# Den Europæiske Unions C 482/19.

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 482 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 65. årgang19. december 2022 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 482

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

65. årgang19. december 2022

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2022/C 482/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende | 1 |

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2022/C 482/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

Den Europæiske Unions Tidende

1

---

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2022/C 482/02 | Sag C-32/21: Domstolens kendelse af 3. november 2022 — RV mod Institut national de la statistique et des études économiques (INSEE) m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Judiciaire de Perpignan — Frankrig) (Slettelse) | 2 |
| 2022/C 482/03 | Sag C-749/21 P: Appel iværksat den 3. december 2021 af Coordination nationale médicale santé — environnement (CNMSE), European Forum for Vaccine Vigilance (EFVV), Children’s Health Defense Europe (CHD Europe), Ligue nationale pour la liberté des vaccinations, Terra Sos-tenible til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 27. september 2021 i sag T-633/20, CNMSE m.fl. mod Parlamentet og Rådet | 2 |
| 2022/C 482/04 | Sag C-405/22 P: Appel iværksat den 17. juni 2022 af Mandelay Magyarország Kereskedelmi Kft. (Mandelay Kft.) til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Niende Afdeling) den 6. april 2022 i sag T-516/20 — Mandelay mod EUIPO — Qx World | 3 |
| 2022/C 482/05 | Sag C-498/22: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 21. juli 2022 — Novo Banco SA — filial i Spanien, Banco de Portugal og Fundo de Resolução mod C.F.O. | 3 |
| 2022/C 482/06 | Sag C-499/22: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 22. juli 2022 — Novo Banco SA — Sucursal en España, Banco de Portugal og Fundo de Resolução mod J.M.F.T. og M.H.D.S | 4 |
| 2022/C 482/07 | Sag C-500/22: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 22. juli 2022 — Novo Banco SA — filial i Spanien, Banco de Portugal og Fundo de Resolução mod Proyectos, Obras y Servicios de Badajoz SL | 5 |
| 2022/C 482/08 | Sag C-595/22 P: Appel iværksat den 15. september 2022 af Jean-Marc Colombani til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 6. juli 2022 i sag T-129/21, Colombani mod EU-Udenrigstjenesten | 5 |
| 2022/C 482/09 | Sag C-604/22: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af hof van beroep te Brussel (Belgien) den 19. september 2022 — IAB Europe mod Gegevensbeschermingsautoriteit; Øvrige parter: TR m.fl. | 6 |
| 2022/C 482/10 | Sag C-610/22: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale di Pistoia (Italien) den 23. september 2022 — QX mod Agos Ducato SpA | 7 |
| 2022/C 482/11 | Sag C-614/22: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d'État (Belgien) den 24. september 2022 — XXX mod Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides | 8 |
| 2022/C 482/12 | Sag C-615/22 P: Appel iværksat den 23. september 2022 af HV og HW til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 13. juli 2022 i sag T-864/19, AI m.fl. mod ECDC | 8 |
| 2022/C 482/13 | Sag C-629/22: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Förvaltningsrätten i Göteborg, migrationsdomstolen (Sverige) den 7. oktober 2022 — A.L. mod Migrationsverket | 9 |
| 2022/C 482/14 | Sag C-638/22: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Apelacyjny w Warszawie (Polen) den 13. oktober 2022 — Rzecznik Praw Dziecka m.fl. | 10 |
| 2022/C 482/15 | Sag C-645/22: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litauen) den 13. oktober 2022 — R. A. m.fl. mod Luminor Bank AS ved den litauiske filial af Luminor Bank AS | 10 |
| 2022/C 482/16 | Sag C-652/22: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Visoki upravni sud (Kroatien) den 18. oktober 2022 — Kolin Inşaat Turizm Sanayi ve Ticaret A.Ș. mod Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave | 11 |
| 2022/C 482/17 | Sag C-661/22: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litauen) den 20. oktober 2022 — Bruc Bond UAB mod Lietuvos bankas | 12 |
| | Retten |
| 2022/C 482/18 | Sag T-242/17 RENV: Rettens dom af 19. oktober 2022 — SC mod Eulex Kosovo (Voldgiftsbestemmelse – fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – internationalt civilt personale ved Den Europæiske Unions internationale missioner – flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter – intern udvælgelsesprøve – ikke-forlængelse af en tidsbegrænset kontrakt – ansvar i kontraktforhold – ansvar uden for kontraktforhold – erstatningssøgsmål – Rettens kompetence – formaliteten – udeblivelsessag) | 13 |
| 2022/C 482/19 | Sag T-655/19: Rettens dom af 9. november 2022 — Ferriera Valsabbia og Valsabbia Investimenti mod Kommissionen (Konkurrence – karteller – markedet for rundt armeringsstål – afgørelse, der fastslår en overtrædelse af artikel 65 KS, efter EKSF-traktatens udløb, på grundlag af forordning (EF) nr. 1/2003 – fastsættelse af priser – begrænsning af og kontrol med produktionen og afsætningen – afgørelse truffet efter annullation af tidligere afgørelser – afholdelse af en ny mundtlig høring i overværelse af medlemsstaternes konkurrencemyndigheder – ret til forsvar – princippet om god forvaltningsskik – rimelig frist – begrundelsespligt) | 13 |
| 2022/C 482/20 | Sag T-656/19: Rettens dom af 9. november 2022 — Alfa Acciai mod Kommissionen (Konkurrence – karteller – markedet for rundt armeringsstål – afgørelse, der fastslår en overtrædelse af artikel 65 KS, efter EKSF-traktatens udløb, på grundlag af forordning (EF) nr. 1/2003 – fastsættelse af priser – begrænsning af og kontrol med produktionen og afsætningen – afgørelse truffet efter annullation af tidligere afgørelser – afholdelse af en ny mundtlig høring i overværelse af medlemsstaternes konkurrencemyndigheder – ret til forsvar – princippet om god forvaltningsskik – rimelig frist – begrundelsespligt) | 14 |
| 2022/C 482/21 | Sag T-657/19: Rettens dom af 9. november 2022 — Feralpi mod Kommissionen (Konkurrence – karteller – markedet for rundt armeringsstål – afgørelse, der fastslår en overtrædelse af artikel 65 KS, efter EKSF-traktatens udløb, på grundlag af forordning (EF) nr. 1/2003 – fastsættelse af priser – begrænsning af og kontrol med produktionen og afsætningen – afgørelse truffet efter annullation af tidligere afgørelser – afholdelse af en ny mundtlig høring i overværelse af medlemsstaternes konkurrencemyndigheder – ret til forsvar – princippet om god forvaltningsskik – rimelig frist – begrundelsespligt – proportionalitet – princippet ne bis in idem – ulovlighedsindsigelse – kompleks, samlet og vedvarende overtrædelse – bevis for deltagelsen i kartellet – offentlig afstandtagen – fuld prøvelsesret) | 15 |
| 2022/C 482/22 | Sag T-667/19: Rettens dom af 9. november 2022 — Ferriere Nord mod Kommissionen (Konkurrence – karteller – markedet for rundt armeringsstål – afgørelse, der fastslår en overtrædelse af artikel 65 KS, efter EKSF-traktatens udløb, på grundlag af forordning (EF) nr. 1/2003 – fastsættelse af priser – begrænsning af og kontrol med produktionen og afsætningen – afgørelse truffet efter annullation af tidligere afgørelser – afholdelse af en ny mundtlig høring i overværelse af medlemsstaternes konkurrencemyndigheder – ret til forsvar – princippet om god forvaltningsskik – rimelig frist – begrundelsespligt – proportionalitet – princippet non bis in idem – ulovlighedsindsigelse – bevisbyrden for deltagelsen i kartellet – skærpende omstændigheder – recidiv – formildende omstændigheder – ligebehandling – fuld prøvelsesret) | 15 |
| 2022/C 482/23 | Sag T-850/19: Rettens dom af 19. oktober 2022 — Grækenland mod Kommissionen (Statsstøtte – aktiviteter i forbindelse med produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter – Grækenlands støtteordninger i form af rentegodtgørelser og statsgarantier på eksisterende lån og nye lån med henblik på at afhjælpe skader, der er forårsaget af naturkatastrofer eller af andre usædvanlige begivenheder – afgørelse, der erklærer støtteordningerne uforenelige med det indre marked og ulovlige og pålægger tilbagesøgning af den udbetalte støtte – støtte begrænset til katastroferamte geografiske områder – fordel – selektiv karakter – princippet om god forvaltningsskik – procedurens varighed – berettiget forventning – forældelsesfrist – artikel 17 i forordning (EU) 2015/1589) | 16 |
| 2022/C 482/24 | Sag T-347/20: Rettens dom af 19. oktober 2022 — Sogia Ellas mod Kommissionen (Statsstøtte – aktiviteter i forbindelse med produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter – Grækenlands støtteordninger i form af rentegodtgørelser og statsgarantier på eksisterende lån og nye lån med henblik på at afhjælpe skader, der er forårsaget af naturkatastrofer eller af andre usædvanlige begivenheder – afgørelse, der erklærer støtteordningerne uforenelige med det indre marked og ulovlige og pålægger tilbagesøgning af den udbetalte støtte – støtte begrænset til katastroferamte geografiske områder – fordel – selektiv karakter – det markedsøkonomiske princip – princippet om god forvaltningsskik – retten til at blive hørt – procedurens varighed – berettiget forventning – forældelsesfrist – artikel 17 i forordning (EU) 2015/1589) | 17 |
| 2022/C 482/25 | Sag T-717/20: Rettens dom af 19. oktober 2022 — Lenovo Global Technology Belgium mod fællesforetagendet EuroHPC (Offentlige kontrakter – udbudsprocedure – erhvervelse, levering og vedligeholdelse af supercomputeren Leonardo for hosting-enheden Cineca – afvisning af en tilbudsgivers bud – ligebehandling – princippet om god forvaltningsskik – åbenbart urigtigt skøn) | 17 |
| 2022/C 482/26 | Sag T-437/21: Rettens dom af 19. oktober 2022 — Greenwich Polo Club mod EUIPO — Lifestyle Equities (GREENWICH POLO CLUB) [EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EU-figurmærket GREENWICH POLO CLUB – det ældre EU-figurmærke BEVERLY HILLS POLO CLUB – relativ registreringshindring – risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001 – omfanget af den undersøgelse, som appelkammeret skal foretage – artikel 71 i forordning 2017/1001 – artikel 27, stk. 2, i delegeret forordning (EU) 2018/625] | 18 |
| 2022/C 482/27 | Sag T-716/21: Rettens dom af 19. oktober 2022 — Kaczorowska mod EUIPO — Groupe Marcelle (MAESELLE) [EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EU-figurmærket MAESELLE – det ældre EU-figurmærke MARCELLE – relativ registreringshindring – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] | 19 |
| 2022/C 482/28 | Sag T-718/21: Rettens dom af 19. oktober 2022 — Kaczorowska mod EUIPO — Groupe Marcelle (MAESELLE) [EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EU-ordmærket MAESELLE – det ældre EU-figurmærke MARCELLE – relativ registreringshindring – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] | 19 |
| 2022/C 482/29 | Sag T-457/21: Rettens kendelse af 27. oktober 2022 — Coulter Ventures mod EUIPO — iWeb (R) (EU-varemærker – indsigelsessag – tilbagetagelse af indsigelsen – ufornødent at træffe afgørelse) | 20 |
| 2022/C 482/30 | Sag T-575/22: Sag anlagt den 16. september 2022 — Robin Wood m.fl. mod Kommissionen | 21 |
| 2022/C 482/31 | Sag T-596/22: Sag anlagt den 23. september 2022 — RH m.fl. mod Kommissionen | 22 |
| 2022/C 482/32 | Sag T-606/22: Sag anlagt den 29. september 2022 — RN mod EUIPO | 23 |
| 2022/C 482/33 | Sag T-632/22: Sag anlagt den 7. oktober 2022 — Sberbank Europe mod ECB | 24 |
| 2022/C 482/34 | Sag T-648/22: Sag anlagt den 13. oktober 2022 — ClientEarth mod Rådet | 25 |
| 2022/C 482/35 | Sag T-651/22: Sag anlagt den 18. oktober 2022 — Shamalov mod Rådet | 26 |
| 2022/C 482/36 | Sag T-658/22: Sag anlagt den 27. oktober 2022 — Allegro mod EUIPO (SMART!) | 28 |
| 2022/C 482/37 | Sag T-660/22: Sag anlagt den 27. oktober 2022 — Seopult mod Kommissionen | 28 |
| 2022/C 482/38 | Sag T-668/22: Sag anlagt den 31. oktober 2022 — Nagolimad — Serviços Internacionais mod Kommissionen | 29 |
| 2022/C 482/39 | Sag T-669/22: Sag anlagt den 3. november 2022 — IP mod Kommissionen | 29 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2022/C 482/02

Sag C-32/21: Domstolens kendelse af 3. november 2022 — RV mod Institut national de la statistique et des études économiques (INSEE) m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Judiciaire de Perpignan — Frankrig) (Slettelse)

2

2022/C 482/03

Sag C-749/21 P: Appel iværksat den 3. december 2021 af Coordination nationale médicale santé — environnement (CNMSE), European Forum for Vaccine Vigilance (EFVV), Children’s Health Defense Europe (CHD Europe), Ligue nationale pour la liberté des vaccinations, Terra Sos-tenible til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 27. september 2021 i sag T-633/20, CNMSE m.fl. mod Parlamentet og Rådet

2

2022/C 482/04

Sag C-405/22 P: Appel iværksat den 17. juni 2022 af Mandelay Magyarország Kereskedelmi Kft. (Mandelay Kft.) til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Niende Afdeling) den 6. april 2022 i sag T-516/20 — Mandelay mod EUIPO — Qx World

3

2022/C 482/05

Sag C-498/22: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 21. juli 2022 — Novo Banco SA — filial i Spanien, Banco de Portugal og Fundo de Resolução mod C.F.O.

3

2022/C 482/06

Sag C-499/22: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 22. juli 2022 — Novo Banco SA — Sucursal en España, Banco de Portugal og Fundo de Resolução mod J.M.F.T. og M.H.D.S

4

2022/C 482/07

Sag C-500/22: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 22. juli 2022 — Novo Banco SA — filial i Spanien, Banco de Portugal og Fundo de Resolução mod Proyectos, Obras y Servicios de Badajoz SL

5

2022/C 482/08

Sag C-595/22 P: Appel iværksat den 15. september 2022 af Jean-Marc Colombani til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 6. juli 2022 i sag T-129/21, Colombani mod EU-Udenrigstjenesten

5

2022/C 482/09

Sag C-604/22: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af hof van beroep te Brussel (Belgien) den 19. september 2022 — IAB Europe mod Gegevensbeschermingsautoriteit; Øvrige parter: TR m.fl.

6

2022/C 482/10

Sag C-610/22: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale di Pistoia (Italien) den 23. september 2022 — QX mod Agos Ducato SpA

7

2022/C 482/11

Sag C-614/22: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d'État (Belgien) den 24. september 2022 — XXX mod Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

8

2022/C 482/12

Sag C-615/22 P: Appel iværksat den 23. september 2022 af HV og HW til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 13. juli 2022 i sag T-864/19, AI m.fl. mod ECDC

8

2022/C 482/13

Sag C-629/22: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Förvaltningsrätten i Göteborg, migrationsdomstolen (Sverige) den 7. oktober 2022 — A.L. mod Migrationsverket

9

2022/C 482/14

Sag C-638/22: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Apelacyjny w Warszawie (Polen) den 13. oktober 2022 — Rzecznik Praw Dziecka m.fl.

