
| --- | --- |

(2)

tühjendamine vastavalt punktile 3.1.2.1 või 3.2.2.1.

| (3) | sõiduki konditsioneerimine vastavalt punktile 3.1.2.2 või 3.2.2.2. |
| --- | --- |

(3)

sõiduki konditsioneerimine vastavalt punktile 3.1.2.2 või 3.2.2.2.

| (4) | laadimine kütuseaurude eraldumise ajal vastavalt punktidele 3.1.2.3 ja 3.1.2.4 või punktidele 3.2.2.3 ja 3.2.2.4. |
| --- | --- |

(4)

laadimine kütuseaurude eraldumise ajal vastavalt punktidele 3.1.2.3 ja 3.1.2.4 või punktidele 3.2.2.3 ja 3.2.2.4.

| (5) | katse vastavalt punktile 3.1.2.5 või 3.2.2.5. |
| --- | --- |

(5)

katse vastavalt punktile 3.1.2.5 või 3.2.2.5.

I tüübi katse tingimus B

Image

Tingimus B:

| (1) | algne laadimisolek |
| --- | --- |

(1)

algne laadimisolek

| (2) | sõiduki konditsioneerimine vastavalt punktidele 3.1.3.1 või 3.2.3.1. |
| --- | --- |

(2)

sõiduki konditsioneerimine vastavalt punktidele 3.1.3.1 või 3.2.3.1.

| (3) | tühjendamine vastavalt punktile 3.1.3.2 või 3.2.3.2. |
| --- | --- |

(3)

tühjendamine vastavalt punktile 3.1.3.2 või 3.2.3.2.

| (4) | kütuseaurude eraldumine vastavalt punktile 3.1.3.3 või 3.2.3.3. |
| --- | --- |

(4)

kütuseaurude eraldumine vastavalt punktile 3.1.3.3 või 3.2.3.3.

| (5) | katse vastavalt punktidele 3.1.3.4 või 3.2.3.4. |
| --- | --- |

(5)

katse vastavalt punktidele 3.1.3.4 või 3.2.3.4.

---

(1)  Sõidukite kategooriad, nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitlevas konsolideeritud resolutsioonis (Consolidated Resolution on the Construction of Vehicles) (R.E.3), 7. lisa (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend2).

1

(2)  Tüübikinnitus A tühistatud. Käesoleva eeskirja 05-seeria muudatustega keelatakse kasutada pliibensiini.

2

(3)  1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Serbia ja Montenegro, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Vene Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 – (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 – (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (tüübikinnitusi annavad selle liikmesriigid, kasutades oma ECE sümbolit), 43 – Jaapan, 44 (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika, 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta ja 51 – Korea Vabariik. Järgmised numbrid omistatakse teistele riikidele niisuguses kronoloogilises järjestuses, nagu nad ratifitseerivad kokkuleppe, mis käsitleb ühtsete tehnonõuete kehtestamist ratassõidukitele ning neile paigaldatavatele ja/või neil kasutatavatele seadmetele ja osadele ning nende nõuete alusel väljastatud tüübikinnituste vastastikuse tunnustamise tingimusi, või ühinevad sellega, ning Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär teeb sel viisil antud numbrid teatavaks kokkuleppe osapooltele.

3

(4)  Diiselmootoriga sõidukite puhul.

4

(5)  Välja arvatud sõidukid, mille täismass on üle 2 500 kg.

5

(6)  Ja need M-kategooria sõidukid, mis on välja toodud märkuses (2).

6

(7)  Diiselmootoriga sõidukite puhul.

7

(8)  Lambda väärtuse arvutamiseks kasutatakse järgmist lihtsustatud Brettschneideri võrrandit:

8

Formula

kus:

| [ ] | = | Kontsentratsioon mahuprotsentides |
| --- | --- | --- |
| K1 | = | Teisendustegur NDIR-mõõtmisväärtuse teisendamisel FID-mõõtmisväärtuseks (esitab mõõteseadmete tootja) |
| Hcv | = | Vesiniku ja süsiniku aatomsuhe






  — | bensiini puhul 1,73 |

[ ]

=

Kontsentratsioon mahuprotsentides

K1

=

Teisendustegur NDIR-mõõtmisväärtuse teisendamisel FID-mõõtmisväärtuseks (esitab mõõteseadmete tootja)

Hcv

cv

=

Vesiniku ja süsiniku aatomsuhe

—

bensiini puhul 1,73

| — | veeldatud naftagaasi puhul 2,53 |
| --- | --- |

—

veeldatud naftagaasi puhul 2,53

| — | maagaasi puhul 4,0 |
| --- | --- |

—

maagaasi puhul 4,0

Ocv

cv

=

Hapniku ja süsiniku aatomsuhe

| — | bensiini puhul 0,02 |
| --- | --- |

—

bensiini puhul 0,02

| — | veeldatud naftagaasi puhul 0,0 |
| --- | --- |

—

veeldatud naftagaasi puhul 0,0

| — | maagaasi puhul 0,0 |
| --- | --- |

—

maagaasi puhul 0,0

(9)  Dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend. 2.

9

(10)  Käesoleva punkti nõuded vaadatakse liikmesriikide poolt uuesti läbi enne 31. detsembrit 2003 esitatud andmete alusel ja arutatakse, a) kas saastava sõiduki määratlust tuleks muuta seoses sõidukitega, millele on antud tüübikinnitus punkti 5.3.1.4 tabeli B reas märgitud piirväärtuste põhjal, b) kas saastavate sõidukite kindlaksmääramise korda tuleks muuta ja c) kas oleks vaja kasutusel olevate sõidukite vastavuse katsetamise menetlus asendada sobival ajal uue statistilise menetlusega. Vajaduse korral tehakse ettepanekuid vajalike muudatuste kohta.

10

(11)  Vahetsoon määratakse kõikide sõidukite puhul kindlaks järgmiselt. Sõiduk peab vastama kas punktis 3.2.1 või punktis 3.2.1 esitatud tingimustele, peale selle peab sama reguleeritud saasteaine mõõdetud tase olema madalamal tasemest, mis saadakse, kui punkti 5.3.1.4. tabeli A reas märgitud piirväärtus korrutatakse teguriga 2,5.

11

(12)  Mitterahuldavuse tsoon määratakse kõikide sõidukite puhul kindlaks järgmiselt. Ükskõik millise reguleeritud saasteaine mõõdetud tase ületab korrutise, mis saadakse, kui punkti 5.3.1.4 tabeli reas A märgitud piirväärtus korrutatakse teguriga 2,5.

12

(13)  Mittevajalik läbi kriipsutada.

13

(14)  See arv ümardatakse lähima kümnendikmillimeetrini.

14

(15)  See number arvutatakse piiga (π = 3,1416) ja ümardatakse lähima väärtuseni kuupsentimeetrites (cm3).

15

3

(16)  Märkida lubatud hälve.

16

(17)  CVT — sujuvalt muutuva ülekandearvuga käigukast.

17

(18)  Vt käesoleva eeskirja punktid 2.19 ja 5.3.1.4.

18

(19)  Tuleb arvestada, et vastav kahe sekundi pikkune ettenähtud periood hõlmab käiguvahetuse aega ning vajaduse korral teatavat lisaaega töötsükli nõuetekohaseks jätkamiseks.

19

(20)  PM = vabakäik, sidur ühendatud. K1, K2 = esimene või teine käik sisse lülitatud, sidur lahutatud.

20

1

2

(21)

21

| PM | = | vabakäik, sidur ühendatud. |
| --- | --- | --- |
| K1, K5 | = | esimene või teine käik sisse lülitatud, sidur lahutatud. |

PM

=

vabakäik, sidur ühendatud.

K1, K5

1

5

=

esimene või teine käik sisse lülitatud, sidur lahutatud.

(22)  Kui sõiduk on varustatud enama kui viie käiguga jõuülekandega, võib vastavalt tootja soovitustele kasutada täiendavaid käike.

22

(23)  Elektriliste hübriidsõidukite puhul ning kuni ühtsete tehniliste sätete kehtestamiseni lepib tootja tehnilise teenistusega kokku sõiduki staatuse osas käesolevas liites määratletud katse läbiviimisel.

23

(24)  Süsinikuekvivalent miljondikes (ppm).

24

(25)  Spetsifikatsioonis antud väärtused on nn tegelikud väärtused. Nende piirväärtuste kindlaksmääramisel on kasutatud dokumendis ISO 4259 “Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test” sisalduvaid tingimusi ning maksimumväärtuse kindlaksmääramisel on arvesse võetud 2R minimaalset erinevust üle nulli; maksimum- ja miinimumväärtuse kindlaksmääramisel on minimaalne erinevus 4R (R = korratavus).

25

Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test

Olenemata kõnealusest meetmest, mis on vajalik tehnilistel põhjustel, peaks kütusetootja eesmärgiks olema siiski nullväärtus juhul, kui ettenähtud maksimumväärtus on 2R, ning keskmine väärtus juhul, kui on antud maksimaalsed ja minimaalsed piirväärtused. Kui tekib vajadus selgitada kütuse vastavust spetsifikatsiooni nõuetele, tuleks rakendada ISO 4259 tingimusi.

(26)  Kütus võib sisaldada oksüdatsiooniinhibiitoreid ja metalli desaktivaatoreid, mida harilikult kasutatakse rafineerimistehaste kütusevoo stabiliseerimiseks, kuid pindaktiivseid aineid/dispergeerivaid lisandeid ega lahjendavaid õlisid ei tohi lisada.

26

(27)  Katseprotokollis märgitakse ära I tüübi katses kasutatud kütuse tegelik väävlisisal dus.

27

(28)  Spetsifikatsioonis antud väärtused on nn tegelikud väärtused. Nende piirväärtuste kindlaksmääramisel on kasutatud dokumendis ISO 4259 “Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test” sisalduvaid tingimusi ning maksimumväärtuse kindlaksmääramisel on arvesse võetud 2R minimaalset erinevust üle nulli; maksimum- ja miinimumväärtuse kindlaksmääramisel on minimaalne erinevus 4R (R = korratavus).

28

Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test

Olenemata kõnealusest meetmest, mis on vajalik tehnilistel põhjustel, peaks kütusetootja eesmärgiks olema siiski nullväärtus juhul, kui ettenähtud maksimumväärtus on 2R, ning keskmine väärtus juhul, kui on antud maksimaalsed ja minimaalsed piirväärtused. Kui tekib vajadus selgitada kütuse vastavust spetsifikatsiooni nõuetele, tuleks rakendada ISO 4259 tingimusi.

(29)  Tsetaaniarvu diapasoon ei vasta 4R miinimumdiapasooni nõuetele. Kui siiski peaks tekkima vaidlusi kütuse tarnija ning kütuse kasutaja vahel, siis võib kasutada vaidluste lahendamisel ISO 4259 tingimusi, kui vajaliku täpsuse saavutamisel ei piirduta ühekordse määramisega, vaid tehakse piisaval hulgal korduvaid mõõtmisi.

29

(30)  Katseprotokollis märgitakse ära I tüübi katses kasutatud kütuse tegelik väävlisisaldus.

30

(31)  Ehkki oksüdatsioonikindlust kontrollitakse, on säilivusaeg tõenäoliselt piiratud. Ladustamistingimuste ja säilivusaja suhtes tuleks tarnijaga nõu pidada.

31

(32)  Spetsifikatsioonis antud väärtused on nn tegelikud väärtused. Nende piirväärtuste kindlaksmääramisel on kasutatud dokumendis ISO 4259 “Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test” sisalduvaid tingimusi ning maksimumväärtuse kindlaksmääramisel on arvesse võetud 2R minimaalset erinevust üle nulli; maksimum- ja miinimumväärtuse kindlaksmääramisel on minimaalne erinevus 4R (R = korratavus).

32

Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test

Olenemata kõnealusest meetmest, mis on vajalik tehnilistel põhjustel, peaks kütusetootja eesmärgiks olema siiski nullväärtus juhul, kui ettenähtud maksimumväärtus on 2R, ning keskmine väärtus juhul, kui on antud maksimaalsed ja minimaalsed piirväärtused. Kui tekib vajadus selgitada kütuse vastavust spetsifikatsiooni nõuetele, tuleks rakendada ISO 4259 tingimusi.

(33)  Kütus võib sisaldada oksüdatsiooniinhibiitoreid ja metalli desaktivaatoreid, mida harilikult kasutatakse rafineerimistehaste kütusevoo stabiliseerimiseks, kuid pindaktiivseid aineid/dispergeerivaid lisandeid ega lahjendavaid õlisid ei tohi lisada.

33

(34)  Katseprotokollis märgitakse ära I tüübi katses kasutatud kütuse tegelik väävlisisaldus.

34

(35)  Spetsifikatsioonis antud väärtused on nn tegelikud väärtused. Nende piirväärtuste kindlaksmääramisel on kasutatud dokumendis ISO 4259 “Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test” sisalduvaid tingimusi ning maksimumväärtuse kindlaksmääramisel on arvesse võetud 2R minimaalset erinevust üle nulli; maksimum- ja miinimumväärtuse kindlaksmääramisel on minimaalne erinevus 4R (R = korratavus).

35

Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test

Olenemata kõnealusest meetmest, mis on vajalik tehnilistel põhjustel, peaks kütusetootja eesmärgiks olema siiski nullväärtus juhul, kui ettenähtud maksimumväärtus on 2R, ning keskmine väärtus juhul, kui on antud maksimaalsed ja minimaalsed piirväärtused. Kui tekib vajadus selgitada kütuse vastavust spetsifikatsiooni nõuetele, tuleks rakendada ISO 4259 tingimusi.

(36)  Tsetaaniarvu diapasoon ei vasta 4R miinimumdiapasooni nõuetele. Kui siiski peaks tekkima vaidlusi kütuse tarnija ning kütuse kasutaja vahel, siis võib kasutada vaidluste lahendamisel ISO 4259 tingimusi, kui vajaliku täpsuse saavutamisel ei piirduta ühekordse määramisega, vaid tehakse piisaval hulgal korduvaid mõõtmisi.

36

(37)  Katseprotokollis märgitakse ära I tüübi katses kasutatud kütuse tegelik väävlisisaldus.

37

(38)  Ehkki oksüdatsioonikindlust kontrollitakse, on säilivusaeg tõenäoliselt piiratud. Ladustamistingimuste ja säilivusaja suhtes tuleks tarnijaga nõu pidada.

38

(39)  Spetsifikatsioonis antud väärtused on nn tegelikud väärtused. Nende piirväärtuste kindlaksmääramisel on kasutatud dokumendis ISO 4259 “Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test” sisalduvaid tingimusi ning maksimumväärtuse kindlaksmääramisel on arvesse võetud 2R minimaalset erinevust üle nulli; maksimum- ja miinimumväärtuse kindlaksmääramisel on minimaalne erinevus 4R (R = korratavus).

39

Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test

Olenemata kõnealusest meetmest, mis on vajalik tehnilistel põhjustel, peaks kütusetootja eesmärgiks olema siiski nullväärtus juhul, kui ettenähtud maksimumväärtus on 2R, ning keskmine väärtus juhul, kui on antud maksimaalsed ja minimaalsed piirväärtused. Kui tekib vajadus selgitada kütuse vastavust spetsifikatsiooni nõuetele, tuleks rakendada ISO 4259 tingimusi.

(40)  Kütus võib sisaldada oksüdatsiooniinhibiitoreid ja metalli desaktivaatoreid, mida harilikult kasutatakse rafineerimistehaste kütusevoo stabiliseerimiseks, kuid pindaktiivseid aineid/dispergeerivaid lisandeid ega lahjendavaid õlisid ei tohi lisada.

40

(41)  Katseprotokollis märgitakse ära VI tüübi katses kasutatud kütuse tegelik väävlisisaldus.

41

(42)  See meetod ei võimalda söövitavate ainete olemasolu täpselt määrata juhul, kui proov sisaldab korrosioonitõrjeaineid või muid kemikaale, mis vähendavad proovi korrosiooni vaseribal. Seetõttu ei ole lubatud kõnealuseid ühendeid ainult katsetulemuste mõjutamise eesmärgil lisada.

42

(43)  See meetod ei võimalda söövitavate ainete olemasolu täpselt määrata juhul, kui proov sisaldab korrosioonitõrjeaineid või muid kemikaale, mis vähendavad proovi korrosiooni vaseribal. Seetõttu ei ole lubatud kõnealuseid ühendeid ainult katsetulemuste mõjutamise eesmärgil lisada.

43

(44)  Inerdid (erinevad N2) + C2 + C2+.

44

2

2

2+

(45)  Väärtus, mis määratakse temperatuuril 293,2 K (20 °C) ja rõhul 101,3 kPa.

45

(46)  Väärtus, mis määratakse temperatuuril 273,2 K (20 °C) ja rõhul 101,3 kPa.

46

(47)  Diiselmootoriga sõidukite puhul.

47

(48)  Välja arvatud sõidukid, mille täismass on üle 2 500 kg.

48

(49)  Ja need M-kategooria sõidukid, mis on mainitud märkuses (2).

49

(50)  Rahvusvaheline standard ISO 2575-1982 (E) nimetusega “Road vehicles: Symbols for control indicators and tell-tales”, tähise number 4.36.

50

Road vehicles: Symbols for control indicators and tell-tales

(51)  Seda nõuet kohaldatakse üksnes alates 1. jaanuarist 2003 uute sõidukitüüpide suhtes, millel kiirus kantakse elektrooniliselt üle mootori juhtimissüsteemi. Seda kohaldatakse kõigi sõidukite suhtes, mis lähevad 1. jaanuarist 2005 hooldusesse.

51

(52)  tuntud ka kui “välise laadimisega”

52

(53)  tuntud ka kui “välise laadimiseta”

53

(54)  Näiteks: spordi-, säästu-, linnasõidu-, linnavälise sõidu asend vm.

54

(55)  Enamjaolt elektriline hübriidrežiim:

55

Enamjaolt elektriline hübriidrežiim:

Hübriidrežiim, mille kõrgeimat elektrikulu kõigi valitavate hübriidrežiimide seas on võimalik tõestada katsetamisel kooskõlas eeskirja nr 101 10. lisa 4. punkti tingimusega A, mis tehakse kindlaks tootja esitatud andmete alusel ja kokkuleppel tehnilise teenistusega.

(56)  Enamjaolt kütust tarbiv režiim:

56

Enamjaolt kütust tarbiv režiim:

Hübriidrežiim, mille kõrgeimat kütusekulu kõigi valitavate hübriidrežiimide seas on võimalik tõestada katsetamisel kooskõlas eeskirja nr 101 10. lisa 4. punkti tingimusega B, mis tehakse kindlaks tootja esitatud andmete alusel ja kokkuleppel tehnilise teenistusega.

---

| 9.3.2007 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 70/355 |
| --- | --- | --- | --- |

9.3.2007

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 70/355

---

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskirja nr 123 (Ühtsed sätted mootorsõidukite kohanduvate esitulede süsteemide (AFS) tüübikinnituse kohta) parandus

(
  Euroopa Liidu Teataja L 375, 27. detsember 2006
  )

Eeskiri nr 123 asendatakse järgmisega:

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 123 — Ühtsed sätted mootorsõidukite kohanduvate esitulede süsteemide (AFS) tüübikinnituse kohta

A.   HALDUSSÄTTED

RAKENDUSALA

Käesolevat eeskirja kohaldatakse mootorsõidukitel kasutatavate kohanduvate esitulede süsteemide (adaptive front lightning systems, edaspidi AFS) suhtes.

1.   MÕISTED

Käesolevas eeskirjas

1.1.   kasutakse tüübikinnitustaotluse esitamise hetkel kehtivas eeskirjas nr 48 ja selle muudatustes sätestatud mõisteid.

1.2.   Kohanduv esitulede süsteem (ehk “süsteem”) on valgustusseade, mille valguskiir kohandub automaatselt lähitulede ja vajadusel ka minimaalse tugevusega kaugtulede kasutamise eri tingimustega vastavalt punktile 6.1.1; süsteem hõlmab juhtseadet, üht või enamat toite- ja tööseadet ning vajadusel sõiduki paremale ja vasakule küljele paigaldatud mooduleid.

1.3.   Lähitulede klass (C, V, E või W) hõlmab lähitulesid, mille omadused on esitatud käesolevas eeskirjas ja eeskirjas nr 48 (1),

Esivalgustuse süsteemist tulenev valgustuse režiim vastab käesoleva eeskirja punktidele 6.2 ja 6.3 kas ühe lähitulede klassi või kaugtulede osas ning selle näeb ette sõiduki tootja teatavatel sõidukitel ja teatavates välistingimustes kasutamiseks.

1.4.1.   Kurvivalgustus on esivalgustuse viis, mille korral valgusvihku suunatakse külgsuunas või muudetakse (samalaadse tulemuse saavutamiseks); see viis on ette nähtud kasutamiseks kurvides või teede ristumiskohtades ning sellega on seotud eriomased fotomeetrilised omadused.

1.4.2.   1. kategooria kurvivalgustus on kurvivalgustus, mille korral toimub valgusvihu valgustatud ja valgustamata ala piiri horisontaalne ümberpaiknemine.

1.4.3.   2. kategooria kurvivalgustus on kurvivalgustus ilma valgusvihu valgustatud ja valgustamata ala piiri horisontaalse ümberpaiknemiseta.

1.5.   Valgustusüksus on süsteemi osa, mis kiirgab valgust ja võib koosneda optilistest, mehaanilistest ja elektrilistest osadest ning mille ülesandeks on tekitada osaliselt või täielikult valgusvihku süsteemi ühe või enama esivalgustusfunktsiooni rakendamisel.

1.6.   Paigaldusüksus on osadeks jagamatu korpus (laterna korpus), mis sisaldab üht või enamat valgustusüksust.

1.7.   Parem külg ja vasak külg on valgustusüksuste kogum, mis on ette nähtud paigaldamiseks sõiduki pikikesktelje vastavale küljele sõiduki edasiliikumise telje suhtes.

1.8.   Süsteemi juhtseade on süsteemi osa või osad, mis võtavad vastu sõiduki edastatavaid signaale ning juhivad automaatselt valgustusüksuste tööd.

1.9.   Neutraalasend on süsteemi asend, mille korral tekitatakse C-klassi lähitulede (põhilähitulede) või vajadusel kaugtulede kindlaksmääratud omadustega valgusvihk ning mingit AFS juhtsignaali ei rakendata.

1.10.   Signaal on mis tahes AFS juhtsignaal, mis vastab eeskirja nr 48 määratlusele, või mis tahes täiendav süsteemi sisendsignaal või süsteemi poolt sõidukile edastatav väljundsignaal.

1.11.   Signaaligeneraator on seade, mis on suuteline tekitama üht või mitut signaali süsteemi katsetuste vajadusteks.

1.12.   Toite- ja tööseade on süsteemi üks või mitu osist, mis varustavad süsteemi üht või mitut osa energiaga, sealhulgas toitevoolu ja/või toitepinge regulaator ühe või enama valgusallika jaoks, näiteks valgusallikate elektroonilised juhtimisseadmed.

1.13.   Süsteemi nulltelg on sirge, mis moodustub sõiduki pikisuunalise kesktasandi lõikumisel horisontaalse tasandiga, mis läbib ühte allpool punktis 2.2.1 kirjeldatud joonistel kujutatud valgustusüksuste nullkeset.

1.14.   Hajutiklaas on paigaldusüksuse kõige välisem detail, mis edastab valgust läbi välise valgusava.

1.15.   Kattematerjal on mis tahes toode, mis on kantud ühe või enama kihina hajutiklaasi välisküljele.

Eri tüüpi süsteemid on süsteemid, millel on omavahel olulisi erinevusi, näiteks:

1.16.1.   kaubanimi või kaubamärk;

1.16.2.   süsteemi optilisi või fotomeetrilisi omadusi muutvate detailide olemasolu või puudumine;

1.16.3.   sobivus parempoolse, vasakpoolse või nii parem- kui vasakpoolse liikluse jaoks;

1.16.4.   valgustusfunktsioon või -funktsioonid, töörežiim või -režiimid ja tulede klassid;

1.16.5.   hajutiklaaside materjal, ka kattematerjal, kui see on olemas;

1.16.6.   süsteemi jaoks määratud signaali või signaalide omadus või omadused.

1.17.   Suunatus on valgusvihu või selle osa paiknemine eeskirjadele vastaval mõõteekraanil.

1.18.   Reguleerimine on asjaomaste vahendite kasutamine süsteemi poolt valgusvihu vertikaalseks ja/või horisontaalseks suunamiseks.

1.19.   Liikluspoole muutmise funktsioon on esitulede või üksnes nende ühe töörežiimi või süsteemi ühe või mitme osa või kõikide osade funktsioon, mille ülesandeks on vältida pimestamist ja tagada piisav valgustus, kui sõidukit, mis on ette nähtud liikumiseks sõidutee ühel poolel, kasutatakse ajutiselt riigis, kus liiklus toimub tee teisel poolel.

1.20.   Asendusfunktsioon on esitulede või üksnes nende ühe töörežiimi või süsteemi, selle ühe või mitme osa või kõikide osade valgustus- ja/või signalisatsioonifunktsioon, mille ülesandeks on asendada esivalgustuse funktsiooni või töörežiimi süsteemi töö häirete korral.

2.   SÜSTEEMI TÜÜBIKINNITUSTAOTLUS

Tüübikinnitustaotluse esitab süsteemi kaubamärgi või kaubanime valdaja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

Taotluses tuleb ära näidata:

esivalgustusfunktsioonid, mida peab võimaldama süsteem, mille jaoks käesoleva eeskirja kohaselt kinnitust taotletakse;

2.1.1.1.   mis tahes muu esivalgustus- või signalisatsioonifunktsioon, mis hõlmab üht või mitut laternat, mis võivad olla tüübikinnituseks esitatud valgustusüksusega grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud, teave peab olema piisavalt üksikasjalik, et oleks võimalik kindlaks teha see latern või need laternad ja nende tüübikinnituse (eraldi) aluseks olev eeskiri või eeskirjad;

2.1.2.   kas lähitulede valgusvihk on ette nähtud nii parempoolse kui ka vasakpoolse liikluse puhul kasutamiseks või üksnes ühepoolse liikluse jaoks;

kas süsteem on varustatud ühe või mitme reguleeritava valgustusüksusega:

2.1.3.1.   iga valgustusüksuse paigaldamispunkt(id) maapinna ja sõiduki pikisuunalise kesktelje suhtes;

2.1.3.2.   maksimaalsed vertikaalsuunalised nurgad ülal- ja allpool normaalasendit (-asendeid), mida vertikaalreguleerimisseadme(te) abil on võimalik saavutada;

2.1.4.   kasutatavate asendatavate või mitteasendatavate valgusallikate kategooria vastavalt eeskirjale nr 37 või eeskirjale nr 99;

kas süsteem on varustatud ühe või mitme mitteasendatava valgusallikaga:

2.1.5.1.   mitteasendatavate valgusallikatega varustatud valgustusüksuse või valgustusüksuste tunnuskoodid;

2.1.6.   vajaduse korral ekspluatatsioonitingimused, st eri toitepinged, mis on määratletud käesoleva eeskirja 9. lisas.

Tüübikinnitustaotlusele tuleb lisada:

2.2.1.   tüübi tuvastamiseks piisavalt detailsed joonised kolmes eksemplaris, millel on näidatud tüübikinnitusnumbri või -numbrite paiknemine ning tüübikinnitusmärki ümbritsevale ringile lisatud täiendavad tähised, millel on ühtlasi ära näidatud, millises geomeetrilises asendis tuleb valgustusüksused sõidukile paigaldada maapinna ja sõiduki pikisuunalise kesktelje suhtes, ning millel on esitatud optiliste omaduste peamised üksikasjad, eeskätt nulltelg või nullteljed ja punkt või punktid, mida vaadeldakse katsetamisel nullkeskmetena, ning millel on vajadusel ära näidatud ka hajutiklaaside kõik optilised omadused;

süsteemi lühike tehniline kirjeldus, milles on märgitud:

| a) | kasutatav(ad) valgustusfunktsioon(id) ning nende töörežiimid, mida süsteem võimaldab (2); |
| --- | --- |

a)

kasutatav(ad) valgustusfunktsioon(id) ning nende töörežiimid, mida süsteem võimaldab (2);

| b) | nendele funktsioonidele vastavad valgustusüksused (2) ning signaalid (3) koos nende toimimise tehniliste parameetrite kirjeldusega; |
| --- | --- |

b)

nendele funktsioonidele vastavad valgustusüksused (2) ning signaalid (3) koos nende toimimise tehniliste parameetrite kirjeldusega;

| c) | kurvivalgustuse olemasolu korral selle kategooriad (2); |
| --- | --- |

c)

kurvivalgustuse olemasolu korral selle kategooriad (2);

| d) | vajadusel käesoleva eeskirja 3. lisa tabeli 6 kohased täiendavad andmed, mis on seotud E-klassi lähitulede suhtes kohaldatavate sättega; |
| --- | --- |

d)

vajadusel käesoleva eeskirja 3. lisa tabeli 6 kohased täiendavad andmed, mis on seotud E-klassi lähitulede suhtes kohaldatavate sättega;

| e) | vajadusel käesoleva eeskirja 3. lisa kohased andmed, mis on seotud W-klassi lähitulede suhtes kohaldatavate sätetega; |
| --- | --- |

e)

vajadusel käesoleva eeskirja 3. lisa kohased andmed, mis on seotud W-klassi lähitulede suhtes kohaldatavate sätetega;

| f) | valgustusüksused (3) mis tekitavad ühe või mitu lähitulede valgustatud ja valgustamata ala piiri või mis osalevad sellise piiri tekitamises; |
| --- | --- |

f)

valgustusüksused (3) mis tekitavad ühe või mitu lähitulede valgustatud ja valgustamata ala piiri või mis osalevad sellise piiri tekitamises;

| g) | märkused (2) mis tulenevad käesoleva eeskirja punktist 6.4.6 selles osas, mis on seotud eeskirja nr 48 punktidega 6.22.6.1.2.1 ja 6.22.6.1.3; |
| --- | --- |

g)

märkused (2) mis tulenevad käesoleva eeskirja punktist 6.4.6 selles osas, mis on seotud eeskirja nr 48 punktidega 6.22.6.1.2.1 ja 6.22.6.1.3;

| h) | valgustusüksused, mis on ette nähtud minimaalse tugevusega lähitulede jaoks vastavalt käesoleva eeskirja punktile 6.2.9.1; |
| --- | --- |

h)

valgustusüksused, mis on ette nähtud minimaalse tugevusega lähitulede jaoks vastavalt käesoleva eeskirja punktile 6.2.9.1;

| (i) | paigaldamisnõuded ja katsetusteks ettenähtud funktsioonid; |
| --- | --- |

(i)

paigaldamisnõuded ja katsetusteks ettenähtud funktsioonid;

| (j) | mis tahes muu oluline teave. |
| --- | --- |

(j)

mis tahes muu oluline teave.

2.2.2.1.   Tüübikinnituse katsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ettekirjutuste ja dokumentatsioonis määratletud ohutuspõhimõtete kohaselt tuleb:

| i) | kirjeldada süsteemiga integreeritud meetmeid, nagu nõutud allpool punktides 5.7.3, 5.9 ja 6.2.6.4; |
| --- | --- |

i)

kirjeldada süsteemiga integreeritud meetmeid, nagu nõutud allpool punktides 5.7.3, 5.9 ja 6.2.6.4;

| ii) | esitada punkti 6.2.7 kohaselt juhised nende kontrollimiseks;
  ja/või |
| --- | --- |

ii)

esitada punkti 6.2.7 kohaselt juhised nende kontrollimiseks;

ja/või

| iii) | võimaldada juurdepääs asjaomastele dokumentidele, mis näitavad süsteemi tõhusust töökindluse ja punkti 2.2.2.1 alapunktis i määratletud meetmete nõuetekohase toimimise aspektist nagu näiteks tõrgete liigi ja mõju analüüs (FMEA) ja vigade põhjuste skemaatiline analüüs (FTA) või mis tahes muu ohutustingimustega kohandatud menetlus. |
| --- | --- |

iii)

võimaldada juurdepääs asjaomastele dokumentidele, mis näitavad süsteemi tõhusust töökindluse ja punkti 2.2.2.1 alapunktis i määratletud meetmete nõuetekohase toimimise aspektist nagu näiteks tõrgete liigi ja mõju analüüs (FMEA) ja vigade põhjuste skemaatiline analüüs (FTA) või mis tahes muu ohutustingimustega kohandatud menetlus.

2.2.2.2.   märkida vajadusel toite- ja tööseadmete mark ja tüüp, kui need ei kuulu paigaldusüksuse koosseisu;

2.2.3.   kaks süsteeminäidist tüübist, mille kinnitamist taotletakse, sh vajadusel paigaldusseadmed, toite- ja tööseadmed ning signaaligeneraatorid;

katseteks plastmaterjal, millest on valmistatud hajutiklaas:

neliteist hajutiklaasi;

2.2.4.1.1.   kümme neist hajutiklaasidest võib asendada kümne plastmaterjali näidisega, mille suurus on vähemalt 60 × 80 mm, mille väliskülg on tasane või kumer ja millel on vähemalt 15 × 15 mm suurune praktiliselt tasane pind (kumerusraadiusega vähemalt 300 mm);

2.2.4.1.2.   kõik need hajutiklaasid või plastmaterjali näidised peavad olema valmistatud seeriatootmises kasutatavate meetodite kohaselt;

2.2.4.2.   üks valgustuselement või vajadusel optiline seade, millele saab hajutiklaasid kinnitada tootja juhiste kohaselt;

2.2.5.   vastavalt käesoleva eeskirja lisa 6 punktile 2.2.4 tuleb valgust edastavate plastmaterjalist detailide vastupidavuse katsetamiseks võimaliku ultraviolettkiirguse suhtes (näiteks lahenduslampide koosseisu kuuluva valgusallika või valgusallikate kiirgus) lisada:

näidised kõikidest süsteemis kasutatavatest materjalidest või kogu süsteem tervikuna või süsteemi üks või mitu osa, mis sisaldavad neid materjale. Kõik materjalinäidised, mis esitatakse, peavad välimuse ning pinnatöötluse poolest olema sellised, nagu kavatsetakse kasutada süsteemides, millele tüübikinnitust taotletakse;

2.2.6.   hajutiklaaside ja katete (olemasolu korral) materjalide kohta peab olema lisatud nende materjalide ja kattematerjalide omaduste katsetuste protokoll, kui need materjalid on juba läbinud katseid;

2.2.7.   kui tegemist on süsteemiga, mis vastab allpool esitatud punktile 4.1.7, siis allpool esitatud punkti 4.1.6 kohane näidissõiduk või -sõidukid.

3.   MÄRGISTUS

3.1.   Tüübikinnituseks esitatud süsteemi paigaldusüksustel peab olema taotleja kaubanimi või kaubamärk.

Neil paigaldusüksustel peab hajuti ja korpuse peal olema piisav ruum tüübikinnitusmärgi ja punktis 4 kirjeldatud lisatähiste jaoks; need kohad peavad olema tähistatud ülalpool punktis 2.2.1 mainitud joonistel.

3.2.1.   Kui hajutiklaasi ei ole võimalik paigaldusüksuse korpuse küljest eemaldada, piisab vaid ühest punktile 4.2.5 vastavast tähisest.

3.3.   Paigaldusüksused või süsteemid, mis on ette nähtud kasutamiseks nii parempoolse kui vasakpoolse liikluse tingimustes, peavad kandma märgiseid, mis määravad kindlaks sõiduki optilise elemendi või elementide või valgusallika või valgusallikate või peegeldite kaks paigaldusasendit, need tähised sisaldavad tähti “R/D” parempoolse liikluse jaoks ja “L/G” vasakpoolse liikluse jaoks.

3.4.   Kui süsteem on ette nähtud vastama allpool punktipunktis 5.8.2 esitatud nõuetele sel teel, et paigaldusüksuse hajutiklaasil saab vajaduse korral eespool varjata täiendava ala, peab see ala olema kustutamatult tähistatud. Kui ala on selgelt tähistatud, ei ole kõnealune märgis vajalik.

4.   TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE

4.1.   Üldosa

4.1.1.   Kui kõik eelneva punkti 2 kohaselt esitatud üht tüüpi süsteemi näidised vastavad käesoleva eeskirja nõuetele, saab süsteem tüübikinnituse.

4.1.2.   Kui grupeeritud, kombineeritud või süsteemis vastastikku ühendatud laternad vastavad mitme eeskirja nõuetele, võib neile paigaldada üheainsa rahvusvahelise tüübikinnitusmärgi, eeldusel, et igaüks nendest vastab selle suhtes kohaldatavatele nõuetele.

4.1.3.   Igale kinnituse saanud tüübile väljastatakse tüübikinnitusnumber, mille kaks esimest, muudatuste seeriat tähistavat numbrit (praegu 00) näitavad eeskirjades tehtud uusima olulise tehnilise muudatuse järjenumbrit tüübikinnituse andmise kuupäeval. Üks ja sama lepinguosaline ei või väljastada sama numbrit teisele süsteemile, mida käsitleb käesolev eeskiri.

Teatavat tüüpi süsteemile tüübikinnituse andmisest, tüübikinnituse laiendamisest, sellest keeldumisest või selle tühistamisest käesoleva eeskirja alusel tuleb käesoleva eeskirja I lisas esitatud näidisvormi abil, mis sisaldab punktis 2.1.3 nimetatud andmeid, teatada 1958. aasta kokkuleppe osapooltele, kes kohaldavad käesolevat eeskirja.

4.1.4.1.   Kui paigaldusüksus või -üksused on varustatud reguleeritava peegeldiga ja kui need üksused on ette nähtud paigaldamiseks üksnes punktis 2.1.3 esitatud tingimustele vastavates paigaldusasendites, peab taotleja pärast tüübikinnituse saamist kasutajale täpselt selgitama, millised on õiged paigaldusasendid.

4.1.5.   Kõikidele antud eeskirja kohaselt tunnustatud tüüpidele vastavate süsteemide paigaldusüksustele paigaldatakse eelnevas punktis 3.2 näidatud asukohtadele lisaks punkti 3.1 kohaselt nõutavale märgile ka tüübikinnitusmärk, mis vastab allpool punktides 4.2 ja 4.3 kirjeldatule.

4.1.6.   Taotleja peab käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisvormil ära näitama, millisele sõidukile või millistele sõidukitele paigaldamiseks on süsteem mõeldud.

Kui tüübikinnitust taotletakse sellise süsteemi jaoks, mis ei pea olema hõlmatud sõiduki tüübikinnitusega eeskirja nr 48 alusel,

4.1.7.1.   peab taotleja esitama piisava dokumentatsiooni, mis tõendab, et õigesti paigaldatud süsteem on võimeline rahuldama eeskirja nr 48 punkti 6.22 nõudeid, ja

4.1.7.2.   süsteemile peab olema antud tüübikinnitus vastavalt eeskirjale nr 10.

4.2.   Tüübikinnitusmärgi elemendid

Tüübikinnitusmärk koosneb järgmistest elementidest:

rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis hõlmab:

4.2.1.1.   ringi, mille keskel paikneb E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (4);

4.2.1.2.   tüübikinnitusnumbrit, mis vastab eelnevas punktis 4.1.3 sätestatule;

järgmised lisatähised:

4.2.2.1.   süsteemi tähistav täht “X” ja süsteemi funktsioonidele vastav täht või tähti:

| “C” | C-klassi lähitulede puhul, sellele järgnevad lähitulede teisi asjaomaseid klasse tähistavad tähed, |
| --- | --- |
| “E” | E-klassi lähitulede puhul, |
| “V” | V-klassi lähitulede puhul, |
| “W” | W-klassi lähitulede puhul, |
| “R” | kaugtulede puhul; |

“C”

C-klassi lähitulede puhul, sellele järgnevad lähitulede teisi asjaomaseid klasse tähistavad tähed,

“E”

E-klassi lähitulede puhul,

“V”

V-klassi lähitulede puhul,

“W”

W-klassi lähitulede puhul,

“R”

kaugtulede puhul;

4.2.2.2.   horisontaalne joon, mis paikneb tähiste kohal, kui vastavat funktsiooni või valgustusrežiimi tagatakse mitme samale küljele või erinevatele külgedele paigaldatud paigaldusüksuse abil;

4.2.2.3.   täht “T”, mis paikneb kõikide funktsiooni ja/või valgustusklassi tähistavate sümbolite järel ja mis näitab, et süsteem rahuldab kurvivalgustusele esitatavaid nõudeid, kusjuures need tähised grupeeritakse alates vasakult;

4.2.2.4.   eraldiasetsevate paigaldusüksuste puhul täht “X” ning tähte või tähed, mis vastavad neis üksustes sisalduvate valgustusüksuste funktsioonidele;

4.2.2.5.   kui ühele küljele paigaldatud paigaldusüksus ei ole suuteline üksinda tagama teatavat valgustusfunktsiooni või -režiimi, peab funktsioonitähise kohal paiknema horisontaalne joon;

4.2.2.6.   süsteemide või nende osa või osade korral, mis peavad vastama üksnes vasakpoolse liikluse nõuetele, horisontaalne nool, mis paigaldusüksuse suunas vaadates peab olema suunatud paremale, see tähendab tee selle poole suunas, kus toimub liiklus;

4.2.2.7.   süsteemide või nende osa või osade korral, mis peavad vastama nii parem- kui vasakpoolse liikluse nõuetele, näiteks süsteemid, mis hõlmavad vastavat optilise elemendi või valgusallika reguleerimisvahendit, horisontaalne nool, mis on suunatud nii paremale kui vasakule poole;

4.2.2.8.   paigaldusüksuste puhul, mis hõlmavad plastmaterjalist hajutiklaasi, tähti “PL”, mis paiknevad eelnevates punktides 4.2.2.1 kuni 4.2.2.7 sätestatud tähiste läheduses;

4.2.2.9.   paigaldusüksuste puhul, mis peavad vastama käesolevas eeskirjas esitatud nõuetele kaugtulede kohta, tähis, mis näitab maksimaalset lubatavat valgustugevust, väljendatuna allpool punktis 6.3.2.1.3 määratletud viitemärgi abil, mis paikneb ringiga ümbritsetud tähe “E” läheduses;

kõikidel juhtudel tuleb tüübikinnitustunnistustes ja käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppes osalevatele riikidele edastatavates teatistes ära näidata 4. lisa punktis 1.1.1.1 määratletud katsetusmenetluse ajal kohaldatav kasutusrežiim ja 4. lisa punkti 1.1.1.2 kohaselt kinnitatud lubatavad pinged.

Teatavatel juhtudel peavad süsteemid või nende osa või osad kandma järgmisi sümboleid:

4.2.3.1.   paigaldusüksuste puhul, mis vastavad käesoleva eeskirja nõuetele ja mille korral on välistatud lähitulede valgusallika või valgusallikate sisselülitamine samaaegselt mõne muu valgustusfunktsiooniga, millega lähituled võivad olla vastastikku ühendatud, tuleb tüübikinnitusmärki pärast lähitulede tähist või tähiseid lisada kaldkriips (/).

4.2.3.2.   Paigaldusüksuste puhul, mis vastavad käesoleva eeskirja 4. lisa nõuetele üksnes sel juhul, kui nendele rakendatakse toitepinget 6 või 12 V, tuleb valgusallika või valgusallikate pesa lähedusse lisada tähis, mis koosneb numbrist 24, mis on diagonaalristiga (X) läbi kriipsutatud.

4.2.4.   Tüübikinnitusnumbri kaks esimest, muudatuste seeriat tähistavat numbrit (praegu 00), mis näitavad eeskirjades tehtud uusima olulise tehnilise muudatuse järjenumbrit tüübikinnituse andmise kuupäeval, ning vajadusel ka ülalkirjeldatud nool võivad paikneda ülalmainitud lisatähiste läheduses.

4.2.5.   Lõigetes 4.2.1 ja 4.2.2 mainitud märgid ja tähised peavad olema selgelt loetavad ja mittekustutatavad. Nad võivad paikneda valgust edastavast pinnast lahutamatu paigaldusüksuse sise- või välispinnal (läbipaistvas või läbipaistmatus osas). Nad peavad olema kindlasti nähtavad paigaldusüksuse sõidukile paigaldamisel. See nõue on rahuldatud ka juhul, kui sõiduki liigutatavat osa tuleb märgi või tähise nägemiseks liigutada.

4.3.   Tüübikinnitusmärgi paiknemine

4.3.1.   Sõltumatud laternad

Käesoleva eeskirja 2. lisa joonistel 1 kuni 10 on esitatud tüübikinnitusmärkide ja ülalnimetatud lisatähiste näidiseid.

Grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternad

Kui grupeeritud, kombineeritud või süsteemis vastastikku ühendatud laternad vastavad mitme eeskirja nõuetele, võib neile paigaldada ühise rahvusvahelise tüübikinnitusmärgi, mis koosneb ringist, mille keskel paikneb “E” täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber ja tüübikinnitusnumber. Tüübikinnitusmärk võib paikneda mis tahes kohas grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate peal, tingimusel et:

4.3.2.1.1.   märk on nähtav, nagu on sätestatud punktis 4.2.5;

4.3.2.1.2.   ühtki grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate valgust edastavat osa ei ole võimalik eemaldada, eemaldamata samaaegselt ka tüübikinnitusmärki.

Iga laterna tunnusmärk vastavalt igale tüübikinnituse aluseks olnud eeskirjale ning muudatuste seeriat tähistav number vastavalt eeskirjades tehtud uusima olulise tehnilise muudatuse järjenumbrile tüübikinnituse andmise kuupäeval ning vajadusel nõuetekohane nool tuleb märkida:

4.3.2.2.1.   kas vastavale valgust kiirgavale pinnale,

4.3.2.2.2.   või laternate grupile sellisel viisil, et iga grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate hulka kuuluv üksiklatern oleks selgesti kindlaksmääratav (võimalikud näited 2. lisas).

4.3.2.3.   Tüübikinnitusmärgi osade mõõtmed ei tohi olla väiksemad minimaalsetest mõõtmetest, mis on kinnitamise aluseks oleva eeskirja kohaselt nõutavad kõige väiksemate tähiste puhul.

4.3.2.4.   Iga kinnitatud tüüp saab tüübikinnitusnumbri. Üks ja sama kokkuleppeosaline ei või väljastada sama numbrit teistele grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternatele, millele laieneb käesolev eeskiri.

4.3.2.5.   Käesoleva eeskirja 2. lisa joonistel 11 ja 12 on esitatud grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate tüübikinnitusmärkide näidised koos kõikide ülalmainitud lisatähistega selliste süsteemide puhul, mille funktsioonid tagatakse mitme sõiduki küljele paigaldatud paigaldusüksuse abil.

4.3.2.6.   Käesoleva eeskirja 2. lisa joonisel 13 on esitatud tervet süsteemi hõlmavate tüübikinnitusmärkide näidised.

B.   SÜSTEEMIDE, NENDE OSA VÕI OSADE SUHTES KOHALDATAVAD TEHNILISED NÕUDED

Kui ei ole sätestatud teisiti, tuleb fotomeetrilisi mõõtmisi viia läbi käesoleva eeskirja 9. lisas esitatud sätete kohaselt.

5.   ÜLDISED NÕUDED

Kõik näidised, millele taotletakse tüübikinnitust üksnes parempoolse liikluse jaoks, peavad olema vastavuses punktidega 6 ja 7 allpool; kui tüübikinnitust taotletakse üksnes vasakpoolse liikluse jaoks, kohaldatakse punkti 6 sätteid, kaasa arvatud käesoleva eeskirja olulised lisad, sel viisil, et vahetatakse omavahel ära parem ja vasak pool.

Samamoodi muudetakse ka nurgaasendite ja elementide tähistust, asendades vastastikku tähised “R” ja “L”.

5.1.2.   Süsteemid, nende osa või osad peavad olema valmistatud viisil, mis tagab fotomeetriliste omaduste säilimise ja kvaliteetse töö tavapärastes tingimustes, vaatamata vibratsioonile, mis nendele süsteemidele võib mõjuda.

Süsteemid, nende osa või osad peavad olema varustatud seadmega, mis võimaldab nende reguleerimist pärast sõidukile paigaldamist, vastavalt nende suhtes kohaldatavatele sätetele:

5.2.1.   Süsteemid, nende osa või osad võivad olla vabastatud sellest nõudest tingimusel, et nende kasutus on piiratud sõidukitega, mille korral taotleja kirjelduse kohaselt toimub selline reguleerimine teiste vahendite abil või ei ole vajalik.

Süsteemid ei või olla varustatud valgusallikatega, mille tüüp ei ole kinnitatud vastavalt eeskirjadele nr 37 või nr 99;

5.3.1.   vastavalt valgusallikate suhtes kohaldatava eeskirja nõuetele peavad asendatavate valgusallikate pesad olema vastavuses mõõtmete alaste nõuetega, mis on esitatud IEC väljaande nr 60061-2 soovituslehel;

5.3.2.   kui valgusallikas ei ole asendatav, ei või ta kuuluda sellise valgustusüksuse koosseisu, mis neutraalasendis töötab lähitulena.

5.4.   Süsteemid, nende osa või osad, mis on valmistatud nii, et nad vastavad samaaegselt nii parempoolse liikluse kui vasakpoolse liikluse nõuetele, võivad olla kohandatavad ühe või teise liiklussuuna puhul kasutamiseks kas algreguleerimise abil paigaldamise käigus või kasutajapoolse reguleerimise abil. Igal juhul on lubatud üksnes kaks üksteisest täielikult eraldatud reguleerimisasendit – üks parempoolse liikluse jaoks ja teine vasakpoolse liikluse jaoks, juhuslik üleminek ühest asendist teise ning peatumine kahe reguleerimispositsiooni vahel ei ole lubatud.

5.5.   Täiendavad katsed tuleb läbi viia vastavalt käesoleva eeskirja 4. lisas esitatud nõuetele, veendumaks, et fotomeetrilised omadused süsteemi kasutamise käigus oluliselt ei muutu.

5.6.   Kui valgustusüksuse hajutiklaas on plastmaterjalist, tuleb katsed läbi viia käesoleva eeskirja 6. lisa kohaselt.

Süsteemide puhul, mille üks või mitu osa on ette nähtud töötama vaheldumisi nii lähitulede režiimis kui kaugtulede režiimis, peavad kõik mehaanilised, elektro-mehaanilised või muud seadmed, mis on valgustusüksusega ühendatud ja mille ülesandeks on süsteemi ümber lülitada ühest valgustusrežiimist teise, olema valmistatud alljärgnevaid nõudeid arvestades:

5.7.1.   nad peavad olema piisavalt vastupidavad, et võimaldada 50 000 häireteta ümberlülitust, hoolimata vibratsioonist, mis neile kasutamise tavatingimustes mõjub;

5.7.2.   nad peavad alati olema kas lähitulede või kaugtulede režiimis, lubatud ei ole vahepealsed asendid ja määratlemata asendid, lülitusasend peab seejuures vastama punkti 5.7.3 sätetele allpool;

5.7.3.   häire korral peab süsteem automaatselt ümber lülituma lähitulede režiimi või sellisesse režiimi, mille korral süsteemi fotomeetrilised omadused ei ületa 1,5 luksi käesoleva eeskirja 3. lisas määratletud alal IIIb ja on vähemalt 4 luksi segmendi Emax punktis, see ümberlülitumine peab toimuma valgusvihu kustutamise, nõrgendamise või allasuunamise ja/või valgustusfunktsiooni muutmise teel;

5.7.4.   kasutajal ei või olla tavatööriistu kasutades võimalik muuta süsteemi liikuvate osade kuju või asendit ega mõjutada lüliti tööd.

Süsteemid peavad olema varustatud vahenditega, mis võimaldavad nende ajutist kasutamist riikides, kus liiklussuund erineb riigi omast, milles tüübikinnitust taotleti, häirimata seejuures liigselt vastassuunalist liiklust. Selleks peavad süsteemid või nende osa või osad:

5.8.1.   võimaldama kasutajal teostada ilma eritöövahendeid kasutamata eespool punktis 5.4. kirjeldatud reguleerimist; või

omama eraldi liiklussuuna muutmise funktsiooni, mille kasutamisel tekitatakse maksimaalselt 1,5 luksi tugevune valgustus alal IIIb vastassuunalise liikluse jaoks ja vähemalt 6 luksi punktis 50 V, kui katsed viiakse läbi allpool esitatud punkti 6.2 sätete kohaselt, kusjuures ei muudeta algse sõidusuuna jaoks tehtud seadistust; seejuures

5.8.2.1.   võib osaliseks või täielikuks lahenduseks olla eelneva punkti 3.4 kohaselt hajutiklaasil sobiva ala varjamine.

5.9.   Süsteemid peavad olema valmistatud nii, et valgusallika rikke korral aktiveeritaks vastav signaal, nagu on ette nähtud eeskirja nr 48 sätetes.

5.10.   Detail või detailid, mille külge on kinnitatud asendatav valgusallikas, peavad olema valmistatud nii, et valgusallikat oleks lihtne paigaldada ning et oleks välistatud eksimise oht isegi pimedas.

Eelpool esitatud punktile 4.1.7 vastava süsteemi korral:

5.11.1.   peab eeskirja nr 48 sätete kohaselt süsteemiga kaasas olema eespool punktis 4.1.4 määratletud vorm ning juhised süsteemi paigaldamiseks.

5.11.2.   Tüübikinnituse eest vastutav tehniline teenistus peab veenduma, et:

| a) | süsteemi on võimalik juhiste põhjal nõuetekohaselt paigaldada; |
| --- | --- |

a)

süsteemi on võimalik juhiste põhjal nõuetekohaselt paigaldada;

| b) | kui süsteem on paigaldatud, vastab see eeskirja nr. 48 punkti 6.22 nõuetele,
  seejuures tuleb kohustuslikus korras läbi viia katsete seeria teeoludes, mille käigus veendutakse vastavuses eeskirja nr 48 punkti 6.22.7.4 nõuetele, seejuures ka süsteemi töötamises kõikides taotleja antud kirjelduses viidatud süsteemi töö juhtimise konkreetsetes olukordades. Tuleb ära näidata, kas kõik töörežiimid on taotleja antud kirjeldusele vastavalt aktiveeritud, töökorras või mitteaktiivsed, kõik ilmsed häired (näiteks liiga suur nurk või tulede sädelemine), peavad kaasa tooma tüübikinnitusest keeldumise. |
| --- | --- |

b)

kui süsteem on paigaldatud, vastab see eeskirja nr. 48 punkti 6.22 nõuetele,

seejuures tuleb kohustuslikus korras läbi viia katsete seeria teeoludes, mille käigus veendutakse vastavuses eeskirja nr 48 punkti 6.22.7.4 nõuetele, seejuures ka süsteemi töötamises kõikides taotleja antud kirjelduses viidatud süsteemi töö juhtimise konkreetsetes olukordades. Tuleb ära näidata, kas kõik töörežiimid on taotleja antud kirjeldusele vastavalt aktiveeritud, töökorras või mitteaktiivsed, kõik ilmsed häired (näiteks liiga suur nurk või tulede sädelemine), peavad kaasa tooma tüübikinnitusest keeldumise.

6.   VALGUSTUS

6.1.   Üldised nõuded

6.1.1.   Allpool toodud punkti 6.2.5 kohaselt peab süsteem kiirgama C-klassi lähituledele vastavat valgusvihku ja üht või enamat mõne muu klassi või mõnede muude klasside lähituledele vastavat valgusvihku, käesoleva eeskirja punktide 6.3 ja/või 2.1.1.1 kohaselt võib süsteem iga lähitulede klassi piires hõlmata üht või mitut valgustusrežiimi või esitulede valgustusfunktsiooni.

6.1.2.   Süsteem peab võimaldama automaatseid valgusvihu muudatusi, nii et saavutatakse tee nõuetekohane valgustatus, häirimata seejuures autojuhti ja teisi liiklejaid.

6.1.3.   Süsteem loetakse vastuvõetavaks, kui see vastab punktides 6.2 ja 6.3 sätestatud fotomeetrilistele erinõuetele.

Fotomeetrilised mõõtmised viiakse läbi taotleja juhiste kohaselt:

6.1.4.1.   punktis 1.9 määratletud neutraalasendis;

6.1.4.2.   vastavalt konkreetsele olukorrale punktis 1.10 kirjeldatud signaali V, signaali W, signaali E või signaali T korral;

6.1.4.3.   vajadusel vastavalt punktile 1.10 mis tahes muu signaali või signaalide kombinatsiooni korral taotleja juhiste kohaselt.

6.2.   Lähitulede suhtes kohaldatavad nõuded

Enne allpool toodud punktides kirjeldatud mõõtmisi tuleb süsteem viia neutraalasendisse, st süsteem peab kiirgama lähitulede klassile C vastavat valgusvihku.

Neutraalasendis lähituli peab vähemalt ühe valgustusüksuse abil tekitama süsteemi (st sõiduki) igale küljele käesoleva eeskirja 8. lisa nõuetele vastava valgustatud ja valgustamata ala piiri, või

6.2.1.1.   peab süsteem võimaldama teiste vahendite, näiteks optiliste vahendite või ajutiste lisavalgusvihkude abil tulede selget ja nõuetekohast suunamist.

6.2.1.2.   8. lisa ei kohaldata eespool punktides 5.8 kuni 5.8.2.1 kirjeldatud sõidusuuna muutmise funktsiooni suhtes.

6.2.2.   Süsteem, selle osa või osad peavad olema suunatud nii, et valgustatud ja valgustamata ala piiri asend vastaks käesoleva eeskirja 3. lisa tabelis 2 esitatud nõuetele.

6.2.3.   Kui süsteem, selle osa või osad on niimoodi suunatud, siis juhul, kui tüübikinnitus hõlmab üksnes lähitulesid, peab süsteem vastama allpool toodud asjaomastes lõigetes sätestatud konkreetsetele nõudmistele, kui aga tüübikinnitus hõlmab käesoleva eeskirja kohaldamisalale vastavalt lisavalgusteid või valgussignalisatsiooni funktsioone, peab süsteem vastama ka allpool toodud asjaomastes lõigetes sätestatud konkreetsetele nõudmistele eeldusel, et nende puhul ei kohaldata muid eeskirju.

6.2.4.   Kui niimoodi suunatud süsteem, selle osa või osad ei vasta punkti 6.2.3 nõuetele eespool, võib selle reguleerimispiir tootja juhiste kohaselt olla algasendi suhtes reguleeritav maksimaalselt 0,5 kraadi võrra paremale ja vasakule poole ja 0,2 kraadi võrra üles või alla.

6.2.5.   Kui süsteem kiirgab mingile teatavale lähitulede klassile vastavat valgusvihku, peab see süsteem vastama käesoleva eeskirja 3. lisa A-osa tabeli 1 asjakohases jaos (C, V, E või W) (fotomeetrilised väärtused) ja tabeli 2 (Emax ja valgustatud ja valgustamata ala piiri asukoht) vastavas osas esitatud nõuetele ja käesoleva eeskirja 8. lisa osale 1 (valgustatud ja valgustamata ala piirile esitatavad nõuded).

Valgusvihu võib lülitada kurvirežiimi tingimusel, et:

6.2.6.1.   süsteem vastab käesoleva eeskirja 3. lisa B-osa tabeli 1 (fotomeetrilised väärtused) asjaomastele nõuetele ja tabeli 2 punktile 2 (valgustatud ja valgustamata ala piiri suhtes kehtestatud nõuded), kui väärtusi mõõdetakse 9. lisas esitatud menetluse kohaselt vastavalt kurvivalgustusrežiimi kategooriale (1 või 2), mille jaoks tüübikinnitust taotletakse;

6.2.6.2.   punkt Emax ei paikne väljaspool ristkülikut, mille moodustavad käesoleva eeskirja 3. lisa tabelis 2 määratletud kõige kõrgem vertikaalasend vaadeldava lähitulede klassi puhul ja punkt, mis asub 2 kraadi võrra allpool joont H-H ning punktid, mis jäävad süsteemi nullteljest 45 kraadi võrra vasakule ja 45 kraadi võrra paremale;

6.2.6.3.   kui signaal T vastab kõige nõrgemale sõiduki suunatud valgusvihule vasakus suunas (või paremas suunas), siis ttekitab süsteem valgust, mis võrdub vähemalt 3 luksiga ühes või mitmes punktis, mis jäävad alasse, mille määravad joon H-H ja sellest 2 kraadi võrra allapoole jääv punkt ning süsteemi nullteljest 10 ja 45 kraadi võrra paremale jäävad punktid;

6.2.6.4.   kui tüübikinnitust taotletakse 1. kategooria kurvivalgustuse jaoks, on süsteemi kasutamine piiratud sõidukitega, mis on valmistatud nii, et süsteemi tekitatud valgustatud ja valgustamata ala piiri horisontaalne osa vastaks eeskirja nr 48 punkti 6.22.7.4.5 alapunkti i asjaomastele nõuetele;

kui tüübikinnitust taotletakse 1. kategooria kurvivalgustuse jaoks, peab süsteem olema valmistatud nii, et valguskiire külgliikumise häire või muutumise korral oleks võimalik automaatselt saavutada fotomeetrilised tingimused, mis kas vastavad eeltoodud punktis 6.2.5 sätestatule või mille korral oleks tagatud väärtused, mis ei ületa 1,5 luksi alal IIIb, vastavalt käesoleva eeskirja 3. lisas sätestatule, ja mis oleksid vähemalt 4 luksi “Emax segmendi” punktides;

6.2.6.5.1.   viimane nõue ei ole kohustuslik, kui asendites, mis jäävad süsteemi nullteljest vasakule, ja ülespoole joonest, mis jääb 0,3° võrra ülespoole joonest HH (kui asend jääb kuni 5° võrra vasakule) või joonest, mis jääb 0,57° võrra ülespoole joonest HH (kui asend jääb üle 5° võrra vasakule), ei ületata mitte üheski punktis väärtust 1 luks.

6.2.7.   Süsteemi tuleb kontrollida vastavalt tootja juhistele, võttes arvesse eespool punktis 2.2.2.1 määratletud ohutuspõhimõtet.

6.2.8.   Süsteem, selle osa või osad, mis on ette nähtud kasutamiseks nii parempoolse kui vasakpoolse liikluse tingimustes, peavad eelneva punkti 5.4 kohaselt vastama mõlemas reguleerimisasendis asjaomase liiklussuuna kohta esitatud nõuetele.

Süsteemid peavad olema valmistatud nii, et:

6.2.9.1.   mis tahes täpselt liigitatud lähituli kiirgaks vähemalt 3 luksi tugevust valguskiirt punktis 50V süsteemi igas küljes;

seda nõuet ei kohaldata V-klassi lähitulede puhul;

6.2.9.2.   Neli sekundit pärast vähemalt 30 minuti jooksul väljalülitatud olekus olnud süsteemi sisselülitamist peab C-klassi lähituli kiirgama punktis 50V vähemalt 50 luksi.

6.2.9.3.   Teised režiimid:

Käesoleva eeskirja punktis 6.1.4.3 määratletud sisendsignaalide puhul peavad olema täidetud punktis 6.2. esitatud nõuded.

6.3.   Kaugtulesid käsitlevad nõuded

Enne alljärgnevas punktis kirjeldatud mõõtmisi tuleb süsteem viia neutraalasendisse.

Süsteemi valgustusüksust või valgustusüksusi tuleb reguleerida vastavalt tootja antud juhistele, sel viisil, et maksimaalse valgustatuse ala keskpunkt asuks joonte H-H ja V-V lõikumispunktis (HV);

6.3.1.1.   valgustusüksuste osas, mis ei ole eraldi reguleeritavad või mille reguleerimine on toimunud pärast punktis 6.2 kirjeldatud mõõtmisi, tuleb mõõtmised läbi viia selliselt reguleeritud olekus.

Kui mõõtmine toimub vastavalt käesoleva eeskirja 9. lisas esitatud nõuetele, peab nõuetekohane valgustus olema järgmine:

lõikumispunkt HV peab asuma samavalgustustiheduskõvera piires, mis vastab 80 protsendile kaugtulede maksimaalsest valgustusest.

6.3.2.1.1.   Maksimaalne väärtus (EM) ei tohi olla väiksem kui 48 luksi ja ei või mingil juhul ületada 240 luksi.

6.3.2.1.2.   Iga kaugtulede koosseisu kuuluva või kaugtulesid toetava paigaldusüksuse maksimaalne valgustugevus, väljendatuna tuhandetes kandelates, arvutatakse järgmise valemi abil:

IM = 0.625 EM

6.3.2.1.3.   Viitemärgil toodav maksimaalne valgustustugevus (I’M), mis on määratletud eespool punktis 4.2.2.9, arvutatakse järgmise valemi abil:

Formula

Arvutuslik väärtus ümardatakse lähima väärtuseni väärtuste hulgast 5 - 10 - 12,5 - 17,5 - 20 - 25 - 27,5 - 30 - 37,5 - 40 - 45 - 50.

6.3.2.2.   Lähtudes punktist HV ja liikudes horisontaalselt paremale ja vasakule, peab kaugtulede valgustustugevus olema võrdne vähemalt 24 luksiga kuni 2,6 kraadi kaugusel ja vähemalt 6 luksiga kuni 5,2 kraadi kaugusel.

Süsteemi poolt kiiratavat valgusvihku või selle osa võib automaatselt külgsuunas liigutada (või muuta valgusvihku ennast, saavutamaks sama tulemust), tingimusel, et:

6.3.3.1.   süsteem vastab eelnevate punktide 6.3.2.1.1. ja 6.3.2.2 nõuetele, kusjuures kõik valgustusüksused on mõõdetud 9. lisas esitatud menetluse kohaselt.

Süsteem peab olema valmistatud nii, et:

6.3.4.1.   paremal ja vasakul pool paiknev(ad) valgustusüksus(ed) kiirgaks(id) kumbki vähemalt poole eespool punktis 6.3.2.2 sätestatud minimaalsest kaugtulede valgusvihu tugevusest;

6.3.4.2.   neli sekundit pärast vähemalt 30 minuti jooksul väljalülitatud olekus olnud süsteemi sisselülitamist peab kaugtulede valgusvihu punktis HV olema vähemalt 42 luksi tugevune valgustatus;

6.3.4.3.   Käesoleva eeskirja punktis 6.1.4.3 määratletud sisendsignaalide puhul peavad olema täidetud punktis 6.3. esitatud nõuded.

6.3.5.   Kui valgusvihule esitatavad nõuded ei ole täidetud, on lubatud valgusvihku ümber suunata esialgsest reguleeritud asendist 0,5 kraadi võrra üles- või allapoole ja/või 1 kraadi võrra paremale või vasakule poole. Selles uues asendis peavad olema täidetud kõik fotomeetrilised nõuded. Neid nõudeid ei kohaldata valgustusüksuste puhul, mis on määratletud käesoleva eeskirja punktis 6.3.1.1.