10

2022/C 482/15

Sag C-645/22: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litauen) den 13. oktober 2022 — R. A. m.fl. mod Luminor Bank AS ved den litauiske filial af Luminor Bank AS

10

2022/C 482/16

Sag C-652/22: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Visoki upravni sud (Kroatien) den 18. oktober 2022 — Kolin Inşaat Turizm Sanayi ve Ticaret A.Ș. mod Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave

11

2022/C 482/17

Sag C-661/22: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litauen) den 20. oktober 2022 — Bruc Bond UAB mod Lietuvos bankas

12

Retten

2022/C 482/18

Sag T-242/17 RENV: Rettens dom af 19. oktober 2022 — SC mod Eulex Kosovo (Voldgiftsbestemmelse – fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – internationalt civilt personale ved Den Europæiske Unions internationale missioner – flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter – intern udvælgelsesprøve – ikke-forlængelse af en tidsbegrænset kontrakt – ansvar i kontraktforhold – ansvar uden for kontraktforhold – erstatningssøgsmål – Rettens kompetence – formaliteten – udeblivelsessag)

13

2022/C 482/19

Sag T-655/19: Rettens dom af 9. november 2022 — Ferriera Valsabbia og Valsabbia Investimenti mod Kommissionen (Konkurrence – karteller – markedet for rundt armeringsstål – afgørelse, der fastslår en overtrædelse af artikel 65 KS, efter EKSF-traktatens udløb, på grundlag af forordning (EF) nr. 1/2003 – fastsættelse af priser – begrænsning af og kontrol med produktionen og afsætningen – afgørelse truffet efter annullation af tidligere afgørelser – afholdelse af en ny mundtlig høring i overværelse af medlemsstaternes konkurrencemyndigheder – ret til forsvar – princippet om god forvaltningsskik – rimelig frist – begrundelsespligt)

13

2022/C 482/20

Sag T-656/19: Rettens dom af 9. november 2022 — Alfa Acciai mod Kommissionen (Konkurrence – karteller – markedet for rundt armeringsstål – afgørelse, der fastslår en overtrædelse af artikel 65 KS, efter EKSF-traktatens udløb, på grundlag af forordning (EF) nr. 1/2003 – fastsættelse af priser – begrænsning af og kontrol med produktionen og afsætningen – afgørelse truffet efter annullation af tidligere afgørelser – afholdelse af en ny mundtlig høring i overværelse af medlemsstaternes konkurrencemyndigheder – ret til forsvar – princippet om god forvaltningsskik – rimelig frist – begrundelsespligt)

14

2022/C 482/21

Sag T-657/19: Rettens dom af 9. november 2022 — Feralpi mod Kommissionen (Konkurrence – karteller – markedet for rundt armeringsstål – afgørelse, der fastslår en overtrædelse af artikel 65 KS, efter EKSF-traktatens udløb, på grundlag af forordning (EF) nr. 1/2003 – fastsættelse af priser – begrænsning af og kontrol med produktionen og afsætningen – afgørelse truffet efter annullation af tidligere afgørelser – afholdelse af en ny mundtlig høring i overværelse af medlemsstaternes konkurrencemyndigheder – ret til forsvar – princippet om god forvaltningsskik – rimelig frist – begrundelsespligt – proportionalitet – princippet ne bis in idem – ulovlighedsindsigelse – kompleks, samlet og vedvarende overtrædelse – bevis for deltagelsen i kartellet – offentlig afstandtagen – fuld prøvelsesret)

15

2022/C 482/22

Sag T-667/19: Rettens dom af 9. november 2022 — Ferriere Nord mod Kommissionen (Konkurrence – karteller – markedet for rundt armeringsstål – afgørelse, der fastslår en overtrædelse af artikel 65 KS, efter EKSF-traktatens udløb, på grundlag af forordning (EF) nr. 1/2003 – fastsættelse af priser – begrænsning af og kontrol med produktionen og afsætningen – afgørelse truffet efter annullation af tidligere afgørelser – afholdelse af en ny mundtlig høring i overværelse af medlemsstaternes konkurrencemyndigheder – ret til forsvar – princippet om god forvaltningsskik – rimelig frist – begrundelsespligt – proportionalitet – princippet non bis in idem – ulovlighedsindsigelse – bevisbyrden for deltagelsen i kartellet – skærpende omstændigheder – recidiv – formildende omstændigheder – ligebehandling – fuld prøvelsesret)

15

2022/C 482/23

Sag T-850/19: Rettens dom af 19. oktober 2022 — Grækenland mod Kommissionen (Statsstøtte – aktiviteter i forbindelse med produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter – Grækenlands støtteordninger i form af rentegodtgørelser og statsgarantier på eksisterende lån og nye lån med henblik på at afhjælpe skader, der er forårsaget af naturkatastrofer eller af andre usædvanlige begivenheder – afgørelse, der erklærer støtteordningerne uforenelige med det indre marked og ulovlige og pålægger tilbagesøgning af den udbetalte støtte – støtte begrænset til katastroferamte geografiske områder – fordel – selektiv karakter – princippet om god forvaltningsskik – procedurens varighed – berettiget forventning – forældelsesfrist – artikel 17 i forordning (EU) 2015/1589)

16

2022/C 482/24

Sag T-347/20: Rettens dom af 19. oktober 2022 — Sogia Ellas mod Kommissionen (Statsstøtte – aktiviteter i forbindelse med produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter – Grækenlands støtteordninger i form af rentegodtgørelser og statsgarantier på eksisterende lån og nye lån med henblik på at afhjælpe skader, der er forårsaget af naturkatastrofer eller af andre usædvanlige begivenheder – afgørelse, der erklærer støtteordningerne uforenelige med det indre marked og ulovlige og pålægger tilbagesøgning af den udbetalte støtte – støtte begrænset til katastroferamte geografiske områder – fordel – selektiv karakter – det markedsøkonomiske princip – princippet om god forvaltningsskik – retten til at blive hørt – procedurens varighed – berettiget forventning – forældelsesfrist – artikel 17 i forordning (EU) 2015/1589)

17

2022/C 482/25

Sag T-717/20: Rettens dom af 19. oktober 2022 — Lenovo Global Technology Belgium mod fællesforetagendet EuroHPC (Offentlige kontrakter – udbudsprocedure – erhvervelse, levering og vedligeholdelse af supercomputeren Leonardo for hosting-enheden Cineca – afvisning af en tilbudsgivers bud – ligebehandling – princippet om god forvaltningsskik – åbenbart urigtigt skøn)

17

2022/C 482/26

Sag T-437/21: Rettens dom af 19. oktober 2022 — Greenwich Polo Club mod EUIPO — Lifestyle Equities (GREENWICH POLO CLUB) [EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EU-figurmærket GREENWICH POLO CLUB – det ældre EU-figurmærke BEVERLY HILLS POLO CLUB – relativ registreringshindring – risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001 – omfanget af den undersøgelse, som appelkammeret skal foretage – artikel 71 i forordning 2017/1001 – artikel 27, stk. 2, i delegeret forordning (EU) 2018/625]

18

2022/C 482/27

Sag T-716/21: Rettens dom af 19. oktober 2022 — Kaczorowska mod EUIPO — Groupe Marcelle (MAESELLE) [EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EU-figurmærket MAESELLE – det ældre EU-figurmærke MARCELLE – relativ registreringshindring – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001]

19

2022/C 482/28

Sag T-718/21: Rettens dom af 19. oktober 2022 — Kaczorowska mod EUIPO — Groupe Marcelle (MAESELLE) [EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EU-ordmærket MAESELLE – det ældre EU-figurmærke MARCELLE – relativ registreringshindring – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001]

19

2022/C 482/29

Sag T-457/21: Rettens kendelse af 27. oktober 2022 — Coulter Ventures mod EUIPO — iWeb (R) (EU-varemærker – indsigelsessag – tilbagetagelse af indsigelsen – ufornødent at træffe afgørelse)

20

2022/C 482/30

Sag T-575/22: Sag anlagt den 16. september 2022 — Robin Wood m.fl. mod Kommissionen

21

2022/C 482/31

Sag T-596/22: Sag anlagt den 23. september 2022 — RH m.fl. mod Kommissionen

22

2022/C 482/32

Sag T-606/22: Sag anlagt den 29. september 2022 — RN mod EUIPO

23

2022/C 482/33

Sag T-632/22: Sag anlagt den 7. oktober 2022 — Sberbank Europe mod ECB

24

2022/C 482/34

Sag T-648/22: Sag anlagt den 13. oktober 2022 — ClientEarth mod Rådet

25

2022/C 482/35

Sag T-651/22: Sag anlagt den 18. oktober 2022 — Shamalov mod Rådet

26

2022/C 482/36

Sag T-658/22: Sag anlagt den 27. oktober 2022 — Allegro mod EUIPO (SMART!)

28

2022/C 482/37

Sag T-660/22: Sag anlagt den 27. oktober 2022 — Seopult mod Kommissionen

28

2022/C 482/38

Sag T-668/22: Sag anlagt den 31. oktober 2022 — Nagolimad — Serviços Internacionais mod Kommissionen

29

2022/C 482/39

Sag T-669/22: Sag anlagt den 3. november 2022 — IP mod Kommissionen

29

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/1 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/1

---

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

(2022/C 482/01)

Seneste offentliggørelse

EUT C 472 af 12.12.2022

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 463 af 5.12.2022

EUT C 451 af 28.11.2022

EUT C 441 af 21.11.2022

EUT C 432 af 14.11.2022

EUT C 424 af 7.11.2022

EUT C 418 af 31.10.2022

Teksterne er tilgængelige på:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/2 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/2

---

Domstolens kendelse af 3. november 2022 — RV mod Institut national de la statistique et des études économiques (INSEE) m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Judiciaire de Perpignan — Frankrig)

(Sag C-32/21) (1)

(Slettelse)

(2022/C 482/02)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Tribunal Judiciaire de Perpignan

Parter i hovedsagen

Sagsøger: RV

Sagsøgte: Institut national de la statistique et des études économiques (INSEE), Préfet des Pyrénées-Orientales og Commune de Serralongue

Konklusion

Sag C-32/21 slettes af Domstolens retsregister.

---

(1)  Dato for indlevering: 19.1.2021.

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/2 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/2

---

Appel iværksat den 3. december 2021 af Coordination nationale médicale santé — environnement (CNMSE), European Forum for Vaccine Vigilance (EFVV), Children’s Health Defense Europe (CHD Europe), Ligue nationale pour la liberté des vaccinations, Terra Sos-tenible til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 27. september 2021 i sag T-633/20, CNMSE m.fl. mod Parlamentet og Rådet

(Sag C-749/21 P)

(2022/C 482/03)

Processprog: fransk

Parter

Appellanter: Coordination nationale médicale santé — environnement (CNMSE), European Forum for Vaccine Vigilance (EFVV), Children’s Health Defense Europe (CHD Europe), Ligue nationale pour la liberté des vaccinations, Terra Sos-tenible (ved avocat J.-C. Teissedre)

De andre parter i appelsagen: Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union

Domstolen (Ottende Afdeling) har ved kendelse af 15. september 2022 delvist afvist appellen, idet det er åbenbart, at den ikke kan antages til realitetsbehandling, delvist forkastet appellen som åbenbart ugrundet, og bestemt, at appellanterne bærer deres egne omkostninger.

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/3 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/3

---

Appel iværksat den 17. juni 2022 af Mandelay Magyarország Kereskedelmi Kft. (Mandelay Kft.) til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Niende Afdeling) den 6. april 2022 i sag T-516/20 — Mandelay mod EUIPO — Qx World

(Sag C-405/22 P)

(2022/C 482/04)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Mandelay Magyarország Kereskedelmi Kft. (Mandelay Kft.) (ved ügyvédek V. Luszcz, C. Sár og E. Ulviczki)

Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Domstolen (Afdelingen for bevilling af appel) har ved kendelse af 8. november 2022 besluttet, at appellen ikke admitteres, og at Mandelay Kft. bærer sine egne omkostninger.

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/3 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/3

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 21. juli 2022 — Novo Banco SA — filial i Spanien, Banco de Portugal og Fundo de Resolução mod C.F.O.

(Sag C-498/22)

(2022/C 482/05)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Supremo

Parter i hovedsagen

Kassationsappellanter: Novo Banco SA — filial i Spanien, Banco de Portugal og Fundo de Resolução

Kassationsindstævnt: C.F.O.

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er en fortolkning af artikel 3, stk. 2, i direktiv 2001/24 (1), der indebærer anerkendelse i et værtsland af virkningerne af en afgørelse fra den kompetente administrative myndighed i hjemlandet, som ikke er blevet offentliggjort på den måde, som det kræves i henhold til artikel 6, stk. 1-4, i direktiv 2001/24, forenelig med den grundlæggende ret til adgang til effektive retsmidler i artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«), det generelle retssikkerhedsprincip og det generelle princip om forbud mod forskelsbehandling på grund af nationalitet i chartrets artikel 21, stk. 2? |
| --- | --- |

1)

Er en fortolkning af artikel 3, stk. 2, i direktiv 2001/24 (1), der indebærer anerkendelse i et værtsland af virkningerne af en afgørelse fra den kompetente administrative myndighed i hjemlandet, som ikke er blevet offentliggjort på den måde, som det kræves i henhold til artikel 6, stk. 1-4, i direktiv 2001/24, forenelig med den grundlæggende ret til adgang til effektive retsmidler i artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«), det generelle retssikkerhedsprincip og det generelle princip om forbud mod forskelsbehandling på grund af nationalitet i chartrets artikel 21, stk. 2?

| 2) | Er en fortolkning af artikel 3, stk. 2, i direktiv 2001/24, der indebærer anerkendelse i et værtsland af virkningerne af en afgørelse fra den kompetente administrative myndighed i hjemlandet, som har udelukket visse forpligtelser og et vist ansvar fra overførslen af den normale aktivitet og en række formueværdier fra den bank, som saneringsforanstaltningerne finder anvendelse på, til en »brobank«, når den efterfølgende adfærd hos »brobanken«, der kontrolleres af en offentlig myndighed, der anvender EU-retten, hos kunderne i værtslandet har skabt en berettiget forventning om, at »brobanken« havde påtaget sig passiverne i forbindelse med det ansvar og de forpligtelser, som den bank, der var genstand for saneringsforanstaltningerne, havde over for disse kunder, forenelig med den grundlæggende ret til adgang til effektive retsmidler i chartrets artikel 47 og det generelle retssikkerhedsprincip? |
| --- | --- |

2)

Er en fortolkning af artikel 3, stk. 2, i direktiv 2001/24, der indebærer anerkendelse i et værtsland af virkningerne af en afgørelse fra den kompetente administrative myndighed i hjemlandet, som har udelukket visse forpligtelser og et vist ansvar fra overførslen af den normale aktivitet og en række formueværdier fra den bank, som saneringsforanstaltningerne finder anvendelse på, til en »brobank«, når den efterfølgende adfærd hos »brobanken«, der kontrolleres af en offentlig myndighed, der anvender EU-retten, hos kunderne i værtslandet har skabt en berettiget forventning om, at »brobanken« havde påtaget sig passiverne i forbindelse med det ansvar og de forpligtelser, som den bank, der var genstand for saneringsforanstaltningerne, havde over for disse kunder, forenelig med den grundlæggende ret til adgang til effektive retsmidler i chartrets artikel 47 og det generelle retssikkerhedsprincip?

| 3) | Er en fortolkning af artikel 3, stk. 2, i direktiv 2001/24, der indebærer anerkendelse i et værtsland af virkningerne af en afgørelse fra den kompetente administrative myndighed i hjemlandet, der overfører kreditorstillingen i forbindelse med en aftale om lån mod pant i fast ejendom til en »brobank«, men pålægger den nødlidende bank en pligt til at tilbagebetale de beløb til låntageren, som denne bank har opkrævet som følge af anvendelsen af en et urimeligt kontraktvilkår i denne aftale, forenelig med den grundlæggende ejendomsret i chartrets artikel 17, princippet om en høj grad af forbrugerbeskyttelse i chartrets artikel 38, artikel 6, stk. 1, i direktiv 93/13/EØF (2) af 5. april 1993 og det generelle retssikkerhedsprincip? |
| --- | --- |

3)

Er en fortolkning af artikel 3, stk. 2, i direktiv 2001/24, der indebærer anerkendelse i et værtsland af virkningerne af en afgørelse fra den kompetente administrative myndighed i hjemlandet, der overfører kreditorstillingen i forbindelse med en aftale om lån mod pant i fast ejendom til en »brobank«, men pålægger den nødlidende bank en pligt til at tilbagebetale de beløb til låntageren, som denne bank har opkrævet som følge af anvendelsen af en et urimeligt kontraktvilkår i denne aftale, forenelig med den grundlæggende ejendomsret i chartrets artikel 17, princippet om en høj grad af forbrugerbeskyttelse i chartrets artikel 38, artikel 6, stk. 1, i direktiv 93/13/EØF (2) af 5. april 1993 og det generelle retssikkerhedsprincip?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/24/EF af 4.4.2001 om sanering og likvidation af kreditinstitutter (EFT 2001, L 125, s. 15).