6.4.   Muud sätted

Kui süsteem, selle osa või osad on varustatud reguleeritavate valgustusüksustega, kohaldatakse kõikide punktis 2.1.3 (reguleerimisala) määratletud paigaldusasendite korral punktide 6.2 (lähituled) ja 6.3 (kaugtuled) nõudeid. Kontrollimiseks rakendatakse alljärgnevat menetlust:

6.4.1.   Kõik nimetatud asukohad määratakse kindlaks goniomeetri abil lähtuvalt sirgest, mis ühendab ekraanil nullkeskmeid ja punkti HV. Reguleeritav süsteem, selle osa või osad paigutatakse seejärel sellisesse asukohta, et mõõteekraani valgustatus vastaks asjaomastele suunanõuetele.

6.4.2.   Süsteem, selle osa või osad paigutatakse alguses vastavalt punkti 6.4.1 nõuetele, seade või selle osad peavad rahuldama punktides 6.2 ja 6.3 esitatud asjaomaseid fotomeetrilisi nõudeid.

Täiendavad katsed viiakse läbi pärast seda, kui peegeldi, süsteem, selle osa või osad on süsteemi, selle osa või osade reguleerimisvahendi abil vertikaalselt ümber paigutatud ligikaudu 2 kraadi ulatuses, või kui ümberpaigutamine toimub maksimaalse valgustusega punkti, siis vähem kui 2 kraadi ulatuses, arvestades algsest reguleeritud asendist. Pärast terve süsteemi või selle osa või osade ümbersuunamist vastassuunda (näiteks testgoniomeetri abil), tuleb kontrollida seejärel süsteemi poolt kiiratava valguse kogust eri suundades, see valgushulk peab jääma ettenähtud piiridesse.

6.4.3.1.   Lähituled: punktid HV ja 75R või vajadusel 50R ja kaugtuled: IM ja punkt HV (protsentidena IM väärtusest).

6.4.4.   Kui taotleja on ära näidanud enam kui ühe paigaldusasendi, tuleb lõigetes 6.4.1 kuni 6.4.3 ettenähtud menetlust korrata kõikide teiste asendite korral.

6.4.5.   Kui taotleja ei ole ära näidanud konkreetset paigaldusasendit, tuleb süsteem, selle osa või osad suunata vastavalt punktides 6.2 (lähituled) ja 6.3 (kaugtuled) kirjeldatud meetmeid kasutades, kusjuures süsteemi, selle osa või osade reguleerimisvahend asetatakse keskasendisse. Punktis 6.4.3 viidatud täiendavad katsed viiakse läbi pärast seda, kui peegeldi või selle osad on suunatud reguleerimisvahendi abil reguleerimisvahemiku lõpuni (mitte liigutud ligikaudu 2 kraadi ulatuses).

6.4.6.   Käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud vormi abil näidatakse, milline valgustusüksus või millised valgustusüksused tekitavad käesoleva eeskirja 8. lisale vastava valgustatud ja valgustamata ala piiri, mis paikneb alas, mis ulatub 6 kraadi vasakule ning 4 kraadi ülespoole ja paremale ja ülespoole 0,8 kraadi allapoole paigutatud horisontaalsest joonest.

6.4.7.   Käesoleva eeskirja 1. lisas toodud vormi abil näidatakse, milline või millised E-klassi lähitulede töörežiim või -režiimid on nõuetele vastavad käesoleva eeskirja 3. lisa tabelis 6 toodud andmete puhul.

7.   VÄRVUS

7.1.   Kiiratav valgus peab olema valge värvusega. RGB kolmevärvisüsteemis peab süsteemi iga osa poolt kiiratav valgus jääma järgmistesse piiridesse:

| piirväärtus sinise suunas | x ≥ 0,310 |
| --- | --- |
| piirväärtus kollase suunas | x ≤ 0,500 |
| piirväärtus rohelise suunas | y ≤ 0,150 + 0,640 x |
| piirväärtus rohelise suunas | y ≤ 0,440 |
| piirväärtus purpurse suunas | y ≥ 0,050 + 0,750 x |
| piirväärtus punase suunas | y ≥ 0,382 |

piirväärtus sinise suunas

x ≥ 0,310

piirväärtus kollase suunas

x ≤ 0,500

piirväärtus rohelise suunas

y ≤ 0,150 + 0,640 x

piirväärtus rohelise suunas

y ≤ 0,440

piirväärtus purpurse suunas

y ≥ 0,050 + 0,750 x

piirväärtus punase suunas

y ≥ 0,382

C.   MUUD HALDUSSÄTTED

8.   SÜSTEEMI TÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

Kõikidest süsteemi muudatustest tuleb teatada tüübikinnituse andnud haldustalitusele, kes võib seejärel:

8.1.1.   leida, et tehtavad muudatused ei too kaasa märkimisväärsete ebasoovitavate tagajärgede ohtu ning et süsteem vastab endiselt igal juhul nõuetele;

8.1.2.   nõuda katseid läbiviivalt tehniliselt talituselt uut katsetusprotokolli.

8.2.   Tüübikinnituse andmisest või sellest keeldumisest tuleb eespool punktis 4.1.4 määratletud menetluse abil koos muudatuste äranäitamisega teatada kokkuleppeosalistele, kes kohaldavad käesolevat eeskirja.

8.3.   Pädev ametiasutus, kelle ülesandeks on tüübikinnituse laiendamine, annab igale sellise laiendusega seoses väljastatud teatiselehele seerianumbri ja teatab sellest käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud vormile vastava teatiselehega 1958. aasta kokkuleppe teistele osalistele, kes kohaldavad käesolevat eeskirja.

9.   TOOTMISE NÕUETEKOHASUS

Tootmise nõuetekohasuse kontrollimise menetlused peavad vastama kokkuleppe 2. lisas esitatutele (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev2) ja järgmistele nõuetele.

9.1.   Käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse saanud süsteemid peavad olema valmistatud kinnituse saanud tüübi järgi ja vastama lõigetes 6 ja 7 väljendatud nõudmistele.

9.2.   Kinni tuleb pidada käesoleva eeskirja 5. lisas esitatud toodangu kontrollimenetluste miinimumnõuetest.

9.3.   Kinni tuleb pidada käesoleva eeskirja 7. lisas esitatud miinimumnõuetest, mis käsitlevad näidiste võtmist inspektori poolt.

9.4.   Tüübikinnituse andnud ametiasutus võib mis tahes ajahetkel kontrollida igas tootmisüksuses rakendatavaid tootmise nõuetekohasuse järelevalve meetodeid. Sellise kontrolli normaalsagedus on kaks aastat.

9.5.   Arvesse ei võeta süsteeme või nende osi, mis on ilmselgelt vigased.

9.6.   Arvesse ei võeta viitemärki.

10.   KARISTUSED TOOTMISNÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

10.1.   Käesoleva eeskirja alusel teatavale süsteemitüübile antud tüübikinnituse võib tühistada, kui nõudeid ei täideta või kui süsteem, selle osa või osad, millele on kantud tüübikinnitusmärk, ei vasta kinnituse saanud tüübile.

10.2.   Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on eelnevalt andnud, teavitab ta sellest käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud vormi abil kohe kokkuleppe teisi osalisi, kes kohaldavad käesolevat eeskirja.

11.   TOOTMISE LÕPLIK PEATAMINE

11.1.   Kui tüübikinnituse saanud tootja lõpetab lõplikult käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse saanud süsteemi tootmise, teavitab ta sellest ametiasutust, kes väljastas tüübikinnituse, see ametiasutus omakorda teavitab käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud vormi abil 1958. aasta kokkuleppe teisi osalisi, kes kohaldavad käesolevat eeskirja.

12.   TÜÜBIKINNITUSKATSETEGA TEGELEVATE TEHNILISTE TALITUSTE JA HALDUSTALITUSTE NIMETUSED NING AADRESSID

12.1.   1958. aasta kokkuleppe osalised, kes kohaldavad käesolevat eeskirja, peavad teatama Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni sekretariaadile tüübikinnitusega seotud katseid läbiviivate tehniliste talituste ja tüübikinnitusi väljastavate haldustalituste nimetused ja aadressid. Nendele talitustele saadetakse teistes riikides väljastatud tüübikinnitusteatised või teatised tüübikinnituse laiendamise, sellest keeldumise või tühistamise kohta, samuti teatised tootmise lõpliku peatamise kohta.

1. LISA

Image

Image

Image

2. LISA

TÜÜBIKINNITUSMÄRKIDE NÄIDISED

Näidis 1

a ≥ 8 mm (klaasist hajutiklaas)a ≥ 5 mm (plastist hajutiklaas)

| | |
| --- | --- |
| Joonis 1 | Joonis 2 |

Image

Image

Joonis 1

Joonis 2

Ülaltoodud tüübikinnitusmärki kandva süsteemi paigaldusüksusele anti tüübikinnitus käesoleva eeskirja alusel Madalmaades (E4), süsteemi tüübikinnitusnumber on 19 243 ja süsteem vastab käesolevale eeskirjale selle esialgses redaktsioonis (00). Süsteemi kiiratav valgusvihk on ette nähtud ainult parempoolse liikluse jaoks. Tähed “CT” (joonis 1) näitavad, et tegemist on lähituledega, millel on kurvivalgustusrežiim; tähed “CWR” (joonis 2) näitavad, et tegemist on C-klassi lähituledega, W-klassi lähituledega ja kaugtuledega.

Arv 30 näitab, et kaugtulede valgusvihu maksimaalne tugevus on vahemikus 86 250 kuni 101 250 kandelat.

Märkus: tüübikinnitusnumber ja lisatähised peavad paiknema tähte “E” ümbritseva ringi läheduses, selle ringi kohal või all või sellest paremal või vasakul. Tüübikinnitusnumbri numbrid peavad asuma tähest “E” samal pool ja olema samasuunalised.

Rooma numbrite kasutamist tüübikinnitusnumbrites tuleks vältida, et välistada segiajamist teiste tähistega.

Näide 2

| | |
| --- | --- |
| Joonis 3 | Joonis 4 a |
| |
| Joonis 4 b |

Image

Image

Joonis 3

Joonis 4 a

Image

Joonis 4 b

Ülaltoodud tüübikinnitusmärki kandva süsteemi paigaldusüksus vastab käesoleva eeskirja nõuetele nii lähitulede kui kaugtulede osas ning hõlmab:

Joonis 3: C-klassi lähituled koos E-klassi lähituledega, mõeldud üksnes parempoolseks liikluseks.

Joonised 4 a ja 4 b: C-klassi lähituled ja V-klassi lähituled, mõeldud mõlema liiklussuuna jaoks, tänu optilise elemendi või valgusallika reguleerimisvahendile, hõlmab ka kaugtulesid. Nagu näitab täht “T”, peavad C-klassi lähituli, V-klassi lähituli ja kaugtuli vastama kurvivalgustusele esitatavatele nõuetele. Horisontaaljoon tähe “R” kohal näitab, et kaugtulede funktsiooni jaoks kasutatakse mitut süsteemi sellel küljel paiknevat paigaldusüksust.

Näide 3

| | |
| --- | --- |
| Joonis 5 | Joonis 6 |

Image

Image

Joonis 5

Joonis 6

Ülaltoodud tüübikinnitusmärki kandev paigaldusüksus sisaldab plastmaterjalist hajutiklaasi ning vastab käesoleva eeskirja nõuetele lähitulede osas. Süsteemi funktsioonid on järgmised:

Joonis 5: C-klassi lähituled ja W-klassi lähituled, mõlema liiklussuuna korral.

Joonis 6: C-klassi lähituled koos kurvivalgustuse režiimiga, ainult parempoolse liikluse jaoks.

Näide 4

| | |
| --- | --- |
| Joonis 7 | Joonis 8 |

Image

Image

Joonis 7

Joonis 8

Joonis 7: ülaltoodud tüübikinnitusmärki kandev paigaldusüksus vastab käesoleva eeskirja nõuetele C-klassi lähitulede ja V-klassi lähitulede osas ning on mõeldud kasutamiseks ainult vasakpoolse liikluse tingimustes.

Joonis 8: ülaltoodud tüübikinnitusmärki kandev paigaldusüksus on eraldiasetsev paigaldusüksus, mis kuulub süsteemi koosseisu ja vastab käesoleva eeskirja nõuetele vaid kaugtulede osas.

Näide 5. Süsteemi tähistamine, mis hõlmab käesolevale eeskirjale vastavat plastmaterjalist hajutiklaasi.

| | |
| --- | --- |
| Joonis 9 | Joonis 10 |

Image

Image

Joonis 9

Joonis 10

Joonis 9: C-klassi lähituli ja W-klassi lähituli, mõlemal on kurvivalgustuse režiim ning kaugtuli, mõlemad mõeldud kasutamiseks vaid parempoolse liikluse tingimustes.

Lähituli ja selle valgustusrežiimid ei tohi töötada ühel ajal sama lambi koosseisu kuuluva kaugtulega, millega nad on vastastikku ühendatud.

Joonis 10: E-klassi lähituli ja W-klassi lähituli, ette nähtud kasutamiseks vaid parempoolse liikluse tingimustes, ja kaugtuli. Horisontaaljoon tähtede “E” ja “W” kohal näitab, et nendele lähitulede klassidele vastav valgusvihk tagatakse enam kui ühe sellele küljele paigaldatud paigaldusüksuse abil.

Näide 6: lihtsustatud märgistus grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud tulede puhul, millele on antud tüübikinnitus muu eeskirja kohaselt kui käesolev eeskiri (joonis 11) (vertikaalsed ja horisontaalsed jooned ei kuulu tüübikinnitusmärgi koosseisu, nende ülesandeks on lihtsalt näitlikustada valgussignaaliseadme kuju).

Need kaks näidet hõlmavad kaht paigaldusüksust, mis on paigaldatud süsteemi samale küljele ja kannavad tüübikinnitusmärki, mis sisaldab järgmisi elemente (mudel A ja mudel B):

Paigaldusüksus nr 1

Sõiduki esiosas paiknev tuli, mis on saanud tüübikinnituse eeskirja nr 7 02-seeria muudatuste kohaselt;

Üks või mitu valgustusüksust kiirgavad C-klassi lähituledele vastavat valgusvihku koos kurvivalgustuse režiimiga, kusjuures need valgustusüksused on ette nähtud töötamiseks koos ühe või mitme süsteemi samal küljel paikneva valgustusüksusega (nagu näitab tähe “C” kohal paiknev horisontaaljoon) ning V-klassi lähituledele vastavat valgusvihku, mõlema klassi tuled on ette nähtud kasutamiseks nii parem- kui vasakpoolse liikluse tingimustes, süsteem sisaldab täiendavalt ka kaugtuld, mille maksimaalne valgustugevus jääb vahemikku 86 260 ja 101 250 kandelat (nagu näitab arv 30) ja on saanud tüübikinnituse käesoleva eeskirja algse redaktsiooni kohaselt (00), koos plastmaterjalist hajutiga.

Päevasõidutuli, mis on saanud tüübikinnituse eeskirja nr 87 00-seeria muudatuste kohaselt.

Kategooria 1a eesmine suunatuli, mis on saanud tüübikinnituse eeskirja nr 6 01-seeria muudatuste kohaselt.

Paigaldusüksus nr 3

Eesmine udutuli, mis on saanud tüübikinnituse eeskirja nr 19 02-seeria muudatuste kohaselt, või C-klassi lähituli koos kurvivalgustuse režiimiga, mis on ette nähtud töötamiseks nii parem- kui vasakpoolse liikluse tingimustes ning töötab koos ühe või mitme teise paigaldusüksusega, mis on paigaldatud süsteemi samale küljele, nagu näitab horisontaaljoon tähe “C” kohal.

Näide 7. Süsteemi tüübikinnitusmärkide paigutus (joonis 12)

Image

Nende kahe süsteemi näol on tegemist kohanduvate esitulede süsteemiga, mis koosneb kahest paigaldusüksusest (millel on samad funktsioonid) süsteemi kummalgi küljel (üksused nr 1 ja nr 3 vasakul küljel ning üksused nr 2 ja nr 4 paremal küljel).

Süsteemi paigaldusüksus nr 1 (või nr 2) kannab ülalesitatud tüübikinnitusmärki ja vastab käesoleva eeskirja (00-seeria muudatused) nõuetele, hõlmates üheaegselt vasakpoolseks liikluseks mõeldud C-klassi lähituld ja kaugtuld, mille maksimaalne valgustugevus on vahemikus 86 250 ja 101 250 kandelat (seda näitab arv 30), mis on grupeeritud kategooria 1a eesmise suunatulega, mis on saanud tüübikinnituse eeskirja nr 6 01-seeria muudatuste kohaselt.

Image

Näite 7a korral sisaldab paigaldusüksus nr 1 (või nr 2) C-klassi lähituld koos kurvivalgustuse režiimiga, W-klassi lähituld, V-klassi lähituld ja E-klassi lähituld. Horisontaalne joon tähe “C” kohal näitab, et C-klassi lähitulede jaoks töötavad samaaegselt süsteemi samale küljele paigaldatud kaks paigaldusüksust.

Paigaldusüksus nr 3 (või nr 4) on ette nähtud C-klassi lähitulede teise osana süsteemi ühel küljel, nagu näitab horisontaalne joon tähe “C” kohal.

Näite 7b korral sisaldab paigaldusüksus nr 1 (või nr 2) C-klassi lähituld, W-klassi lähituld ja E-klassi lähituld. Horisontaalne joon tähe “W” kohal näitab, et W-klassi lähitulede jaoks töötavad ühel ajal süsteemi asjaomasele küljele paigaldatud mitu paigaldusüksust. Täht “T”, mis paikneb tähiste reast paremal (ja tüübikinnitusnumbrist vasakul) näitab, et kõik tuled, ehk C-klassi lähituli, W-klassi lähituli, E-klassi lähituli ja kaugtuli hõlmavad kurvivalgustuse režiimi.

Süsteemi paigaldusüksus nr 3 (või nr 4) on ette nähtud töötama W-klassi lähitulede teise osana antud süsteemi küljel (nagu seda näitab horisontaalne joon tähe “W” kohal), hõlmates samas ka V-klassi lähituld.

Näide 8.

Süsteemi kaht külge hõlmavate tüübikinnitusmärkide paigutus (joonis 13)

Selles näites on kujutatud esivalgustussüsteemi, mis koosneb kahest sõiduki vasakul küljel paiknevast paigaldusüksusest ja ühest paigaldusüksusest süsteemi paremal küljel.

Ülalesitatud tüübikinnitusmärki kandev süsteem vastab käesoleva eeskirja nõuetele (00-seeria muudatused) ja sisaldab nii vasakpoolseks liikluseks mõeldud lähituld kui ka kaugtuld, mille maksimaalne valgustugevus jääb vahemikku 86 250 kuni 101 250 kandelat (nagu näitab arv 30), mis on grupeeritud kategooria 1a esisuunatulega, mis on saanud tüübikinnituse eeskirja nr 6 01-seeria muudatuste kohaselt ja esiseisutulega, mis on saanud kinnituse eeskirja nr 7 02-seeria muudatuste kohaselt.

Image

Süsteemi paigaldusüksus nr 1 (vasakul) sisaldab osa C-klassi lähitulest ja E-klassi lähituld. Tähe “C” kohal paiknev horisontaalne joon näitab, et süsteemi sellel küljel koosneb C-klassi lähituli mitmest samaaegselt töötavast paigaldusüksusest. Täht “T”, mis paikneb tähiste reast paremal näitab, et C-klassi lähitulel ja E-klassi lähitulel on olemas kurvivalgustuse režiim.

Süsteemi paigaldusüksus nr 3 (vasakul) on ette nähtud töötama C-klassi lähitulede teise osana süsteemi sellel küljel (nagu seda näitab horisontaalne joon tähe “C” kohal), hõlmates lisaks sellele ka W-klassi lähituld.

Süsteemi paigaldusüksus nr 2 (paremal) sisaldab osa C-klassi lähitulest ja E-klassi lähituld, kusjuures mõlemal on olemas ka kurvivalgustuse režiim, ning täiendavalt ka W-klassi lähituld.

Märkus: Eelnevates näidetes 6, 7 ja 8 peavad süsteemi eri paigaldusüksused kandma üht tüübikinnitusnumbrit.

3. LISA

LÄHITULEDE SUHTES KOHALDATAVAD FOTOMEETRILISED NÕUDED (5)

Käesolevas lisas kasutatakse mõisteid järgmiselt: “kohal” – tähistab paiknemist vertikaalteljel ülalpool;

“all” – tähistab paiknemist vertikaalteljel allpool.

Nurgaväärtusi väljendatakse kraadidena ülespoole (U) või allapoole joone H-H suhtes ning paremale (R) või vasakule (L) joone V-V suhtes.

Joonis 1. Lähitulede fotomeetrilised nõuded (nurgaasendid, parempoolse liikluse korral)

Image

Tabel 1.

Lähitulede suhtes kohaldatavad fotomeetrilised nõuded

| Nõutavad väärtused luksides 25 m kaugusel | Asend/kraadid | Lähituli |
| --- | --- | --- |
| horisontaalne | vertikaalne | klass C | klass V | klass E | klass W |
| | Nr | Element | kaugus | kaugus | kaugus | min | max | min | max | min | max | min | max |
| Osa A | 1 | B50L (9) | L 3,43 | | U 0,57 | | 0,4 | | 0,4 | | 0,7 (13) | | 0,7 |
| 2 | HV (9) | V | | H | | 0,7 | | 0,7 | | | | |
| 3 | BR (9) | R 2,5 | | U 1 | 0,2 | 2 | 0,1 | 1 | 0,2 | 2 | 0,2 | 3 |
| 4 | Segment BRR (9) | R 8 | R 20 | U 0,57 | | 4 | | 1 | | 4 | | 6 |
| 5 | Segment BLL (9) | L 8 | L 20 | U 0,57 | | 0,7 | | 1 | | 1 | | 1 |
| 6 | P | L 7 | | H | 0,1 | | | | | | 0,1 | |
| 7 | Ala III (vastavalt järgnevale tabelile 3) | | | | | 0,7 | | 0,7 | | 1 | | 1 |
| 8 a | S50, S50LL, S50RR (10) | | | U 4 | 0,1 (12) | | | | 0,1 (12) | | 0,1 (12) | |
| 9a | S100, S100LL, S100RR (10) | | | U 2 | 0,2 (12) | | | | 0,2 (12) | | 0,2 (12) | |
| 10 | 50 R | R 1,72 | | D 0,86 | | | 6 | | | | | |
| 11 | 75 R | R 1,15 | | D 0,57 | 12 | | | | 18 | | 24 | |
| 12 | 50 V | V | | D 0,86 | 6 | | 6 | | 12 | | 12 | |
| 13 | 50 L | L 3,43 | | D 0,86 | 4,2 | 15 | 4,2 | 15 | 8 | | 8 | 30 |
| 14 | 25LL | L 16 | | D 1,72 | 1,4 | | 1 | | 1,4 | | 4 | |
| 15 | 25RR | R 11 | | D 1,72 | 1,4 | | 1 | | 1,4 | | 4 | |
| 16 | Segment 20 ja allpoolsed | L 3,5 | V | D 2 | | | | | | | | 20 (7) |
| 17 | Segment 10 ja allpoolsed | L 4,5 | R 2,0 | D 4 | | 14 (6) | | 14 (6) | | 14 (6) | | 8 (7) |
| 18 | Emax
   (8) | | | | 20 | 50 | 10 | 50 | 20 | 90 (13) | 35 | 80 (7) |
| Osa B (kurvivalgustuse režiimid): Kasutatakse tabeli 1 A-osa, kuid read nr 1, 2, 7, 13 ja 18 asendatakse järgmiste ridadega. |
| Osa B | 1 | B50L (9) | L 3,43 | | U 0,57 | | 0,6 | | 0,6 | | | | 0,9 |
| 2 | HV (9) | | | | | 1 | | 1 | | | | |
| 7 | Ala III (vastavalt järgnevale tabelile 3) | | | | | 1 | | 1 | | 1 | | 1 |
| 13 | 50 L | L 3,43 | | D 0,86 | 2 | | 2 | | 4 | | 4 | |
| 18 | Emax
   (11) | | | | 12 | 50 | 6 | 50 | 12 | 90 (13) | 24 | 80 (7) |

Nõutavad väärtused luksides 25 m kaugusel

Asend/kraadid

Lähituli

horisontaalne

vertikaalne

klass C

klass V

klass E

klass W

Nr

Element

kaugus

kaugus

kaugus

min

max

min

max

min

max

min

max

Osa A

1

B50L (9)

L 3,43

U 0,57

0,4

0,4

0,7 (13)

0,7

2

HV (9)

V

H

0,7

0,7

3

BR (9)

R 2,5

U 1

0,2

2

0,1

1

0,2

2

0,2

3

4

Segment BRR (9)

R 8

R 20

U 0,57

4

1

4

6

5

Segment BLL (9)

L 8

L 20

U 0,57

0,7

1

1

1

6

P

L 7

H

0,1

0,1

7

Ala III (vastavalt järgnevale tabelile 3)

0,7

0,7

1

1

8 a

S50, S50LL, S50RR (10)

U 4

0,1 (12)

0,1 (12)

0,1 (12)

9a

S100, S100LL, S100RR (10)

U 2

0,2 (12)

0,2 (12)

0,2 (12)

10

50 R

R 1,72

D 0,86

6

11

75 R

R 1,15

D 0,57

12

18

24

12

50 V

V

D 0,86

6

6

12

12

13

50 L

L 3,43

D 0,86

4,2

15

4,2

15

8

8

30

14

25LL

L 16

D 1,72

1,4

1

1,4

4

15

25RR

R 11

D 1,72

1,4

1

1,4

4

16

Segment 20 ja allpoolsed

L 3,5

V

D 2

20 (7)

17

Segment 10 ja allpoolsed

L 4,5

R 2,0

D 4

14 (6)

14 (6)

14 (6)

8 (7)

18

Emax
   (8)

20

50

10

50

20

90 (13)

35

80 (7)

Osa B (kurvivalgustuse režiimid): Kasutatakse tabeli 1 A-osa, kuid read nr 1, 2, 7, 13 ja 18 asendatakse järgmiste ridadega.

Osa B

1

B50L (9)

L 3,43

U 0,57

0,6

0,6

0,9

2

HV (9)

1

1

7

Ala III (vastavalt järgnevale tabelile 3)

1

1

1

1

13

50 L

L 3,43

D 0,86

2

2

4

4

18

Emax
   (11)

12

50

6

50

12

90 (13)

24

80 (7)

Tabel 2.

Lähitulede elemendid, nurgaasend või kraadides väljendatud asendning täiendavad nõuded

| | Nurgaasend/väärtus kraadides | C-klassi lähituli | V-klassi lähituli | E-klassi lähituli | W-klassi lähituli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nr | Valgusvihu osa nimetus ja nõuded | horison-taalne | vertikaalne | horison-taalne | vertikaalne | horison-taalne | vertikaalne | horison-taalne | vertikaalne |
| 2.1 | Emax ei tohi paikneda väljaspool ettenähtud ristkülikut (Emax segmendi kohal) | 0,5 L ja
  3 R vahel | 0,3 D ja
  1,72 D vahel | | 0,3 D ja
  1,72 D vahel | 0,5 L ja
  3 R vahel | 0,1 D ja
  1,72 D vahel | 0,5 L ja
  3 R vahel | 0,3 D ja
  1,72 D vahel |
| 2.2 | Ristlõiked ja nende osad peavad:






  — | vastama käesoleva eeskirja 8. lisa punktis 1 esitatud nõuetele, käänak peab paiknema joonel V-V,
  ja |

Nurgaasend/väärtus kraadides

C-klassi lähituli

V-klassi lähituli

E-klassi lähituli

W-klassi lähituli

Nr

Valgusvihu osa nimetus ja nõuded

horison-taalne

vertikaalne

horison-taalne

vertikaalne

horison-taalne

vertikaalne

horison-taalne

vertikaalne

2.1

Emax ei tohi paikneda väljaspool ettenähtud ristkülikut (Emax segmendi kohal)

0,5 L ja

3 R vahel

0,3 D ja

1,72 D vahel

0,3 D ja

1,72 D vahel

0,5 L ja

3 R vahel

0,1 D ja

1,72 D vahel

0,5 L ja

3 R vahel

0,3 D ja

1,72 D vahel

2.2

Ristlõiked ja nende osad peavad:

—

vastama käesoleva eeskirja 8. lisa punktis 1 esitatud nõuetele, käänak peab paiknema joonel V-V,

ja

| — | olema paigutatud niimoodi, et horisontaalne osa oleks: |
| --- | --- |

—

olema paigutatud niimoodi, et horisontaalne osa oleks:

V = 0,57 D

≤ 0,57 D

≥ 1,3 D

≤ 0,23 D (14)

≥ 0,57 D

≤ 0,23D

≥ 0,57 D

Tabel 3.

Lähitulede III alad, tippude koordinaadid

| Nurgaasend kraadides | kolmnurktähis nr | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ala IIIa
  C-klassi või V-klassi lähitulede jaoks | horisontaalne | 8 L | 8 L | 8 R | 8 R | 6 R | 1,5 R | V-V | 4 L |
| vertikaalne | 1 U | 4 U | 4 U | 2 U | 1,5 U | 1,5 U | H-H | H-H |
| Ala IIIb
  W-klassi või E-klassi lähitulede jaoks | horisontaalne | 8 L | 8 L | 8 R | 8 R | 6 R | 1,5 R | 0,5 L | 4 L |
| vertikaalne | 1 U | 4 U | 4 U | 2 U | 1,5 U | 1,5 U | 0,34 U | 0,34 U |

Nurgaasend kraadides

kolmnurktähis nr

1

2

3

4

5

6

7

8

Ala IIIa

C-klassi või V-klassi lähitulede jaoks

horisontaalne

8 L

8 L

8 R

8 R

6 R

1,5 R

V-V

4 L

vertikaalne

1 U

4 U

4 U

2 U

1,5 U

1,5 U

H-H

H-H

Ala IIIb

W-klassi või E-klassi lähitulede jaoks

horisontaalne

8 L

8 L

8 R

8 R

6 R

1,5 R

0,5 L

4 L

vertikaalne

1 U

4 U

4 U

2 U

1,5 U

1,5 U

0,34 U

0,34 U

Tabel 4.

Lisanõuded W-klassi lähitulede jaoks, väljendatuna luksides 25 m kaugusel

| 4.1 | Määratlus ja nõuded, mida kohaldatakse segmentide E, F1, F2 ja F3 suhtes (ei ole eelneval joonisel 1 näidatud) |
| --- | --- |
| Lubatud maksimaalne väärtus on 0,2 lx: a) segmendil E, mis asub 10 kraadi U kohal 20 L ja 20 kraadi R vahel; ja b) kolmel vertikaalsel segmendil (F1, F2 ja F3) horisontaalasenditel 10 kraadi L, V ja 10 kraadi R, kõik kolm ulatuvad alates 10 U kuni 60 kraadini U. |
| 4.2 | Teine (täiendav) nõuete grupp Emax kohta, segment 20 ja segment 10:
  Tabeli 1 A-osa või B-osa kohaldatakse juhul kui ridade nr 16, 17 ja 18 maksimaalsed nõuded asendatakse allpool esitatud nõuetega. |
| Kui tootja juhiste täitmisel käesoleva eeskirja punkti 2.2.2.e) kohaselt on W-klassi lähitulede korral ette nähtud segmendi 20 ja sellest allapoole jäävate segmentide osas valgustustugevus mitte üle 10 lx ning segmendi 10 ja sellest allapoole jäävate segmentide jaoks mitte üle 4 lx, ei tohi selle lähitule Emax nimiväärtus ületada 100 lx. |

4.1

Määratlus ja nõuded, mida kohaldatakse segmentide E, F1, F2 ja F3 suhtes (ei ole eelneval joonisel 1 näidatud)

Lubatud maksimaalne väärtus on 0,2 lx: a) segmendil E, mis asub 10 kraadi U kohal 20 L ja 20 kraadi R vahel; ja b) kolmel vertikaalsel segmendil (F1, F2 ja F3) horisontaalasenditel 10 kraadi L, V ja 10 kraadi R, kõik kolm ulatuvad alates 10 U kuni 60 kraadini U.

4.2

Teine (täiendav) nõuete grupp Emax kohta, segment 20 ja segment 10:

Tabeli 1 A-osa või B-osa kohaldatakse juhul kui ridade nr 16, 17 ja 18 maksimaalsed nõuded asendatakse allpool esitatud nõuetega.

Kui tootja juhiste täitmisel käesoleva eeskirja punkti 2.2.2.e) kohaselt on W-klassi lähitulede korral ette nähtud segmendi 20 ja sellest allapoole jäävate segmentide osas valgustustugevus mitte üle 10 lx ning segmendi 10 ja sellest allapoole jäävate segmentide jaoks mitte üle 4 lx, ei tohi selle lähitule Emax nimiväärtus ületada 100 lx.

Tabel 5.

Ülemise osa suhtes kohaldatavad nõuded ja mõõtepunktide nurgaasend

| Punkti tähistus | S50LL | S50 | S50RR | S100LL | S100 | S100RR |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nurgaasend kraadides | 4 U/8 L | 4 U/V-V | 4 U/8 R | 2 U/4 L | 2 U/V-V | 2 U/4 R |

Punkti tähistus

S50LL

S50

S50RR

S100LL

S100

S100RR

Nurgaasend kraadides

4 U/8 L

4 U/V-V

4 U/8 R

2 U/4 L

2 U/V-V

2 U/4 R

Tabel 6.

E-klassi lähitulede suhtes kohaldatavad täiendavad nõuded

| Eelneva tabeli 1 A ja B osa ning tabeli 2 nõudeid kohaldatakse juhul, kui tabeli 1 read 1 ja 18 ning tabeli 2 punkt 2.2 asendatakse alljärgnevate väärtustega |
| --- |
| Punkt | Tähistus | Eespool esitatud tabeli 1 A või B osa rida 1 | Eespool esitatudtabeli 1 A või B osa rida 18 | Eespool esitatud tabeli 2 punkt 2.2 |
| Nr | Andmete kogum | EB50L luksides 25 m kaugusel | Emax luksides 25 m kaugusel | Ristlõike horisontaalse osa asend kraadides |
| | | max | max | mitte ülespoole |
| 6.1 | E1 | 0,6 | 80 | 0,34 D |
| 6.2 | E2 | 0,5 | 70 | 0,45 D |
| 6.3 | E3 | 0,4 | 60 | 0,57 D |

Eelneva tabeli 1 A ja B osa ning tabeli 2 nõudeid kohaldatakse juhul, kui tabeli 1 read 1 ja 18 ning tabeli 2 punkt 2.2 asendatakse alljärgnevate väärtustega

Punkt

Tähistus

Eespool esitatud tabeli 1 A või B osa rida 1

Eespool esitatudtabeli 1 A või B osa rida 18

Eespool esitatud tabeli 2 punkt 2.2

Nr

Andmete kogum

EB50L luksides 25 m kaugusel

Emax luksides 25 m kaugusel

Ristlõike horisontaalse osa asend kraadides

max

max

mitte ülespoole

6.1

E1

0,6

80

0,34 D

6.2

E2

0,5

70

0,45 D

6.3

E3

0,4

60

0,57 D

Lisateave: eespool tabelis 1 esitatud fotomeetrilised väärtused on alljärgnevalt esitatud kandelates.

| Nõuded on esitatud kandelates | Asend/kraadid | Lähituli |
| --- | --- | --- |
| horisontaalne | vertikaalne | klass C | klass V | klass E | klass W |
| | Nr | Element | kaugus | kaugus | kaugus | min | max | min | max | min | max | min | max |
| Osa A: | 1 | B50L (18) | L 3,43 | | U 0,57 | | 250 | | 250 | | 438 (22) | | 438 |
| 2 | HV (18) | V | | H | | 438 | | 438 | | | | |
| 3 | BR (18) | R 2,5 | | U 1 | 125 | 1 250 | 63 | 625 | 125 | 1 250 | 125 | 1 875 |
| 4 | Segment BRR (18) | R 8 | R 20 | U 0,57 | | 2 500 | | 625 | | 2 500 | | 3 750 |
| 5 | Segment BLL (18) | L 8 | L 20 | U 0,57 | | 438 | | 625 | | 625 | | 625 |
| 6 | P | L 7 | | H | 63 | | | | | | 63 | |
| 7 | Ala III (vastavalt järgnevale tabelile 3) | | | | | 438 | | 438 | | 625 | | 625 |
| 8 a | S50, S50LL, S50RR (19) | | | U 4 | 63 (21) | | | | 63 (21) | | 63 (21) | |
| 9a | S100, S100LL, S100RR (19) | | | U 2 | 125 (21) | | | | 125 (21) | | 125 (21) | |
| 10 | 50 R | R 1,72 | | D 0,86 | | | 3 750 | | | | | |
| 11 | 75 R | R 1,15 | | D 0,57 | 7 500 | | | | 11 250 | | 15 000 | |
| 12 | 50 V | V | | D 0,86 | 3 750 | | 3 750 | | 7 500 | | 7 500 | |
| 13 | 50 L | L 3,43 | | D 0,86 | 2 625 | 9 375 | 2 625 | 9 375 | 5 000 | | 5 000 | 18 750 |
| 14 | 25LL | L 16 | | D 1,72 | 875 | | 625 | | 875 | | 2 500 | |
| 15 | 25RR | R 11 | | D 1,72 | 875 | | 625 | | 875 | | 2 500 | |
| 16 | Segment 20 ja allpool | L 3,5 | V | D 2 | | | | | | | | 12 500 |
| 17 | Segment 10 ja allpool | L 4,5 | R 20 | D 4 | | 8 750 (15) | | 8 750 (15) | | 8 750 (15) | | 5 000 (16) |
| 18 | Emax
   (17) | | | | 12 500 | 31 250 | 6 250 | 31 250 | 12 500 | 56 250 (22) | 21 875 | 50 000 (16) |
| B-osa (kurvivalgustuse režiimid) Kohaldatakse tabeli 1 A-osa nõudeid, asendades read 1, 2, 7, 13 ja 18 järgmiste ridadega |
| B Osa: | 1 | B50L (18) | L 3,43 | | U 0,57 | | 375 | | 375 | | | | 563 |
| 2 | HV (18) | | | | | 625 | | 625 | | | | |
| 7 | Ala III (vastavalt järgnevale tabelile 3) | | | | | 625 | | 625 | | 625 | | 625 |
| 13 | 50 L | L 3,43 | | D 0,86 | 1 250 | | 1 250 | | 2 500 | | 2 500 | |
| 18 | Emax
   (20) | | | | 7 500 | 31 250 | 3 750 | 31 250 | 7 500 | 56 250 (22) | 15 000 | 50 000 (16) |

Nõuded on esitatud kandelates

Asend/kraadid

Lähituli

horisontaalne

vertikaalne

klass C

klass V

klass E

klass W

Nr

Element

kaugus

kaugus

kaugus

min

max

min

max

min

max

min

max

Osa A:

1

B50L (18)

L 3,43

U 0,57

250

250

438 (22)

438

2

HV (18)

V

H

438

438

3

BR (18)

R 2,5

U 1

125

1 250

63

625

125

1 250

125

1 875

4

Segment BRR (18)

R 8

R 20

U 0,57

2 500

625

2 500

3 750

5

Segment BLL (18)

L 8

L 20

U 0,57

438

625

625

625

6

P

L 7

H

63

63

7

Ala III (vastavalt järgnevale tabelile 3)

438

438

625

625

8 a

S50, S50LL, S50RR (19)

U 4

63 (21)

63 (21)

63 (21)

9a

S100, S100LL, S100RR (19)

U 2

125 (21)

125 (21)

125 (21)

10

50 R

R 1,72

D 0,86

3 750

11

75 R

R 1,15

D 0,57

7 500

11 250

15 000

12

50 V

V

D 0,86

3 750

3 750

7 500

7 500

13

50 L

L 3,43

D 0,86

2 625

9 375

2 625

9 375

5 000

5 000

18 750

14

25LL

L 16

D 1,72

875

625

875

2 500

15

25RR

R 11

D 1,72

875

625

875

2 500

16

Segment 20 ja allpool

L 3,5

V

D 2

12 500

17

Segment 10 ja allpool

L 4,5

R 20

D 4

8 750 (15)

8 750 (15)

8 750 (15)

5 000 (16)

18

Emax
   (17)

12 500

31 250

6 250

31 250

12 500

56 250 (22)

21 875

50 000 (16)

B-osa (kurvivalgustuse režiimid) Kohaldatakse tabeli 1 A-osa nõudeid, asendades read 1, 2, 7, 13 ja 18 järgmiste ridadega

B Osa:

1

B50L (18)

L 3,43

U 0,57

375

375

563

2

HV (18)

625

625

7

Ala III (vastavalt järgnevale tabelile 3)

625

625

625

625

13

50 L

L 3,43

D 0,86

1 250

1 250

2 500

2 500

18

Emax
   (20)

7 500

31 250

3 750

31 250

7 500

56 250 (22)

15 000

50 000 (16)

4. LISA

SÜSTEEMIDE TÖÖTAMISE AJAL TEHTAVAD FOTOMEETRILISTE OMADUSTE STABIILSUSKATSED

TERVIKSÜSTEEMIDE KATSED

Kui fotomeetrilised väärtused on käesoleva eeskirja kohaselt mõõdetud, kaugtulede korral punktis Emax ja lähitulede korral vastavalt punktides KV, 50 V ja B50L (või R), tuleb terviksüsteemi näidisega teha fotomeetriliste omaduste stabiilsuskatsed kasutamise ajal.

Käesolevas lisas kasutatakse järgmiseid mõisteid:

| (a) | Terviksüsteem, süsteemi parem ja vasak pool, sealhulgas elektroonilised valgustuslülitid ja/või toite- ja manööverdusseadmed ning keredetailid ja tuled, mis võivad mõjutada süsteemi soojuslikke omadusi. Kõiki süsteemi paigaldusüksusi ja tuld või tulesid või vajadusel terviksüsteemi võib katsetada eraldi. |
| --- | --- |

(a)

Terviksüsteem, süsteemi parem ja vasak pool, sealhulgas elektroonilised valgustuslülitid ja/või toite- ja manööverdusseadmed ning keredetailid ja tuled, mis võivad mõjutada süsteemi soojuslikke omadusi. Kõiki süsteemi paigaldusüksusi ja tuld või tulesid või vajadusel terviksüsteemi võib katsetada eraldi.

| (b) | Katsenäidis, alljärgnevas tekstis on kas terviksüsteem või paigaldusüksus, millega katseid tehakse. |
| --- | --- |

(b)

Katsenäidis, alljärgnevas tekstis on kas terviksüsteem või paigaldusüksus, millega katseid tehakse.

| (c) | Valgusallikas, iga mitme hõõgniidiga hõõglambi üksik hõõgniit. |
| --- | --- |

(c)

Valgusallikas, iga mitme hõõgniidiga hõõglambi üksik hõõgniit.

Katsed tehakse

| i) | kuivas ja tuulevaikses kohas, kus temperatuur on 23 ± 5 °C juures, katsenäidis kinnitatakse alusele, mille asend vastab laterna õigele paigaldusele sõidukil; |
| --- | --- |

i)

kuivas ja tuulevaikses kohas, kus temperatuur on 23 ± 5 °C juures, katsenäidis kinnitatakse alusele, mille asend vastab laterna õigele paigaldusele sõidukil;

| ii) | asendatavate valgusallikate korral kasutatakse seeriatootmises olevat hõõglampi, mis on töötanud vähemalt 1 tunni jooksul või seeriatootmises olevat kasutatud lampi, mis on töötanud vähemalt 15 tundi. |
| --- | --- |

ii)

asendatavate valgusallikate korral kasutatakse seeriatootmises olevat hõõglampi, mis on töötanud vähemalt 1 tunni jooksul või seeriatootmises olevat kasutatud lampi, mis on töötanud vähemalt 15 tundi.

Mõõtevarustus peab olema analoogiline sellega, mida kasutati süsteemide tüübikinnituskatsete puhul.

Süsteem, selle osa või osad tuleb enne järgnevate katsete sooritamist viia neutraalasendisse.

1.   FOTOMEETRILISTE TÖÖPARAMEETRITE PÜSIVUSE KATSE

1.1   Puhas katsenäidis

Kõikidel katsenäidistel lastakse töötada 12 tundi, nagu on ette nähtud punktis 1.1.1, ja kontrollitakse vastavalt punktile 1.1.2.

1.1.1   Katsemenetlus

1.1.1.1   Katse käik

| a) | Kui katsenäidis on ette nähtud vaid üheainsa valgustusfunktsiooni täitmiseks (lähituled või kaugtuled), sealjuures lähitulede korral vaid üheainsas lähitulede klassis, lülitatakse valgusallikas või valgusallikad eespool punktis 1.1 määratletud ajavahemikuks sisse. (23) |
| --- | --- |

a)

Kui katsenäidis on ette nähtud vaid üheainsa valgustusfunktsiooni täitmiseks (lähituled või kaugtuled), sealjuures lähitulede korral vaid üheainsas lähitulede klassis, lülitatakse valgusallikas või valgusallikad eespool punktis 1.1 määratletud ajavahemikuks sisse. (23)

| b) | Kui katsenäidis hõlmab käesoleva eeskirja kohaselt enam kui üht funktsiooni või enam kui üht lähitulede klassi ja kui taotleja deklareerib, et katsenäidise kõikidel funktsioonidel või kõikidel klassidel on eraldi valgusallikad, mis süüdatakse kordamööda, (24) tuleb katse läbiviimisel sellest tingimusest lähtuda, lülitades, (23) järjestikku sisse punktis 1.1 määratletud ja võrdseteks osadeks jaotatud ajavahemikuks iga funktsiooni või lähitulede klassi kõige energiakulukama funktsiooni.
  Kõikidel teistel juhtudel (23)
   (24) tuleb katsenäidis allutada järgmisele tsüklile kõikide C-klassi, V-klassi, E-klassi ja W-klassi lähitulede režiimide korral, sõltumata sellest, kas vastava klassi lähituli saavutatakse tervenisti antud katsenäidise abil või üksnes osaliselt, tsükli aeg (mis on jaotatud võrdseteks osadeks) on punkti 1.1 kohaselt järgmine: | kõigepealt süüdatakse 15 minutiks näiteks C-klassi lähitulede puhul kõige energiakulukam töörežiim, seejuures vastavad katse tingimused sirgel teel sõitmise tingimustele; |
| --- | --- | --- |

b)

Kui katsenäidis hõlmab käesoleva eeskirja kohaselt enam kui üht funktsiooni või enam kui üht lähitulede klassi ja kui taotleja deklareerib, et katsenäidise kõikidel funktsioonidel või kõikidel klassidel on eraldi valgusallikad, mis süüdatakse kordamööda, (24) tuleb katse läbiviimisel sellest tingimusest lähtuda, lülitades, (23) järjestikku sisse punktis 1.1 määratletud ja võrdseteks osadeks jaotatud ajavahemikuks iga funktsiooni või lähitulede klassi kõige energiakulukama funktsiooni.

Kõikidel teistel juhtudel (23)
   (24) tuleb katsenäidis allutada järgmisele tsüklile kõikide C-klassi, V-klassi, E-klassi ja W-klassi lähitulede režiimide korral, sõltumata sellest, kas vastava klassi lähituli saavutatakse tervenisti antud katsenäidise abil või üksnes osaliselt, tsükli aeg (mis on jaotatud võrdseteks osadeks) on punkti 1.1 kohaselt järgmine:

kõigepealt süüdatakse 15 minutiks näiteks C-klassi lähitulede puhul kõige energiakulukam töörežiim, seejuures vastavad katse tingimused sirgel teel sõitmise tingimustele;

| | seejärel süüdatakse 5 minutiks lähituled eelnevaga samas töörežiimis, kuid samaaegselt süüdatakse ka kõik teised katsenäidise valgusallikad (25)/, mida taotlejate juhiste kohaselt on lubataud samaaegselt süüdata; |
| --- | --- |

seejärel süüdatakse 5 minutiks lähituled eelnevaga samas töörežiimis, kuid samaaegselt süüdatakse ka kõik teised katsenäidise valgusallikad (25)/, mida taotlejate juhiste kohaselt on lubataud samaaegselt süüdata;

kui täitub (võrdseteks osadeks jaotatud) ajavahemik, mis on määratletud punktis 1.1, tuleb sama katsetsükkel vajadusel läbi viia lähitulede teise, kolmanda ja neljanda klassiga ülalmainitud järjekorras.

| c) | Kui katsenäidis hõlmab teisi grupeeritud valgustusfunktsioone, tuleb kõik need funktsioonid samaaegselt aktiveerida punktis a või b määratletud ajavahemiku jooksul, kõikide valgustusfunktsioonide osas, vastavalt tootja juhistele. |
| --- | --- |

c)

Kui katsenäidis hõlmab teisi grupeeritud valgustusfunktsioone, tuleb kõik need funktsioonid samaaegselt aktiveerida punktis a või b määratletud ajavahemiku jooksul, kõikide valgustusfunktsioonide osas, vastavalt tootja juhistele.

| d) | Kui katsenäidis sisaldab lähituld, mis on varustatud kurvivalgustusega, millega on seotud täiendava valgusallika sisselülitamine, tuleb see valgusallikas sisse lülitada samaaegselt teiste valgusallikatega ühe minuti jooksul ja hoida teda seejärel 9 minuti jooksul väljalülitatuna, samas kui lähituled süüdatakse, nagu on ettenähtud ülal punktides a ja b. |
| --- | --- |

d)

Kui katsenäidis sisaldab lähituld, mis on varustatud kurvivalgustusega, millega on seotud täiendava valgusallika sisselülitamine, tuleb see valgusallikas sisse lülitada samaaegselt teiste valgusallikatega ühe minuti jooksul ja hoida teda seejärel 9 minuti jooksul väljalülitatuna, samas kui lähituled süüdatakse, nagu on ettenähtud ülal punktides a ja b.

1.1.1.2   Katsetel kasutatava voolupinge suurus

| a) | Otseselt sõiduki elektrisüsteemi pingel töötavate asendatavate hõõglampide puhul:
  tuleb toitepinge reguleerida selliseks, et see vastaks 90 %le eeskirjas nr 37 määratletud maksimaalsest pingest kasutatud hõõgniidiga valgusallika või valgusallikate jaoks. Tarbitav võimsus peab kõikidel juhtudel vastama hõõglambi nimipingele 12 V, välja arvatud juhul, kui tüübikinnituse taotleja nimetab spetsiaalselt, et esilaternat võidakse kasutada teistsugusel pingel. Viimati nimetatud juhul kasutatakse katsel hõõglampi, mille võimsus on suurim võimalik kasutatav võimsus. |
| --- | --- |

a)

Otseselt sõiduki elektrisüsteemi pingel töötavate asendatavate hõõglampide puhul:

tuleb toitepinge reguleerida selliseks, et see vastaks 90 %le eeskirjas nr 37 määratletud maksimaalsest pingest kasutatud hõõgniidiga valgusallika või valgusallikate jaoks. Tarbitav võimsus peab kõikidel juhtudel vastama hõõglambi nimipingele 12 V, välja arvatud juhul, kui tüübikinnituse taotleja nimetab spetsiaalselt, et esilaternat võidakse kasutada teistsugusel pingel. Viimati nimetatud juhul kasutatakse katsel hõõglampi, mille võimsus on suurim võimalik kasutatav võimsus.

| b) | Asendatavate lahenduslampide puhul: on lampide elektroonilise juhtimise katsepinge 13,5 ± 0,1 V, kui sõiduki elektrisüsteemi nimipinge on 12 V, välja arvatud juhul, kui tüübikinnitustaotluses on näidatud teistmoodi. |
| --- | --- |

b)

Asendatavate lahenduslampide puhul: on lampide elektroonilise juhtimise katsepinge 13,5 ± 0,1 V, kui sõiduki elektrisüsteemi nimipinge on 12 V, välja arvatud juhul, kui tüübikinnitustaotluses on näidatud teistmoodi.

| c) | Otseselt sõiduki elektrisüsteemi pingel töötavate mitteasendatavate valgusallikate puhul: Peab kõigi mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglampide või muud tüüpi lampide) läbiviidavate mõõtmiste korral pinge olema 6,75 V, 13,5 V või 28 V või vajadusel mõni muu pinge, mis vastab taotleja poolt määratletud sõiduki elektrisüsteemi pingele. |
| --- | --- |

c)

Otseselt sõiduki elektrisüsteemi pingel töötavate mitteasendatavate valgusallikate puhul: Peab kõigi mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglampide või muud tüüpi lampide) läbiviidavate mõõtmiste korral pinge olema 6,75 V, 13,5 V või 28 V või vajadusel mõni muu pinge, mis vastab taotleja poolt määratletud sõiduki elektrisüsteemi pingele.

| d) | Asendatavate või mitte asendatavate valgusallikate puhul, mis töötavad sõiduki elektrisüsteemi pingest sõltumatult ning mida juhitakse täielikult süsteemi poolt, või toite- ja tööseadme abil käivitatavate valgusallikate puhul rakendatakse ülalmainitud toitepingeid kõnealuse seadme sisendklemmidele. Katseid läbi viiv laboratoorium võib paluda tootjal talle edastada toite- ja tööseadme või teabe valgusallika või -allikate töölerakendamiseks vajaliku toitepinge kohta. |
| --- | --- |

d)

Asendatavate või mitte asendatavate valgusallikate puhul, mis töötavad sõiduki elektrisüsteemi pingest sõltumatult ning mida juhitakse täielikult süsteemi poolt, või toite- ja tööseadme abil käivitatavate valgusallikate puhul rakendatakse ülalmainitud toitepingeid kõnealuse seadme sisendklemmidele. Katseid läbi viiv laboratoorium võib paluda tootjal talle edastada toite- ja tööseadme või teabe valgusallika või -allikate töölerakendamiseks vajaliku toitepinge kohta.

1.1.2   Katsetulemused

1.1.2.1   Visuaalne ülevaatus

Kui katsenäidise temperatuur on muutunud ümbritseva keskkonna temperatuuriga võrdseks, tuleb katsenäidise hajutiklaasi ja välimist hajutiklaasi (kui viimane on olemas) puhastada puhta niiske lapiga. Seejärel tuleb katsenäidis visuaalselt üle vaadata; katsenäidisel või välimisel hajutiklaasil (kui viimane on olemas) ei tohi olla märgata moonutusi, deformatsioone, pragunemist ega värvuse muutusi.

1.1.2.2   Fotomeetriline katse

Käesoleva eeskirja nõuete kohaselt tuleb fotomeetrilisi väärtusi kontrollida järgmistes punktides.

| | C-klassi ja teatavate teiste klasside lähitulede korral: vastavalt 50 V, B50L (või R) ja HV. |
| --- | --- |

C-klassi ja teatavate teiste klasside lähitulede korral: vastavalt 50 V, B50L (või R) ja HV.

| | Kaugtulede korral neutraalasendis, punktis Emax. |
| --- | --- |

Kaugtulede korral neutraalasendis, punktis Emax.

| | Katsenäidise aluse võimaliku kuumusest tingitud deformatsiooni arvessevõtmiseks võib teha teise reguleerimise (valgustatud ja valgustamata ala piiri asukoha muutumist käsitletakse käesoleva lisa 2. punktis). |
| --- | --- |

Katsenäidise aluse võimaliku kuumusest tingitud deformatsiooni arvessevõtmiseks võib teha teise reguleerimise (valgustatud ja valgustamata ala piiri asukoha muutumist käsitletakse käesoleva lisa 2. punktis).

| | Enne katset mõõdetud väärtuste ja fotomeetriliste parameetrite vaheline lubatud erinevus on 10 %, kaasa arvatud fotomeetrilise menetluse lubatud viga. |
| --- | --- |

Enne katset mõõdetud väärtuste ja fotomeetriliste parameetrite vaheline lubatud erinevus on 10 %, kaasa arvatud fotomeetrilise menetluse lubatud viga.

1.2   Määrdunud katsenäidis

Pärast katsenäidise katsetamist eelneva punkti 1.1 kohaselt tuleb katsenäidis vastavalt punktile 1.2.1 ette valmistada ning lasta katsenäidisel töötada üks tund iga funktsiooni või lähitulede klassi kohta (26)/, nagu kirjeldatud punktis 1.1.1, seejärel kontrollida vastavalt punktile 1.1.2, seejuures peab igale katsele järgnema piisavalt pikk jahtumisaeg.

1.2.1   Katsenäidise ettevalmistamine

1.2.1   Katsesegu

1.2.1.1   Süsteemi puhul, mille osa või osad sisaldavad klaasist hajutiklaasi: katsenäidisele kantav vee ja saasteaine segu on järgmise koostisega:

| | üheksa (massi)osa kvartsliiva, mille terasuurus on jaotunud vahemikus 0–100 μm, mis vastab punktis 2.1.3 määratletud jaotusele; |
| --- | --- |

üheksa (massi)osa kvartsliiva, mille terasuurus on jaotunud vahemikus 0–100 μm, mis vastab punktis 2.1.3 määratletud jaotusele;

| | üks (massi)osa taimset söetolmu (pöökpuu), mille terasuurus on jaotunud vahemikus 0–100 μm; |
| --- | --- |

üks (massi)osa taimset söetolmu (pöökpuu), mille terasuurus on jaotunud vahemikus 0–100 μm;

| | 0,2 (massi)osa NaCMC (27);
  ja |
| --- | --- |

0,2 (massi)osa NaCMC (27);

ja

| | sobiv kogus destilleeritud vett, mille juhtivus on alla 1 mS/m. |
| --- | --- |

sobiv kogus destilleeritud vett, mille juhtivus on alla 1 mS/m.

1.2.1.2   Süsteemi puhul, mille osa või osad sisaldavad plastmaterjalist hajutiklaasi:katsenäidisele kantav vee ja saasteaine segu on järgmise koostisega:

| | üheksa (massi)osa kvartsliiva, mille terasuurus on jaotunud vahemikus 0–100 μm, mis vastab punktis 2.1.3 määratletud jaotusele; |
| --- | --- |

üheksa (massi)osa kvartsliiva, mille terasuurus on jaotunud vahemikus 0–100 μm, mis vastab punktis 2.1.3 määratletud jaotusele;

| | üks (massi)osa taimset söetolmu (pöökpuu), mille terasuurus on jaotunud vahemikus 0–100 μm; |
| --- | --- |

üks (massi)osa taimset söetolmu (pöökpuu), mille terasuurus on jaotunud vahemikus 0–100 μm;

| | 0,2 (massi)osa NaCMC5; (27) |
| --- | --- |

0,2 (massi)osa NaCMC5; (27)

| | 5 (massi)osa naatriumkloriidi (puhtusastmega 99 %); |
| --- | --- |

5 (massi)osa naatriumkloriidi (puhtusastmega 99 %);

| | 13 (massi)osa destilleeritud vett, mille juhtivus on alla 1 mS/m;
  ja |
| --- | --- |

13 (massi)osa destilleeritud vett, mille juhtivus on alla 1 mS/m;

ja

| | 2 ± 1 (massi)osa pindaktiivset ainet. |
| --- | --- |

2 ± 1 (massi)osa pindaktiivset ainet.

1.2.1.3   Osakeste jaotumine suuruse järgi

| Osakeste suurus (μm) | Osakeste jaotumine suuruse järgi (%) |
| --- | --- |
| 0 kuni 5 | 12 ± 2 |
| 5 kuni 10 | 12 ± 3 |
| 10 kuni 20 | 14 ± 3 |
| 20 kuni 40 | 23 ± 3 |
| 40 kuni 80 | 30 ± 3 |
| 80 kuni 100 | 9 ± 3 |

Osakeste suurus (μm)

Osakeste jaotumine suuruse järgi (%)

0 kuni 5

12 ± 2

5 kuni 10

12 ± 3

10 kuni 20

14 ± 3

20 kuni 40

23 ± 3

40 kuni 80

30 ± 3

80 kuni 100

9 ± 3

1.2.1.4   Segu ei tohi olla üle 14 päeva vana.

1.2.1.5   Segu pealekandmine katsenäidisele

Katsesegu tuleb ühtlaselt kanda katsenäidise kogu valgust andvale pinnale või pindadele ja seejärel tuleb segul lasta kuivada. Kirjeldatud menetlust korratakse, kuni valgustatuse väärtused on järgmiste, käesolevas eeskirjas kirjeldatud tingimuste kohaselt mõõdetud punktide väärtustega võrreldes 15–20 % langenud:

punkt Emax kaugtulede korral neutraalasendis,

50 V C-klassi lähitulede korral, kõikide näidatud režiimide korral.

2.   KATSE SOOJUSE MÕJUL TOIMUVA VALGUSE JA VARJU PIIRJOONE VERTIKAALSE NIHKUMISE MÄÄRAMISEKS

Käesoleva katse eesmärgiks on kontrollida, kas valgusvihu valguse ja varju piirjoone vertikaalsuunaline nihkumine soojuse mõjul ei ületa süsteemi, selle osa või osade, mis kiirgavad C-klassi lähituld (põhilähituld), või kõikide lähitule töörežiimide puhul nõutavat väärtust.

Kui katsenäidis sisaldab enam kui üht valgustusüksust või valgustusüksuste gruppi, mis moodustavad valgustatud ja valgustamata ala piiri, vaadeldakse iga üksikut valgustusüksust antud katse tähenduses eraldi katsenäidisena ja seda tuleb katsetada eraldi.

Vastavalt punktile 1 katsetatud näidisega tehakse katse nii, nagu on kirjeldatud punktis 2.1, ilma näidist aluselt eemaldamata ega selle asendit aluse suhtes muutmata.

Kui katsenäidis on varustatud liikuva optilise detailiga, võetakse käesoleva katse puhul arvesse üksnes seda asendit, mis on kõige lähedasem vertikaalsele keskasendile ja/või neutraalsele algasendile.

Katse tehakse üksnes nende sisendsignaalidega, mis vastavad parempoolse liikluse tingimustele.

2.1   Katse

Käesoleva katse jaoks toimub voolupinge reguleerimine punkti 1.1.1.2 kohaselt.

Katsenäidis lülitatakse sisse ja seda katsetatakse vastavalt vajadusele C-klassi, V-klassi, E-klassi või W-klassi lähitule režiimis.

3 minutit (r3) ja 60 minutit (r60) pärast katsenäidise sisselülitamist tuleb kontrollida valgustatud ja valgustamata ala piiri horisontaalse osa (joone V-V ja läbi punkti B50L (või R) kulgeva vertikaaljoone vahel) asendit.

Valgustatud ja valgustamata ala piiri asendi kõrvalekallet mõõdetakse eespool kirjeldatud viisil mis tahes meetodil, mis annab piisava täpsuse ja korratavad tulemused.

2.2.   Katsetulemused

2.2.1   Milliradiaanides (mrad) väljendatud tulemusi loetakse vastuvõetavaks, kui lähitule valgusvihku kiirgava katsenäidise puhul registreeritud absoluutväärtus Formula ei ole suurem kui 1,0 mrad (ΔrI ≤ 1,0 mrad).

2.2.2   Kui nimetatud väärtus on siiski suurem kui 1,0 milliradiaani, kuid ei ületa 1,5 milliradiaani (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad), tuleb katsetada teist näidist nii, nagu on kirjeldatud punktis 2.1, olles eelnevalt rakendanud näidisele vastavalt alljärgnevale kirjeldusele kolm korda järjest tsüklit, mille eesmärgiks on sõidukil õigele paigaldusele vastaval alusel asetseva näidise mehaaniliste detailide asendi stabiliseerimine:

lähituli hoitakse sisselülitatuna ühe tunni jooksul (pinge tuleb reguleerida niisuguseks, nagu on ette nähtud punktis 1.1.1.2);

lähituli kustutatakse üheks tunniks.

Süsteem, selle osa või osad loetakse nõuetele vastavaks juhul, kui esimese katsenäidise puhul mõõdetud absoluutväärtuste ΔrI ja teise katsenäidise puhul mõõdetud absoluutväärtuste ΔrII keskmine väärtus ei ületa 1,0 mrad.

Formula

5. LISA

TOOTMISE NÕUETEKOHASUSE JÄRELEVALVEMENETLUSE MIINIMUMNÕUDED

1.   ÜLDISED NÕUDED

1.1   Vastavusnõuded loetakse käesoleva eeskirja kohaselt mehaaniliselt ja geomeetriliselt täidetuks, kui erinevused ei ületa vältimatuid tootmishälbeid. Seda sätet kohaldatakse ka värvuste suhtes.

Fotomeetriliste tööparameetrite puhul ei vaidlustata seeriaviisiliselt valmistatavate süsteemide nõuetekohasust juhul, kui katsetamiseks juhuslikult valitud süsteemi valgusallika käesoleva eeskirja 9. lisa lõigete 1 ja 2 kohaselt sisselülitamisel ja vajadusel korrigeerimisel:

ei kaldu mitte ükski käesoleva eeskirja 9. lisa punkti 2 kohaselt mõõdetud ja korrigeeritud väärtus ebasoodsas suunas üle 20 protsendi kõrvale käesolevas eeskirjas sätestatud väärtustest.

1.2.1.1   Lähitulede ja nende töörežiimide puhul on lubatav maksimaalne kõrvalekalle vastavalt:

| | maksimaalsed väärtused punkti B50L puhul, 0,2 lx (vastab 20 protsendile) ja 0,3 lx (vastab 30 protsendile); |
| --- | --- |

maksimaalsed väärtused punkti B50L puhul, 0,2 lx (vastab 20 protsendile) ja 0,3 lx (vastab 30 protsendile);

| | maksimaalsed väärtused III ala, punkti HV ja segmendi BLL osas, |
| --- | --- |

maksimaalsed väärtused III ala, punkti HV ja segmendi BLL osas,

| | maksimaalsed väärtused punkti segmentide E, F1, F2 ja F3 puhul, 0,2 lx (vastab 20 protsendile) ja 0,3 lx (vastab 30 protsendile); |
| --- | --- |

maksimaalsed väärtused punkti segmentide E, F1, F2 ja F3 puhul, 0,2 lx (vastab 20 protsendile) ja 0,3 lx (vastab 30 protsendile);

| | minimaalseteks väärtusteks punktides BR, P, S50, S50LL, S50RR, S100, S100LL, S100RR ning punktides, mis on ette nähtud käesoleva eeskirja 3. lisa tabeli 1 märkuses 4 (B50L, HV, BR, BRR ja BLL), on pool nõutavast väärtusest (vastab 20 protsendile) ja kolmveerand nõutavast väärtusest (vastab 30 protsendile). |
| --- | --- |

minimaalseteks väärtusteks punktides BR, P, S50, S50LL, S50RR, S100, S100LL, S100RR ning punktides, mis on ette nähtud käesoleva eeskirja 3. lisa tabeli 1 märkuses 4 (B50L, HV, BR, BRR ja BLL), on pool nõutavast väärtusest (vastab 20 protsendile) ja kolmveerand nõutavast väärtusest (vastab 30 protsendile).