(2)  Rådets direktiv 93/13/EØF af 5.4.1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (EFT 1993, L 95, s. 29.

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/4 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/4

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 22. juli 2022 — Novo Banco SA — Sucursal en España, Banco de Portugal og Fundo de Resolução mod J.M.F.T. og M.H.D.S

(Sag C-499/22)

(2022/C 482/06)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Supremo

Parter i hovedsagen

Kassationsappellanter og kassationsindstævnte: Novo Banco SA — Sucursal en España, Banco de Portugal og Fundo de Resolução

Kassationsindstævnte og kassationsappellanter: J.M.F.T. og M.H.D.S

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er en fortolkning af artikel 3, stk. 2, i direktiv 2001/24 (1), der indebærer anerkendelse i et værtsland af virkningerne af en afgørelse fra den kompetente administrative myndighed i hjemlandet, som ikke er blevet offentliggjort på den måde, som det kræves i henhold til artikel 6, stk. 1-4, i direktiv 2001/24, forenelig med den grundlæggende ret til adgang til effektive retsmidler i artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«), det generelle retssikkerhedsprincip og det generelle princip om forbud mod forskelsbehandling på grund af nationalitet i chartrets artikel 21, stk. 2? |
| --- | --- |

1)

Er en fortolkning af artikel 3, stk. 2, i direktiv 2001/24 (1), der indebærer anerkendelse i et værtsland af virkningerne af en afgørelse fra den kompetente administrative myndighed i hjemlandet, som ikke er blevet offentliggjort på den måde, som det kræves i henhold til artikel 6, stk. 1-4, i direktiv 2001/24, forenelig med den grundlæggende ret til adgang til effektive retsmidler i artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«), det generelle retssikkerhedsprincip og det generelle princip om forbud mod forskelsbehandling på grund af nationalitet i chartrets artikel 21, stk. 2?

| 2) | Er en fortolkning af artikel 3, stk. 2, i direktiv 2001/24, der indebærer anerkendelse i et værtsland af virkningerne af en afgørelse fra den kompetente administrative myndighed i hjemlandet, som har udelukket visse forpligtelser og et vist ansvar fra overførslen af den normale aktivitet og en række formueværdier fra den bank, som saneringsforanstaltningerne finder anvendelse på, til en »brobank«, når den efterfølgende adfærd hos »brobanken«, der kontrolleres af en offentlig myndighed, der anvender EU-retten, hos kunderne i værtslandet har skabt en berettiget forventning om, at »brobanken« havde påtaget sig passiverne i forbindelse med det ansvar og de forpligtelser, som den bank, der var genstand for saneringsforanstaltningerne, havde over for disse kunder, forenelig med den grundlæggende ret til adgang til effektive retsmidler i chartrets artikel 47 og det generelle retssikkerhedsprincip? |
| --- | --- |

2)

Er en fortolkning af artikel 3, stk. 2, i direktiv 2001/24, der indebærer anerkendelse i et værtsland af virkningerne af en afgørelse fra den kompetente administrative myndighed i hjemlandet, som har udelukket visse forpligtelser og et vist ansvar fra overførslen af den normale aktivitet og en række formueværdier fra den bank, som saneringsforanstaltningerne finder anvendelse på, til en »brobank«, når den efterfølgende adfærd hos »brobanken«, der kontrolleres af en offentlig myndighed, der anvender EU-retten, hos kunderne i værtslandet har skabt en berettiget forventning om, at »brobanken« havde påtaget sig passiverne i forbindelse med det ansvar og de forpligtelser, som den bank, der var genstand for saneringsforanstaltningerne, havde over for disse kunder, forenelig med den grundlæggende ret til adgang til effektive retsmidler i chartrets artikel 47 og det generelle retssikkerhedsprincip?

| 3) | Er en fortolkning af artikel 3, stk. 2, i direktiv 2001/24, der indebærer anerkendelse i et værtsland af virkningerne af en afgørelse fra den kompetente administrative myndighed i hjemlandet, der overfører kreditorstillingen i de kontraktlige forbindelser, som den bank, der er genstand for saneringsforanstaltningerne, har indgået, til en »brobank«, men pålægger den nødlidende bank en pligt til at tilbagebetale de beløb til kunden, som sidstnævnte har betalt i medfør af kontrakter, som er blevet annulleret på grund af mangler ved samtykket, der skyldes mangelfulde oplysninger fra banken, forenelig med den grundlæggende ejendomsret i chartrets artikel 17, princippet om en høj grad af forbrugerbeskyttelse i chartrets artikel 38 og det generelle retssikkerhedsprincip? |
| --- | --- |

3)

Er en fortolkning af artikel 3, stk. 2, i direktiv 2001/24, der indebærer anerkendelse i et værtsland af virkningerne af en afgørelse fra den kompetente administrative myndighed i hjemlandet, der overfører kreditorstillingen i de kontraktlige forbindelser, som den bank, der er genstand for saneringsforanstaltningerne, har indgået, til en »brobank«, men pålægger den nødlidende bank en pligt til at tilbagebetale de beløb til kunden, som sidstnævnte har betalt i medfør af kontrakter, som er blevet annulleret på grund af mangler ved samtykket, der skyldes mangelfulde oplysninger fra banken, forenelig med den grundlæggende ejendomsret i chartrets artikel 17, princippet om en høj grad af forbrugerbeskyttelse i chartrets artikel 38 og det generelle retssikkerhedsprincip?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/24/EF af 4.4.2001 om sanering og likvidation af kreditinstitutter (EFT 2001, L 125, s. 15).

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/5 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/5

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 22. juli 2022 — Novo Banco SA — filial i Spanien, Banco de Portugal og Fundo de Resolução mod Proyectos, Obras y Servicios de Badajoz SL

(Sag C-500/22)

(2022/C 482/07)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Supremo

Parter i hovedsagen

Kassationsappellanter: Novo Banco SA — filial i Spanien, Banco de Portugal og Fundo de Resolução

Kassationsindstævnt: Proyectos, Obras y Servicios de Badajoz SL

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er en fortolkning af artikel 3, stk. 2, i direktiv 2001/24, der indebærer anerkendelse i et værtsland af virkningerne af en afgørelse fra den kompetente administrative myndighed i hjemlandet, som ikke er blevet offentliggjort på den måde, som det kræves i henhold til artikel 6, stk. 1-4, i direktiv 2001/24 (1), forenelig med den grundlæggende ret til adgang til effektive retsmidler i artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«), det generelle retssikkerhedsprincip og det generelle princip om forbud mod forskelsbehandling på grund af nationalitet i chartrets artikel 21, stk. 2? |
| --- | --- |

1)

Er en fortolkning af artikel 3, stk. 2, i direktiv 2001/24, der indebærer anerkendelse i et værtsland af virkningerne af en afgørelse fra den kompetente administrative myndighed i hjemlandet, som ikke er blevet offentliggjort på den måde, som det kræves i henhold til artikel 6, stk. 1-4, i direktiv 2001/24 (1), forenelig med den grundlæggende ret til adgang til effektive retsmidler i artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«), det generelle retssikkerhedsprincip og det generelle princip om forbud mod forskelsbehandling på grund af nationalitet i chartrets artikel 21, stk. 2?

| 2) | Er en fortolkning af artikel 3, stk. 2, i direktiv 2001/24, der indebærer anerkendelse i et værtsland af virkningerne af en afgørelse fra den kompetente administrative myndighed i hjemlandet, som har tilbageført de forpligtelser og det ansvar, der følger af en ikkeefterstillet obligation, som blev købt af en tredjemand, da disse forpligtelser og dette ansvar henhørte under »brobankens« formue, til den nødlidende bank, som afviklingshandlingerne er blevet anvendt på, forenelig med den grundlæggende ejendomsret i chartrets artikel 17 og det generelle retssikkerhedsprincip? |
| --- | --- |

2)

Er en fortolkning af artikel 3, stk. 2, i direktiv 2001/24, der indebærer anerkendelse i et værtsland af virkningerne af en afgørelse fra den kompetente administrative myndighed i hjemlandet, som har tilbageført de forpligtelser og det ansvar, der følger af en ikkeefterstillet obligation, som blev købt af en tredjemand, da disse forpligtelser og dette ansvar henhørte under »brobankens« formue, til den nødlidende bank, som afviklingshandlingerne er blevet anvendt på, forenelig med den grundlæggende ejendomsret i chartrets artikel 17 og det generelle retssikkerhedsprincip?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/24/EF af 4.4.2001 om sanering og likvidation af kreditinstitutter (EFT 2001, L 125, s. 15).

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/5 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/5

---

Appel iværksat den 15. september 2022 af Jean-Marc Colombani til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 6. juli 2022 i sag T-129/21, Colombani mod EU-Udenrigstjenesten

(Sag C-595/22 P)

(2022/C 482/08)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Jean-Marc Colombani (ved avocate N. de Montigny)

Den anden part i appelsagen: Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten)

Appellanten har nedlagt følgende påstande:

Appellen fremmes til realitetsbehandling og dommen afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 6. juli 2022 i sag T-129/21, Colombani mod EU-Udenrigstjenesten, ophæves.

Domstolen træffer afgørelse i sagen, og følgelig:

| — | annulleres EU-Udenrigstjenestens afgørelse af 17. april 2020 om afslag på appellantens ansøgning til stillingen som direktør for Nordafrika og Mellemøsten (stillingsopslag 2020/48). |
| --- | --- |

—

annulleres EU-Udenrigstjenestens afgørelse af 17. april 2020 om afslag på appellantens ansøgning til stillingen som direktør for Nordafrika og Mellemøsten (stillingsopslag 2020/48).

| — | annulleres EU-Udenrigstjenestens afgørelse af 6. juli 2020 om afslag på appellantens ansøgning til stillingen som chef for Den Europæiske Unions delegation i Canada (stillingsopslag 2020/134). |
| --- | --- |

—

annulleres EU-Udenrigstjenestens afgørelse af 6. juli 2020 om afslag på appellantens ansøgning til stillingen som chef for Den Europæiske Unions delegation i Canada (stillingsopslag 2020/134).

| — | Appelindstævnte tilpligtes at betale de sagsomkostninger, som appellanten har afholdt i forbindelse med appelsagen og i forbindelse med proceduren i første instans. |
| --- | --- |

—

Appelindstævnte tilpligtes at betale de sagsomkostninger, som appellanten har afholdt i forbindelse med appelsagen og i forbindelse med proceduren i første instans.

Anbringender og væsentligste argumenter

Til støtte for appellen har appellanten fremført to anbringender.

Med det første anbringende har appellanten gjort gældende, at Retten begik flere fejl, da den fastslog, at påstanden om annullation af afgørelsen af 17. april 2020 ikke kunne antages til realitetsbehandling.

Ved at antage, at appellanten, ved det forlig, der den 9. februar 2021 blev indgået med EU-Udenrigstjenesten i sag T-507/20, Colombani mod EU-Udenrigstjenesten, havde forpligtet sig til at give afkald på sin ret til at anfægte afgørelsen om afslag på hans ansøgning til stilllingen som direktør, i) begik Retten retlige fejl ved fortolkningen af forliget, ii) traf Retten afgørelse infra petita, iii) tilsidesatte Retten appellantens interesse i at opnå annullation af den anfægtede afgørelse og iv) begik Retten en fejl i forbindelse med analysen af de betingelser, der kræves for at påberåbe sig eksistensen af en viljesmangel, der forelå hos appellanten ved underskrivelsen af dette forlig.

Med det andet anbringende har appellanten gjort gældende, at Retten tilsidesatte hans processuelle rettigheder, for så vidt som Retten begrænsede undersøgelsen af sagens realitet til kun at omfatte afgørelsen af 6. juli 2020 og udelukkede enhver gennemgang af anbringenderne vedrørende realiteten, for så vidt som disse ligeledes omfattede afgørelsen af 17. april 2020.

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/6 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/6

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af hof van beroep te Brussel (Belgien) den 19. september 2022 — IAB Europe mod Gegevensbeschermingsautoriteit; Øvrige parter: TR m.fl.

(Sag C-604/22)

(2022/C 482/09)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hof van beroep te Brussel

Parter i hovedsagen

Appellant: IAB Europe

Indstævnt: Gegevensbeschermingsautoriteit

Øvrige parter: TR, UV, SP, Fundacja Panoptykon, Stichting Bits of Freedom og Ligue des Droits Humains VZW

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | a) | Skal artikel 4, nr. 1, i forordning 2016/679 (1) af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF, sammenholdt med artikel 7 og 8 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, fortolkes således, at en tegnrække, som på en struktureret og maskinlæsbar måde fanger en internetbrugers præferencer i forbindelse med behandlingen af dennes personoplysninger, udgør en personoplysning som omhandlet i førnævnte bestemmelse i forhold til (1) en brancheorganisation, der stiller en standard til rådighed for sine medlemmer, hvormed den oplyser disse om, hvorledes den førnævnte tegnrække skal genereres, lagres og/eller distribueres, og (2) de parter, der har implementeret denne standard på deres websites eller i deres apps, og på denne måde får adgang til denne tegnrække? |
| --- | --- | --- |

1)

a)

Skal artikel 4, nr. 1, i forordning 2016/679 (1) af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF, sammenholdt med artikel 7 og 8 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, fortolkes således, at en tegnrække, som på en struktureret og maskinlæsbar måde fanger en internetbrugers præferencer i forbindelse med behandlingen af dennes personoplysninger, udgør en personoplysning som omhandlet i førnævnte bestemmelse i forhold til (1) en brancheorganisation, der stiller en standard til rådighed for sine medlemmer, hvormed den oplyser disse om, hvorledes den førnævnte tegnrække skal genereres, lagres og/eller distribueres, og (2) de parter, der har implementeret denne standard på deres websites eller i deres apps, og på denne måde får adgang til denne tegnrække?

| b) | Har det herved nogen betydning, at implementeringen af standarden medfører, at denne tegnrække er til rådighed sammen med en IP-adresse? |
| --- | --- |

b)

Har det herved nogen betydning, at implementeringen af standarden medfører, at denne tegnrække er til rådighed sammen med en IP-adresse?

| c) | Skal spørgsmål a) + b) besvares anderledes, såfremt denne regelgivende brancheorganisation ikke selv har nogen lovmæssig adgang til de personoplysninger, som inden for denne standard behandles af dens medlemmer?« |
| --- | --- |

c)

Skal spørgsmål a) + b) besvares anderledes, såfremt denne regelgivende brancheorganisation ikke selv har nogen lovmæssig adgang til de personoplysninger, som inden for denne standard behandles af dens medlemmer?«

| 2) | a) | Skal artikel 4, nr. 7), og artikel 24, nr. 1), i forordning 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF, sammenholdt med artikel 7 og 8 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, fortolkes således, at en regelgivende brancheorganisation må kvalificeres som dataansvarlig, såfremt den til sine medlemmer tilbyder en standard til administrationen af samtykker, som ud over en bindende teknisk ramme indeholder forskrifter, hvori det detaljeret fastsættes, hvorledes oplysninger om disse personers samtykke, som indeholder personoplysninger, skal lagres og distribueres? |
| --- | --- | --- |

2)

a)

Skal artikel 4, nr. 7), og artikel 24, nr. 1), i forordning 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF, sammenholdt med artikel 7 og 8 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, fortolkes således, at en regelgivende brancheorganisation må kvalificeres som dataansvarlig, såfremt den til sine medlemmer tilbyder en standard til administrationen af samtykker, som ud over en bindende teknisk ramme indeholder forskrifter, hvori det detaljeret fastsættes, hvorledes oplysninger om disse personers samtykke, som indeholder personoplysninger, skal lagres og distribueres?

| b) | Skal spørgsmål a) besvares anderledes, såfremt denne brancheorganisation ikke selv har nogen lovmæssig adgang til de personoplysninger, som inden for denne standard behandles af dens medlemmer? |
| --- | --- |

b)

Skal spørgsmål a) besvares anderledes, såfremt denne brancheorganisation ikke selv har nogen lovmæssig adgang til de personoplysninger, som inden for denne standard behandles af dens medlemmer?

| c) | Såfremt den regelgivende brancheorganisation skal angives som dataansvarlig eller fælles dataansvarlig ved behandlingen af internetbrugeres præferencer, omfatter den regelgivende brancheorganisations (fælles) ansvar også automatisk tredjemands påfølgende behandlinger, hvortil internetbrugernes præferencer blev erhvervet, såsom målrettet online annoncering fra udgivere og leverandører? |
| --- | --- |

c)

Såfremt den regelgivende brancheorganisation skal angives som dataansvarlig eller fælles dataansvarlig ved behandlingen af internetbrugeres præferencer, omfatter den regelgivende brancheorganisations (fælles) ansvar også automatisk tredjemands påfølgende behandlinger, hvortil internetbrugernes præferencer blev erhvervet, såsom målrettet online annoncering fra udgivere og leverandører?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27.4.2016 (EUT 2016, L 119, s. 1).

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/7 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/7

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale di Pistoia (Italien) den 23. september 2022 — QX mod Agos Ducato SpA

(Sag C-610/22)

(2022/C 482/10)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale di Pistoia

Parter i hovedsagen

Sagsøger: QX

Sagsøgt: Agos Ducato SpA

Præjudicielt spørgsmål

Omfatter udtrykket »[Medlemsstaterne sikrer endvidere,] at de bestemmelser, de fastsætter til gennemførelse af dette direktiv ikke omgås ved den måde aftalerne udformes«, i artikel 14, stk. 2, i direktiv 87/102/EØF (1) kun manglende angivelse af ÅOP i aftalen eller også fejlagtig angivelse heraf i aftalen?

---

(1)  Rådets direktiv 87/102/EØF af 22.12.1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om forbrugerkredit (EFT 1987, L 42, s. 48).

1

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/8 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/8

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d'État (Belgien) den 24. september 2022 — XXX mod Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

(Sag C-614/22)

(2022/C 482/11)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Conseil d'État

Parter i hovedsagen

Appellant: XXX

Appelindstævnte: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Kan artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/95/EU af 13. december 2011 om fastsættelse af standarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som personer med international beskyttelse, for en ensartet status for flygtninge eller for personer, der er berettiget til subsidiær beskyttelse, og for indholdet af en sådan beskyttelse (1) — som ikke er blevet gennemført i belgisk ret for at give mulighed for at give opholdstilladelse eller international beskyttelse til en moder til et barn, der er anerkendt som flygtning i Belgien, og som er ankommet til denne medlemsstat ledsaget af sin moder — have direkte virkning?
  I bekræftende fald, giver artikel 23 i direktiv 2011/95, i mangel af gennemførelse, en moder til et barn, der er anerkendt som flygtning i Belgien, og som er ankommet til denne medlemsstat ledsaget af sin moder, ret til at gøre krav på de i artikel 24-35 omhandlede fordele, herunder en opholdstilladelse, der gør det muligt for hende at leve lovligt i Belgien med sin familie, eller ret til at opnå international beskyttelse, selv om denne moder ikke individuelt opfylder de nødvendige betingelser for at opnå international beskyttelse? |
| --- | --- |

1)

Kan artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/95/EU af 13. december 2011 om fastsættelse af standarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som personer med international beskyttelse, for en ensartet status for flygtninge eller for personer, der er berettiget til subsidiær beskyttelse, og for indholdet af en sådan beskyttelse (1) — som ikke er blevet gennemført i belgisk ret for at give mulighed for at give opholdstilladelse eller international beskyttelse til en moder til et barn, der er anerkendt som flygtning i Belgien, og som er ankommet til denne medlemsstat ledsaget af sin moder — have direkte virkning?

I bekræftende fald, giver artikel 23 i direktiv 2011/95, i mangel af gennemførelse, en moder til et barn, der er anerkendt som flygtning i Belgien, og som er ankommet til denne medlemsstat ledsaget af sin moder, ret til at gøre krav på de i artikel 24-35 omhandlede fordele, herunder en opholdstilladelse, der gør det muligt for hende at leve lovligt i Belgien med sin familie, eller ret til at opnå international beskyttelse, selv om denne moder ikke individuelt opfylder de nødvendige betingelser for at opnå international beskyttelse?

| 2) | Forpligter den effektive virkning af artikel 23 i direktiv 2011/95, læst i lyset af artikel 7, 18 og 24 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, en medlemsstat, der ikke har udformet sin nationale lovgivning på en sådan måde, at familiemedlemmer [i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i det nævnte direktivs artikel 2, litra j),] til en person med en sådan status kan gøre krav på visse fordele, hvis de ikke individuelt opfylder betingelserne for at opnå samme status, til at indrømme de nævnte familiemedlemmer en ret til afledt flygtningestatus, med henblik på at de kan gøre krav på de nævnte fordele for at opretholde familieenheden? |
| --- | --- |

2)

Forpligter den effektive virkning af artikel 23 i direktiv 2011/95, læst i lyset af artikel 7, 18 og 24 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, en medlemsstat, der ikke har udformet sin nationale lovgivning på en sådan måde, at familiemedlemmer [i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i det nævnte direktivs artikel 2, litra j),] til en person med en sådan status kan gøre krav på visse fordele, hvis de ikke individuelt opfylder betingelserne for at opnå samme status, til at indrømme de nævnte familiemedlemmer en ret til afledt flygtningestatus, med henblik på at de kan gøre krav på de nævnte fordele for at opretholde familieenheden?

| 3) | Forpligter artikel 20 og 23 i direktiv 2011/95, læst i lyset af artikel 7, 18 og 24 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, en medlemsstat, der ikke har udformet sin nationale lovgivning på en sådan måde, at forældrene til en mindreårig flygtning kan nyde godt af de fordele, der er opregnet i direktivets artikel 24-35 [,til at give de nævnte forældre mulighed for] at opnå en afledt international beskyttelse med henblik på, at barnets tarv kan komme i første række, og for at sikre barnets faktiske flygtningestatus? |
| --- | --- |

3)

Forpligter artikel 20 og 23 i direktiv 2011/95, læst i lyset af artikel 7, 18 og 24 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, en medlemsstat, der ikke har udformet sin nationale lovgivning på en sådan måde, at forældrene til en mindreårig flygtning kan nyde godt af de fordele, der er opregnet i direktivets artikel 24-35 [,til at give de nævnte forældre mulighed for] at opnå en afledt international beskyttelse med henblik på, at barnets tarv kan komme i første række, og for at sikre barnets faktiske flygtningestatus?

---

(1)  EUT 2011, L 337, s. 9.

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/8 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/8

---

Appel iværksat den 23. september 2022 af HV og HW til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 13. juli 2022 i sag T-864/19, AI m.fl. mod ECDC

(Sag C-615/22 P)

(2022/C 482/12)

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: HV og HW (ved avocates L. Levi og A. Champetier)

De andre parter i appelsagen: Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) og AI og HY

Appellanterne har nedlagt følgende påstande

| — | Rettens dom ophæves. |
| --- | --- |

—

Rettens dom ophæves.

| — | Appellen fremmes til realitetsbehandling og appellanterne gives medhold i påstandene for Retten om annulation af afgørelsen af 11. februar 2019 om afslag på appellanternes ansøgning om erstatning af 11. oktober 2018, om fornødent annullation af afgørelsen af 10. september 2019 om afslag på appellanternes klage af 10. maj 2019 og om, at appelindstævnte tilpligtes at betale erstatning til appellanterne for det lidte økonomiske og ikke-økonomiske tab. |
| --- | --- |

—

Appellen fremmes til realitetsbehandling og appellanterne gives medhold i påstandene for Retten om annulation af afgørelsen af 11. februar 2019 om afslag på appellanternes ansøgning om erstatning af 11. oktober 2018, om fornødent annullation af afgørelsen af 10. september 2019 om afslag på appellanternes klage af 10. maj 2019 og om, at appelindstævnte tilpligtes at betale erstatning til appellanterne for det lidte økonomiske og ikke-økonomiske tab.

| — | Appelindstævnte tilpligtes at betale appellanternes sagsomkostninger ved begge instanser. |
| --- | --- |

—

Appelindstævnte tilpligtes at betale appellanternes sagsomkostninger ved begge instanser.

Anbringender og væsentligste argumenter

Tilsidesættelse af bistandspligten som fastsat i artikel 24 i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, evt. sammenholdt med Manual for ECDC Confidential Counsellors. Retlig fejl ved fastlæggelsen af rækkevidden af denne pligt i mangel af en formel ansøgning om bistand. Tilsidesættelse af pligten til at sikre sunde, sikre og værdige arbejdsvilkår.

Fejl i den retlige kvalificering af de faktiske omstændigheder ved fastslåelsen af, at oplysningerne i sagen ikke medførte en pligt for appelindstævnte til at yde bistand. Fordrejning af faktiske omstændigheder og af beviser.

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/9 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/9

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Förvaltningsrätten i Göteborg, migrationsdomstolen (Sverige) den 7. oktober 2022 — A.L. mod Migrationsverket

(Sag C-629/22)

(2022/C 482/13)

Processprog: svensk

Den forelæggende ret

Förvaltningsrätten i Göteborg, migrationsdomstolen

Parter i hovedsagen

Sagsøger: A.L.

Sagsøgt: Migrationsverket

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Hvordan skal tilbagesendelsesdirektivets (1) artikel 6, stk. 2, fortolkes? Medfører denne bestemmelse, at en tredjelandsstatsborger skal opfordres til straks at begive sig fra den medlemsstat, hvor vedkommende opholder sig ulovligt, til den medlemsstat, hvor vedkommende har en gyldig opholdstilladelse, når tredjelandsstatsborgerens øjeblikkelige udrejse ikke er nødvendig af hensyn til den offentlige orden eller den nationale sikkerhed? |
| --- | --- |

1)

Hvordan skal tilbagesendelsesdirektivets (1) artikel 6, stk. 2, fortolkes? Medfører denne bestemmelse, at en tredjelandsstatsborger skal opfordres til straks at begive sig fra den medlemsstat, hvor vedkommende opholder sig ulovligt, til den medlemsstat, hvor vedkommende har en gyldig opholdstilladelse, når tredjelandsstatsborgerens øjeblikkelige udrejse ikke er nødvendig af hensyn til den offentlige orden eller den nationale sikkerhed?

| 2) | Giver tilbagesendelsesdirektivet eller andre EU-retsakter vejledning om konsekvenserne af, at en national myndighed undlader at give den nødvendige opfordring i henhold til tilbagesendelsesdirektivets artikel 6, stk. 2? Medfører en eventuel manglende meddelelse af den nødvendige opfordring, at afgørelsen om udsendelse og afgørelsen om indrejseforbud er ugyldige? |
| --- | --- |

2)

Giver tilbagesendelsesdirektivet eller andre EU-retsakter vejledning om konsekvenserne af, at en national myndighed undlader at give den nødvendige opfordring i henhold til tilbagesendelsesdirektivets artikel 6, stk. 2? Medfører en eventuel manglende meddelelse af den nødvendige opfordring, at afgørelsen om udsendelse og afgørelsen om indrejseforbud er ugyldige?

| 3) | Hvis tilbagesendelsesdirektivets artikel 6, stk. 2, kræver, at der gives en sådan opfordring, og at det har en sådan konsekvens, er bestemmelsen da tilstrækkelig klar og præcis til at have direkte virkning? |
| --- | --- |

3)

Hvis tilbagesendelsesdirektivets artikel 6, stk. 2, kræver, at der gives en sådan opfordring, og at det har en sådan konsekvens, er bestemmelsen da tilstrækkelig klar og præcis til at have direkte virkning?

| 4) | Er national lovgivning, som den, der er fastsat i svensk ret i udlændingelovens kapitel 8, § 6, der fastsætter yderligere undtagelser fra en eventuel forpligtelse til at give en opfordring, forenelig med EU-retten? |
| --- | --- |

4)

Er national lovgivning, som den, der er fastsat i svensk ret i udlændingelovens kapitel 8, § 6, der fastsætter yderligere undtagelser fra en eventuel forpligtelse til at give en opfordring, forenelig med EU-retten?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/115/EF af 16.12.2008 om fælles standarder og procedurer i medlemsstaterne for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold (EUT 2008, L 348, s. 98).

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/10 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/10

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Apelacyjny w Warszawie (Polen) den 13. oktober 2022 — Rzecznik Praw Dziecka m.fl.

(Sag C-638/22)

(2022/C 482/14)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Sąd Apelacyjny w Warszawie

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: T.C., Prokurator Generalny og Rzecznik Praw Dziecka

Sagsøgte: M.C. og Prokuratora Prokuratury Okręgowej we Wrocławiu

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 11, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000 (1), samt artikel 22, artikel 24, artikel 27, stk. 6, og artikel 28, stk. 1 og 2, i Rådets forordning (EU) 2019/1111 af 25. juni 2019 om kompetence, anerkendelse og fuldbyrdelse af afgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om internationale børnebortførelser (omarbejdning) (2), sammenholdt med artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, fortolkes således, at disse bestemmelser er til hinder for nationale forskrifter, hvorefter fuldbyrdelsen af afgørelser i sager om bortførelse af en person, der er undergivet forældremyndighed eller værgemål i henhold til konventionen om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser, der blev indgået i Haag den 25. oktober 1980, efter anmodning fra Prokurator Generalny (generalstatsadvokaten), Rzecznik Praw Dziecka (ombudsmanden for børns rettigheder) eller Rzecznik Praw Obywatelskich (ombudsmanden) indgivet til Sąd Apelacyjny w Warszawie (appeldomstolen i Warszawa) inden for en frist på højst to uger fra den dato, hvor afgørelsen om bortførelse af den person, der er undergivet forældremyndighed eller værgemål, er blevet endelig, udsættes automatisk.

---

(1)  EUT 2003, L 338, s. 1.

(2)  EUT 2019, L 178, s. 1.

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/10 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/10

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litauen) den 13. oktober 2022 — R. A. m.fl. mod Luminor Bank AS ved den litauiske filial af Luminor Bank AS

(Sag C-645/22)

(2022/C 482/15)

Processprog: litauisk

Den forelæggende ret

Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

Parter i hovedsagen

Sagsøgere i første instans, appellanter og appellanter i kassationsanke: R. A. m.fl.

Sagsøgt i første instans og appellant i kassationsanke: Luminor Bank AS ved den litauiske filial af Luminor Bank AS

Præjudicielle spørgsmål

| 1. | Kan artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, i direktiv 93/13/EØF (1) fortolkes således, at hvis en forbruger giver udtryk for et ønske om at opretholde en aftale ved at erstatte et urimeligt vilkår i aftalen, kan en domstol efter at have fundet, at aftalen ikke kan forblive gyldig efter ophævelsen af det urimelige vilkår, træffe afgørelse om spørgsmålet om erstatning af det urimelige vilkår uden først at have vurderet muligheden for at annullere aftalen i sin helhed? |
| --- | --- |

1.

Kan artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, i direktiv 93/13/EØF (1) fortolkes således, at hvis en forbruger giver udtryk for et ønske om at opretholde en aftale ved at erstatte et urimeligt vilkår i aftalen, kan en domstol efter at have fundet, at aftalen ikke kan forblive gyldig efter ophævelsen af det urimelige vilkår, træffe afgørelse om spørgsmålet om erstatning af det urimelige vilkår uden først at have vurderet muligheden for at annullere aftalen i sin helhed?

| 2. | Afhænger besvarelsen af det første spørgsmål af, om den nationale domstol har den mulighed at erstatte det urimelige kontraktvilkår med en udfyldende bestemmelse eller en national bestemmelse, der finder anvendelse efter fælles overenskomst mellem parterne i den pågældende aftale? |
| --- | --- |

2.