1.2.1.2   Kaugtulede korral, kui punkt HV asub samavalgustustiheduskõvera 0,75 Emax piires, on käesoleva eeskirja punktis 6.3.2 määratletud kõikide mõõtepunktide puhul lubatav fotomeetriliste väärtuste kõrvalekalle +20 % maksimaalväärtuste puhul ja –20 % minimaalväärtuste puhul.

1.2.2   Kui ülalkirjeldatud katsetulemused ei vasta nõuetele, on lubatud süsteemi asendi muutmine, tingimusel et valgusvihu telje ümberpaiknemine ei ületa külgsuunas 0,5 kraadi vasakule ja paremale poole ning verikaalsuunas 0,2 kraadi üles- või allasuunas, iga ümberpaiknemist vaadeldakse eraldi esialgse asendi suhtes.

Neid nõudeid ei kohaldata valgustusüksuste suhtes, mis on määratletud käesoleva eeskirja punktis 6.3.1.1.

1.2.3   Kui katsete tulemused ei vasta nõuetele, alustatakse katseid teise etalonvalgusallika ja/või teise toite- ja tööseadmega.

1.3   Et kontrollida valgusvihu valguse ja varju piirjoone vertikaalsuunalist nihkumist soojuse mõjul, kasutatakse järgmist meetodit:

| | üht süsteemidest kontrollitakse 4. lisa punktis 2.1 kirjeldatud metoodika kohaselt, pärast seda, kui sellele süsteemile on kolm korda järjest rakendatud 4. lisa punktis 2.2.2 määratletud tsüklit. |
| --- | --- |

üht süsteemidest kontrollitakse 4. lisa punktis 2.1 kirjeldatud metoodika kohaselt, pärast seda, kui sellele süsteemile on kolm korda järjest rakendatud 4. lisa punktis 2.2.2 määratletud tsüklit.

| | Süsteem loetakse vastuvõetavaks, kui r ei ületa 1,5 mrad. |
| --- | --- |

Süsteem loetakse vastuvõetavaks, kui r ei ületa 1,5 mrad.

| | Kui see väärtus ületab 1,5 mrad, ületamata seejuures 2 mrad, viiakse katsed läbi teise näidisega, pärast seda ei või kahe näidise puhul registreeritud absoluutväärtuste keskmine väärtus ületada 1,5 mrad. |
| --- | --- |

Kui see väärtus ületab 1,5 mrad, ületamata seejuures 2 mrad, viiakse katsed läbi teise näidisega, pärast seda ei või kahe näidise puhul registreeritud absoluutväärtuste keskmine väärtus ületada 1,5 mrad.

1.4   Käesoleva eeskirja punktis 7 määratletud värvuskoordinaatide alased nõuded peavad olema täidetud.

2.   MIINIMUMNÕUDED TOOTJAPOOLSELE NÕUETEKOHASUSE KONTROLLILE

Tüübikinnitusmärgi valdaja peab sobiva ajavahemiku järel tegema igale süsteemi tüübile vähemalt järgmised katsed. Katsed tuleb teostada vastavalt käesoleva eeskirja sätetele.

Kui mõni näidis ei vasta asjaomase katsetüübi nõuetele, tuleb võtta täiendavad näidised ja katsetada neid. Tootja peab võtma meetmeid asjaomase toote nõuetekohasuse tagamiseks.

2.1   Katsete laad

Käesoleva eeskirja kohased nõuetekohasuse katsed tehakse fotomeetriliste omaduste ja soojuse mõjul toimuva lähitulede valgusvihu valguse ja varju piirjoone vertikaalsuunalise nihkumise kontrollimiseks.

2.2   Katsetel kasutatavad meetodid

2.2.1   Katsed teostatakse üldiselt käesolevas eeskirjas kirjeldatud meetodite järgi.

2.2.2   Tootja teostatavatel nõuetekohasuse katsetel võib tüübikinnituskatsete eest vastutava pädeva asutuse nõusolekul kasutada võrdväärseid meetodeid. Tootjal on kohustus tõestada, et kasutatavad meetodid on käesolevas eeskirjas sätestatud meetoditega võrdväärsed.

2.2.3   Punktide 2.2.1 ja 2.2.2 kohaldamine nõuab katseseadmete regulaarset kalibreerimist ja nende mõõteandmete vastandamist pädeva asutuse poolt teostatud mõõtmistulemustele.

2.2.4   Kõikidel juhtudel, kuid eriti halduslikul kontrollimisel ja näidiste võtmisel tuleb võrdlusmeetoditena kasutada käesolevas eeskirjas sätestatud meetodeid.

2.3   Näidiste võtmine

Süsteemide näidised valitakse ühtlase toodangupartii hulgast juhuslikkuse põhimõttel. Ühtlane partii tähendab tootja tootmismeetodite kohaselt määratletud sama tüüpi süsteemide rühma.

Hindamine hõlmab tavaliselt üksikute tehaste seeriatoodangut. Tootja võib siiski koguda sama süsteemitüübi kohta andmeid eri tehastest, kui need tehased töötavad samade kvaliteedikriteeriumide ja -juhtimise alusel.

2.4   Mõõdetud ja registreeritud fotomeetrilised omadused

Näidiseks võetud laternatele teostatakse fotomeetrilised mõõtmised eeskirjas ettenähtud punktides, piirates tulemuste kokkuvõtte:

kaugtulede korral punktidega Emax, HV (28), HL ja HR (29), ja

lähitulede korral vastavalt vajadusele kas punktidega B50L, HV, punktidega 50V, 75R või 25LL (vt 3. lisa joonist 1).

2.5   Nõuetele vastavuse kriteeriumid

Tootja peab katsetulemused statistiliselt töötlema ning määratlema koos pädeva asutusega oma toodete nõuetekohasust reguleerivad kriteeriumid nii, et on täidetud käesoleva eeskirja punktis 9.1 sätestatud toodete nõuetekohasuse hindamise nõuded.

Toodete nõuetekohasuse määratlemise kriteeriumid peavad olema niisugused, et 7. lisas kirjeldatud juhusliku kontrollnäidise (esimese võetud näidise) puhul on kontrolli läbimise minimaalne tõenäosus 0,95 (95 % usaldatavusega).

6. LISA

PLASTMATERJALIST HAJUTIIKLAASI SISALDAVATE SÜSTEEMIDE SUHTES KOHALDATAVAD NÕUDED – HAJUTIKLAASIGA VÕI MATERJALINÄIDISEGA NING TERVIKSÜSTEEMIDE VÕI NENDE ÜHE VÕI MITME OSAGA TEHTAVAD KATSED

1.   ÜLDISED NÕUDED

1.1   Vastavalt käesoleva eeskirja punktile 2.2.4 katsetamiseks antud näidised peavad vastama punktides 2.1 kuni 2.5 esitatud nõuetele.

1.2   Käesoleva eeskirja punkti 2.2.3 kohaselt katsetatavate plasthajutiklaasidega süsteemide kaks näidet peavad hajutiklaasi materjali suhtes vastama allpool punktis 2.6 määratletud nõuetele.

1.3   Plastist hajutiklaaside näidistele või nende materjalinäidistele tehakse tüübikinnituse katsed koos peegeldiga, mille ette on ette nähtud paigaldada kõnealune hajutiklaas käesoleva lisa 1. liite tabelis A määratletud kronoloogilises järjekorras.

1.4   Kui süsteemi tootja suudab tõestada, et toode on allpool punktides 2.1 kuni 2.5 määratletud katsed või mõne muu eeskirja kohased vastavad katsed juba läbinud, ei ole nimetatud katseid vaja korrata; kohustuslikud on ainult 1. liite tabelis B ettenähtud katsed.

1.5   Kui süsteem või selle osa on ette nähtud kasutamiseks ainult parempoolse liikluse või ainult vasakpoolse liikluse tingimustes, võib käesolevas lisas viidatud katseid taotleja soovil korraldada ainult ühe näidisega.

2.   KATSED

2.1   Vastupidavus temperatuurimuutustele

2.1.1   Katsed

Kolme uut näidist (hajutiklaase) katsetatakse temperatuuri ja õhu suhtelise niiskuse (RH = relative humidity – suhteline niiskus) muutumise viie tsükli jooksul vastavalt järgmisele programmile:

| | 3 tundi temperatuuril 40 °C ± 2 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 85–95 %; |
| --- | --- |

3 tundi temperatuuril 40 °C ± 2 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 85–95 %;

| | 1 tund temperatuuril 23 °C ± 5 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 60–75 %; |
| --- | --- |

1 tund temperatuuril 23 °C ± 5 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 60–75 %;

| | 15 tundi temperatuuril -30 °C ± 2 °C; |
| --- | --- |

15 tundi temperatuuril -30 °C ± 2 °C;

| | 1 tund temperatuuril 23 °C ± 5 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 60–75 %; |
| --- | --- |

1 tund temperatuuril 23 °C ± 5 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 60–75 %;

| | 3 tundi temperatuuril 80 °C ± 2 °C; |
| --- | --- |

3 tundi temperatuuril 80 °C ± 2 °C;

| | 1 tund temperatuuril 23 °C ± 5 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 60–75 %. |
| --- | --- |

1 tund temperatuuril 23 °C ± 5 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 60–75 %.

Enne nimetatud katset tuleb näidiseid hoida vähemalt neli tundi temperatuuril 23 °C ± 5 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 60–75 %.

Märkus: Näidiste ühetunnine temperatuuril 23 °C ± 5 °C hoidmine peab sisaldama termilise šoki ärahoidmiseks vajalikku ühelt temperatuurilt teisele ülemineku etappi.

2.1.2   Fotomeetrilised mõõtmised

2.1.2.1   Meetod

Enne ja pärast katset tuleb näidistele teostada fotomeetrilised mõõtmised.

Fotomeetrilised mõõtmised viiakse läbi käesoleva eeskirja 9. lisa kohaselt järgmistes punktides:

| | B50L ja 50V C-klassi lähitulede korral; |
| --- | --- |

B50L ja 50V C-klassi lähitulede korral;

| | Emax süsteemi kaugtule korral. |
| --- | --- |

Emax süsteemi kaugtule korral.

2.1.2.2   Tulemused

Igal näidisel enne ja pärast katset mõõdetud fotomeetriliste väärtuste kõrvalekalle ei tohi ületada 10 %, kaasa arvatud fotomeetrilise menetluse lubatud viga.

2.2   Vastupidavus atmosfäärimõjudele ja keemilistele ainetele

2.2.1   Vastupidavus atmosfäärimõjudele

Kolmele uuele näidisele (hajutiklaasile või materjalinäidisele) rakendatakse kiirgust allikast, mille energia spektraaljaotus on samasugune kui mustal kehal temperatuuril vahemikus 5 500–6 000 K. Kiirgusallika ja näidiste vahele asetatakse asjakohased filtrid, et olulisel määral vähendada alla 295 nm ja üle 2 500 nm lainepikkusega kiirgust. Näidistele rakendatakse valgust energeetilise võimsusega 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 nii pikaks ajaks, et näidiste poolt saadav valgusenergia vastab väärtusele 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Katseseadmes näidiste tasemele paigutatud mustal paneelil mõõdetud temperatuur peab olema 50 °C ± 5 °C. Ühtlase kiirguse tagamiseks peavad näidised pöörlema ümber kiirgusallika kiirusega, mis jääb vahemikku 1–5 p/min.

Näidistele piserdatakse destilleeritud vett juhtivusega alla 1 mS/m temperatuuril 23 °C ± 5 °C vastavalt järgmisele tsüklile:

piserdamine: 5 minutit; kuivatamine: 25 minutit.

2.2.2   Vastupidavus keemilistele ainetele

Pärast eelnevas punktis 2.2.1 kirjeldatud katset ja allpool punktis 2.2.3.1 kirjeldatud mõõtmisi töödeldakse kolme nimetatud näidise välispinda punktis 2.2.2.2 kirjeldatud viisil alljärgnevas punktis 2.2.2.1 määratletud seguga.

2.2.2.1   Katsesegu

Katsesegu koosneb 61,5 protsendist n-heptaanist, 12,5 protsendist tolueenist, 7,5 protsendist etüültetrakloriidist, 12,5 protsendist triklooretüleenist ja 6 protsendist ksüleenist (mahuprotsentides).

2.2.2.2   Katsesegu pealekandmine

Puuvillasest riidest lappi (vastab etalonile ISO 105) niisutatakse, kuni see on punktis 2.2.2.1 kirjeldatud segust märg ja hõõrutakse hiljemalt 10 järgmise sekundi pärast 10 minutit vastu näidise välispinda survega 50 N/cm2, mis vastab 14 × 14 mm suurusega katsepinnal jõule 100 N.

Nimetatud kümneminutilise ajavahemiku jooksul niisutatakse lappi seguga uuesti nii, et pealekantava segu koostis on endiselt võrdväärne katsesegu ettenähtud koostisega.

Pealekandmise ajal on pragude tekke ärahoidmiseks lubatud näidisele rakendatavat survet kontrollida.

2.2.2.3   Puhastamine

Pärast katsesegu pealekandmist kuivatatakse näidiseid välisõhus ja pestakse seejärel punktis 2.3 (“Vastupidavus puhastusainetele”) kirjeldatud seguga temperatuuril 23 °C ± 5 °C. Seejärel tuleb näidiseid temperatuuril 23 °C ± 5 °C hoolikalt loputada destilleeritud veega, mis ei sisalda üle 0,2 protsendi võõrlisandeid, ja pühkida seejärel pehme lapiga.

2.2.3   Tulemused

2.2.3.1   Pärast atmosfäärimõjudele vastupidavuse katset ei tohi näidiste välispinnas olla pragusid, kriimustusi, mõrasid ega deformatsioone ja valguse kiirguse muutumise keskmine väärtus Δt = (T2 – T3) / T2, mida on mõõdetud kolmel näidisel vastavalt käesoleva lisa 2. liites kirjeldatud menetlusele, ei tohi ületada 0,020 (Δtm ≤ 0,020).

2.2.3.2   Pärast keemilistele ainetele vastupidavuse katset ei tohi näidistel olla keemiliste ainete jälgi, mis võivad põhjustada muutusi valguse hajumises, selle keskhälve Δd = (T5 – T4) / T2, mida on mõõdetud kolmel näidisel vastavalt käesoleva lisa 2. liites kirjeldatud menetlusele, ei tohi ületada 0,020 (Δdm ≤ 0,020).

2.2.4   Vastupidavus valgusallika kiirgusele

Vajaduse korral tuleb läbi viia järgmine katse:

süsteemi kõikide valgust edastavate plastdetailide näidised asetatakse valgusallika valgusvihku. Parameetrid, näiteks nurgad ja näidiste vahelised kaugused peavad olema samasugused kui süsteemis. Kõik kasutatud näidised peavad olema sama värvuse ja pinnatöötlusega kui süsteemi vastavad osad.

Pärast 1 500 tundi pidevat valgusvihus viibimist peavad uue valgusallika kasutamisel läbiva valguse värvusomadused olema nõuetekohased ja näidiste välispinnas ei tohi olla pragusid, kriimustusi, mõrasid ega deformatsioone.

Süsteemi sisedetailides kasutatavate plastmaterjalide vastupidavust valgusallika ultraviolettkiirguse mõjule ei ole vaja kontrollida, kui valgusallikas vastab eeskirjale nr 38 või kui tegemist on lahenduslambiga, mis on madala ultraviolettkiirguse tasemega, või kui süsteemi elementide kaitsmiseks ultraviolettkiirguse eest kasutatakse eraldi vahendeid, näiteks klaasfiltreid.

2.3   Vastupidavus puhastusainetele ja süsivesinikele

2.3.1   Vastupidavus puhastusainetele

Kolme näidise (hajuti või materjalinäidise) välispinda kuumutatakse temperatuurini 50 °C ± 5 °C ja kastetakse seejärel viieks minutiks segusse, mille temperatuur on 23 °C ± 5 °C ja mis koosneb 99 osast destilleeritud veest, mille maksimaalse võõrlisandite sisaldusega on 0,02 % ja ühest osast alküülarüülsulfonaadist.

Katse lõpul kuivatatakse näidiseid temperatuuril 50 °C ± 5 °C. Näidiste pinda puhastatakse niiske lapiga.

2.3.2   Vastupidavus süsivesinikele

Seejärel hõõrutakse kolme näidise välispinda ühe minuti jooksul kergelt lapiga, mida on immutatud 70 % n-heptaanist ja 30 % tolueenist (mahuprotsentides) koosnevas segus, ja kuivavatakse seejärel välisõhus.

2.3.3   Tulemused

Pärast kahe nimetatud katse teostamist ei tohi valguse kiirguse muutumise keskmine väärtus Δt = (T2 – T3) / T2, mida on mõõdetud kolmel näidisel vastavalt käesoleva lisa 2. liites kirjeldatud menetlusele, ületada 0,010 (Δtm ≤ 0,010).

2.4   Vastupidavus mehaanilisele kulumisele

2.4.1   Mehaanilise kulutamise meetod

Kolme uue näidise (hajutiklaasi) välispinnale rakendatakse ühtlase mehaanilise kulutamise katset meetodil, mida on kirjeldatud käesoleva lisa 3. liites.

2.4.2   Tulemused

Pärast nimetatud katset mõõdetakse muutusi:

| | valguse kiirguses: Δt = (T2 – T3) / T2 |
| --- | --- |

valguse kiirguses: Δt = (T2 – T3) / T2

| | ja valguse hajumises: Δt = (T4 – T5) / T2 |
| --- | --- |

ja valguse hajumises: Δt = (T4 – T5) / T2

vastavalt käesoleva lisa 2. liites kirjeldatud menetlusele käesoleva eeskirja punktis 2.2.4.1.1 määratletud alal. Kolmel näidisel mõõdetud keskmine väärtus peab vastama järgmistele tingimustele:

Δtm ≤ 0,100; Δdm ≤ 0,050.

2.5   Võimalike pinnakatete nakkekatse

2.5.1   Näidise ettevalmistamine

Hajuti pinnakattesse lõigatakse 20 mm × 20 mm suurusel pinnal žiletitera või nõelaga ruudustik, mille ruutude suurus on ligikaudu 2 mm × 2 mm. Nimetatud žiletiterale või nõelale avaldatav surve peab olema pinnakatte läbilõikamiseks vähemalt piisav.

2.5.2   Katse kirjeldus

Kasutatakse kleeplinti, mille nakkejõud on 2 N/(laiuse cm) ± 20 %, mida mõõdetakse käesoleva lisa 4. liites kirjeldatud etalonsetes tingimustes. Nimetatud kleeplint, mille laius peab olema vähemalt 25 mm, surutakse vähemalt 5 minutiks vastu punktis 2.5.1 kirjeldatud viisil ettevalmistatud pinda.

Seejärel koormatakse kleeplindi otsa nii, et katsetatava pinna nakkejõu suhtes rakendub vastava pinna suhtes risti mõjuv vastujõud. Selles faasis tõmmatakse kleeplint ühtlase kiirusega 1,5 m/s ± 0,2 m/s pinnalt ära.

2.5.3   Tulemused

Ruudustikuga kaetud alal ei tohi esineda märgatavaid kahjustusi. Ruutude lõikepunktides või lõigete servades on kahjustused lubatud juhul, kui kahjustatud ala ei ületa 15 % ruudustikuga kaetud pindalast.

2.6   Plastist hajutiklaasiga terviksüsteemi katsetamine

2.6.1   Hajutiklaasi pinna vastupidavus mehaanilisele kulumisele

2.6.1.1   Katsed

Süsteemi nr 1 hajutiklaasile tehakse eespool punktis 2.4.1 kirjeldatud katse.

2.6.1.2   Tulemused

Pärast katset ei tohi süsteemile või selle osale või osadele tehtud käesoleva eeskirja kohaste fotomeetriliste mõõtmiste tulemused ületada punktidele B50L ja HV ettenähtud maksimaalseid väärtusi üle 30 % võrra ega olla väiksemad punktile 75R ettenähtud minimaalset väärtusest üle 10 %.

2.6.2   Võimalike pinnakatete nakkekatse

Paigaldusüksuse nr 2 hajutiklaasile teostatakse eespool punktis 2.5 kirjeldatud katse.

3.   TOODETE NÕUETEKOHASUSE KONTROLLIMINE

3.1   Hajutiklaaside valmistamiseks kasutatavaid materjale arvestades loetakse seeriasse kuuluvad paigaldusüksused käesoleva eeskirja nõuetele vastavaks, kui:

3.1.1   pärast keemilistele ainetele, puhastusainetele ja süsivesinikele vastupidavuse katseid ei esine näidiste välispinnal palja silmaga märgatavaid pragusid, lõhesid ega deformatsioone (vt punktid 2.2.2, 2.3.1 ja 2.3.2);

3.1.2   pärast punktis 2.6.1.1 kirjeldatud katset jäävad punktis 2.6.1.2 nimetatud mõõtepunktide fotomeetrilised väärtused toodangu nõuetekohasuse suhtes käesolevas eeskirjas ettenähtud piiridesse.

3.2   Kui katsetulemused ei vasta nõuetele, tuleb katseid korrata teise, juhuslikult valitud süsteemi näidisega.

6. LISA

1. liide

TÜÜBIKINNITUSKATSETE KRONOLOOGILINE JÄRJEKORD

A.   Plastmaterjalide katsetamine (hajutiklaasid või materjalinäidised, mis on katsetamiseks esitatud vastavalt käesoleva eeskirja punktile 2.2.4)

| Näidised | Hajutiklaasid või materjalinäidised | Hajutiklaasid |
| --- | --- | --- |
| Katsed | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 |
| 1.1 | Piiratud fotomeetrilised parameetrid (2.1.2) | | | | | | | | | | | X | X | X | |
| 1.1.1 | Temperatuuri muutumine (2.1.1) | | | | | | | | | | | X | X | X | |
| 1.2 | Piiratud fotomeetrilised parameetrid (2.1.2) | | | | | | | | | | | X | X | X | |
| 1.2.1 | Valgusläbivuse mõõtmine | X | X | X | X | X | X | X | X | X | | | | | |
| 1.2.2 | Valguse hajumise mõõtmine | X | X | X | | | | X | X | X | | | | | |
| 1.3 | Atmosfäärimõjud (2.2.1) | X | X | X | | | | | | | | | | | |
| 1.3.1 | Valgusläbivuse mõõtmine | X | X | X | | | | | | | | | | | |
| 1.4 | Keemilised ained (2.2.2) | X | X | X | | | | | | | | | | | |
| 1.4.1 | Valguse hajumise mõõtmine | X | X | X | | | | | | | | | | | |
| 1.5 | Puhastusained (2.3.1) | | | | X | X | X | | | | | | | | |
| 1.6 | Süsivesinikud (2.3.2) | | | | X | X | X | | | | | | | | |
| 1.6.1 | Valgusläbivuse mõõtmine | | | | X | X | X | | | | | | | | |
| 1.7 | Kulumine (2.4.1) | | | | | | | X | X | X | | | | | |
| 1.7.1 | Valgusläbivuse mõõtmine | | | | | | | X | X | X | | | | | |
| 1.7.2 | Valguse hajumise mõõtmine | | | | | | | X | X | X | | | | | |
| 1.8 | Nake (2.5) | | | | | | | | | | | | | | X |
| 1.9 | Vastupidavus valgusallika kiirgusele (2.2.4) | | | | | | | | | | X | | | | |

Näidised

Hajutiklaasid või materjalinäidised

Hajutiklaasid

Katsed

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

11

12

13

14

1.1

Piiratud fotomeetrilised parameetrid (2.1.2)

X

X

X

1.1.1

Temperatuuri muutumine (2.1.1)

X

X

X

1.2

Piiratud fotomeetrilised parameetrid (2.1.2)

X

X

X

1.2.1

Valgusläbivuse mõõtmine

X

X

X

X

X

X

X

X

X

1.2.2

Valguse hajumise mõõtmine

X

X

X

X

X

X

1.3

Atmosfäärimõjud (2.2.1)

X

X

X

1.3.1

Valgusläbivuse mõõtmine

X

X

X

1.4

Keemilised ained (2.2.2)

X

X

X

1.4.1

Valguse hajumise mõõtmine

X

X

X

1.5

Puhastusained (2.3.1)

X

X

X

1.6

Süsivesinikud (2.3.2)

X

X

X

1.6.1

Valgusläbivuse mõõtmine

X

X

X

1.7

Kulumine (2.4.1)

X

X

X

1.7.1

Valgusläbivuse mõõtmine

X

X

X

1.7.2

Valguse hajumise mõõtmine

X

X

X

1.8

Nake (2.5)

X

1.9

Vastupidavus valgusallika kiirgusele (2.2.4)

X

B.   Terviksüsteemide katsetamine (katsetamiseks esitatud vastavalt käesoleva eeskirja punktile 2.2.3)

| Katsed | Terviksüsteem |
| --- | --- |
| Näidis nr |
| 1 | 2 |
| 2.1 | Kulumine (2.6.1.1) | X | |
| 2.2 | Fotomeetria (2.6.1.2) | X | |
| 2.3 | Nake (2.6.2) | | X |

Katsed

Terviksüsteem

Näidis nr

1

2

2.1

Kulumine (2.6.1.1)

X

2.2

Fotomeetria (2.6.1.2)

X

2.3

Nake (2.6.2)

X

6. LISA

2. liide

VALGUSE HAJUMISE JA VALGUSLÄBIVUSE MÕÕTMISE MEETOD

1.   MÕÕTESEADMED (vt järgnevat joonist 1)

Kollimaatori K valgusvihku, millel on pool divergentsi β/2 = 17,4 × 10–4 rd, piiratakse diafragmaga Dτ, mille ava on 6 mm ja mille vastas asub näidise alus.

Konvergentne akromaatiline hajutiklaas L2, mida on korrigeeritud sfäärilise moonutuse suhtes, ühendab diafragmat Dτ fotomeetri anduriga R; hajutiklaasi läbimõõt L2 peab olema niisugune, et see ei piira näidise poolt hajutatavat valguskoonust, mille ülemine poolnurk on β/2 = 14 kraadi.

Ringdiafragma DD nurkadega αo/2 = 1 kraad ja αmax/2 = 12 kraadi asetatakse hajutiklaasi L2 kujutise fokaaltasandisse.

Diafragma läbipaistmatu keskmine osa on vajalik otsesest valgusallikast saabuva valguse kõrvaldamiseks. Diafragma keskmist osa peab olema võimalik valgusvihust niimoodi eemaldada, et see liigub täpselt esialgsesse asendisse tagasi.

Vahekaugus L2 Dτ ja hajutiklaasi L2 fookuskaugus F2 valitakse nii, et kujutis Dτ katab täielikult fotomeetri anduri R.

Fookuskaugus L2 on soovitatav valida ligikaudu 80 mm.

Kui esialgselt langevat valgust väljendatakse tuhandetes ühikutes, peab iga lugemi absoluutne täpsus olema väiksem kui üks ühik.

Image

2.   MÕÕTMINE

Teostatakse järgmised mõõtmised:

| Lugem | Näidisega | DD keskmise osaga | Näitaja |
| --- | --- | --- | --- |
| T1 | ei | ei | Langeva valgusvoo esialgne lugem |
| T2 | Jah
  (enne katset) | ei | Uue materjali poolt 24-kraadises väljas edastatav valgusvoog |
| T3 | Jah
  (pärast katset) | ei | Katsetatud materjali poolt 24-kraadises väljas edastatav valgusvoog |
| T4 | Jah
  (enne katset) | jah | Uue materjali poolt hajutatud valgusvoog |
| T5 | Jah
  (pärast katset) | jah | Katsetatud materjali poolt hajutatud valgusvoog |

Lugem

Näidisega

DD keskmise osaga

Näitaja

T1

ei

ei

Langeva valgusvoo esialgne lugem

T2

Jah

(enne katset)

ei

Uue materjali poolt 24-kraadises väljas edastatav valgusvoog

T3

Jah

(pärast katset)

ei

Katsetatud materjali poolt 24-kraadises väljas edastatav valgusvoog

T4

Jah

(enne katset)

jah

Uue materjali poolt hajutatud valgusvoog

T5

Jah

(pärast katset)

jah

Katsetatud materjali poolt hajutatud valgusvoog

6. LISA

3. liide

PIHUSTUSKATSE MEETOD

1.   KATSESEADMED

1.1   Pihustuspüstol

Kasutatav vedeliku pihustuspüstol peab olema varustatud 1,3 mm läbimõõduga düüsiga, mis võimaldab vedeliku voolukiirust 0,24 ± 0,02 l/min töörõhul 6,0 baari –0/+0,5 baari.

Nimetatud kasutustingimustes peab düüsist 380 mm ± 10 mm kaugusel olema joa läbimõõt 170 mm ± 50 mm.

1.2   Katsesegu

Katsesegul on järgmine koostis:

kvartsliiv, kõvadusega Mohsi skaala järgi 7, terasuurusega 0 kuni 0,2 mm, ligikaudu normaaljaotusega ning nurgateguriga 1,8 kuni 2;

vesi, karedusega mitte üle 205 g/m3, segus, mis sisaldab 25 g liiva liitri vee kohta.

2.   KATSE

Hajutiklaaside välispinnale lastakse üks kord või rohkem kordi toimida ülalkirjeldatud viisil moodustatud liivajoal. Juga tuleb pihustada kulutatava pinna suhtes ligikaudu risti.

Kulumist kontrollitakse ühe või enama klaasnäidise abil, mis asetatakse katsetatavate hajutite lähedale. Segu pihustatakse pinnale, kuni valguse hajumise 2. liites kirjeldatud viisil mõõdetud muutumine näidistel vastab järgmisele väärtusele: Δd = (T5 – T4) / T2 = 0,0250 ± 0,0025.

Kogu katsetatava pinna ühtlase kulumise kontrollimiseks võib kasutada mitut võrdlusnäidist.

6. LISA

4. liide

KLEEPLINDI NAKKEKATSE

1.   EESMÄRK

Käesolev meetod võimaldab etalontingimustes määrata kleeplindi lineaarset nakkejõudu klaasplaadi suhtes.

2.   PÕHIMÕTE

Jõu mõõtmine, mis on vajalik kleeplindi klaasplaadilt 90° nurga all eemaldamiseks.

3.   ÜMBRITSEVA KESKKONNA TINGIMUSED

Ümbritseva keskkonna temperatuur peab olema 23 °C ± 5 °C ja suhteline õhuniiskus 65 % ± 15 %.

4.   KATSETÜKID

Enne katsetamist hoida näidiseks oleva kleeplindi rulli 24 tunni jooksul ettenähtud keskkonnatingimustes (vt eespool punkti 3).

Igast rullist katsetatakse viit 400 mm pikkust katsetükki. Need võetakse rullist pärast rulli kolme pealmise kihi kõrvaldamist.

5.   MENETLUS

Katset tuleb teostada punktis 3 kirjeldatud keskkonnatingimustes.

Võetakse viis katsetükki, keerates linti radiaalsuunas lahti kiirusel ca 300 mm/s. Seejärel kinnitatakse katsetükid järgneva 15 sekundi jooksul järgmisel viisil:

lint kinnitatakse klaasplaadile sõrme pideva pikisuunalise hõõruva liigutusega, surumata liiga tugevasti ja nii, et lindi ja klaasplaadi vahele ei jää õhumulle,

klaasplaadile kinnitatud lint jäetakse 10 minutiks ettenähtud keskkonnatingimustesse,

ligikaudu 25 mm pikkune katsetükk eemaldatakse plaadilt suunas, mis on katsetüki pinnaga risti,

plaat kinnitatakse ja lindi vaba ots painutatakse 90° all tagasi. Jõudu rakendatakse nii, et lindi ja plaadi eraldusjoon on nimetatud jõu ja plaadi suhtes risti,

seejärel tõmmatakse linti selle eemaldamiseks kiirusega 300 ± 30 mm/s ja registreeritakse selleks vajalik jõud.

6.   TULEMUSED

Saadud viis väärtust seatakse suuruse järjekorda ja mõõtmistulemuseks võetakse nende keskmine väärtus. Nimetatud väärtust väljendatakse njuutonites lindilaiuse sentimeetri kohta.

7. LISA

NÄIDISTE VÕTMISE MIINIMUMNÕUDED

1.   ÜLDSÄTTED

1.1   Vastavusnõuded loetakse käesoleva eeskirja kohaselt mehaanilisest ja geomeetrilisest seisukohast täidetuks, kui erinevused ei ületa vältimatuid tootmishälbeid. See kehtib ka värvuste suhtes.

Fotomeetriliste tööparameetrite puhul ei vaidlustata seeriaviisiliselt valmistatavate süsteemide nõuetekohasust juhul, kui katsetamiseks juhuslikult valitud süsteemi valgusallika käesoleva eeskirja 9. lisa lõigete 1 ja 2 kohaselt sisselülitamisel ja vajadusel korrigeerimisel:

mitte ükski mõõdetud väärtus ei kaldu ebasoodsas suunas üle 20 protsendi kõrvale käesolevas eeskirjas sätestatud minimaalsetest väärtustest.