Afhænger besvarelsen af det første spørgsmål af, om den nationale domstol har den mulighed at erstatte det urimelige kontraktvilkår med en udfyldende bestemmelse eller en national bestemmelse, der finder anvendelse efter fælles overenskomst mellem parterne i den pågældende aftale?

---

(1)  Rådets direktiv 93/13/EØF af 5.4.1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (EFT 1993, L 95, s. 29).

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/11 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/11

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Visoki upravni sud (Kroatien) den 18. oktober 2022 — Kolin Inşaat Turizm Sanayi ve Ticaret A.Ș. mod Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave

(Sag C-652/22)

(2022/C 482/16)

Processprog: kroatisk

Den forelæggende ret

Visoki upravni sud Republike Hrvatske

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Kolin Inşaat Turizm Sanayi ve Ticaret A.Ș.

Sagsøgt: Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Tillader artikel 76 i: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/25/EU af 26. februar 2014 om fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester og om ophævelse af direktiv 2004/17/EF (1), sammenholdt med direktivets artikel 36, at en ordregivende enhed kan tage hensyn til dokumenter, som en tilbudsgiver har fremlagt for første gang efter udløbet af fristen for afgivelse af tilbud, som ikke var indeholdt i det oprindelige tilbud, og som godtgør forhold, som tilbudsgiveren ikke havde angivet i det oprindelige tilbud? |
| --- | --- |

1)

Tillader artikel 76 i: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/25/EU af 26. februar 2014 om fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester og om ophævelse af direktiv 2004/17/EF (1), sammenholdt med direktivets artikel 36, at en ordregivende enhed kan tage hensyn til dokumenter, som en tilbudsgiver har fremlagt for første gang efter udløbet af fristen for afgivelse af tilbud, som ikke var indeholdt i det oprindelige tilbud, og som godtgør forhold, som tilbudsgiveren ikke havde angivet i det oprindelige tilbud?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, skal artikel 76 i direktiv 2014/25, sammenholdt med direktivets artikel 36, da fortolkes således, at de er til hinder for, at den ordregivende enhed efter den første tildelingsafgørelse er blevet annulleret, og sagen er blevet hjemvist til den ordregivende enhed med henblik på fornyet gennemgang og evaluering af tilbuddene, kan kræve yderligere dokumenter fra tilbudsgiveren, som godtgør, at betingelserne for deltagelse i udbudsproceduren er opfyldt, og som ikke var indeholdt i det oprindelige tilbud, såsom en liste over udførte arbejder suppleret med en henvisning, der ikke var indeholdt i den oprindelige liste over arbejder, dvs. som ikke var en del af det oprindelige tilbud? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, skal artikel 76 i direktiv 2014/25, sammenholdt med direktivets artikel 36, da fortolkes således, at de er til hinder for, at den ordregivende enhed efter den første tildelingsafgørelse er blevet annulleret, og sagen er blevet hjemvist til den ordregivende enhed med henblik på fornyet gennemgang og evaluering af tilbuddene, kan kræve yderligere dokumenter fra tilbudsgiveren, som godtgør, at betingelserne for deltagelse i udbudsproceduren er opfyldt, og som ikke var indeholdt i det oprindelige tilbud, såsom en liste over udførte arbejder suppleret med en henvisning, der ikke var indeholdt i den oprindelige liste over arbejder, dvs. som ikke var en del af det oprindelige tilbud?

| 3) | Såfremt besvarelsen af det første spørgsmål er bekræftende, skal artikel 76 i direktiv 2014/25, sammenholdt med direktivets artikel 36, fortolkes således, at de er til hinder for, at den økonomiske aktør, efter at den første tildelingsafgørelse er blevet annulleret, og sagen er blevet hjemvist til den ordregivende enhed med henblik på fornyet gennemgang og evaluering af tilbuddene, for den ordregivende enhed fremlægger dokumenter, som godtgør, at betingelserne for deltagelse i udbudsproceduren er opfyldt, og som ikke var indeholdt i det oprindelige tilbud, såsom en liste over udførte arbejder suppleret med en henvisning, der ikke var indeholdt i den oprindelige liste over arbejder, dvs. som ikke var en del af det oprindelige tilbud? |
| --- | --- |

3)

Såfremt besvarelsen af det første spørgsmål er bekræftende, skal artikel 76 i direktiv 2014/25, sammenholdt med direktivets artikel 36, fortolkes således, at de er til hinder for, at den økonomiske aktør, efter at den første tildelingsafgørelse er blevet annulleret, og sagen er blevet hjemvist til den ordregivende enhed med henblik på fornyet gennemgang og evaluering af tilbuddene, for den ordregivende enhed fremlægger dokumenter, som godtgør, at betingelserne for deltagelse i udbudsproceduren er opfyldt, og som ikke var indeholdt i det oprindelige tilbud, såsom en liste over udførte arbejder suppleret med en henvisning, der ikke var indeholdt i den oprindelige liste over arbejder, dvs. som ikke var en del af det oprindelige tilbud?

---

(1)  EUT 2014, L 94, s. 243.

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/12 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/12

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litauen) den 20. oktober 2022 — Bruc Bond UAB mod Lietuvos bankas

(Sag C-661/22)

(2022/C 482/17)

Processprog: litauisk

Den forelæggende ret

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Parter i hovedsagen

Appellant (sagsøger i første instans): Bruc Bond UAB

Anden part i appelsagen (sagsøgte i første instans): Lietuvos bankas

Præjudicielt spørgsmål

Hvis et betalingsinstitut under de i hovedsagen foreliggende omstændigheder tager imod midler uden en specifik betalingsordre om at overføre dem samme arbejdsdag eller den følgende arbejdsdag, og midlerne forbliver på betalingsinstituttets konto, der er beregnet til at gennemføre betalingstransaktioner i længere tid end den fastsatte frist for gennemførelsen af betalingstjenesten i henhold til lovgivningen, skal de handlinger, som betalingsinstituttet foretager, da betragtes som:

| a) | en del af en betalingstjeneste som defineret i artikel 4, nr. 3) og 5), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/2366 (1) af 25. november 2015 om betalingstjenester i det indre marked, om ændring af direktiv 2002/65/EF, 2009/110/EF og 2013/36/EU og forordning (EU) nr. 1093/2010 og om ophævelse af direktiv 2007/64/EF, som gennemføres af betalingsinstituttet, eller |
| --- | --- |

a)

en del af en betalingstjeneste som defineret i artikel 4, nr. 3) og 5), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/2366 (1) af 25. november 2015 om betalingstjenester i det indre marked, om ændring af direktiv 2002/65/EF, 2009/110/EF og 2013/36/EU og forordning (EU) nr. 1093/2010 og om ophævelse af direktiv 2007/64/EF, som gennemføres af betalingsinstituttet, eller

| b) | udstedelse af elektroniske penge som defineret i artikel 2, nr. 2), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/110/EF (2) af 16. september 2009 om adgang til at optage og udøve virksomhed som udsteder af elektroniske penge og tilsyn med en sådan virksomhed, ændring af direktiv 2005/60/EF og 2006/48/EF og ophævelse af direktiv 2000/46/EF? |
| --- | --- |

b)

udstedelse af elektroniske penge som defineret i artikel 2, nr. 2), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/110/EF (2) af 16. september 2009 om adgang til at optage og udøve virksomhed som udsteder af elektroniske penge og tilsyn med en sådan virksomhed, ændring af direktiv 2005/60/EF og 2006/48/EF og ophævelse af direktiv 2000/46/EF?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/2366 af 25.11.2015 om betalingstjenester i det indre marked, om ændring af direktiv 2002/65/EF, 2009/110/EF og 2013/36/EU og forordning (EU) nr. 1093/2010 og om ophævelse af direktiv 2007/64/EF (EUT 2015, L 337, s. 35).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/110/EF af 16.9.2009 om adgang til at optage og udøve virksomhed som udsteder af elektroniske penge og tilsyn med en sådan virksomhed, ændring af direktiv 2005/60/EF og 2006/48/EF og ophævelse af direktiv 2000/46/EF (EUT 2009, L 267, s. 7).

---

Retten

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/13 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/13

---

Rettens dom af 19. oktober 2022 — SC mod Eulex Kosovo

(Sag T-242/17 RENV) (1)

(Voldgiftsbestemmelse - fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - internationalt civilt personale ved Den Europæiske Unions internationale missioner - flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter - intern udvælgelsesprøve - ikke-forlængelse af en tidsbegrænset kontrakt - ansvar i kontraktforhold - ansvar uden for kontraktforhold - erstatningssøgsmål - Rettens kompetence - formaliteten - udeblivelsessag)

(2022/C 482/18)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: SC (ved advokat A. Kunst)

Sagsøgt: Eulex Kosovo (Pristina, Kosovo) (ved L.-G. Wigemark, som befuldmægtiget, bistået af advokat E. Raoult)

Sagens genstand

Sagsøgeren har med søgsmålet støttet på artikel 272 TEUF og 268 TEUF i det væsentlige nedlagt påstand om, at Retten, efter at den har fastslået for det første, at Eulex Kosovo har tilsidesat sine kontraktmæssige og ikke-kontraktmæssige forpligtelser, og for det andet, at afgørelsen om ikke at imødekomme sagsøgerens ansøgning efter den interne udvælgelsesprøve, som blev afholdt den 19. juli 2016, til stillingen som anklager og afgørelsen om ikke at forlænge sagsøgerens sidste ansættelseskontrakt, som fulgte deraf, var ulovlige, tilpligter Eulex Kosovo at betale erstatning for det økonomiske og ikke-økonomiske tab, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge heraf.

Konklusion

| 1) | Eulex Kosovo betaler SC en erstatning for det lidte økonomiske tab svarende til 19 måneders bruttoløn med tillæg af dagpenge og lønforhøjelser svarende til, at sidste ansættelseskontrakt var blevet forlænget frem til den 14. juni 2018, samt en erstatning for det lidte ikke-økonomiske tab, der efter ret og billighed er opgjort til 50 000 EUR. |
| --- | --- |

1)

Eulex Kosovo betaler SC en erstatning for det lidte økonomiske tab svarende til 19 måneders bruttoløn med tillæg af dagpenge og lønforhøjelser svarende til, at sidste ansættelseskontrakt var blevet forlænget frem til den 14. juni 2018, samt en erstatning for det lidte ikke-økonomiske tab, der efter ret og billighed er opgjort til 50 000 EUR.

| 2) | Eulex Kosovo betaler omkostningerne i forbindelse med nærværende sag samt med, sag C-730/18 P og sag T-242/17. |
| --- | --- |

2)

Eulex Kosovo betaler omkostningerne i forbindelse med nærværende sag samt med, sag C-730/18 P og sag T-242/17.

---

(1)  EUT C 231 af 17.7.2017.

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/13 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/13

---

Rettens dom af 9. november 2022 — Ferriera Valsabbia og Valsabbia Investimenti mod Kommissionen

(Sag T-655/19) (1)

(Konkurrence - karteller - markedet for rundt armeringsstål - afgørelse, der fastslår en overtrædelse af artikel 65 KS, efter EKSF-traktatens udløb, på grundlag af forordning (EF) nr. 1/2003 - fastsættelse af priser - begrænsning af og kontrol med produktionen og afsætningen - afgørelse truffet efter annullation af tidligere afgørelser - afholdelse af en ny mundtlig høring i overværelse af medlemsstaternes konkurrencemyndigheder - ret til forsvar - princippet om god forvaltningsskik - rimelig frist - begrundelsespligt)

(2022/C 482/19)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøgere: Ferriera Valsabbia SpA (Odolo, Italien) og Valsabbia Investimenti SpA (Odolo) (ved advokaterne D. Fosselard, D. Slater og G. Carnazza)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved P. Rossi, G. Conte og C. Sjödin, som befuldmægtigede, bistået af advokat P. Manzini)

Sagens genstand

Angående et søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2019) 4969 final af 4. juli 2019 om en procedure efter EKSF-traktatens artikel 65 (sag AT.37956 — Rundt armeringsstål), for så vidt som det heri konstateres, at sagsøgerne har overtrådt denne bestemmelse, og for så vidt som de pålægges en bøde på 5,125 mio. EUR til solidarisk hæftelse.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Ferriera Valsabbia SpA og Valsabbia Investimenti SpA betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Ferriera Valsabbia SpA og Valsabbia Investimenti SpA betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 399 af 25.11.2019.

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/14 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/14

---

Rettens dom af 9. november 2022 — Alfa Acciai mod Kommissionen

(Sag T-656/19) (1)

(Konkurrence - karteller - markedet for rundt armeringsstål - afgørelse, der fastslår en overtrædelse af artikel 65 KS, efter EKSF-traktatens udløb, på grundlag af forordning (EF) nr. 1/2003 - fastsættelse af priser - begrænsning af og kontrol med produktionen og afsætningen - afgørelse truffet efter annullation af tidligere afgørelser - afholdelse af en ny mundtlig høring i overværelse af medlemsstaternes konkurrencemyndigheder - ret til forsvar - princippet om god forvaltningsskik - rimelig frist - begrundelsespligt)

(2022/C 482/20)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Alfa Acciai SpA (Brescia, Italien) (ved advokaterne D. Fosselard, D. Slater og G. Carnazza)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved P. Rossi, G. Conte og C. Sjödin, som befuldmægtigede, bistået advokat af P. Manzini)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2019) 4969 final af 4. juli 2019 om en procedure efter EKSF-traktatens artikel 65 (sag AT.37956 — Rundt armeringsstål), for så vidt som det heri konstateres, at sagsøgeren har overtrådt denne bestemmelse, og for så vidt som den pålægges en bøde på 3,587 mio. EUR.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Alfa Acciai SpA betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Alfa Acciai SpA betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 399 af 25.11.2019.

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/15 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/15

---

Rettens dom af 9. november 2022 — Feralpi mod Kommissionen

(Sag T-657/19) (1)

(Konkurrence - karteller - markedet for rundt armeringsstål - afgørelse, der fastslår en overtrædelse af artikel 65 KS, efter EKSF-traktatens udløb, på grundlag af forordning (EF) nr. 1/2003 - fastsættelse af priser - begrænsning af og kontrol med produktionen og afsætningen - afgørelse truffet efter annullation af tidligere afgørelser - afholdelse af en ny mundtlig høring i overværelse af medlemsstaternes konkurrencemyndigheder - ret til forsvar - princippet om god forvaltningsskik - rimelig frist - begrundelsespligt - proportionalitet - princippet ne bis in idem - ulovlighedsindsigelse - kompleks, samlet og vedvarende overtrædelse - bevis for deltagelsen i kartellet - offentlig afstandtagen - fuld prøvelsesret)

(2022/C 482/21)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Feralpi Holding SpA (Brescia, Italien) (ved advokaterne G. Roberti og I. Perego)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved P. Rossi, G. Conte og C. Sjödin, som befuldmægtigede, bistået af advokat P. Manzini)

Sagens genstand

Angående et søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2019) 4969 final af 4. juli 2019 om en procedure efter EKSF-traktatens artikel 65 (sag AT.37956 — Rundt armeringsstål) og/eller om annullation eller nedsættelse af den bøde, som sagsøgeren er blevet pålagt

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Feralpi Holding SpA betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Feralpi Holding SpA betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 399 af 25.11.2019.