1.2.1.1   Lähitulede ja nende töörežiimide väärtuste puhul on lubatav maksimaalne ebasoodsas suunas kõrvalekalle järgmine:

| — | Maksimaalsed väärtused punkti B50L puhul, 0,2 lx (vastab 20 protsendile) ja 0,3 lx (vastab 30 protsendile); |
| --- | --- |

—

Maksimaalsed väärtused punkti B50L puhul, 0,2 lx (vastab 20 protsendile) ja 0,3 lx (vastab 30 protsendile);

| — | maksimaalsed väärtused III ala, punkti HV ja segmendi BLL puhul, 0,3 lx (vastab 20 protsendile) ja 0,45 lx (vastab 30 protsendile); |
| --- | --- |

—

maksimaalsed väärtused III ala, punkti HV ja segmendi BLL puhul, 0,3 lx (vastab 20 protsendile) ja 0,45 lx (vastab 30 protsendile);

| — | maksimaalsed väärtused segmentide E, F1, F2 ja F3 puhul, 0,2 lx (vastab 20 protsendile) ja 0,3 lx (vastab 30 protsendile); |
| --- | --- |

—

maksimaalsed väärtused segmentide E, F1, F2 ja F3 puhul, 0,2 lx (vastab 20 protsendile) ja 0,3 lx (vastab 30 protsendile);

| — | minimaalseteks väärtusteks punktides BR, P, S50, S50LL, S50RR, S100, S100LL, S100RR ning punktides, mis on ette nähtud käesoleva eeskirja 3. lisa tabeli 1 märkuses 4 (B50L, HV, BR, BRR ja BLL), on pool nõutavast väärtusest (vastab 20 protsendile) ja kolmveerand nõutavast väärtusest (vastab 30 protsendile); |
| --- | --- |

—

minimaalseteks väärtusteks punktides BR, P, S50, S50LL, S50RR, S100, S100LL, S100RR ning punktides, mis on ette nähtud käesoleva eeskirja 3. lisa tabeli 1 märkuses 4 (B50L, HV, BR, BRR ja BLL), on pool nõutavast väärtusest (vastab 20 protsendile) ja kolmveerand nõutavast väärtusest (vastab 30 protsendile);

1.2.1.2   Kaugtulede korral, kui punkt HV asub samavalgustustiheduskõvera 0,75 Emax piires, on kõikide käesoleva eeskirja punktis 6.3.2 määratletud mõõtepunktide puhul lubatav fotomeetriliste väärtuste kõrvalekalle +20 % maksimumväärtuste puhul ja –20 % miinimumväärtuste puhul.

1.2.2   Kui ülalkirjeldatud katsetulemused ei vasta nõuetele, on lubatud süsteemi asendi muutmine tingimusel, et valgusvihu telje ümberpaiknemine ei ületa külgsuunas 0,5 kraadi vasakule ja paremale poole ning vertikaalsuunas 0,2 kraadi üles või alla. Neid nõudeid ei kohaldata valgustusüksuste suhtes, mis on määratletud käesoleva eeskirja punktis 6.3.1.1.

1.2.3   Kui katsete tulemused ei vasta nõuetele, viiakse läbi uued katsed teise etalonvalgusallika ja/või teise toite- ja tööseadmega.

1.2.4   Ilmsete defektidega süsteeme ei võeta arvesse.

1.2.5   Olemasolevat märgistust ei võeta arvesse.

2.   ESIMENE NÄIDISTE VÕTMINE

Esimesel näidistevõtmisel valitakse juhuslikkuse põhimõttel neli süsteemi. Esimesed kaks märgistatakse tähega A, kolmas ja neljas märgistatakse tähega B.

2.1   Juhud, kui nõuetekohasust ei vaidlustata

Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele ei vaidlustata seeriaviisiliselt toodetud süsteemide nõuetekohasust, kui süsteemide mõõteväärtuste kõrvalekalded ebasoodsas suunas on:

2.1.1.1   näidis A

| A1: | ühel süsteemil | | 0 % |
| --- | --- | --- | --- |
| | teisel süsteemil | mitte rohkem kui | 20 %; |
| A2: | mõlemal süsteemil | rohkem kui | 0 % |
| | | kuid mitte rohkem kui | 20 % |
| | edasi näidisele B | | |

A1:

ühel süsteemil

0 %

teisel süsteemil

mitte rohkem kui

20 %;

A2:

mõlemal süsteemil

rohkem kui

0 %

kuid mitte rohkem kui

20 %

edasi näidisele B

2.1.1.2   näidis B

| B1: | mõlemal süsteemil | 0 % |
| --- | --- | --- |

B1:

mõlemal süsteemil

0 %

2.1.2   või kui näidise A puhul on täidetud punktis 1.2.2 esitatud nõuded.

2.2   Nõuetekohasus vaidlustatakse.

Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidistevõtmise menetlusele tuleb seeriaviisiliselt toodetud süsteemide nõuetekohasus vaidlustada ja tootjalt toodangu nõuetele vastavaks muutmist nõuda juhul, kui süsteemide mõõteväärtuste kõrvalekalded on:

2.2.1.1   näidis A

| A3: | ühel süsteemil | mitte rohkem kui | 20 % |
| --- | --- | --- | --- |
| | teisel süsteemil | rohkem kui | 20 % |
| | | kuid mitte rohkem kui | 30 % |

A3:

ühel süsteemil

mitte rohkem kui

20 %

teisel süsteemil

rohkem kui

20 %

kuid mitte rohkem kui

30 %

2.2.1.2   näidis B

| B2: | A2 korral | | |
| --- | --- | --- | --- |
| | ühel süsteemil | rohkem kui | 0 % |
| | | kuid mitte rohkem kui | 20 % |
| | teisel süsteemil | mitte rohkem kui | 20 % |
| B3: | A2 korral: | | |
| | ühel süsteemil | | 0 % |
| | teisel süsteemil | rohkem kui | 20 % |
| | | kuid mitte rohkem kui | 30 % |

B2:

A2 korral

ühel süsteemil

rohkem kui

0 %

kuid mitte rohkem kui

20 %

teisel süsteemil

mitte rohkem kui

20 %

B3:

A2 korral:

ühel süsteemil

0 %

teisel süsteemil

rohkem kui

20 %

kuid mitte rohkem kui

30 %

2.2.2   või kui näidise A puhul ei ole täidetud punktis 1.2.2 esitatud nõuded.

2.3   Tüübikinnituse tühistamine

Nõuetekohasus tuleb vaidlustada ja punkti 10 sätteid kohaldada juhul, kui käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidistevõtmise menetlust järgides on seadmete mõõteväärtuste kõrvalekalded järgmised:

2.3.1   näidis A

| A4: | ühel süsteemil | mitte rohkem kui | 20 % |
| --- | --- | --- | --- |
| | teisel süsteemil | rohkem kui | 30 % |
| A5: | mõlemal süsteemil | rohkem kui | 20 % |

A4:

ühel süsteemil

mitte rohkem kui

20 %

teisel süsteemil

rohkem kui

30 %

A5:

mõlemal süsteemil

rohkem kui

20 %

2.3.2   näidis B

| B4: | A2 korral | | |
| --- | --- | --- | --- |
| | ühel süsteemil | rohkem kui | 0 % |
| | | kuid mitte rohkem kui | 20 % |
| | teisel süsteemil | rohkem kui | 20 % |
| B5: | A2 korral | | |
| | mõlemal süsteemil | rohkem kui | 20 % |
| B6: | A2 korral | | |
| | ühel süsteemil | | 0 % |
| | teisel süsteemil | rohkem kui | 30 % |

B4:

A2 korral

ühel süsteemil

rohkem kui

0 %

kuid mitte rohkem kui

20 %

teisel süsteemil

rohkem kui

20 %

B5:

A2 korral

mõlemal süsteemil

rohkem kui

20 %

B6:

A2 korral

ühel süsteemil

0 %

teisel süsteemil

rohkem kui

30 %

2.3.3   või kui näidise A ja B puhul ei ole täidetud punktis 1.2.2 esitatud nõuded.

3.   KORDUV NÄIDISTE VÕTMINE

Katsete A3, B2 ja B3 puhul tuleb hiljemalt kaks kuud pärast teatamist võtta uued näidised, võttes kahest süsteemist koosneva kolmanda näidise (C), mis valitakse kahe kuu jooksul pärast toodangu nõuetekohasuse saavutamist valmistatud ja laos oleva kauba hulgast.

3.1   Juhud, kui nõuetekohasust ei vaidlustata.

Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud proovivõtumenetlusele ei vaidlustata seeriaviisiliselt toodetud süsteemide nõuetekohasust, kui süsteemide mõõte väärtuste kõrvalekalded on:

3.1.1.1   näidis C

| C1: | ühel süsteemil | | 0 % |
| --- | --- | --- | --- |
| | teisel süsteemil | mitte rohkem kui | 20 % |
| C2: | mõlemal süsteemil | rohkem kui | 0 % |
| | | kuid mitte rohkem kui | 20 % |
| | edasi näidisele D | | |

C1:

ühel süsteemil

0 %

teisel süsteemil

mitte rohkem kui

20 %

C2:

mõlemal süsteemil

rohkem kui

0 %

kuid mitte rohkem kui

20 %

edasi näidisele D

3.1.1.2   näidis D

| D1: | C2 korral | |
| --- | --- | --- |
| | mõlemal süsteemil | 0 % |

D1:

C2 korral

mõlemal süsteemil

0 %

3.1.2   või kui näidise C puhul on täidetud punktis 1.2.2 esitatud nõuded.

3.2   Nõuetekohasuse vaidlustamine.

Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidistevõtmise menetlusele tuleb seeriaviisiliselt toodetud süsteemide nõuetekohasus vaidlustada ja tootjalt toodangu nõuetele vastavaks muutmist nõuda juhul, kui süsteemide mõõteväärtuste kõrvalekalded on järgmised:

3.2.1.1   näidis D

| D2: | C2 korral | | |
| --- | --- | --- | --- |
| | ühel süsteemil | rohkem kui | 0 % |
| | | kuid mitte rohkem kui | 20 % |
| | teisel süsteemil | mitte rohkem kui | 20 % |

D2:

C2 korral

ühel süsteemil

rohkem kui

0 %

kuid mitte rohkem kui

20 %

teisel süsteemil

mitte rohkem kui

20 %

3.2.1.2   või kui näidise C puhul ei ole täidetud punktis 1.2.2 esitatud nõuded.

3.3   Tüübikinnituse tühistamine

Nõuetekohasus tuleb vaidlustada ja punkti 10 sätteid kohaldada juhul, kui käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlust järgides on seadmete mõõteväärtuste kõrvalekalded järgmised:

3.3.1   näidis C

| C3: | ühel süsteemil | mitte rohkem kui | 20 % |
| --- | --- | --- | --- |
| | teisel süsteemil | rohkem kui | 20 % |
| C4: | mõlemal süsteemil | rohkem kui | 20 % |

C3:

ühel süsteemil

mitte rohkem kui

20 %

teisel süsteemil

rohkem kui

20 %

C4:

mõlemal süsteemil

rohkem kui

20 %

3.3.2   näidis D

| D3: | C2 korral | | |
| --- | --- | --- | --- |
| | ühel süsteemil | | 0 % |
| | | või rohkem kui | 0 % |
| | teisel süsteemil | rohkem kui | 20 % |

D3:

C2 korral

ühel süsteemil

0 %

või rohkem kui

0 %

teisel süsteemil

rohkem kui

20 %

3.3.3   või kui näidiste C ja D puhul ei ole täidetud punktis 1.2.2 esitatud nõuded.

4.   VALGUSVIHU VALGUSE JA VARJU PIIRJOONE VERTIKAALSUUNALINE NIHKUMINE SOOJUSE MÕJUL

Et kontrollida lähitule valgusvihu valgustatud ja valgustamata ala piirjoone vertikaalsuunalist nihkumist soojuse mõjul, kasutatakse järgmist meetodit:

| | Pärast näidiste võtmist joonise 1 kohaselt tehakse ühega näidise A süsteemidest katsed vastavalt 4. lisa punktile 2.1, olles selle süsteemi puhul eelnevalt kolm korda läbi teinud 4. lisa punktis 2.2.2 määratletud menetlustsükli. |
| --- | --- |

Pärast näidiste võtmist joonise 1 kohaselt tehakse ühega näidise A süsteemidest katsed vastavalt 4. lisa punktile 2.1, olles selle süsteemi puhul eelnevalt kolm korda läbi teinud 4. lisa punktis 2.2.2 määratletud menetlustsükli.

| | Süsteem loetakse vastuvõetavaks, kui r ei ületa 1,5 mrad. |
| --- | --- |

Süsteem loetakse vastuvõetavaks, kui r ei ületa 1,5 mrad.

| | Kui see väärtus ületab 1,5 mrad, ületamata seejuures 2 mrad, viiakse katsed läbi näidise A teise süsteemiga, pärast seda ei või kahe näidise puhul registreeritud absoluutväärtuste keskmine väärtus ületada 1,5 mrad. |
| --- | --- |

Kui see väärtus ületab 1,5 mrad, ületamata seejuures 2 mrad, viiakse katsed läbi näidise A teise süsteemiga, pärast seda ei või kahe näidise puhul registreeritud absoluutväärtuste keskmine väärtus ületada 1,5 mrad.

| | Kui näidise A puhul nimetatud väärtust 1,5 mrad ei saavutata, viiakse sama menetlus läbi näidise B kahe süsteemiga, seejuures ei või väärtus Δr nende kummagi puhul ületada 1,5 mrad. |
| --- | --- |

Kui näidise A puhul nimetatud väärtust 1,5 mrad ei saavutata, viiakse sama menetlus läbi näidise B kahe süsteemiga, seejuures ei või väärtus Δr nende kummagi puhul ületada 1,5 mrad.

Joonis 1

Image

Märkus: Kogu joonise ulatuses lugeda sõna “dispositif” ( ) asemel sõna “système” ( ).

8. LISA

LÄHITULEDE VALGUSTATUD JA VALGUSTAMATA ALA PIIRI JA TULEDE SUUNATUSE REGULEERIMISE SUHTES KOHALDATAVAD SÄTTED (30)

1.   VALGUSTATUD JA VALGUSTAMATA ALA PIIRI MÄÄRATLUS

Mõõteekraanile vastavalt käesoleva eeskirja 9. lisale kuvatud valgustatud ja valgustamata ala piir peab olema piisavalt terav, et võimaldada reguleerimist, ja vastama järgmistele nõudmistele.

Kuju (vt joonist A.8-1)

Valgustatud ja valgustamata ala piir hõlmab:

| — | vasakul paiknevat horisontaalset osa,
  ja |
| --- | --- |

—

vasakul paiknevat horisontaalset osa,

ja

| — | paremal paiknevat tõusvat osa; |
| --- | --- |

—

paremal paiknevat tõusvat osa;

lisaks sellele peab valgustatud ja valgustamata ala piir moodustuma nii, et kui see paigutatakse allpool esitatud punktide 2.1 kuni 2.5 kohaselt:

1.1.1   ei laieneks horisontaalne osa vertikaalses mõõtmes rohkem kui:

| — | 0,2o võrra üles- või allapoole horisontaalset keskjoont vahemikus 0,5 kuni 4,5o joonest V-V vasakul,
  ja |
| --- | --- |

—

0,2o võrra üles- või allapoole horisontaalset keskjoont vahemikus 0,5 kuni 4,5o joonest V-V vasakul,

ja

| — | 0,1o võrra üles- või allapoole nimetatud pikkuse kahe kolmandiku ulatuse piires. |
| --- | --- |

—

0,1o võrra üles- või allapoole nimetatud pikkuse kahe kolmandiku ulatuse piires.

1.1.2   Tõusev osa

| — | peab olema piisavalt selgepiirilise vasaku äärega,
  ja |
| --- | --- |

—

peab olema piisavalt selgepiirilise vasaku äärega,

ja

| — | sirgel, mis algab A ja V-V lõikumispunktist ja mis on selle ääre suhtes puutuja, peab olema joone H-H suhtes kaldenurk, mis jääb vahemikku 10 kuni 60o (vt joonist A.8-1 allpool) |
| --- | --- |

—

sirgel, mis algab A ja V-V lõikumispunktist ja mis on selle ääre suhtes puutuja, peab olema joone H-H suhtes kaldenurk, mis jääb vahemikku 10 kuni 60o (vt joonist A.8-1 allpool)

2.   VISUAALNE REGULEERIMINE

2.1   Enne iga uut katset tuleb süsteem viia neutraalasendisse. Allpool esitatud juhiseid kohaldatakse selliste valgustusüksuste valgusvihkude suhtes, mis peavad taotleja esitatud andmete kohaselt olema reguleeritavad.

2.2   Valgusvihk peab paiknema vertikaalselt nii, et valgustatud ja valgustamata ala piir asuks käesoleva eeskirja 3. lisa tabelis 2 esitatud nõuete kohaselt ettenähtud vertikaalasendis (joon A), seejuures loetakse see tingimus täidetuks, kui valgustatud ja valgustamata ala piiri horisontaalse osa horisontaalne keskjoon paikneb joonel A (vt järgnevat joonist A.8-2.

Valgusvihk peab paiknema horisontaalselt nii, et selle tõusev osa paikneks joonest V-V paremal pool ja oleks sellega kokkupuutes (vt joonist A.8.2 allpool).

2.3.1   Kui osalise valgusvihu abil tekitatakse üksnes valgustatud ja valgustamata ala piiri horisontaalne osa, ei kohaldata taotleja spetsifikatsiooni puudumise korral horisontaalse reguleerimise suhtes mingeid nõudeid.

2.4   Kui valgustusüksus ei ole ette nähtud taotleja spetsiaalsete juhiste järgi reguleerimiseks, peab ta vastama asjaomastele nõuetele.

2.5   Valgustusüksused, mida reguleeritakse taotleja näidatud meetodi kohaselt vastavalt käesoleva eeskirja punktide 5.2 ja 6.2.1.1 sätetele, peavad tekitama sellise valgustatud ja valgustamata ala piiri, mille kuju ja paiknemine vastavad käesoleva eeskirja 3. lisa tabeli 2 nõuetele.

2.6   Kõikide teiste lähitulede töörežiimide korral peavad valgustatud ja valgustamata ala piiri kuju ja paiknemine automaatselt vastama käesoleva eeskirja 3. lisa tabeli 2 nõuetele.

2.7   Eraldi paigaldavate valgustusüksuste korral võib käesoleva eeskirja lõigete 2.1 kuni 2.6 kohaselt kasutada taotleja juhistele vastavat algset paigutust ja/või reguleerimist.

Joonised

Image

Image

Märkus: Valgustatud ja valgustamata ala piiri kuva mõõteekraanil on esitatud skemaatiliselt.

9. LISA

FOTOMEETRILISTE MÕÕTMISTE SUHTES KOHALDATAVAD SÄTTED

1.   ÜLDSÄTTED

1.1.   Süsteem, selle osa või osad tuleb paigaldada goniomeetrile, mille horisontaaltelg on kinnitatud ja liikuv telg paikneb kinnitatud teljega ristsuunaliselt.

1.2.   Valgustatuse väärtused määratakse kindlaks fotomeetriga, mille tegelik tajupind on 65 mm küljepikkusega ruudu piires ja mis paigutatakse vähemalt 25 meetri kaugusele iga valgustusüksuse nullkeskme ette ristsuunaliselt goniomeetrit läbiva mõõteteljega.

1.3.   Häirivaid peegeldusi tuleb fotomeetriliste mõõtmiste ajal sobivate kaitsetega vältida.

1.4.   Valgustugevused mõõdetakse ning teisendatakse valgustustugevusteks ristsuunas paikneval tasandil, mis asub ettenähtud 25meetrisel kaugusel mõõtesuunas.

1.5   Nurgakoordinaadid esitatakse kraadides vertikaalse polaarteljega keral, vastavalt rahvusvahelise elektroonikakomisjoni (IEC) väljaandele nr 70 (Viin, 1987), st vastavalt goniomeetrile, mille horisontaalne telg on maapinna suhtes fikseeritud ja pöörlev liikuv telg paikneb horisontaalteljega ristisuunaliselt.

1.6.   Lubatav on ka mis tahes muu samasugune fotomeetriline meetod, mille puhul järgitakse nõutavat korrelatsiooni.

1.7.   Vältida tuleb valgustusüksuste nullkeskmete mis tahes nihkumist goniomeetri pöörlemistelgede suhtes. Eeskätt kehtib see vertikaalsuuna suhtes ning nende valgustusüksuste puhul, mis tekitavad valgustatud ja valgustamata ala piiri.

Reguleerimine peab toimuma ekraani abil, mis võib olla paigutatud lähemale kui fotomeeter.

Iga mõõtepunkti kohta esitatud fotomeetrilisi nõudeid (nurgaasendeid) teatava valgustusfunktsiooni või -režiimi osas kohaldatakse vastavalt valgustusfunktsioonile või -režiimile või kõikide antud nõudega hõlmatud valgustusüksuste suhtes süsteemi kõikide valgustusüksuste puhul vastavalt mõõdetud väärtuste poolsumma ulatuses;

1.8.1.   seejuures, kui nõue on kehtestatud ainult ühe poole suhtes, siis kahega jagamist ei tehta. Selline nõue kehtib punktide 6.2.9.1, 6.3.2.1.2, 6.3.2.1.3 ja 6.4.6 puhul ning 3. lisa tabeli 1 märkuse 4 puhul.

1.9.   Süsteemi valgustusüksusi tuleb mõõta ükshaaval, seejuures võib aga mõõta üheaegselt kaht või enamat valgustusüksust, mis kuuluvad ühe paigaldusüksuse koosseisu ja mis on varustatud üht tüüpi (reguleeritavate või mittereguleeritavate) valgusallikatega, tingimusel, et need valgustusüksused, nende korpus ja valgust kiirgavad pinnad mahuvad täies ulatuses ristkülikusse, mille pikkus (horisontaalsuunas) ei ületa 300 mm ja laius (vertikaalsuunas) ei ületa 150 mm, ning tingimusel, et üksuse tootja on määratlenud selle nullkeskme.

1.10.   Enne iga uut katset tuleb süsteem viia neutraalasendisse.

1.11.   Süsteem, selle osa või osad tuleb enne katsete alustamist suunata nii, et valgustatud ja valgustamata ala piiri asend vastaks käesoleva eeskirja 3. lisa tabelis 2 esitatud nõuetele. Süsteemi osad, mille kohta viiakse läbi eraldi mõõtmised ja mis ei tekita valgustatud ja valgustamata ala piiri, tuleb goniomeetrile paigutada vastavalt taotleja antavatele juhistele (paigaldusasendi kohta).

2.   VALGUSALLIKATEST OLENEVAD MÕÕTETINGIMUSED

2.1.   Otseselt sõiduki elektrisüsteemi pingel töötavate asendatavate hõõglampide puhul:

peavad süsteem, selle osa või osad olema varustatud ühe või enama nimipingele 12 V ettenähtud värvitu võrdlushõõglambiga. Katse ajal tuleb hõõglambi klemmidele rakendatav voolupinge seada niisuguseks, et saavutatakse võrdlusvalgusvoog, mis on esitatud eeskirjas nr 37 kirjeldatud andmelehel.

Süsteem, selle osa või osad loetakse vastuvõetavaks, kui käesoleva eeskirja punkti 6 nõudmised on täidetud vähemalt ühe etalonhõõglambi puhul, mis võib olla esitatud koos süsteemiga.

2.2.   Asendatavate lahenduslampide puhul:

Süsteemid, nende osa või osad, mis on varustatud lahenduslambiga, peavad vastama käesoleva eeskirja asjaomastes lõigetes esitatud fotomeetrilistele nõuetele vähemalt ühe etalonvalgusallika osas, mida on eeskirja 99 kohaselt vanandatud vähemalt 15 tsükli jooksul. Selle lahenduslambi valgusvoog võib erineda eeskirjas nr 99 määratud tegelikust valgusvoost.

Sellisel juhul tuleb mõõdetud fotomeetrilisi väärtusi vastavalt korrigeerida. Mõõdetud tulemusi tuleb enne nõuetekohasuse kontrollimist korrutada koefitsiendiga 0,7.

2.3.   Otseselt sõiduki elektrisüsteemi nimipingel töötavate mitteasendatavate valgusallikate puhul:

Kõik mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglampide või muud tüüpi lampide) mõõtmised tuleb läbi viia pingel 6,75 V, 13,5 V või 28 V või vajaduse korral mõnel teisel pingel, mis vastab taotleja poolt määratud sõiduki elektrisüsteemi pingele. Mõõdetud fotomeetrilisi tulemusi tuleb enne nõuetekohasuse kontrollimist korrutada koefitsiendiga 0,7.

2.4.   Asendatavate või mitteasendatavate valgusallikate puhul, mis töötavad sõiduki elektrisüsteemi pingest sõltumatult ning mida juhitakse täielikult süsteemi poolt, või spetsiaalse energiaallika abil käivitatavate valgusallikate puhul rakendatakse eespool punktis 2.3 määratud toitepingeid kõnealuse seadme või energiaallika sisendklemmidele. Katseid läbi viiv laboratoorium võib paluda tootjal talle edastada vastavad spetsiaalsed energiaallikad.

Mõõdetud fotomeetrilisi tulemusi tuleb enne nõuetele vastavuse kontrollimist korrutada koefitsiendiga 0,7, välja arvatud juhul, kui eelneva punkti 2.2 sätete kohaselt on seda paranduskoefitsienti juba rakendatud.

3.   MÕÕTMISTINGIMUSED KURVIVALGUSTUSREŽIIMI KORRAL

Süsteemi, selle osa või osade puhul, mis hõlmavad kurvivalgustusrežiimi, kohaldatakse käesoleva eeskirja punktide 6.2 (lähituled) ja/või 6.3 (kaugtuled) sätteid, võttes alati arvesse sõiduki pöörderaadiust. Lähitulede ja kaugtulede kontrollimiseks kasutatakse järgmist menetlust:

Süsteemi katsetatakse neutraalasendis (rool asub keskasendis) ning lisaks sellele olukordades, kus sõiduki pöörderaadius on kõige väiksem nii paremale kui vasakule poole, kasutades seejuures vajadusel signaaligeneraatorit.

3.1.1.1.   Kõikide 1. ja 2. kategooria kurvivalgustusrežiimide puhul tuleb ilma valgusvihu uue horisontaalsuunalise ümberpaigutamiseta kontrollida vastavust käesoleva eeskirja punktidele 6.2.6.2, 6.2.6.3 ja 6.2.6.5.1.

3.1.1.2.   Vastavust käesoleva eeskirja punktidele 6.2.6.1 ja 6.3 tuleb vajadusel kontrollida järgmistel juhtudel:

| — | kui tegemist on 2. kategooria kurvivalgustusega, mille puhul horisontaalset ümberpaigutamist ei toimu; |
| --- | --- |

—

kui tegemist on 2. kategooria kurvivalgustusega, mille puhul horisontaalset ümberpaigutamist ei toimu;

| — | kui tegemist on 1. kategooria kurvivalgustusega, mille puhul kaugtule kurvivalgustusvihk suunatakse pärast asjaomase paigaldusüksuse horisontaalset ümberpaigutamist (näiteks goniomeetri abil) vastassuunda. |
| --- | --- |

—

kui tegemist on 1. kategooria kurvivalgustusega, mille puhul kaugtule kurvivalgustusvihk suunatakse pärast asjaomase paigaldusüksuse horisontaalset ümberpaigutamist (näiteks goniomeetri abil) vastassuunda.

3.1.2.   1. või 2. kategooria kurvivalgustuse katsetamisel sõiduki pöörderaadiuse korral, mis erineb eespool punktis 3.1.1 määratletust, tuleb veenduda, et valguse jaotus on ühtlane ning ei põhjusta liigset pimestamist. Pärast selles veendumist tuleb kontrollida vastavust käesoleva eeskirja 3. lisa tabelis 1 esitatud nõuetele.

10. LISA

KIRJELDUSTE VORMID

maksimaalne formaat: A4 (210 × 297 mm)

KOHANDUVATE ESITULEDE SÜSTEEMI KIRJELDUSE VORM NR 1

Süsteemi funktsioonidele ja töörežiimidele vastavad AFS juhtsignaalid

| AFS juhtsignaal | Funktsioonid või režiim(id), mida signaal mõjutab (31) | Tehnilised parameetrid (32)

  (vajadusel kasutada eraldi lehte) |
| --- | --- | --- |
| Lähituled | Kaug-tuled |
| Klass C | Klass V | Klass E | Klass W |
| Puudub/vaikimisi | | | | | | |
| Signaal V | | | | | | |
| Signaal E | | | | | | |
| Signaal W | | | | | | |
| Signaal T | | | | | | |
| Muud signaalid (33) | | | | | | |

AFS juhtsignaal

Funktsioonid või režiim(id), mida signaal mõjutab (31)

Tehnilised parameetrid (32)

(vajadusel kasutada eraldi lehte)

Lähituled

Kaug-tuled

Klass C

Klass V

Klass E

Klass W

Puudub/vaikimisi

Image

Image

Signaal V

Image

Image

Image

Image

Image

Signaal E

Image

Image

Image

Image

Image

Signaal W

Image

Image

Image

Image

Image

Signaal T

Image

Image

Image

Image

Image

Muud signaalid (33)

Image

Image

Image

Image

Image

KOHANDUVATE ESITULEDE SÜSTEEMI KIRJELDUSE VORM NR 2

Valgustusüksuste valgustatud ja valgustamata alade piirid, reguleerimisvahendid ja reguleerimismenetlused

| Valgustusüksuse number (34) | Valgustatud ja valgustamata ala piir (35) | Reguleerimisvahend | Täiendavad omadused ja nõudmised (vajadusel) (38) |
| --- | --- | --- | --- |
| Valgustusüksus tekitab ühe või mitu valgustatud ja valgustamata ala piiri või osa sellest | Vertikaalne | Horisontaalne |
| Vastavalt käesoleva eeskirja 8. lisale (36) | Kohaldatakse käesoleva eeskirja lõiget 6.4.6 (36) | Üksik (“põhiline”) (36)
   (39) | Seotud “põhilise” üksusega nr (37) | Üksik (“põhiline”) (36)
   (39) | Seotud “põhilise” üksusega nr (37) |
| 1 | jah/ei | jah/ei | jah/ei | ... | jah/ei | ... | |
| 2 | jah/ei | jah/ei | jah/ei | ... | jah/ei | ... | |
| 3 | jah/ei | jah/ei | jah/ei | ... | jah/ei | ... | |
| 4 | jah/ei | jah/ei | jah/ei | ... | jah/ei | ... | |
| 5 | jah/ei | jah/ei | jah/ei | ... | jah/ei | ... | |
| 6 | jah/ei | jah/ei | jah/ei | ... | jah/ei | ... | |
| 7 | jah/ei | jah/ei | jah/ei | ... | jah/ei | ... | |

Valgustusüksuse number (34)

Valgustatud ja valgustamata ala piir (35)

Reguleerimisvahend

Täiendavad omadused ja nõudmised (vajadusel) (38)

Valgustusüksus tekitab ühe või mitu valgustatud ja valgustamata ala piiri või osa sellest

Vertikaalne

Horisontaalne

Vastavalt käesoleva eeskirja 8. lisale (36)

Kohaldatakse käesoleva eeskirja lõiget 6.4.6 (36)

Üksik (“põhiline”) (36)
   (39)

Seotud “põhilise” üksusega nr (37)

Üksik (“põhiline”) (36)
   (39)

Seotud “põhilise” üksusega nr (37)

1

jah/ei

jah/ei

jah/ei

...

jah/ei

...

2

jah/ei

jah/ei

jah/ei

...

jah/ei

...

3

jah/ei

jah/ei

jah/ei

...

jah/ei

...

4

jah/ei

jah/ei

jah/ei

...

jah/ei

...

5

jah/ei

jah/ei

jah/ei

...

jah/ei

...

6

jah/ei

jah/ei

jah/ei

...

jah/ei

...

7

jah/ei

jah/ei

jah/ei

...

jah/ei

...

---

(1)  Selgituseks võib märkida, et klass C vastab põhilähituledele, klass V vastab lähituledele, mida kasutatakse valgustatud piirkondades, näiteks asulates, klass E vastab maanteedel ja kiirteedel kasutatavatele lähituledele ja klass W vastab halbades ilmastikuoludes, näiteks märjal teekattel kasutatavatele lähituledele.

1

(2)  Märkida 1. lisas esitatud näidisele vastaval vormil.

2

(3)  Märkida 10. lisas esitatud näidisele vastaval vormil.

3

(4)  1 Saksamaa, 2 Prantsusmaa, 3 Itaalia, 4 Madalmaad, 5 Rootsi, 6 Belgia, 7 Ungari, 8 Tšehhi Vabariik, 9 Hispaania, 10 Jugoslaavia, 11 Ühendkuningriik, 12 Austria, 13 Luksemburg, 14 Šveits, 15 (puudub), 16 Norra, 17 Soome, 18 Taani, 19 Rumeenia, 20 Poola, 21 Portugal, 22 Vene Föderatsioon, 23 Kreeka, 24 Iirimaa, 25 Horvaatia, 26 Sloveenia, 27 Slovakkia, 28 Valgevene, 29 Eesti, 30 (puudub), 31 Bosnia-Hertsegoviina, 32 Läti, 33 (puudub), 34 Bulgaaria, 35 ja 36 (omistamata), 37 Türgi, 38 ja 39 (puudub), 40 endine Jugoslaavia vabariik Makedoonia, 41 (puudub), 42 Euroopa Ühendus (tüübikinnituse annavad riigid, kes kasutavad omaenda EMÜ märke), 43 Jaapan, 44 (puudub), 45 Austraalia, 46 Ukraina, 47 Lõuna-Aafrika, 48 Uus-Meremaa, 49 Küpros, 50 Malta ja 51 Korea Vabariik. Järgnevad numbrid antakse teistele riikidele vastavalt “Ratassõidukile ning sellel kasutatava ja/või sellele paigaldatava varustuse ja osade ühtlustatud tehnonõuete vastuvõtmise ning nende nõuete alusel väljastatud kinnituste vastastikuse tunnustamise kokkuleppe” ratifitseerimise kronoloogilisele järjekorrale ning antud numbrid edastab Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär kokkuleppe osapooltele.