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/15 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/15

---

Rettens dom af 9. november 2022 — Ferriere Nord mod Kommissionen

(Sag T-667/19) (1)

(Konkurrence - karteller - markedet for rundt armeringsstål - afgørelse, der fastslår en overtrædelse af artikel 65 KS, efter EKSF-traktatens udløb, på grundlag af forordning (EF) nr. 1/2003 - fastsættelse af priser - begrænsning af og kontrol med produktionen og afsætningen - afgørelse truffet efter annullation af tidligere afgørelser - afholdelse af en ny mundtlig høring i overværelse af medlemsstaternes konkurrencemyndigheder - ret til forsvar - princippet om god forvaltningsskik - rimelig frist - begrundelsespligt - proportionalitet - princippet non bis in idem - ulovlighedsindsigelse - bevisbyrden for deltagelsen i kartellet - skærpende omstændigheder - recidiv - formildende omstændigheder - ligebehandling - fuld prøvelsesret)

(2022/C 482/22)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Ferriere Nord SpA (Osoppo, Italien) (ved advokaterne W. Viscardini, G. Donà og B. Comparini)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved P. Rossi, G. Conte og C. Sjödin, som befuldmægtigede, bistået af M. Moretto)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union (ved O. Segnana og E. Ambrosini, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF, principalt med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2019) 4969 final af 4. juli 2019 om en procedure efter EKSF-traktatens artikel 65 (sag AT.37956 — rundt armeringsstål), og, subsidiært, om en nedsættelse af den bøde, som sagsøgeren er blevet pålagt.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Ferriere Nord SpA bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Kommissionen. |
| --- | --- |

2)

Ferriere Nord SpA bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Kommissionen.

| 3) | Rådet for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Rådet for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 399 af 25.11.2019.

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/16 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/16

---

Rettens dom af 19. oktober 2022 — Grækenland mod Kommissionen

(Sag T-850/19) (1)

(Statsstøtte - aktiviteter i forbindelse med produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter - Grækenlands støtteordninger i form af rentegodtgørelser og statsgarantier på eksisterende lån og nye lån med henblik på at afhjælpe skader, der er forårsaget af naturkatastrofer eller af andre usædvanlige begivenheder - afgørelse, der erklærer støtteordningerne uforenelige med det indre marked og ulovlige og pålægger tilbagesøgning af den udbetalte støtte - støtte begrænset til katastroferamte geografiske områder - fordel - selektiv karakter - princippet om god forvaltningsskik - procedurens varighed - berettiget forventning - forældelsesfrist - artikel 17 i forordning (EU) 2015/1589)

(2022/C 482/23)

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: Den Hellenske Republik (ved E. Tsaousi, E. Leftheriotou og A.-V. Vasilopoulou, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved A. Bouchagiar og T. Ramopoulos, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Med sit søgsmål, der er støttet på artikel 263 TEUF, har Den Hellenske Republik nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse (EU) 2020/394 af 7. oktober 2019 om foranstaltningerne SA.39119 (2016/C) (ex 2015/NN) (ex 2014/CP), som Den Hellenske Republik har gennemført i form af rentegodtgørelser og garantier i forbindelse med brandene i 2007 (denne afgørelse omfatter kun landbrugssektoren) (EUT 2020, L 76, s. 4).

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Den Hellenske Republik betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Den Hellenske Republik betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 68 af 2.3.2020.

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/17 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/17

---

Rettens dom af 19. oktober 2022 — Sogia Ellas mod Kommissionen

(Sag T-347/20) (1)

(Statsstøtte - aktiviteter i forbindelse med produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter - Grækenlands støtteordninger i form af rentegodtgørelser og statsgarantier på eksisterende lån og nye lån med henblik på at afhjælpe skader, der er forårsaget af naturkatastrofer eller af andre usædvanlige begivenheder - afgørelse, der erklærer støtteordningerne uforenelige med det indre marked og ulovlige og pålægger tilbagesøgning af den udbetalte støtte - støtte begrænset til katastroferamte geografiske områder - fordel - selektiv karakter - det markedsøkonomiske princip - princippet om god forvaltningsskik - retten til at blive hørt - procedurens varighed - berettiget forventning - forældelsesfrist - artikel 17 i forordning (EU) 2015/1589)

(2022/C 482/24)

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: Sogia Ellas AE (Athen, Grækenland) (ved advokaterne P. Bernitsas, M. Androulakaki, A. Patsalia og E. Kalogiannis)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved A. Bouchagiar og T. Ramopoulos, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Myloi Sogias AE (Maroussi, Grækenland) (ved advokaterne S. Pappas og A. Pappas)

Sagens genstand

Med sit søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse (EU) 2020/394 af 7. oktober 2019 om foranstaltningerne SA.39119 (2016/C) (ex 2015/NN) (ex 2014/CP) [som Den Hellenske Republik har gennemført i form af rentegodtgørelser og garantier i forbindelse med brandene i 2007 (denne afgørelse omfatter kun landbrugssektoren) (EUT 2020, L 76, s. 4).

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Sogia Ellas AE bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kommissionen afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Sogia Ellas AE bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kommissionen afholdte omkostninger.

| 3) | Myloi Sogias AE bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Myloi Sogias AE bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 271 af 17.8.2020.

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/17 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/17

---

Rettens dom af 19. oktober 2022 — Lenovo Global Technology Belgium mod fællesforetagendet EuroHPC

(Sag T-717/20) (1)

(Offentlige kontrakter - udbudsprocedure - erhvervelse, levering og vedligeholdelse af supercomputeren Leonardo for hosting-enheden Cineca - afvisning af en tilbudsgivers bud - ligebehandling - princippet om god forvaltningsskik - åbenbart urigtigt skøn)

(2022/C 482/25)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Lenovo Global Technology Belgium BV (Machelen, Belgien) (ved advokaterne S. Sakellariou, G. Forwood og F. Abou Zeid)

Sagsøgt: Fællesforetagendet for europæisk højtydende databehandling (ved advokaterne P.E. Partsch og F. Dewald)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Europa-Kommissionen (ved L. André, M. Ilkova, P.J. Loewenthal, C. Vollrath og T. Van Noyen, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Med sit søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Det europæiske fællesforetagende for højtydende databehandlings (EuroHPC) afgørelse Ares(2020)5103538) af 29. september 2020 om afvisning af Lenovos tilbud på delkontrakt nr. 3 i udbudsproceduren SMART 2019/1084 vedrørende erhvervelse, levering og vedligeholdelse af supercomputeren Leonardo for hosting-enheden Cineca og om tildeling af kontrakten til en anden tilbudsgiver.

Konklusion

| 1) | Fællesforetagendet for europæisk højtydende databehandling (EuroHPC) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Fællesforetagendet for europæisk højtydende databehandling (EuroHPC) frifindes.

| 2) | Lenovo Global Technology Belgium BV bærer sine egne omkostninger og betaler de af fællesforetagendet for europæisk højtydende databehandling (EuroHPC) afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Lenovo Global Technology Belgium BV bærer sine egne omkostninger og betaler de af fællesforetagendet for europæisk højtydende databehandling (EuroHPC) afholdte omkostninger.

| 3) | Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 53 af 15.2.2021.

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/18 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/18

---

Rettens dom af 19. oktober 2022 — Greenwich Polo Club mod EUIPO — Lifestyle Equities (GREENWICH POLO CLUB)

(Sag T-437/21) (1)

(EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EU-figurmærket GREENWICH POLO CLUB - det ældre EU-figurmærke BEVERLY HILLS POLO CLUB - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001 - omfanget af den undersøgelse, som appelkammeret skal foretage - artikel 71 i forordning 2017/1001 - artikel 27, stk. 2, i delegeret forordning (EU) 2018/625)

(2022/C 482/26)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Greenwich Polo Club, Inc. (Greenwich, Connecticut, De Forenede Stater) (ved advokat R. Zammitt)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved T. Frydendahl og J. Ivanauskas, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Lifestyle Equities CV (Amsterdam, Nederlandene) (ved advokat S. Terpstra)

Sagens genstand

Med sit søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af afgørelse truffet den 10. maj 2021 af Første Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 300/2020-1) vedrørende en indsigelsessag mellem intervenienten, Lifestyle Equities CV, og sagsøgeren.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Greenwich Polo Club, Inc. betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Greenwich Polo Club, Inc. betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 401 af 4.10.2021.

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/19 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/19

---

Rettens dom af 19. oktober 2022 — Kaczorowska mod EUIPO — Groupe Marcelle (MAESELLE)

(Sag T-716/21) (1)

(EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EU-figurmærket MAESELLE - det ældre EU-figurmærke MARCELLE - relativ registreringshindring - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001)

(2022/C 482/27)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Katarzyna Kaczorowska (Warszawa, Polen) (ved advokat P. Kurcman)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved M. Chylińska og D. Gája, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO: Groupe Marcelle Inc. (Lachine, Quebec, Canada)

Sagens genstand

Med sit søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af afgørelse truffet den 6. september 2021 af Fjerde Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 670/2021-4).

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Katarzyna Kaczorowska betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Katarzyna Kaczorowska betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 2 af 3.1.2022.

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/19 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/19

---

Rettens dom af 19. oktober 2022 — Kaczorowska mod EUIPO — Groupe Marcelle (MAESELLE)

(Sag T-718/21) (1)

(EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EU-ordmærket MAESELLE - det ældre EU-figurmærke MARCELLE - relativ registreringshindring - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001)

(2022/C 482/28)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Katarzyna Kaczorowska (Warszawa, Polen) (ved advokat P. Kurcman)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved M. Chylińska og D. Gája, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO: Groupe Marcelle Inc. (Lachine, Quebec, Canada)

Sagens genstand

Med sit søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af afgørelse truffet den 6. september 2021 af Fjerde Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 671/2021-4).

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Katarzyna Kaczorowska betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Katarzyna Kaczorowska betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 2 af 3.1.2022.

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/20 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/20

---

Rettens kendelse af 27. oktober 2022 — Coulter Ventures mod EUIPO — iWeb (R)

(Sag T-457/21) (1)

(EU-varemærker - indsigelsessag - tilbagetagelse af indsigelsen - ufornødent at træffe afgørelse)

(2022/C 482/29)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Coulter Ventures LLC (Columbus, Ohio, De Forenede Stater) (ved advokaterne R. Dissmann, L. Jones og M. Lotz)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved M. Eberl og D. Gája, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: iWeb GmbH (Berlin, Tyskland) (ved advokat T. Boddien)

Sagens genstand

Med sit søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af afgørelsen truffet den 2. juni 2021 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 2789/2019-4).

Konklusion

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.

| 2) | Coulter Ventures LLC og iWeb GmbH bærer deres egne omkostninger og betaler hver halvdelen af de af Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Coulter Ventures LLC og iWeb GmbH bærer deres egne omkostninger og betaler hver halvdelen af de af Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 391 af 27.9.2021.

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/21 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/21

---

Sag anlagt den 16. september 2022 — Robin Wood m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-575/22)

(2022/C 482/30)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Robin Wood — Gewaltfreie Aktionsgemeinschaft für Natur und Umwelt eV (Hamburg, Tyskland) og 6 andre (ved advokat C. Baldon)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Kommissionens afgørelse med reference Ares(2022)4939323 af 6. juli 2022, hvorved Kommissionen afslog den anmodning om intern prøvelse af 3. februar 2022, som sagsøgerne have indgivet i henhold til Århuskonventionens artikel 10, annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse med reference Ares(2022)4939323 af 6. juli 2022, hvorved Kommissionen afslog den anmodning om intern prøvelse af 3. februar 2022, som sagsøgerne have indgivet i henhold til Århuskonventionens artikel 10, annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne fremsat følgende anbringender.

| 1. | Hvad angår »skovbrugsaktiviteter« har sagsøgerne fremsat seks anbringender, hvormed det gøres gældende, at den anfægtede afgørelse er behæftet med:






  — | retlige fejl og åbenbart urigtige skøn for så vidt angår kriteriet til fastlæggelse af, om en aktivitet yder et væsentligt bidrag til modvirkning af klimaændringer |
| --- | --- | --- |

1.

Hvad angår »skovbrugsaktiviteter« har sagsøgerne fremsat seks anbringender, hvormed det gøres gældende, at den anfægtede afgørelse er behæftet med:

—

retlige fejl og åbenbart urigtige skøn for så vidt angår kriteriet til fastlæggelse af, om en aktivitet yder et væsentligt bidrag til modvirkning af klimaændringer

| — | retlige fejl og åbenbart urigtige skøn for så vidt angår fritagelsen for skovbrugsbedrifter på under 13 hektarer fra at foretage en analyse af klimafordelene i kriteriet for et væsentligt bidrag til modvirkning af klimaændringer |
| --- | --- |

—

retlige fejl og åbenbart urigtige skøn for så vidt angår fritagelsen for skovbrugsbedrifter på under 13 hektarer fra at foretage en analyse af klimafordelene i kriteriet for et væsentligt bidrag til modvirkning af klimaændringer

| — | retlige fejl og åbenbart urigtige skøn for så vidt angår kriteriet til fastlæggelse af, hvornår en aktivitet ikke er til væsentlig skade for tilpasning til klimaændringer |
| --- | --- |

—

retlige fejl og åbenbart urigtige skøn for så vidt angår kriteriet til fastlæggelse af, hvornår en aktivitet ikke er til væsentlig skade for tilpasning til klimaændringer

| — | retlige fejl for så vidt angår kriteriet til fastlæggelse af, hvornår en aktivitet ikke gør væsentlig skade for omstillingen til en cirkulær økonomi |
| --- | --- |

—

retlige fejl for så vidt angår kriteriet til fastlæggelse af, hvornår en aktivitet ikke gør væsentlig skade for omstillingen til en cirkulær økonomi

| — | retlige fejl for så vidt angår kriteriet til fastlæggelse af, hvornår en aktivitet ikke gør væsentlig skade for modvirkning af klimaændringer |
| --- | --- |

—

retlige fejl for så vidt angår kriteriet til fastlæggelse af, hvornår en aktivitet ikke gør væsentlig skade for modvirkning af klimaændringer

| — | retlige fejl og åbenbart urigtige skøn for så vidt angår kriteriet til fastlæggelse af, hvornår en aktivitet ikke gør væsentlig skade for beskyttelse og genopretning af biodiversitet og økosystemer. |
| --- | --- |

—

retlige fejl og åbenbart urigtige skøn for så vidt angår kriteriet til fastlæggelse af, hvornår en aktivitet ikke gør væsentlig skade for beskyttelse og genopretning af biodiversitet og økosystemer.

| 2. | Hvad angår »bioenergirelaterede aktiviteter i forbindelse med skovbrug« har sagsøgerne fremsat seks anbringender, hvormed det gøres gældende, at den anfægtede afgørelse er behæftet med:






  — | åbenbart urigtige skøn ved at fastslå, at kriteriet for vurdering af et »væsentligt bidrag til modvirkning af klimaændringer« er passende med henblik på at afgøre, om en aktivitet udgør et væsentligt bidrag til modvirkning af klimaændringer |
| --- | --- | --- |

2.

Hvad angår »bioenergirelaterede aktiviteter i forbindelse med skovbrug« har sagsøgerne fremsat seks anbringender, hvormed det gøres gældende, at den anfægtede afgørelse er behæftet med:

—

åbenbart urigtige skøn ved at fastslå, at kriteriet for vurdering af et »væsentligt bidrag til modvirkning af klimaændringer« er passende med henblik på at afgøre, om en aktivitet udgør et væsentligt bidrag til modvirkning af klimaændringer

| — | retlige fejl for så vidt angår standarderne til fastsættelse af de tekniske screeningskriterier |
| --- | --- |

—

retlige fejl for så vidt angår standarderne til fastsættelse af de tekniske screeningskriterier

| — | åbenbart urigtige skøn ved at fastslå, at kriteriet for vurdering af et »væsentligt bidrag til modvirkning af klimaændringer« for så vidt angår bioenergirelaterede aktiviteter i forbindelse med skovbrug er baseret på definitiv videnskabelig dokumentation og forsigtighedsprincippet |
| --- | --- |

—

åbenbart urigtige skøn ved at fastslå, at kriteriet for vurdering af et »væsentligt bidrag til modvirkning af klimaændringer« for så vidt angår bioenergirelaterede aktiviteter i forbindelse med skovbrug er baseret på definitiv videnskabelig dokumentation og forsigtighedsprincippet

| — | åbenbart urigtige skøn ved at fastslå, at de kriterier om »ikke at gøre væsentlig skade«, der gælder for bioenergirelaterede aktiviteter i forbindelse med skovbrug, sikrer, at de pågældende aktiviteter ikke i væsentlig grad skader nogle af de andre miljømål i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 af 18. juni 2020 (1) |
| --- | --- |

—

åbenbart urigtige skøn ved at fastslå, at de kriterier om »ikke at gøre væsentlig skade«, der gælder for bioenergirelaterede aktiviteter i forbindelse med skovbrug, sikrer, at de pågældende aktiviteter ikke i væsentlig grad skader nogle af de andre miljømål i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 af 18. juni 2020 (1)

| — | retlige fejl og åbenbart urigtige skøn for så vidt angår kriterierne vedrørende væsentligt bidrag til tilpasning til klimaændringer |
| --- | --- |

—

retlige fejl og åbenbart urigtige skøn for så vidt angår kriterierne vedrørende væsentligt bidrag til tilpasning til klimaændringer

| — | retlige fejl og urigtige skøn ved anvendelsen af Parisaftalen og De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer. |
| --- | --- |

—

retlige fejl og urigtige skøn ved anvendelsen af Parisaftalen og De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 af 18.6.2020 om fastlæggelse af en ramme til fremme af bæredygtige investeringer og om ændring af forordning (EU) 2019/2088 (EUT 2020, L 198, s. 13).