4

(5)  Märkus: käesoleva eeskirja 9. lisa ettenähtud mõõtmismenetlus.

5

Märkus:

(6)  Maksimaalselt 18 lx, kui süsteem sisaldab ka W klassi lähitulesid.

6

(7)  Samuti kohaldatakse allpool toodud tabelis 4 esitatud sätetele vastavaid nõudeid.

7

(8)  Paigutusnõuded on sätestatud vastavalt alljärgnevale tabelile 2 (“segment Emax”).

8

max

(9)  Süsteemi kõikide külgede valgustuse kogutugevus ei või käesoleva eeskirja lisa sätete kohaselt olla väiksem kui 0,1 lx.

9

(10)  Paigutusnõuded on sätestatud vastavalt allpool toodud tabelile 5.

10

(11)  Paigutusnõuded on esitatud käesoleva eeskirja punktis 6.2.6.2.

11

(12)  Kaks seisutuld, mis on kas süsteemiga ühendatud või on ette nähtud paigaldamiseks koos süsteemiga, võivad olla sisse lülitatud vastavalt taotleja juhistele.

12

(13)  Samuti kohaldatakse allpool tabelis 6 esitatud nõudeid.

13

(14)  Samuti kohaldatakse allpool tabelis 6 esitatud nõudeid.

14

(15)  Maksimaalselt 11 250 kandelat, kui süsteem sisaldab ka W klassi lähitulesid.

15

(16)  Samuti kohaldatakse eespool tabelis 4 esitatud sätetele vastavaid nõudeid.

16

(17)  Paigutusnõuded on sätestatud vastavalt eespool esitatud tabelile 2 (“segment Emax”).

17

max

(18)  Süsteemi kõikide külgede valgustuse kogutugevus peab käesoleva eeskirja 9. lisa sätete kohaselt olema vähemalt 63 kandelat.

18

(19)  Paigutusnõuded on sätestatud vastavalt eelnevale tabelile 5.

19

(20)  Paigutusnõuded on esitatud käesoleva eeskirja punktis 6.2.6.2.

20

(21)  Kaks seisutuld, mis on süsteemiga ühendatud või mis on ette nähtud paigaldamiseks koos süsteemiga, võivad olla samaaegselt sisse lülitatud vastavalt taotleja juhistele.

21

(22)  Samuti kohaldatakse eespool tabelis 6 esitatud nõudeid.

22

(23)  Kui katsenäidis on grupeeritud ja/või vastastikku ühendatud signalisatsioonituledega, peavad viimased olema süüdatud kogu katse jooksul. Kui tegemist on suunatulega, peab see olema sisse lülitatud vilkuvas režiimis, sisse- ja väljalülitamise perioodid peavad olema ligikaudu võrdsed.

23

(24)  Lisavalgusallikate sisselülitamist esitule põlemise ajal ei vaadelda tavakasutusena.

24

(25)  Isegi juhul kui tüübikinnitustaotlus ei vasta käesoleva eeskirja nõuetele, tuleb arvesse võtta valgustusfunktsioonide kõiki valgusallikaid, välja arvatud joonealuses märkuses 2 viidatud valgusallikad.

25

(26)  W-klassi lähitulesid ei võeta vajadusel arvesse valgustusüksuste puhul, mis kuuluvad teistesse lähitulede klassidesse või teistesse valgustusrežiimidesse või nendele klassidele või režiimidele vastavate tulede koosseisu.

26

(27)  NaCMC on karboksüülmetüültselluloosi naatriumsool, mida tavaliselt tähistatakse lühendiga NaCMC. Segus kasutatava NaCMC asendatavus on 0,6–0,7 ja viskoossus 200–300 cP 2 % lahusel temperatuuril 20 °C.

27

(28)  Kui kaugtuled ja lähituled on vastastikku ühendatud, on mõõtepunkt HV mõlema tule jaoks sama.

28

(29)  Punktid HL ja HR, mis paiknevad joonel H-H, asuvad punktist HV vastavalt 2,6 kraadi vasakul ja 2,6 kraadi paremal.

29

(30)  Vajadusel täiendada ERG (Euroopa reguleerivate asutuste töörühma) uuringuit täiendavate üldsätetega.

30

(31)  Märkida ristiga asjaomasele kombinatsioonile vastavad ruudud.

31

(32)  Edastatav teave:

32

| — | füüsikalised omadused (elektrivool/pinge, optilised, mehaanilised, hüdraulilised, pneumaatilised jne omadused); |
| --- | --- |

—

füüsikalised omadused (elektrivool/pinge, optilised, mehaanilised, hüdraulilised, pneumaatilised jne omadused);

| — | informatsiooni laad (pidev/analoog, binaarne, numbriliselt kodeeritud, jne); |
| --- | --- |

—

informatsiooni laad (pidev/analoog, binaarne, numbriliselt kodeeritud, jne);

| — | kronoloogilised andmed (ajakonstant, resolutsioon jne); |
| --- | --- |

—

kronoloogilised andmed (ajakonstant, resolutsioon jne);

| — | signaali olek, kui on täidetud eeskirja nr 48 punktis 6.22.7.4 määratletud tingimused; |
| --- | --- |

—

signaali olek, kui on täidetud eeskirja nr 48 punktis 6.22.7.4 määratletud tingimused;

| — | signaali olek süsteemi häire korral (võrreldes olekuga süsteemi sisendis); |
| --- | --- |

—

signaali olek süsteemi häire korral (võrreldes olekuga süsteemi sisendis);

(33)  Vastavalt taotlejate soovile kasutada vajadusel eraldi lehte.

33

(34)  Süsteemi iga valgustusüksuse tunnusnumber vastavalt käesoleva eeskirja 1. lisale ja vastavalt käesoleva eeskirja punktis 2.2.1 esitatud visandile, vajadusel kasutada täiendavaid eraldi lehti.

34

(35)  Vastavalt eeskirja nr 48 punkti 6.22.6.1.2 nõuetele.

35

(36)  Mittevajalik maha kriipsutada.

36

(37)  Vajadusel ära näidata valgustusüksuste arv.

37

(38)  Näiteks valgustusüksuste või valgustusüksuste kogumite reguleerimise järjekord või täiendavad reguleerimismeetodeid käsitlevad nõudmised.

38

(39)  “Peamise” valgustusüksuse reguleerimine võib tuua kaasa vajaduse ühe või enama muu valgustusüksuse reguleerimise järele.

39

---

| 9.3.2007 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 70/413 |
| --- | --- | --- | --- |

9.3.2007

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 70/413

---

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskirja nr 124 (Ühtsed sätted, mis käsitlevad sõiduautode ja nende haagiste velgede tüübikinnitust) parandus

(
  Euroopa Liidu Teataja L 375, 27. detsember 2006
  )

Eeskiri nr 124 asendatakse järgmisega:

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 124 — Ühtsed sätted, mis käsitlevad sõiduautode ja nende haagiste velgede tüübikinnitust

1.   REGULEERIMISALA

Käesolev eeskiri hõlmab M1-, M1G-, O1- ja O2-kategooria sõidukite (1) uusi varuvelgi.

Eeskirja ei kohaldata punktides 2.3 ja 2.4.1 määratletud originaalvelgede või sõiduki tootja valmistatud varuvelgede suhtes. Eeskirja ei kohaldata punktis 2.5 määratletud erivelgede suhtes, mis saavad edaspidigi tüübikinnituse riigisiseselt.

Käesolev eeskiri hõlmab velgede tootmisele ja paigaldamisele esitatavaid nõudeid.

2.   MÕISTED

Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid:

Velg – rehvi ja telje vahel asuv pöörlev koormustkandev osa. See koosneb tavaliselt kahest peamisest osast:

| a) | pöiast, |
| --- | --- |

a)

pöiast,

| b) | rattakilbist. |
| --- | --- |

b)

rattakilbist.

Pöid ja rattakilp võivad olla terviklikud, püsivalt kinnitatud või monteeritavad.

2.1.1.   Kilpvelg – pöia ja rattakilbi püsikombinatsioon.

2.1.2.   Äravõetava pöiaga velg – velg, mille rattakilbi külge on kinnitatud äravõetav pöid.

2.1.3.   Pöid – velje osa, mille peale rehv paigaldatakse ja mis rehvi toestab.

2.1.4.   Rattakilp – telje ja pöia vaheline velje osa, mis toestab velge.

Veljetüüp – veljed, mis ei erine teineteisest järgmiste tunnuste poolest:

2.2.1.   velje tootja;

2.2.2.   velje- või pöia mõõtmete tähis (ISO 3911:1998 standardi järgi);

2.2.3.   materjal;

2.2.4.   velje kinnitusavad;

2.2.5.   suurim kandevõime;

2.2.6.   suurim soovitatav rehvirõhk;

2.2.7.   valmistamismeetod (keevitamine, stantsimine, valamine...).

2.3.   Originaalveljed – veljed, mida on lubatud sõidukimudelile paigaldada sõiduki tootmise käigus.

Varuveljed – veljed, mis on ettenähtud originaalvelgede asendamiseks sõiduki kasutusea jooksul. Varuveljed võivad kuuluda järgmistesse kategooriatesse:

2.4.1.   sõiduki tootja varuveljed – sõiduki tootja poolt kaasa antud veljed;

2.4.2.   identsed varuveljed – veljed, mis on toodetud kasutades samu tootmisseadmeid, -meetodeid ja -materjale, mida kasutati sõiduki tootja poolt kaasa antud varuvelgede valmistamisel. Need veljed erinevad sõiduki tootja varuvelgedest ainult selle poolest, et neil puudub sõiduki tootja kaubamärk ja osa number;

2.4.3.   varuvelgede koopiad – sõiduki tootja varuvelgede koopiad, mille valmistaja ei varusta vastavat sõiduki tootjat nimetatud velgedega. Konstruktsioonilt (põhikuju, mõõtmete, paigaldussügavuse, materjali tüübi ja kvaliteedi poolest jne) ning kasutusealt vastavad need täielikult sõiduki tootja varuvelgedele;

2.4.4.   mudelvaruveljed – veljed, mille valmistaja ei varusta sõiduki tootjat nimetatud velgedega. Konstruktsiooni, paigaldussügavuse, pöia mõõtmete tähise, velje kinnituse, jaotusringi läbimõõdu ja muhvi läbimõõdu poolest vastavad originaalvelgedele, kuid velje kuju, materjal jms võivad erineda;

2.5.   Eriveljed – veljed, mis ei ole originaalveljed ja ei vasta punktis 2.4 kirjeldatud kriteeriumidele (näiteks teistsuguse pöialaiuse või läbimõõduga veljed).

2.6.   Paigaldussügavus – kilbi ühenduskülje ja pöia keskjoone vaheline kaugus (nagu jooniselt 1 näha, võib see olla positiivse, null- või negatiivse väärtusega).

2.7.   Dünaamiline veereraadius – dünaamiline raadius, mis on määratletud kui koormatud rehvide teoreetiline ühe pöörde veeretee pikkus, mis on jagatud veljel kasutatava velje tootja määratud kõige suurema rehvi 2Π-ga.

2.8.   Rahvusvahelised rehve ja velgi käsitlevad standardid – dokumendid, milles käsitletakse järgmiste organisatsioonide velgedele kehtestatud standardeid:

| a) | Rahvusvaheline Standardiorganisatsioon (ISO) (2); |
| --- | --- |

a)

Rahvusvaheline Standardiorganisatsioon (ISO) (2);

| b) | Euroopa Rehvide ja Velgede Tehniline Organisatsioon (ETRTO) (3): “Standardite käsiraamat” (“Standards Manual”); |
| --- | --- |

b)

Euroopa Rehvide ja Velgede Tehniline Organisatsioon (ETRTO) (3): “Standardite käsiraamat” (“Standards Manual”);

| c) | Euroopa Rehvide ja Velgede Tehniline Organisatsioon (ETRTO) (3): “Konstrueerimisteave – vananenud andmed” (“Engineering Design Information – obsolete data”); |
| --- | --- |

c)

Euroopa Rehvide ja Velgede Tehniline Organisatsioon (ETRTO) (3): “Konstrueerimisteave – vananenud andmed” (“Engineering Design Information – obsolete data”);

| d) | Rehvide ja Velgede Assotsiatsioon Inc (TRA) (4): “Aastaraamat” (“Year Book”); |
| --- | --- |

d)

Rehvide ja Velgede Assotsiatsioon Inc (TRA) (4): “Aastaraamat” (“Year Book”);

| e) | Jaapani Rehvitootjate Liit (JATMA) (5): “Aastaraamat” (“Year Book”); |
| --- | --- |

e)

Jaapani Rehvitootjate Liit (JATMA) (5): “Aastaraamat” (“Year Book”);

| f) | Austraalia Rehvi- ja Veljeliit (TRAA) (6): “Standardite käsiraamat” (“Standard Manual”); |
| --- | --- |

f)

Austraalia Rehvi- ja Veljeliit (TRAA) (6): “Standardite käsiraamat” (“Standard Manual”);

| g) | Ladina-Ameerika Rehvi- ja Veljeliit (ALAPA) (7): “Tehniliste normatiivide käsiraamat” (“Manual de Normal Technicas”); |
| --- | --- |

g)

Ladina-Ameerika Rehvi- ja Veljeliit (ALAPA) (7): “Tehniliste normatiivide käsiraamat” (“Manual de Normal Technicas”);

| h) | Skandinaavia Rehvi- ja Veljeorganisatsioon (STRO) (8): “Andmeraamat” (“Data Book”). |
| --- | --- |

h)

Skandinaavia Rehvi- ja Veljeorganisatsioon (STRO) (8): “Andmeraamat” (“Data Book”).

Joonis 1

Image

2.9.   Tehniline mõra – dünaamilise koormuskatse ajal toimunud üle 1 mm laiune materjali lõhenemine (tootmisvigu ei arvestata).

2.10.   Velje profiil – pöörleva keha läbilõige, mille moodustab velje sisekontuur (vt 10. lisa, joonis 1).

2.11.   Rehvi mõõtmete tähis – tähis, mis koosneb rehvi ristlõike nimilaiusest, nominaalsest ristlõikesuhtest ja tavalisest numbrist, mis tähistab pöia nimiläbimõõtu (neid mõisteid on lähemalt selgitatud eeskirjas nr 30).

3.   TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

Tüübikinnituse taotluse esitab sõiduki tootja või selle nõuetekohaselt volitatud esindaja ja taotlusele tuleb lisada:

3.1.1.   Joonised kolmes eksemplaris, mis on piisavalt üksikasjalikud, et kindlaks teha velgede tüüpi. Joonistel tuleb näidata tüübikinnituse tähistuse ja velje märgiste asukohad.

Tehniline kirjeldus, mis hõlmab vähemalt järgmisi andmeid:

3.1.2.1.   varuvelgede kategooria – vt punktid 2.4.2, 2.4.3 ja 2.4.4;

3.1.2.2.   pöiakontuuri tähis – velje paigaldussügavus – andmed velje kinnitamise kohta;

3.1.2.3.   poltide ja mutrite pingutusmoment;

3.1.2.4.   tasakaalustusvihtide kinnitusmeetod;

3.1.2.5.   vajalikud lisatarvikud (st lisakinnitusdetailid);

3.1.2.6.   viide rahvusvahelisele standardile;

3.1.2.7.   sobivus lohvita rehvi paigaldamiseks;

3.1.2.8.   sobivad ventiilitüübid;

3.1.2.9.   suurim kandejõud;

3.1.2.10.   suurim rehvirõhk;

3.1.2.11.   andmed materjali kohta, sealhulgas keemiline koostis (vt 4. lisa);

3.1.2.12.   sõiduki tootja poolt originaalvarustusele määratud rehvi mõõtmete tähis.

3.1.3.   Käesoleva eeskirja 10. lisa punkti 1 kohane dokumentatsioon:

| — | sõidukiandmed (10. lisa punkt 1.2); |
| --- | --- |

—

sõidukiandmed (10. lisa punkt 1.2);

| — | lisaandmed (10. lisa punkt 1.3); |
| --- | --- |

—

lisaandmed (10. lisa punkt 1.3);

| — | paigaldusjuhised (10. lisa punkt 1.4),
  ja |
| --- | --- |

—

paigaldusjuhised (10. lisa punkt 1.4),

ja

| — | lisanõuded (10. lisa punkt 2). |
| --- | --- |

—

lisanõuded (10. lisa punkt 2).

3.1.4.   Veljetüübile vastavad näidisveljed laboratoorsete katsete tegemiseks või tüübikinnitusasutuse koostatud katsearuannete koostamiseks.

3.2.   Kui taotletakse identse velje tüübikinnitust, peab taotleja tõestama tüübikinnitusasutusele, et velg on tõepoolest “identne varuvelg”, nagu on määratletud punktis 2.4.2.

4.   TÜÜBIKINNITUS

4.1.   Kui velg, millele taotletakse tüübikinnitust punkti 3 kohaselt, vastab nõuetele, antakse sellele veljetüübile tüübikinnitus.

4.2.   Igale tüübikinnituse saanud veljetüübile antakse tüübikinnituse number. Selle kaks esimest numbrit (mis praegu on eeskirja algkuju kohaselt 00) tähistavad tüübikinnituse andmise ajal kõige viimaste käesolevasse eeskirja tehtud peamiste tehniliste muudatuste seeriaid. Üks ja seesama lepinguosaline ei või anda sama tüübikinnituse numbrit teisele veljetüübile.

4.3.   Teade veljetüübile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise, sellest keeldumise või selle laiendamise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavas vormis.

Iga käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud velg peab lisaks punktis 5 kirjeldatud märgistusele kandma selgesti loetavat ja kustumatut rahvusvahelist tüübikinnitusmärki, mis koosneb:

4.4.1.   Tähest E ja seda ümbritsevast ringjoonest, mille kõrval on tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber (vt 2. Lisa) (9);

4.4.2.   käesoleva eeskirja number, millele järgneb täht r, sidekriips ja punkti 4.2 kohane tüübikinnituse number.

4.5.   Tüübikinnitusmärk peab olema püsiv, nähtav ja selgesti loetav ka siis, kui veljele on paigaldatud rehv.

4.6.   Käesoleva eeskirja 2. lisas on esitatud tüübikinnitusmärgi paigutuse näidis.

4.7.   Katseid võib läbi viia velje tootja rajatistes tingimusel, et katsetuste juures viibib tüübikinnitusasutus või selle ametlik esindaja.

5.   VELJE MÄRGISTUS

Veljel peab olema valmistaja poolt valitud kohas püsiv ja loetav märgistus, millel on alljärgnevad andmed ning mis on nähtav, kui veljele on paigaldatud rehv:

5.1.1.   valmistaja nimi või kaubamärk;

velje- või pöiakontuuri tähis;

5.1.2.1.   Märgis peabvastama rahvusvahelistele rehvi- ja veljestandarditele ja sisaldab vähemalt järgmist:

| — | pöia mõõtmete tähis, mis koosneb: |
| --- | --- |

—

pöia mõõtmete tähis, mis koosneb:

| — | pöiakontuuri tähisest, pöia nimiläbimõõdust, |
| --- | --- |

—

pöiakontuuri tähisest, pöia nimiläbimõõdust,

| — | tähisest “x”, kui tegemist on monoliitveljega, |
| --- | --- |

—

tähisest “x”, kui tegemist on monoliitveljega,

| — | tähisest “–”, kui tegemist on koostatava veljega |
| --- | --- |

—

tähisest “–”, kui tegemist on koostatava veljega

| — | tähest “A”, kui veljevagu paikneb asümmeetriliselt (ei ole kohustuslik), |
| --- | --- |

—

tähest “A”, kui veljevagu paikneb asümmeetriliselt (ei ole kohustuslik),

| — | tähest “S”, kui veljevagu paikneb sümmeetriliselt (ei ole kohustuslik). |
| --- | --- |

—

tähest “S”, kui veljevagu paikneb sümmeetriliselt (ei ole kohustuslik).

5.1.3.   velje paigaldamissügavus;

5.1.4.   valmistamise aeg (vähemalt kuu ja aasta);

5.1.5.   velje/pöia osa number.

5.2.   Käesoleva eeskirja 3. lisas on näide velje märgiste paigutuse kohta.

6.   ÜLDNÕUDED

6.1.   Pöiakontuur peab vastama velje valmistaja viidatud rahvusvahelisele standardile.

Pöiakontuur peab tagama rehvide ja ventiilide õige paigalduse.

6.2.1.   Veljed, millele on ette nähtud lohvita rehvid, peavad tagama hermeetilisuse.

6.3.   Velje valmistamisel kasutatud materjale tuleb analüüsida 4. lisa kohaselt.

6.4.   Punktis 2.4.2 määratletud identsete varuvelgede kohta ei ole vaja läbi viia punktis 6.5 nimetatud katseid ega käesoleva eeskirja 10. lisa punktis 2 kirjeldatud sobivuse kontrolli.

Varuvelgede koopiad ja mudelvaruveljed peavad läbima järgmised katsed:

6.5.1.   Terasveljed

6.5.1.1.   Kilpveljed

| (a) | 6. lisa kohane pöördpaindekatse; |
| --- | --- |

(a)

6. lisa kohane pöördpaindekatse;

| (b) | 7. lisa kohane veerekatse. |
| --- | --- |

(b)

7. lisa kohane veerekatse.

6.5.2.   Alumiiniumsulamist veljed

6.5.2.1.   Monoliitveljed

| (a) | 5. lisa kohane korrosioonikatse. Kui tootmisprotseduur on alati sama, tehakse ainult üks tüüpkatse. |
| --- | --- |

(a)

5. lisa kohane korrosioonikatse. Kui tootmisprotseduur on alati sama, tehakse ainult üks tüüpkatse.

| (b) | 6. lisa kohane pöördpaindekatse; |
| --- | --- |

(b)

6. lisa kohane pöördpaindekatse;

| (c) | 7. lisa kohane veerekatse. |
| --- | --- |

(c)

7. lisa kohane veerekatse.

| (d) | 8. lisa kohane löögikatse. |
| --- | --- |

(d)

8. lisa kohane löögikatse.

6.5.2.2.   Koostatavad veljed

| (a) | 5. lisa kohane korrosioonikatse; |
| --- | --- |

(a)

5. lisa kohane korrosioonikatse;

| (b) | 6. lisa kohane pöördpaindekatse; |
| --- | --- |

(b)

6. lisa kohane pöördpaindekatse;

| (c) | 7. lisa kohane veerekatse; |
| --- | --- |

(c)

7. lisa kohane veerekatse;

| (d) | 8. lisa kohane löögikatse; |
| --- | --- |

(d)

8. lisa kohane löögikatse;

| (e) | 9. lisa kohane vahelduva väändemomendi katse. |
| --- | --- |

(e)

9. lisa kohane vahelduva väändemomendi katse.

6.5.3.   Magneesiumisulamist veljed

6.5.3.1.   Monoliitveljed

| (a) | 5. lisa kohane korrosioonikatse; |
| --- | --- |

(a)

5. lisa kohane korrosioonikatse;

| (b) | 6. lisa kohane pöördpaindekatse; |
| --- | --- |

(b)

6. lisa kohane pöördpaindekatse;

| (c) | 7. lisa kohane veerekatse; |
| --- | --- |

(c)

7. lisa kohane veerekatse;

| (d) | 8. lisa kohane löögikatse. |
| --- | --- |

(d)

8. lisa kohane löögikatse.

6.5.3.2.   Koostatavad veljed

| (a) | 5. lisa kohane korrosioonikatse; |
| --- | --- |

(a)

5. lisa kohane korrosioonikatse;

| (b) | 6. lisa kohane pöördpaindekatse; |
| --- | --- |

(b)

6. lisa kohane pöördpaindekatse;

| (c) | 7. lisa kohane veerekatse; |
| --- | --- |

(c)

7. lisa kohane veerekatse;

| (d) | 8. lisa kohane löögikatse; |
| --- | --- |

(d)

8. lisa kohane löögikatse;

| (e) | 9. lisa kohane vahelduva väändemomendi katse. |
| --- | --- |

(e)

9. lisa kohane vahelduva väändemomendi katse.

6.6.   Kui velje tootja esitab tüübikinnituse taotluse veljeseeria kohta, ei ole vaja katsetada kõiki seeriasse kuuluvaid veljetüüpe. Valiku raskeimatest juhtudest teeb tüübikinnitusasutus või volitatud tehniline teenistus oma äranägemise järgi (vt eeskirja 6. lisa punkti 4).

Et sõidukile sobida, peavad mudelvaruveljed vastama järgmistele nõuetele:

6.7.1.   Ece tüübikinnitusega velgede pöia nimiläbimõõt, nimilaius ja nimipaigaldussügavus peavad olema samad, mis tootja varuvelgedel.

6.7.2.   Veljed peavad sobima rehvi mõõtmete tähistega rehvidele, mille sõiduki tootja on algselt asjaomasele mudelile määratud.

6.7.3.   Kõiki velje/sõiduki sobivuse kontrolle ja vastavaid dokumente on kirjeldatud 10. lisas.

7.   VELJETÜÜBI MUUDATUSED JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

Kõikidest veljetüübi muudatustest tuleb teavitada tüübikinnituse andnud asutust. seejärel võib asutus:

7.1.1.   otsustada, et tehtud muudatused ei avalda tõenäoliselt märgatavalt kahjulikku mõju ja veljetüüp vastab igal juhul nõuetele;

7.1.2.   või nõuda täiendavate katsetuste tegemist.

7.2.   Muudatusi sisaldava tüübikinnituse kinnitamisest või selle andmisest keeldumisest teatatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele lepinguosalistele punktis 4.3 kirjeldatud korras.

7.3.   Tüübikinnituse laienduse välja andnud pädev asutus märgib igale laienduse kohta koostatud teatisevormile seerianumbri.

8.   TOODANGU VASTAVUS

8.1.   Toodangu vastavust tuleb kontrollida kooskõlas kokkuleppe (e/ece/324-e/ece/trans/505/rev. 2) 2. liitega.

8.2.   Tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses rakendatavaid vastavuse kontrollimise meetodeid. selliseid kontrolle tuleks tavapäraselt teha üks kord kahe aasta jooksul.

9.   MEETMED TOODANGU MITTEVASTAVUSE KORRAL

9.1.   Veljetüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui ülalnimetatud nõuded ei ole täidetud või kui tüübikinnitusmärgiga velg ei vasta kinnitatud tüübile.

9.2.   Kui käesolevat eeskirja kohaldav lepinguosaline tühistab tema poolt varem antud tüübikinnituse, teatab ta sellest kohe teistele eeskirja kohaldavatele lepinguosalistele eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavas vormis.

10.   TOOTMISE LÕPETAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud rataste tootmise, peab ta sellest teavitama kõnealuse kinnituse andnud asutust. pärast vastava teate saamist teavitab nimetatud asutus sellest teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid lepinguosalisi eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavas vormis.

11.   TÜÜBIKATSETUSTE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTENING AMETIASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad lepinguosalised peavad edastama üro sekretariaadile tüübikatsetuste eest vastutavate tehniliste teenistuste ning nende ametiasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnitusi ja kellele tuleb saata teated teistes riikides antud tüübikinnituse või selle laiendamise, sellest keeldumise või selle tühistamise kohta või veljetüübi tootmise lõpetamise kohta.

1. LISA

Image

2. LISA

TÜÜBIKINNITUSMÄRGI PAIGUTUS

Image

Seda tüübikinnitusmärki kandev velg on saanud tüübikinnituse Itaalias (E3) tüübikinnituse numbriga 001148.

Tüübikinnituse numbri kaks esimest numbrit näitavad, et tüübikinnitus anti eeskirja nr XY algkuju nõuete kohaselt.

Tüübikinnitusmärgi, eeskirja numbri ja tüübikinnituse numbri vahele võib jätta tühikuid järjekorda muutmata.

3. LISA

VELJEMÄRGISE PAIGUTUS

Näide käesoleva eeskirja kohase veljele kantavate märgiste kohta:

| ABCDE | 5

  J x 14 FH | 36 | 01 99 | ab123 |
| --- | --- | --- | --- | --- |

ABCDE

Formula

36

01 99

ab123

Märgistusnäide tähendab, et:

| — | velje tootja on ABCDE, |
| --- | --- |

—

velje tootja on ABCDE,

| — | veljel on pöiakontuuri tähis (5 J), |
| --- | --- |

—

veljel on pöiakontuuri tähis (5 Formula J),

| — | velg on monoliitne (x), |
| --- | --- |

—

velg on monoliitne (x),

| — | veljel on pöia nimiläbimõõdu kood (14), |
| --- | --- |

—

veljel on pöia nimiläbimõõdu kood (14),

| — | veljevagu paikneb asümmeetriliselt (tähis puudub), |
| --- | --- |

—

veljevagu paikneb asümmeetriliselt (tähis puudub),

| — | pöia äär on ainult ühel küljel lamekumera konfiguratsiooniga (FH) – märgistus ei ole kohustuslik, |
| --- | --- |

—

pöia äär on ainult ühel küljel lamekumera konfiguratsiooniga (FH) – märgistus ei ole kohustuslik,

| — | velje paigaldussügavus on 36 mm, |
| --- | --- |

—

velje paigaldussügavus on 36 mm,

| — | velg on toodetud 1999. aasta jaanuaris (0199), |
| --- | --- |

—

velg on toodetud 1999. aasta jaanuaris (0199),

| — | veljel on tootja osa number (ab123) |
| --- | --- |

—

veljel on tootja osa number (ab123)

Pöia tähis peab koosnema andmetest järgmises järjekorras: pöiakontuuri tähis, konstruktsioon, pöia nimiläbimõõdu kood, teave velje vao asetuse kohta ja serva konfiguratsiooniandmed, näiteks 5 Formula J x 14 FH. Kolm esimest üksust võivad olla ka vastupidises järjekorras, näiteks 14 x 5 Formula J FH.

Velje paigaldussügavuse märgis, tootmiskuupäev ja valmistaja nimi võivad asetseda pöia tähisest eemal.

4. LISA

MATERJALI KATSETAMINE

Tuleb teha järgmised metallianalüüsid ja esitada vastav aruanne:

| Materjal | Katse |
| --- | --- |
| Alumiiniumisulam | ii) a, c, e |
| Magneesiumisulam | a, c, e |
| Teras | a, b, d |

Materjal

Katse

Alumiiniumisulam

ii) a, c, e

Magneesiumisulam

a, c, e

Teras

a, b, d

| (a) | Teha toorme keemiline analüüs. |
| --- | --- |

(a)

Teha toorme keemiline analüüs.

| (b) | Kontrollida järgmisi materjalide mehhaanilisi omadusi (R
  p0,2, R
  m, ja A):






  — | katkevenivus (A) on pärast katkemist mõõdetud pikkuse juurdekasvu (Lu – Lo) ja algpikkuse suhe protsentides (Lo).
  Kus







  algne mõõtepikkus (Lo
  ) | : | on mõõtepikkus enne surve avaldamist, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| lõplik mõõtepikkus (Lu) | : | on mõõtepikkus pärast katsekeha katkemist. |

(b)

Kontrollida järgmisi materjalide mehhaanilisi omadusi (R
  p0,2, R
  m, ja A):

—

katkevenivus (A) on pärast katkemist mõõdetud pikkuse juurdekasvu (Lu – Lo) ja algpikkuse suhe protsentides (Lo).

Kus

algne mõõtepikkus (Lo
  )

:

on mõõtepikkus enne surve avaldamist,

lõplik mõõtepikkus (Lu)

:

on mõõtepikkus pärast katsekeha katkemist.

| — | voolavuspiir, mitteproportsionaalne pikenemine (R
  p) on pinge, mille puhul mitteproportsionaalne pikenemine võrdub tensomeetri mõõtepikkuse (L
  e) täpsustatud osakaaluga protsentides. Kasutatavale tähisele järgneb tensomeetri mõõtepikkuse osakaalu tähistav liide, näiteks Rp0,2; |
| --- | --- |

—

voolavuspiir, mitteproportsionaalne pikenemine (R
  p) on pinge, mille puhul mitteproportsionaalne pikenemine võrdub tensomeetri mõõtepikkuse (L
  e) täpsustatud osakaaluga protsentides. Kasutatavale tähisele järgneb tensomeetri mõõtepikkuse osakaalu tähistav liide, näiteks Rp0,2;

| — | tõmbetugevus (R
  m) on suurimale jõule (F
  m) vastav pinge. |
| --- | --- |

—

tõmbetugevus (R
  m) on suurimale jõule (F
  m) vastav pinge.

| (c) | Kontrollida rummu paigalduskohast ja kilbilt veljele ülemineku kohast või purunemiskohast (kui on) võetud katsekehade mehhaanilisi omadusi (R
  p0,2, R
  m ja A). |
| --- | --- |

(c)

Kontrollida rummu paigalduskohast ja kilbilt veljele ülemineku kohast või purunemiskohast (kui on) võetud katsekehade mehhaanilisi omadusi (R
  p0,2, R
  m ja A).

| (d) | Analüüsida metalli defekte ja toorme struktuuri. |
| --- | --- |

(d)

Analüüsida metalli defekte ja toorme struktuuri.

| (e) | Rummu paigalduskohas ja kilbilt pöiale ülemineku kohas või purunemiskohas (kui on) esinenud metalli defektide ja sealt võetud katsekehade struktuuri analüüs. |
| --- | --- |

(e)

Rummu paigalduskohas ja kilbilt pöiale ülemineku kohas või purunemiskohas (kui on) esinenud metalli defektide ja sealt võetud katsekehade struktuuri analüüs.