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/22 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/22

---

Sag anlagt den 23. september 2022 — RH m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-596/22)

(2022/C 482/31)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: RH, RI, RJ, RK og RL (ved advokat P. Holtrop)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Kommissionens afgørelse af 8. juni 2022, C (2022) 3942 final, statsstøtte SA. 102454 (2022/N) — Spanien og SA. 102569 (2022/N) — Portugal — vedrørende mekanismen til justering af produktionsomkostninger med henblik på nedsættelse af engrosprisen på el på det iberiske marked, annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse af 8. juni 2022, C (2022) 3942 final, statsstøtte SA. 102454 (2022/N) — Spanien og SA. 102569 (2022/N) — Portugal — vedrørende mekanismen til justering af produktionsomkostninger med henblik på nedsættelse af engrosprisen på el på det iberiske marked, annulleres.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne fremsat fem anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at Kommissionen har begået en faktisk fejl og undladt at vurdere den nationale statsstøtteforanstaltnings virkemåde.
  Kommissionen har ikke fuldt ud forstået virkemåden for foranstaltningen i Real Decreto-Ley 10/2022 (1). I Kommissionens analyse i den anfægtede afgørelse er det ikke klart, at Kommissionen er bekendt med, at undtagelsen fra sikrede elleverancer ikke omfatter alle de mulige sikringer, eftersom Kommissionen i visse punkter henviser til, at denne undtagelse gælder for aktører på engrosmarkedet, mens den i andre punkter anses for at påvirke alle sikringer. Dette har resulteret i, at Kommissionen ikke har taget hensyn til sagsøgernes stilling og med urette har konkluderet, at statsstøtteordningen er forenelig med EU-retten. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at Kommissionen har begået en faktisk fejl og undladt at vurdere den nationale statsstøtteforanstaltnings virkemåde.

Kommissionen har ikke fuldt ud forstået virkemåden for foranstaltningen i Real Decreto-Ley 10/2022 (1). I Kommissionens analyse i den anfægtede afgørelse er det ikke klart, at Kommissionen er bekendt med, at undtagelsen fra sikrede elleverancer ikke omfatter alle de mulige sikringer, eftersom Kommissionen i visse punkter henviser til, at denne undtagelse gælder for aktører på engrosmarkedet, mens den i andre punkter anses for at påvirke alle sikringer. Dette har resulteret i, at Kommissionen ikke har taget hensyn til sagsøgernes stilling og med urette har konkluderet, at statsstøtteordningen er forenelig med EU-retten.

| 2. | Andet anbringende om, at foranstaltningen i Real Decreto-Ley 10/2022 hverken er hensigtsmæssig eller proportional:






  — | Selv om statsstøttemekanismen er målrettet mod at opfylde sit formål, kunne andre og mindre indgribende midler, som ikke ville have påvirket sagsøgernes stilling på markedet negativt, være blevet benyttet til at opnå dens mål. |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at foranstaltningen i Real Decreto-Ley 10/2022 hverken er hensigtsmæssig eller proportional:

—

Selv om statsstøttemekanismen er målrettet mod at opfylde sit formål, kunne andre og mindre indgribende midler, som ikke ville have påvirket sagsøgernes stilling på markedet negativt, være blevet benyttet til at opnå dens mål.

| — | Disse midler ville også have forhindret forstyrrelser, som er en konsekvens af støtteordningen, såsom at sagsøgerne stilles ugunstigt i forhold til markedskonkurrenter med anderledes energiforsyningsstrukturer, eller muligheden for at et selskab, hos hvilket sagsøgerne har sikret en del af deres elforbrug, og dets kunder, tildeles en uventet gevinst. |
| --- | --- |

—

Disse midler ville også have forhindret forstyrrelser, som er en konsekvens af støtteordningen, såsom at sagsøgerne stilles ugunstigt i forhold til markedskonkurrenter med anderledes energiforsyningsstrukturer, eller muligheden for at et selskab, hos hvilket sagsøgerne har sikret en del af deres elforbrug, og dets kunder, tildeles en uventet gevinst.

| 3. | Tredje anbringende om, at foranstaltningen i Real Decreto-Ley 10/2022 ikke er i overensstemmelse med artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/943 (2) og artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2019/944 (3):






  — | Statsstøtteordningen er ikke forenelig med undtagelserne fra fri prisfastsættelse i artikel 5, stk. 2, i direktiv 2019/944, fordi der kunne være blevet truffet andre og mindre skadelige foranstaltninger. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at foranstaltningen i Real Decreto-Ley 10/2022 ikke er i overensstemmelse med artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/943 (2) og artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2019/944 (3):

—

Statsstøtteordningen er ikke forenelig med undtagelserne fra fri prisfastsættelse i artikel 5, stk. 2, i direktiv 2019/944, fordi der kunne være blevet truffet andre og mindre skadelige foranstaltninger.

| — | Desuden resulterer foranstaltningen i uforholdsmæssige meromkostninger for sagsøgerne, som i henhold til det følgende anbringende er diskriminerende. |
| --- | --- |

—

Desuden resulterer foranstaltningen i uforholdsmæssige meromkostninger for sagsøgerne, som i henhold til det følgende anbringende er diskriminerende.

| 4. | Fjerde anbringende om diskriminering:






  — | Det er diskriminerende ikke at inkludere alle sikringer i undtagelsen fra justeringsmekanismen. Udelukkelseskriterierne er ikke relevante, eftersom både købere på engrosmarkedet og andre markedsaktører kan tegne lignende sikringer og har lignende aftalestrukturer for energiforsyning. |
| --- | --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om diskriminering:

—

Det er diskriminerende ikke at inkludere alle sikringer i undtagelsen fra justeringsmekanismen. Udelukkelseskriterierne er ikke relevante, eftersom både købere på engrosmarkedet og andre markedsaktører kan tegne lignende sikringer og har lignende aftalestrukturer for energiforsyning.

| — | Desuden er diskrimineringen endnu mere omfattende, fordi disse ligheder er et resultat af liberaliseringen af sektoren i henhold til EU-lovgivningen. Sagsøgerne kender ikke til nogen begrundelse for denne diskriminering, men anser det for usandsynligt, at nogen forklaring vil være forholdsmæssig. |
| --- | --- |

—

Desuden er diskrimineringen endnu mere omfattende, fordi disse ligheder er et resultat af liberaliseringen af sektoren i henhold til EU-lovgivningen. Sagsøgerne kender ikke til nogen begrundelse for denne diskriminering, men anser det for usandsynligt, at nogen forklaring vil være forholdsmæssig.

| 5. | Femte anbringende om, at Kommissionen har tilsidesat sagsøgernes berettigede forventninger.
  Sagsøgerne havde handlet i overensstemmelse med EU-institutionernes og især Kommissionens anvisninger og incitamenter. De agerede således som aktive og miljøbevidste forbrugere og tegnede en sikring med en anden virksomhed end deres energileverandør, som sikrede sig, at al den elektricitet, som de anvendte, kom fra en vedvarende kilde. Kommissionen brød dog den forventning og godkendte en foranstaltning, som straffede dem for at være gået ind på en sådan aftalestruktur for energiforsyning. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om, at Kommissionen har tilsidesat sagsøgernes berettigede forventninger.

Sagsøgerne havde handlet i overensstemmelse med EU-institutionernes og især Kommissionens anvisninger og incitamenter. De agerede således som aktive og miljøbevidste forbrugere og tegnede en sikring med en anden virksomhed end deres energileverandør, som sikrede sig, at al den elektricitet, som de anvendte, kom fra en vedvarende kilde. Kommissionen brød dog den forventning og godkendte en foranstaltning, som straffede dem for at være gået ind på en sådan aftalestruktur for energiforsyning.

---

(1)  Real Decreto-ley 10/2022, de 13 de mayo, por el que se establece con carácter temporal un mecanismo de ajuste de costes de producción para la reducción del precio de la electricidad en el mercado mayorista (Kongeligt lovdekret 10/2022 af 13.5 om midlertidig oprettelse af en mekanisme til justering af produktionsomkostninger med henblik på nedsættelse af elprisen på engrosmarkedet).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/943 af 5.6.2019 om det indre marked for elektricitet (omarbejdning) (EUT 2019 L 158, s. 54).

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/944 af 5.6.2019 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ændring af direktiv 2012/27/EU (omarbejdning) (EUT 2019 L 158, s. 125).

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/23 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/23

---

Sag anlagt den 29. september 2022 — RN mod EUIPO

(Sag T-606/22)

(2022/C 482/32)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: RN (ved advokat S. Moya Felix)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af afgørelsen truffet af ansættelsesmyndigheden (EUIPO’s administrerende direktør) den 4. juli 2022 vedrørende besvarelsen af en klage indgivet i henhold til artikel 90, stk. 2, i tjenestemandsvedtægten over manglende betaling af uddannelsestillæg, i visse perioder, til sagsøgeren samt manglende anerkendelse af sagsøgerens ret til at modtage halvdelen af fulde familietillæg (herunder 1/3 husstandstillæg, børnetilskud og uddannelsestillæg til sagsøgerens søn) fra en specifik dato. |
| --- | --- |

—

Annullation af afgørelsen truffet af ansættelsesmyndigheden (EUIPO’s administrerende direktør) den 4. juli 2022 vedrørende besvarelsen af en klage indgivet i henhold til artikel 90, stk. 2, i tjenestemandsvedtægten over manglende betaling af uddannelsestillæg, i visse perioder, til sagsøgeren samt manglende anerkendelse af sagsøgerens ret til at modtage halvdelen af fulde familietillæg (herunder 1/3 husstandstillæg, børnetilskud og uddannelsestillæg til sagsøgerens søn) fra en specifik dato.

| — | Følgelig anerkendes sagsøgerens ret til disse familietillæg (uddannelsestillæg i visse perioder, samt halvdelen af familietillæg, herunder 1/3 husstandstillæg, børnetilskud og uddannelsestillæg til sagsøgerens søn) fra en specifik dato. |
| --- | --- |

—

Følgelig anerkendes sagsøgerens ret til disse familietillæg (uddannelsestillæg i visse perioder, samt halvdelen af familietillæg, herunder 1/3 husstandstillæg, børnetilskud og uddannelsestillæg til sagsøgerens søn) fra en specifik dato.

| — | Ansættelsesmyndigheden (EUIPO) tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Ansættelsesmyndigheden (EUIPO) tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.

| 1. | Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 67, sammenholdt med artikel 63 i tjenestemandsvedtægten. (1)

  Den afgørelse, der blev truffet af en national ret den 28. november 2021 om forældremyndighed, blev ikke overholdt af EUIPO, for så vidt som sidstnævnte er af den opfattelse, at 50 % af familietillæggene ikke skal betales til sagsøgeren, men kun til den anden forælder, som er tjenestemand ved EUIPO, i henhold til meget diskretionære grunde, så som at den nationale rets afgørelse ikke specificerer, at sagsøgerens søn bor hos begge forældre i nøjagtig 50 % af tiden. EUIPO fordrejede fakta, idet afgørelser fra familieretter almindeligvis ikke specificerer tidsperioder, timer eller dage. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 67, sammenholdt med artikel 63 i tjenestemandsvedtægten. (1)

Den afgørelse, der blev truffet af en national ret den 28. november 2021 om forældremyndighed, blev ikke overholdt af EUIPO, for så vidt som sidstnævnte er af den opfattelse, at 50 % af familietillæggene ikke skal betales til sagsøgeren, men kun til den anden forælder, som er tjenestemand ved EUIPO, i henhold til meget diskretionære grunde, så som at den nationale rets afgørelse ikke specificerer, at sagsøgerens søn bor hos begge forældre i nøjagtig 50 % af tiden. EUIPO fordrejede fakta, idet afgørelser fra familieretter almindeligvis ikke specificerer tidsperioder, timer eller dage.

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af artikel 1, 2 og 3 i bilag VII til tjenestemandsvedtægten vedrørende familietillæg.
  Sagsøgeren anfægter derfor afgørelsen truffet af EUIPO’s ansættelsesmyndighed, ikke kun for så vidt angår afslaget på halvdelen af familietillæg fra en specifik dato og derefter, men også for så vidt angår afslaget på uddannelsestillæg for visse specifikke perioder. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af artikel 1, 2 og 3 i bilag VII til tjenestemandsvedtægten vedrørende familietillæg.

Sagsøgeren anfægter derfor afgørelsen truffet af EUIPO’s ansættelsesmyndighed, ikke kun for så vidt angår afslaget på halvdelen af familietillæg fra en specifik dato og derefter, men også for så vidt angår afslaget på uddannelsestillæg for visse specifikke perioder.

---

(1)  Forordning nr. 31 (EØF), 11 (EURATOM), om vedtægten for tjenestemænd og om ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Det europæiske økonomiske Fællesskab og Det europæiske Atomenergifællesskab (EFT P 045, 1962, s. 1385).