5. LISA

KORROSIOONIKATSE

Teha ISO 9227 standardi kohane 384-tunnine soolveekatse.

1.1.   Proovitüki ettevalmistamine

Tootelt võetud töödeldud pinnaga proovitükki kriimustatakse ja lüüakse kiviga (ISO 565), et jäljendada sõiduki tavalisel kasutamisel ettetulevaid kahjustusi (kahjustus peab olema pöia serval ja velje siseküljel).

1.2.   Katse käik

Töödeldud pinnaga proovitükiga tehakse soolveekatse, mille käigus proovitükk ja kõik osad, millega see tavaliselt kokku puutub, asetatakse püstasendis katsekambrisse. Velge pööratakse 90° iga 48 tunni järel.

1.3.   Hindamine

Hinnatakse üksikuid tegureid, mis võivad mõjutada korrosiooni (pinnakatted, kruvid, tsink- ja kaadmiumplaadid, sulamist isoleerkatted jne).

Katsedokumendid peavad sisaldama fotosid, millel on näidatud peamised korrosioonikohad, mida on mehhaaniliselt pestud, et välja tuua materjali defektid.

Pärast 192 tundi kestnud katset ei tohi esineda märkimisväärset korrosiooni. Pärast 384 tundi ei tohi korrosioon mõjuda kahjulikult velje tööle, kinnitusdetailidele ja pöia astmele. Seda kontrollitakse olenevalt korrodeerunud kohast kas 6. lisa kohase pöördpaindekatsega või 7. lisa kohase veerekatsega.

6. LISA

PÖÖRDPAINDEKATSE

1.   KATSE KIRJELDUS

Pöördpaindekatse käigus jäljendatakse külgjõudu, mis veljele kurve läbides avaldub. Katsetatakse nelja näidisvelge, kahte 50 % ja kahte 75 % suurima külgjõuga. Rattavelg kinnitatakse jäigalt katsestendile ning velje paigalduskohale avaldatakse paindemoment Mb (st kangiga, mille ääriku jaotusringi läbimõõt on sama, mis sõidukil, millele velg on ette nähtud). Kergsulamist veljed kinnitatakse pöia siseservade abil kahe poolringikujulise äärikuga.

Kui kasutatakse muid kinnitusvahendeid, tuleb kontrollida nende võrdväärsust.

Kruvid või kinnitusmutrid pingutatakse sõiduki tootja määratud pingutusmomendini ja need pingutatakse pärast umbes 10 000 tsüklit uuesti üle.

2.   PAINDEMOMENDI ARVUTAMISE VALEM

Sõidu- ja maastikuautod: Mbmax = S × FV (μ × rdyn + d)

| Mbmax | = | suurim võrdluspaindemoment [Nm] |
| --- | --- | --- |
| FV | = | velje suurim kandejõud [N] |
| rdyn | = | suurima veljele soovitatud rehvi dünaamiline veereraadius [m] |
| d | = | paigaldussügavus [m] |
| μ | = | hõõrdetegur |
| S | = | turvalisuskoefitsient |

Mbmax

=

suurim võrdluspaindemoment [Nm]

FV

=

velje suurim kandejõud [N]

rdyn

=

suurima veljele soovitatud rehvi dünaamiline veereraadius [m]

d

=

paigaldussügavus [m]

μ

=

hõõrdetegur

S

=

turvalisuskoefitsient

3.   Katse tehakse suurima paindemomendi kahe protsentväärtuse juures (50 % ja 70 %) ja järgmiste normide alusel

| Hõõrdetegur | 0.9 |
| --- | --- |
| Turvalisuskoefitsient | 2.0 |
| Nominaaltsüklit minutis | Tsüklite arv minutis võib olla suurim võimalik, kuid väljaspool katsestendi resonantssagedust. |

Hõõrdetegur

0.9

Turvalisuskoefitsient

2.0

Nominaaltsüklit minutis

Tsüklite arv minutis võib olla suurim võimalik, kuid väljaspool katsestendi resonantssagedust.

| | Alumiinium/Magneesium | Teras |
| --- | --- | --- |
| Sõidukikategooria | i) M1 ja M1G | O1 ja O2 | ii) M1 ja M1G | O1 ja O2 |
| Minimaalne tsüklite arv, kui Mbmax on 75 % | 2.0 × 105 | 0.66 × 105 | 6.0 × 104 | 2.0 × 104 |
| Minimaalne tsüklite arv, kui Mbmax on 50 % | 1.8 × 106 | 0.69 × 106 | 6.0 × 105 | 2.3 × 105 |
| Sobivuskriteeriumid | Võlli nihe alla 10 % suurem kui pärast umbes 10 000 tsüklit mõõdetud nihe. |
| Tehnilised mõrad on lubamatud | — |
| Velje kinnituspoltidele ja -mutritele avaldatud esialgse pingutusmomendi lubatav kadu (10) | Maksimaalselt 30 % |

Alumiinium/Magneesium

Teras

Sõidukikategooria

i) M1 ja M1G

O1 ja O2

ii) M1 ja M1G

O1 ja O2

Minimaalne tsüklite arv, kui Mbmax on 75 %

2.0 × 105

0.66 × 105

6.0 × 104

2.0 × 104

Minimaalne tsüklite arv, kui Mbmax on 50 %

1.8 × 106

0.69 × 106

6.0 × 105

2.3 × 105

Sobivuskriteeriumid

Võlli nihe alla 10 % suurem kui pärast umbes 10 000 tsüklit mõõdetud nihe.

Tehnilised mõrad on lubamatud

—

Velje kinnituspoltidele ja -mutritele avaldatud esialgse pingutusmomendi lubatav kadu (10)

Maksimaalselt 30 %

4.   VELJESEERIA KATSEPLAAN

Sama tüüpi (punkt 2.2), kuid erineva paigaldussügavusega veljed võib rühmitada katsepaindemomendi suurima väärtuse järgi järgmise katseplaani kohaselt. Katsetatakse suurema keskavaga velgi. Vigade korral tuleb katsetada uusi näidiseid.

Vajalikud katsed:

| Katsetatavate velgede arv | Pöördpaindekatse |
| --- | --- |
| | Lühike katse | Pikk katse |
| Väikseim jaotusringi läbimõõt
  Suurim jaotusringi läbimõõt
  Ainult ühe jaotusringi läbimõõdu korral | 1
  1
  2 | 1
  1
  2 |
| Paigaldussügavuste erinevus on kuni: 2 mm
  2-5 mm
  > 5 mm | —
  1
  1 | —
  —
  1 |

Katsetatavate velgede arv

Pöördpaindekatse

Lühike katse

Pikk katse

Väikseim jaotusringi läbimõõt

Suurim jaotusringi läbimõõt

Ainult ühe jaotusringi läbimõõdu korral

1

1

2

1

1

2

Paigaldussügavuste erinevus on kuni: 2 mm

2-5 mm

> 5 mm

—

1

1

—

—

1

Katsed, mis tuleb teha kui velje suurimat lubatud kandevõimet hiljem suurendatakse.

| Kui katse tulemusel paindemoment suureneb maksimaalselt 10 %. | 1 | 1 |
| --- | --- | --- |

Kui katse tulemusel paindemoment suureneb maksimaalselt 10 %.

1

1

| Lühike katse | = | pöördpaindekatse, kus l Mbmax on 75 %
  (arvestatud velje suurima kandevõime kohta) |
| --- | --- | --- |
| Pikk katse | = | pöördpaindekatse, kus Mbmax on 50 % |

Lühike katse

=

pöördpaindekatse, kus l Mbmax on 75 %

(arvestatud velje suurima kandevõime kohta)

Pikk katse

=

pöördpaindekatse, kus Mbmax on 50 %

Kui võrreldes esimese tüübikinnitusega katsemoment suureneb üle 10 %, tuleb kogu protseduuri korrata.

Image

7. LISA

VEEREKATSE

1.   KATSE KIRJELDUS

Otse liikuvale veljele mõjuvat koormust jäljendatakse veerekatsega, mille käigus veeretatakse ratas vastu trumlit, mille väikseim välisläbimõõt on 1,7 m (välisveerekatse korral) või mille väikseim siseläbimõõt võrdub rehvi dünaamilise veereraadiusega, mis on jagatud 0,4-ga (siseveerekatse korral). Katsetatakse kahte velge.

2.   KATSEKOORMUSE ARVUTAMISE VALEM

| Kõik sõidukitüübid | FP = S · FV |
| --- | --- |

Kõik sõidukitüübid

FP = S · FV

| FP | = | katsekoormus [N] |
| --- | --- | --- |
| FV | = | velje suurim kandevõime [N] |
| S | = | turvalisuskoefitsient |

FP

=

katsekoormus [N]

FV

=

velje suurim kandevõime [N]

S

=

turvalisuskoefitsient

3.   KATSE KÄIK JA TINGIMUSED

Katsed tehakse järgmiste spetsifikatsioonide alusel:

| | M1 ja M1G | O1 ja O2 |
| --- | --- | --- |
| Veeresuund | i) Otse |
| Turvalisuskoefitsient — S | 2,5
  2,25 (11) | 2,0 |
| Rehvid | Seeriatoodangu rehvid ja võimaluse korral veljele soovitatud suurima ristlõike nimilaiusega rehvid |
| Kiirus katse ajal km/h | Suurim kiirusindeksi alusel rehvile lubatud kiirus, tavaliselt 60-100 km/h |
| Ekvivalentne veerekaugus | 2 000 km
  1 000 km (11) | 2 000 km
  1 000 km (11) |
| Rehvirõhk katse alguses (ei mõõdeta ega kontrollita katse ajal) | Tavakasutus: | rõhk veerekatse ajal |
| kuni | 160 kPa | 280 kPa |
| üle | 160 kPa | min. 400 kPa |
| Lubatud hälve | Tehnilised mõrad ja/või õhuleke on lubamatud |
| Velje kinnituspoltidele ja -mutritele avaldatud esialgse pingutusmomendi lubatav kadu (12) | ≤ 30 % |

M1 ja M1G

O1 ja O2

Veeresuund

i) Otse

Turvalisuskoefitsient — S

2,5

2,25 (11)

2,0

Rehvid

Seeriatoodangu rehvid ja võimaluse korral veljele soovitatud suurima ristlõike nimilaiusega rehvid

Kiirus katse ajal km/h

Suurim kiirusindeksi alusel rehvile lubatud kiirus, tavaliselt 60-100 km/h

Ekvivalentne veerekaugus

2 000 km

1 000 km (11)

2 000 km

1 000 km (11)

Rehvirõhk katse alguses (ei mõõdeta ega kontrollita katse ajal)

Tavakasutus:

rõhk veerekatse ajal

kuni

160 kPa

280 kPa

üle

160 kPa

min. 400 kPa

Lubatud hälve

Tehnilised mõrad ja/või õhuleke on lubamatud

Velje kinnituspoltidele ja -mutritele avaldatud esialgse pingutusmomendi lubatav kadu (12)

≤ 30 %

Image

8. LISA

LÖÖGIKATSE

1.   KATSE KIRJELDUS

Kontrollitakse velje äärte ja teiste kriitiliste kohtade purunemiskindlust, kui velg põrkub takistusega. Piisava purunemiskindluse tõestamiseks tehakse 8. lisa ja selle 1. liite kohane löögikatse.

2.   KATSEKOORMUSE ARVUTAMISE VALEM

| D | = | 0.6 · FV / g + 180 [kg] |
| --- | --- | --- |
| D | = | langeva massi väärtus [kg] |
| FV | = | velje suurim kandevõime [N] |
| g | = | raskuskiirendus 9.81 m/s2 |

D

=

0.6 · FV / g + 180 [kg]

D

=

langeva massi väärtus [kg]

FV

=

velje suurim kandevõime [N]

g

=

raskuskiirendus 9.81 m/s2

3.   KATSE KÄIK JA TINGIMUSED

| | M1 ja M1G |
| --- | --- |
| Käik ja tingimused | 8. lisa ja selle 1. liite järgi |
| Rehvirõhk | Rehvi tootja soovitatud rehvirõhk, mis põhineb koormusindeksil ja sõiduki suurimal kiirusel, kuid on vähemalt 200 kPa. |
| Rehvid | Seeriatoodangu rehvid väikseima ristlõike nimilaiusega ja ühe pöörde veeretee miinimumpikkusega rehvid, mis on välja valitud ühele veljele soovitatud rehviseeria hulgast. |
| Tunnustuskriteeriumid | Katse loetakse rahuldavaks, kui velje pinnal ei ole nähtavaid mõrasid ja ühe minuti jooksul pärast katsetamist rehvirõhk ei lange. Lubatud on langeva raskusega otsesel kokkupuutel tekkinud mõrad ja mõlgid.
  Kui äravõetava pöia või muude lahtimonteeritavate detailidega velgede puhul purunevad kodarate või õhustusavade lähedal asuvad keermestatud kinnitusdetailid, peetakse velg katset mitteläbinuks. |
| Katsetatavate näidiste arv | Üks iga löögikoha kohta. |
| Löögikohad | Üks kodarate ja pöia ühenduskohas ning veel üks kahe kodara vahel ventiiliavale võimalikult lähedal.
  Võimaluse korral ei tohi löögisuund kattuda kinnitusava ja velje keskme vahelise radiaaljoonega. |

M1 ja M1G

Käik ja tingimused

8. lisa ja selle 1. liite järgi

Rehvirõhk

Rehvi tootja soovitatud rehvirõhk, mis põhineb koormusindeksil ja sõiduki suurimal kiirusel, kuid on vähemalt 200 kPa.

Rehvid

Seeriatoodangu rehvid väikseima ristlõike nimilaiusega ja ühe pöörde veeretee miinimumpikkusega rehvid, mis on välja valitud ühele veljele soovitatud rehviseeria hulgast.

Tunnustuskriteeriumid

Katse loetakse rahuldavaks, kui velje pinnal ei ole nähtavaid mõrasid ja ühe minuti jooksul pärast katsetamist rehvirõhk ei lange. Lubatud on langeva raskusega otsesel kokkupuutel tekkinud mõrad ja mõlgid.

Kui äravõetava pöia või muude lahtimonteeritavate detailidega velgede puhul purunevad kodarate või õhustusavade lähedal asuvad keermestatud kinnitusdetailid, peetakse velg katset mitteläbinuks.

Katsetatavate näidiste arv

Üks iga löögikoha kohta.

Löögikohad

Üks kodarate ja pöia ühenduskohas ning veel üks kahe kodara vahel ventiiliavale võimalikult lähedal.

Võimaluse korral ei tohi löögisuund kattuda kinnitusava ja velje keskme vahelise radiaaljoonega.

4.   VELJESEERIATE KATSEPLAAN

Vajalikud katsed:

| Katsetatavad veljed | ii) Löögikatse |
| --- | --- |
| Kinnitusavade väikseim jaotusringi läbimõõt
  Kinnitusavade suurim jaotusringi läbimõõt | Üks iga löögikoha kohta
  Üks iga löögikoha kohta |

Katsetatavad veljed

ii) Löögikatse

Kinnitusavade väikseim jaotusringi läbimõõt

Kinnitusavade suurim jaotusringi läbimõõt

Üks iga löögikoha kohta

Üks iga löögikoha kohta

8. LISA

1. liide

SÕIDUAUTOD — KERGSULAMIST VELJED — LÖÖGIKATSE

1.   REGULEERIMISALA

Käesolevas lisas kirjeldatakse laborikatset, millega hinnatakse täielikult või osaliselt kergsulamist velgede põrkumisomadusi (külg)kokkupõrkel äärekiviga. Katse on ette nähtud kontrollimaks sõiduautode velgede kvaliteeti.

2.   KATSEVARUSTUS

2.1.   Uued, täielikult töödeldud, sõiduautodele ettenähtud velgede tüüpveljed koos rehvidega.

2.2.   Löögikoormuskatseseade, millel on vertikaalselt liikuv vähemalt 125 mm laiuse ja vähemalt 375 mm pikkuse löögipinnaga ümardatud või faasitud servadega löökraud, nagu näha jooniselt 1. Langev mass D, hälbega ± 2 % väljendatuna kilogrammides, on järgmine:

D = 0,6 × FV)/g + 180 [kg]

kus FV/g on velje ja/või sõiduki tootja määratud velje suurim staatiline koormus väljendatuna kilogrammides.

2.3.   Mass 1 000 kg.

3.   KALIBREERIMINE

Kontrollige kalibreerimisseadme abil kas velje kinnituskoha keskmele vertikaalselt mõjuv 1 000 kg mass (punkt 2.3), nagu on näha jooniselt 2, põhjustab 7,5 mm ± 0,75 mm läbipainde mõõdetuna kiire keskelt.

4.   KATSE KÄIK

4.1.   Paigaldage katsetatav velg (punkt 2.1) ja rehv katseseadmele (punkt 2.2) nii, et löögikoormus mõjuks pöia servale. Velg paigaldatakse nii, et selle telgjoon on vertikaalselt 13° ± 1° nurga all ja selle kõrgeim koht jääb löökraua ette.

Katseveljele paigaldatud rehv peab olema väikseima sellele veljele ettenähtud ristlõike nimilaiusega lohvita radiaalrehv. Rehvirõhk peab olema nii suur, nagu on sõiduki tootja poolt määratud või tootjapoolse ettekirjutuse puudumisel 200 kPa.

Katsekeskkonna õhutemperatuur peab katse ajal olema 10 °C kuni 30 °C.

4.2.   Kontrollige, et velg oleks kinnitatud rummu külge vastavate mõõtmetega kinnitusdetailidega, sellistega, mida kasutatakse sõidukil. Pingutage kinnitusdetaile käsitsi ettenähtud väärtuseni või sõiduki või velje tootja soovitatud viisil.

Kuna velje keskme osade konstruktsioon võib olla erinev, tuleb löögikatseid teha piisaval arvul kohtades velje pöial, et olla kindel, et kõiki velje keskme osasid on hinnatud. Iga katse korral tuleb kasutada uut velge.

Kodara katsetamisel valida poldiavale kõige lähemal asuv kodar.

4.3.   Tuleb tagada, et löökraud oleks rehvi kohal ja ulatuks 25 mm ± 1 mm üle pöia serva. Löökraud tõstetakse 230 mm ± 2 mm kõrgemale pöia serva kõige kõrgemast kohast ja lastakse sel kukkuda.

5.   KATSE MITTELÄBIMISE KRITEERIUMID

Velge ei läbinud katset järgmistel juhtudel:

| a) | veljekomplekti keskmistele osadele tekib/tekivad nähtav(ad) mõra(d); |
| --- | --- |

a)

veljekomplekti keskmistele osadele tekib/tekivad nähtav(ad) mõra(d);

| b) | velje keskmine osa tuleb pöia küljest lahti; |
| --- | --- |

b)

velje keskmine osa tuleb pöia küljest lahti;

| c) | täielik rõhukaotus rehvis ühe minuti jooksul. |
| --- | --- |

c)

täielik rõhukaotus rehvis ühe minuti jooksul.

Kui veljekomplekt deformeerub või pöia ossa, mida tabab löökraua otspind, tekivad mõrad, ei tähenda see, et velg poleks katset läbinud.

Märkus: Katses kasutatud rehve ja velgi ei tohi hiljem sõidukil kasutada.

Image

Image

Image

9. LISA

VAHELDUVA VÄÄNDEMOMENDI KATSE

1.   KATSE KIRJELDUS

Vahelduva väändemomendi katse käigus jäljendatakse veljele pidurdamise ja kiirenduse ajal mõjuvat väändemomenti. Näidisvelgi katsetatakse suurima arvestusliku väändemomendi mõlema protsendimääraga (50 % ja 75 %). Velg kinnitatakse pöia servasid pidi jäigalt katsestendile ja sellele avaldatakse vahelduvat väändemomenti ± MT rummu kinnituskülje kaudu, st piduriketta ja muude osade kaudu.

2.   Katse väändemomendi arvutamise valem

MT = S · FV · rdyn

Kus:

| MT | = | katse väändemoment [Nm] |
| --- | --- | --- |
| S | = | turvalisuskoefitsient |
| FV | = | velje suurim kandevõime [N] |
| rdyn | = | dünaamiline veereraadius [m] |

MT

=

katse väändemoment [Nm]

S

=

turvalisuskoefitsient

FV

=

velje suurim kandevõime [N]

rdyn

=

dünaamiline veereraadius [m]

Katsed tehakse järgmiste parameetrite alusel:

| Turvalisuskoefitsient S | 1,0 |
| --- | --- |
| Väikseim tsüklite arv, kui MT on ± 90 % | 2 · 105 |
| Väikseim tsüklite arv, kui MT on ± 45 % | 2 · 106 |
| Tunnustuskriteeriumid | Tehnilised mõrad on lubamatud |
| Ratta kinnituspoltidele ja mutritele algselt avaldatud pingutusmomendi lubatav kadu (13) | 30 % |

Turvalisuskoefitsient S

1,0

Väikseim tsüklite arv, kui MT on ± 90 %

2 · 105

Väikseim tsüklite arv, kui MT on ± 45 %

2 · 106

Tunnustuskriteeriumid

Tehnilised mõrad on lubamatud

Ratta kinnituspoltidele ja mutritele algselt avaldatud pingutusmomendi lubatav kadu (13)

30 %

10. LISA

SÕIDUKI SOBIVUSKATSE JA DOKUMENTATSIOON

1.   TEAVE KASUTAMISE JA SOBIVUSE KOHTA

Tüübikinnitusasutusele tuleb edastada järgmine teave, mis antakse ka tarbijale veljega kaasa.

1.1.   Veljeandmed:

ECE tüübikinnituse number, velje tüüp ja variant, rahvusvaheline pöia tähis (näiteks 15 H2 x 5 Formula J) ja paigaldussügavus.

1.2.   Sõidukiandmed:

Sõiduki tootja, sõiduki mudeli nimetus ja kirjeldus, sõiduki võimsus ja tehasetähis (VIN-kood), mis koosneb vähemalt WMIist (valmistaja rahvusvahelise valmistajate nimistu järgi), VDSist (sõidukikood) ja VISi (sõiduki valmiminumber) esimesest numbrist, mis on mudeli väljalaskeaasta (vt ISO 3779-1983).

1.3.   Lisaandmed: kõik erinõuded, spetsiaalsed kinnitusvahendid ja muu, mida nõutakse tootja varuvelgede kasutamisel või ECE tüübikinnitusega velgede kasutamise erinõuded.

1.4.   Paigaldusjuhised: soovitused ja ohutusabinõud velje paigaldamiseks;

lisa- või asendusdetailide, näiteks pikemate kinnituspoltide kasutamine sulamist velgede puhul;

velje kinnituse pingutusmoment; tähelepanu juhtimine selle tähtsusele ja vajadusele kasutada eelistatavalt kalibreeritud momendimõõtevõtit; juhised selle kohta, et velje kinnitusi tuleb pärast 50 km pikkust sõitu uuesti üle pingutada; vajaduse korral rummukatte kasutamise ja paigaldamise juhised;

1.5.   Näide kasutus- ja paigaldusandmeid käsitleva tabeli võimaliku ülesehituse kohta

Veljeandmed (kohustuslikud väljad on poolpaksus kirjas)

| ECE tüübikinnituse number | Velje tüüp | Suurus | Paigaldus-sügavus | Jaotusringi läbimõõt | Kinnitusavad (14) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| XY R-I 0001148 | 6014 | 6Jx14H2 | 38 mm | 98 mm | 4 |
| Velje variant | Kontroll-muhvi asukoht | Velje märgis | Keskrõnga märgis | Keskava läbimõõt | Velje suurim kandejõud N |
| A | Jah | 98-38 | 120-98 | 58,1 mm | 5 500 |

ECE tüübikinnituse number

Velje tüüp

Suurus

Paigaldus-sügavus

Jaotusringi läbimõõt

Kinnitusavad (14)

XY R-I 0001148

6014

6Jx14H2

38 mm

98 mm

4

Velje variant

Kontroll-muhvi asukoht

Velje märgis

Keskrõnga märgis

Keskava läbimõõt

Velje suurim kandejõud N

A

Jah

98-38

120-98

58,1 mm

5 500

A. Sõidukiandmed

| Sõiduki tootjad | Sõiduki mudeli nimetus | Sõiduki tüüp | Võimsus kW | Tehasetähis (VIN) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| FIAT | ALFA ROMEO 145/146 | ALFA ROMEO 930 | 66-95 | WMI | VDS | Aasta(d) |
| 1C9 | Y817H3 | 4 |

Sõiduki tootjad

Sõiduki mudeli nimetus

Sõiduki tüüp

Võimsus kW

Tehasetähis (VIN)

FIAT

ALFA ROMEO 145/146

ALFA ROMEO 930

66-95

WMI

VDS

Aasta(d)

1C9

Y817H3

4

Lisaandmed

| Viide No. | Andmed |
| --- | --- |
| 1/ | Sfäärilised kinnituskruvid |

Viide No.

Andmed

1/

Sfäärilised kinnituskruvid

2.   LISANÕUDED

2.1.   Velje profiili kontroll

Velje sisekontuur (vt joonist 1 velje profiili kohta) peab jätma piduri- ja vedrustusosadele ning juhtimisseadmetele piisavalt ruumi.

Kui velje profiil ulatub väljaspoole sõiduki tootja varuvelje profiili, ei ole kontroll vajalik.

Kui velje profiil jääb sissepoole sõiduki tootja varuvelje profiili, tuleb kontrollida piduri-, vedrustus-, rooliseadme ja sõiduki põhja all olevate detailide lõtku velje suhtes, võttes arvesse velje tasakaalustusvihtide mõju.

Tavaliselt peavad olema täidetud järgmised tingimused:

Piduridetailide väikseim lõtk (ebasoodsatel tingimustel, näiteks uue hõõrdkatte puhul) on 3 m (15).

Vedrustusdetailide (näiteks ülemiste ja alumiste õõtshoovade) väikseim lõtk on 4 mm,

Rooliseadme detailide (näiteks rööpvarda ja rooliliigendi) väikseim lõtk on 4 mm ja

tasakaalustusvihtide ning sõiduki osade vaheline väikseim lõtk on 2 mm.

Katse võib olla staatiline või dünaamiline. Kui sõiduki tootja varuvelje eri lõtkud on ülalnimetatutest väiksemad, tuleb neid õigeks pidada.

2.2.   Õhustusavade kontroll

Tüübikinnituse saanud velg ei tohi halvendada piduri tööd võrreldes tootja varuveljega. Piduritelt kandub terasvelgedele üle rohkem soojust kui kergsulamist velgedele. Kui sõiduki tootja varuvelje puhul on ette nähtud, et õhk liigub pidurist välja velje õhuavade kaudu (nt “tuuleveskiefekt”) ja kui mudelvaruvelje õhustusavade piirkond on väiksem kui vastaval tootja varuveljel, tuleb teha võrdluskatse, et hinnata pidurite tõhusust.

Katse peab vastama määruse nr 13 4. lisa punkti 4.5 I tüübi — pidurdustõhususe vähenemiskatse nõuetele. Kriteeriumiks on piduri temperatuur. Tüübikinnituseks esitatud velje puhul ei tohi temperatuur (kettad, trummel) ületada sõiduki tootja varuvelgede puhul mõõdetud suurimat temperatuuri.

Arvesse tuleb võtta tavaliselt kasutatavaid rummukatteid.

2.3.   Velje kinnitamine

Soovitav on kasutada sõiduki tootja varuvelgede kinnitusdetaile. Kõik spetsiaalsed velje kinnitusdetailid võimaldavad mudelvaruvelgede kinnitamist lisamuudatusteta. Kinnitusdetailide põhiarvu, näiteks 4 ava, 5 ava jne ei tohi muuta. Velje kinnitusdetailid ei tohi rikkuda muid detaile, näiteks piduridetaile. Vastavad rattapoldid, -mutrid ja tikkpoldid ning keerme pikkus peavad olema samad, mis sõiduki tootja varuvelgedel ja kinnitusdetailidel. Poldid/mutrid peavad sobima tüübikinnituse saanud velje kinnitusavadele. Velje kinnitusdetailide materjal peab olema vähemalt samaväärne sõiduki tootja varuvelgede kinnitusdetailide materjaliga.

Kui veljel on kaasas lisatarvikud, peavad sellega kaasas olemas ka spetsiaalsed tööriistad nende paigaldamiseks ja lahtimonteerimiseks.

Kui velg on varustatud teistsuguste veljekinnitusdetailidega, peab neid kirjeldama punktis 1.2 nõutud andmete hulgas ja nendega peavad kaasas olema ka kinnitamiseks vajalikud tööriistad.

2.4.   Väljaulatuvad osad

Sõidukile paigaldatud tüübikinnituse saanud velg koos vajalike lisatarvikutega ei tohi tekitada ohtlikke olukordi. Tuleb järgida ECE eeskirja R26 nõudeid.

2.5.   Mitmesugust

Katsearuanne peab sisaldama tehtud katsete üksikasju ja tulemusi. Aruanne peab kinnitama, et katsetatud velg vastab nõuetele.

Image

---

(1)  M- ja O-kategooriad on määratletud sõidukite konstruktsiooni käsitleva konsolideeritud otsuse (R.E.3) 7. lisas (dokument TRANS/WP.29/78/rev. 1/muudetud 2).

1

(2)  Rehvistandardid on kättesaadavad järgmistel aadressidel:

2

ISO, 1, rue de Varembé, Case postale 56, CH-1211 Genève 20 – Šveits

(3)  ETRTO, 32 Av. Brugmann - Bte 2, B-1060 Brussels, Belgia

3

(4)  TRA, 175 Montrose West Avenue, Suite 150, Copley, Ohio, 44 321 USA

4

(5)  JATMA, NO.33 MORI BLDG. 8th Floor 3-8-21, Toranomon Minato-Ku, Tokio 105-0001, Jaapan

5

(6)  TRAA, Suite 1, Hawthorn House, 795 Glenferrie Road, Hawthorn, Victoria, 3122 Austraalia

6

(7)  ALAPA, Avenida Paulista 244-12° Andar, CEP, 01310 Sao Paulo, SP Brasiilia

7

(8)  STRO, Älggatan 48 A, Nb, S-216 15 Malmö, Rootsi

8

(9)  1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Holland, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Jugoslaavia, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Venemaa Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 (vaba), 31– Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – Endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (tüübikinnitusi annavad liikmesriigid, kasutades oma vastavaid ECE tähiseid), 43 – Jaapan, 44 (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika, 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta ja 51 – Korea Vabariik. Järgmised numbrid antakse teistele riikidele kronoloogilises järjekorras vastavalt sellele, millal nad ratifitseerivad kokkuleppe, milles käsitletakse ratassõidukile ning sellele paigaldatavale ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist. Määratud numbrid edastab lepinguosalistele Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär.

9

(10)  Kontrollida velje kinnituste pingutusmomendi kadu kinnitusi uuesti üle pingutades, mitte mõõtes lõtvunud kinnituste pingutusmomenti.

10

(11)  Sõiduautode teraskilpvelgede puhul.

11

(12)  Kontrollida velje kinnituste pingutusmomendi kadu kinnitusi uuesti üle pingutades, mitte mõõtes lõtvunud kinnituste pingutusmomenti.

12

(13)  Kontrollida velje kinnituste pingutusmomendi kadu kinnitusi uuesti üle pingutades, mitte mõõtes lõtvunud kinnituste pingutusmomenti.

13

(14)  Soovitav on kasutada sõiduki tootja piduridetailide ja velje profiili. Siiski on vaja kontrollida ka juba kasutuses olevaid sõidukeid, sest piduri osi ja/või originaalvelgede profiili võidakse sõiduki tootmise ajal muuta.

14

(15)  Soovitav on kasutada sõiduki tootja piduridetailide ja velje profiili. Siiski on vaja kontrollida ka juba kasutuses olevaid sõidukeid, sest piduri osi ja/või originaalvelgede profiili võidakse sõiduki tootmise ajal muuta.

15

---

| 9.3.2007 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 70/439 |
| --- | --- | --- | --- |

9.3.2007

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 70/439

---

Komisjoni 18. detsembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 2286/2003 (millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) parandused

(
  Euroopa Liidu Teataja L 343, 31. detsember 2003
  )

(Eestikeelne eriväljaanne, 02. Tolliliit ja kaupade vaba liikumine, 15. köide, lk 118)

III lisa liiteid 31–34 muudetakse järgmiselt.

| 1) | 31. lisa esitatud ühtse haldusdokumendi näidised asendatakse järgmistega: |
| --- | --- |

1)

31. lisa esitatud ühtse haldusdokumendi näidised asendatakse järgmistega:

Image

Image

Image

Image

Image

Image

Image

Image

Image

Image

Image

Image

| 2) | 32. liites esitatud ühtse haldusdokumendi näidised asendatakse järgmistega: |
| --- | --- |

2)

32. liites esitatud ühtse haldusdokumendi näidised asendatakse järgmistega:

Image

Image

Image

Image

Image

Image

| 3) | 33. liites esitatud ühtse haldusdokumendi näidised asendatakse järgmistega: |
| --- | --- |

3)

33. liites esitatud ühtse haldusdokumendi näidised asendatakse järgmistega:

Image

Image

Image

Image

Image

Image

Image

Image

| 4) | 34. liites esitatud ühtse haldusdokumendi näidised asendatakse järgmistega: |
| --- | --- |

4)

34. liites esitatud ühtse haldusdokumendi näidised asendatakse järgmistega:

Image

Image

Image

Image

---