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/24 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/24

---

Sag anlagt den 7. oktober 2022 — Sberbank Europe mod ECB

(Sag T-632/22)

(2022/C 482/33)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Sberbank Europe AG (Wien, Østrig) (ved advokat O. Behrends)

Sagsøgt: Den Europæiske Centralbank (ECB)

Sagsøgerens påstande

| — | ECB’s afslag ved dennes afgørelse af 27. juli 2022 på aktindsigt i en vurdering om nødlidende eller forventeligt nødlidende i henhold til SRM-forordningens (1) artikel 18, som ECB foretog den 27. februar 2022 i forhold til sagsøgerens slovenske datterselskab Sberbank banka d.d., annulleres. |
| --- | --- |

—

ECB’s afslag ved dennes afgørelse af 27. juli 2022 på aktindsigt i en vurdering om nødlidende eller forventeligt nødlidende i henhold til SRM-forordningens (1) artikel 18, som ECB foretog den 27. februar 2022 i forhold til sagsøgerens slovenske datterselskab Sberbank banka d.d., annulleres.

| — | ECB tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

ECB tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at ECB har fortolket og anvendt artikel 41 i Den Europæiske Unions charter (herefter »chartret«) om grundlæggende rettigheder urigtigt, ved ukorrekt at lægge til grund, at retten for enhver til aktindsigt i de akter, der vedrører ham eller hende, i henhold til chartrets artikel 41, stk. 2, litra b), er begrænset til muligheden for at gennemgå sagsakterne for at kunne udøve retten til at blive hørt med hensyn til en specifik en afgørelse, der kan prøves, som omhandlet i artikel 263 TEUF, som den pågældende institution overvejer i øjeblikket. Sagsøgeren har anført, at retten i henhold til chartrets artikel 41, stk. 2, litra b), kodificerer et bredere princip om at forvaltningen skal være gennemsigtig for dem, der er berørt af forvaltningen, og at dette er afspejlet i den omstændighed, at artikel 41, stk. 2, litra b), i modsætning til artikel 41, stk. 2, litra 2, litra a), og artikel 41, stk. 2, litra c), ikke er kvalificeret ved nogen henvisning til en afgørelse. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at ECB har fortolket og anvendt artikel 41 i Den Europæiske Unions charter (herefter »chartret«) om grundlæggende rettigheder urigtigt, ved ukorrekt at lægge til grund, at retten for enhver til aktindsigt i de akter, der vedrører ham eller hende, i henhold til chartrets artikel 41, stk. 2, litra b), er begrænset til muligheden for at gennemgå sagsakterne for at kunne udøve retten til at blive hørt med hensyn til en specifik en afgørelse, der kan prøves, som omhandlet i artikel 263 TEUF, som den pågældende institution overvejer i øjeblikket. Sagsøgeren har anført, at retten i henhold til chartrets artikel 41, stk. 2, litra b), kodificerer et bredere princip om at forvaltningen skal være gennemsigtig for dem, der er berørt af forvaltningen, og at dette er afspejlet i den omstændighed, at artikel 41, stk. 2, litra b), i modsætning til artikel 41, stk. 2, litra 2, litra a), og artikel 41, stk. 2, litra c), ikke er kvalificeret ved nogen henvisning til en afgørelse.

| 2. | Andet anbringende om, at ECB har fortolket og anvendt artikel SSM-forordningens (2) artikel 22, stk. 2, og SSM-rammeforordningens (3) artikel 32, stk. 1 urigtigt. Sagsøgeren har bl.a. anført, at begrebet sagsakter ikke er snævert defineret af SSM-forordningens artikel 22, stk. 2, andet punktum, som udelukkende bestående i dokumenter, som ECB samler med henblik på en specifik afgørelse, som den overvejer i øjeblikket, og at definitionen af sagsakter i henhold til SSM-rammeforordningens artikel 32, stk. 2, omfatter alle dokumenter vedrørende tilsynet med den relevante enhed under ECB’s tilsyn. Sagsøgeren har gjort gældende, at SSM-rammeforordningens artikel 32, stk. 1, under alle omstændigheder ikke kan fortolkes således, at denne bestemmelse begrænser omfanget af den ret, der følger af SSM-forordningens artikel 2, stk. 2, og at SSM-forordningens artikel 22, stk. 2, og SSM-rammeforordningens artikel 32, stk. 1, ikke kan fortolkes således, at denne bestemmelse begrænser omfanget af den ret, der følger af chartrets artikel 41, stk. 2, litra b). Sagsøgeren har af forsigtighedshensyn påberåbt sig, at begge bestemmelser ville være ulovlige, fordi de ville være uforenelige med trinhøjere retsregler, hvis de måtte blive fortolket sådan. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at ECB har fortolket og anvendt artikel SSM-forordningens (2) artikel 22, stk. 2, og SSM-rammeforordningens (3) artikel 32, stk. 1 urigtigt. Sagsøgeren har bl.a. anført, at begrebet sagsakter ikke er snævert defineret af SSM-forordningens artikel 22, stk. 2, andet punktum, som udelukkende bestående i dokumenter, som ECB samler med henblik på en specifik afgørelse, som den overvejer i øjeblikket, og at definitionen af sagsakter i henhold til SSM-rammeforordningens artikel 32, stk. 2, omfatter alle dokumenter vedrørende tilsynet med den relevante enhed under ECB’s tilsyn. Sagsøgeren har gjort gældende, at SSM-rammeforordningens artikel 32, stk. 1, under alle omstændigheder ikke kan fortolkes således, at denne bestemmelse begrænser omfanget af den ret, der følger af SSM-forordningens artikel 2, stk. 2, og at SSM-forordningens artikel 22, stk. 2, og SSM-rammeforordningens artikel 32, stk. 1, ikke kan fortolkes således, at denne bestemmelse begrænser omfanget af den ret, der følger af chartrets artikel 41, stk. 2, litra b). Sagsøgeren har af forsigtighedshensyn påberåbt sig, at begge bestemmelser ville være ulovlige, fordi de ville være uforenelige med trinhøjere retsregler, hvis de måtte blive fortolket sådan.

| 3. | Tredje anbringende om, at den anfægtede afgørelse er ulovlig selv på grundlag af ECB’s fejlagtige snævre opfattelse af retten til aktindsigt, fordi ECB ikke tog i betragtning, at ECB’s afgørelse ud fra gennemsigtighedshensyn, navnlig på grundlag af ECB’s afgørelse af 4. marts 2004 om aktindsigt i ECB’s dokumenter (ECB/2004/258/EC) (4), som blev overvejet på tidspunktet for den anfægtede afgørelse, er en afgørelse, der kan prøves som omhandlet i artikel 263 TEUF. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at den anfægtede afgørelse er ulovlig selv på grundlag af ECB’s fejlagtige snævre opfattelse af retten til aktindsigt, fordi ECB ikke tog i betragtning, at ECB’s afgørelse ud fra gennemsigtighedshensyn, navnlig på grundlag af ECB’s afgørelse af 4. marts 2004 om aktindsigt i ECB’s dokumenter (ECB/2004/258/EC) (4), som blev overvejet på tidspunktet for den anfægtede afgørelse, er en afgørelse, der kan prøves som omhandlet i artikel 263 TEUF.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 806/2014 af 15.7.2014 om ensartede regler og en ensartet procedure for afvikling af kreditinstitutter og visse investeringsselskaber inden for rammerne af en fælles afviklingsmekanisme og en fælles afviklingsfond og om ændring af forordning (EU) nr. 1093/2010 (EUT 2014, L 225, s. 1).

(2)  Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 af 15.10.2013 om overdragelse af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter (EUT 2013, L 287, s. 63).

(3)  Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 468/2014 af 16.4.2014 om fastlæggelse af en ramme for samarbejde inden for Den Fælles Tilsynsmekanisme mellem Den Europæiske Centralbank og de kompetente nationale myndigheder og med de udpegede nationale myndigheder (SSM-rammeforordningen) (EUT 2014, L 141, s. 1).

(4)  2004/258/EF: Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 4.3.2004 om aktindsigt i Den Europæiske Centralbanks dokumenter (EUT 2004, L 80, s. 42).

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/25 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/25

---

Sag anlagt den 13. oktober 2022 — ClientEarth mod Rådet

(Sag T-648/22)

(2022/C 482/34)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: ClientEarth AISBL (Bruxelles, Belgien) (ved advokat C. Ziegler)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Afgørelse af 3. august 2022 (SGS 22/3264) vedrørende en anmodning om intern prøvelse i henhold til afsnit IV i Århusforordningen i forbindelse med Rådets forordning (EU) 2022/515 af 31. marts 2022 om ændring af forordning (EU) 2022/109 om fastsættelse for 2022 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende i EU-farvande og for EU-fiskerfartøjer i visse andre farvande (EUT 2022, L 104, s. 1), annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse af 3. august 2022 (SGS 22/3264) vedrørende en anmodning om intern prøvelse i henhold til afsnit IV i Århusforordningen i forbindelse med Rådets forordning (EU) 2022/515 af 31. marts 2022 om ændring af forordning (EU) 2022/109 om fastsættelse for 2022 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende i EU-farvande og for EU-fiskerfartøjer i visse andre farvande (EUT 2022, L 104, s. 1), annulleres.

| — | Rådet tilpligtes at bære sine egne sagsomkostninger og at betale de omkostninger, som sagsøgeren har afholdt. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at bære sine egne sagsomkostninger og at betale de omkostninger, som sagsøgeren har afholdt.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fire anbringender.

| 1. | Første anbringende om en åbenbar retlig fejl og et åbenbart urigtigt skøn med hensyn til rækkeviden af sagsøgerens rettigheder i forhold til adgangen til prøvelse i henhold til Århusforordningen, idet Rådet har fundet, at sagsøgerens argumenter om, at Rådet manglede kompetence og misbrugte sine beføjelser, idet det vedtog TAC-forordningen, skulle afvises, fordi de faldt uden for anvendelsesområdet for artikel 10 i Århusforordningen. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om en åbenbar retlig fejl og et åbenbart urigtigt skøn med hensyn til rækkeviden af sagsøgerens rettigheder i forhold til adgangen til prøvelse i henhold til Århusforordningen, idet Rådet har fundet, at sagsøgerens argumenter om, at Rådet manglede kompetence og misbrugte sine beføjelser, idet det vedtog TAC-forordningen, skulle afvises, fordi de faldt uden for anvendelsesområdet for artikel 10 i Århusforordningen.

| 2. | Andet anbringende om åbenbare retlige fejl og urigtige skøn med hensyn til væsentlige elementer i sekundær ret og rækkeviden af Rådets beføjelse til at fastsætte TAC’er i henhold til artikel 43, stk. 3, TEUF, idet Rådet






  — | begik en åbenbar retlig fejl med hensyn til den angivelige indvirkning af handels- og samarbejdsaftalen på Rådets beføjelse til at fastsætte TAC’er i modstrid med EU’s fiskerilovgivning. |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende om åbenbare retlige fejl og urigtige skøn med hensyn til væsentlige elementer i sekundær ret og rækkeviden af Rådets beføjelse til at fastsætte TAC’er i henhold til artikel 43, stk. 3, TEUF, idet Rådet

—

begik en åbenbar retlig fejl med hensyn til den angivelige indvirkning af handels- og samarbejdsaftalen på Rådets beføjelse til at fastsætte TAC’er i modstrid med EU’s fiskerilovgivning.

| — | begik åbenbare retlige fejl med hensyn til den skønsmargen, som det har ved fastsættelsen af fiskerimuligheder, som begrænset ved det overordnede MSY-mål i artikel 2, stk. 2, i grundforordningen om den fælles fiskeripolitik. |
| --- | --- |

—

begik åbenbare retlige fejl med hensyn til den skønsmargen, som det har ved fastsættelsen af fiskerimuligheder, som begrænset ved det overordnede MSY-mål i artikel 2, stk. 2, i grundforordningen om den fælles fiskeripolitik.

| — | begik åbenbare retlige fejl og anlagde urigtige skøn med hensyn til grænserne for dets beføjelser i henhold til artikel 43, stk. 3, TEUF. |
| --- | --- |

—

begik åbenbare retlige fejl og anlagde urigtige skøn med hensyn til grænserne for dets beføjelser i henhold til artikel 43, stk. 3, TEUF.

| 3. | Tredje anbringende om åbenbart urigtige skøn med hensyn til Rådets forpligtelse til,






  — | at indføre en forsigtighedstilgang, som er fastlagt i henhold til første og andet afsnit i artikel 2, stk. 2, såvel som artikel 4, nr. 1) og nr. 8), og artikel 9, stk. 2, i grundforordningen om den fælles fiskeripolitik, og strengt begrænset af MSY-målet. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje anbringende om åbenbart urigtige skøn med hensyn til Rådets forpligtelse til,

—

at indføre en forsigtighedstilgang, som er fastlagt i henhold til første og andet afsnit i artikel 2, stk. 2, såvel som artikel 4, nr. 1) og nr. 8), og artikel 9, stk. 2, i grundforordningen om den fælles fiskeripolitik, og strengt begrænset af MSY-målet.

| — | at anlægge en økosystembaseret tilgang, som krævet i artikel 2, stk. 3, i grundforordningen om den fælles fiskeripolitik. |
| --- | --- |

—

at anlægge en økosystembaseret tilgang, som krævet i artikel 2, stk. 3, i grundforordningen om den fælles fiskeripolitik.

| 4. | Fjerde anbringende om et åbenbart urigtigt skøn med hensyn til magtmisbrug begået af Rådet i forbindelse med vedtagelsen af Rådets forordning (EU) 2022/515 af 31. marts 2022 om ændring af forordning (EU) 2022/109 om fastsættelse for 2022 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende i EU-farvande og for EU-fiskerfartøjer i visse andre farvande (EUT 2022, L 104, s. 1). |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om et åbenbart urigtigt skøn med hensyn til magtmisbrug begået af Rådet i forbindelse med vedtagelsen af Rådets forordning (EU) 2022/515 af 31. marts 2022 om ændring af forordning (EU) 2022/109 om fastsættelse for 2022 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende i EU-farvande og for EU-fiskerfartøjer i visse andre farvande (EUT 2022, L 104, s. 1).

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/26 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/26

---

Sag anlagt den 18. oktober 2022 — Shamalov mod Rådet

(Sag T-651/22)

(2022/C 482/35)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Kirill Shamalov (Sankt Petersborg, Rusland) (ved advokat A. Genko)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

Det fastslås, at annullationssøgsmålet kan antages til realitetsbehandling, og der gives sagsøgeren medhold, og følgelig annulleres følgende retsakter:

| — | Rådets forordning (EU) nr. 269/2014 af 17. marts 2014, som ændret den 8. april 2022 ved gennemførelsesforordning (EU) 2022/581 (EUT 2022, L 110, s. 3), for så vidt som den har tilføjet sagsøgeren på listen over personer, der er pålagt sanktioner, under nr. 908. |
| --- | --- |

—

Rådets forordning (EU) nr. 269/2014 af 17. marts 2014, som ændret den 8. april 2022 ved gennemførelsesforordning (EU) 2022/581 (EUT 2022, L 110, s. 3), for så vidt som den har tilføjet sagsøgeren på listen over personer, der er pålagt sanktioner, under nr. 908.

| — | Rådets afgørelse 2014/145/FUSP af 17. marts 2014, som ændret den 8. april 2022 ved Rådets afgørelse (FUSP) 2022/582 af 8. april 2022 (EUT 2022, L 110, s. 55) for så vidt som den har tilføjet sagsøgeren på listen over personer, der er pålagt sanktioner, under nr. 908. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse 2014/145/FUSP af 17. marts 2014, som ændret den 8. april 2022 ved Rådets afgørelse (FUSP) 2022/582 af 8. april 2022 (EUT 2022, L 110, s. 55) for så vidt som den har tilføjet sagsøgeren på listen over personer, der er pålagt sanktioner, under nr. 908.

| — | Rådets forordning (EU) nr. 269/2014 af 17. marts 2014, som ændret den 25. februar 2022 ved forordning (EU) 2022/330 (EUT 2022, L 51, s. 1), for så vidt som den gør det muligt at sanktionere »fremtrædende erhvervsfolk eller juridiske personer, enheder eller organer, der er involveret i økonomiske sektorer, der udgør en betydelig indtægtskilde for regeringen for Den Russiske Føderation (...)«, i det omfang den vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Rådets forordning (EU) nr. 269/2014 af 17. marts 2014, som ændret den 25. februar 2022 ved forordning (EU) 2022/330 (EUT 2022, L 51, s. 1), for så vidt som den gør det muligt at sanktionere »fremtrædende erhvervsfolk eller juridiske personer, enheder eller organer, der er involveret i økonomiske sektorer, der udgør en betydelig indtægtskilde for regeringen for Den Russiske Føderation (...)«, i det omfang den vedrører sagsøgeren.

| — | Rådets afgørelse 2014/145/FUSP af 17. marts 2014, som ændret ved Rådets afgørelse (FUSP) 2022/329 af 25. februar 2022 (JO 2022, L 50, s. 1), for så vidt som den i sin nye affattelse gør det muligt at sanktionere »fremtrædende erhvervsfolk, der er involveret i økonomiske sektorer, der udgør en betydelig indtægtskilde for regeringen for Den Russiske Føderation (...)«, i det omfang den vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse 2014/145/FUSP af 17. marts 2014, som ændret ved Rådets afgørelse (FUSP) 2022/329 af 25. februar 2022 (JO 2022, L 50, s. 1), for så vidt som den i sin nye affattelse gør det muligt at sanktionere »fremtrædende erhvervsfolk, der er involveret i økonomiske sektorer, der udgør en betydelig indtægtskilde for regeringen for Den Russiske Føderation (...)«, i det omfang den vedrører sagsøgeren.

| — | Opretholdelsesretsakterne og navnlig gennemførelsesforordning (EU) 2022/1529 (EUT 2022, L 239, s. 1) og Rådets afgørelse (FUSP) 2022/1530 (EUT 2022, L 239, s. 149) af 14. september 2022, i det omfang de vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Opretholdelsesretsakterne og navnlig gennemførelsesforordning (EU) 2022/1529 (EUT 2022, L 239, s. 1) og Rådets afgørelse (FUSP) 2022/1530 (EUT 2022, L 239, s. 149) af 14. september 2022, i det omfang de vedrører sagsøgeren.

| — | Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fem anbringender.

| 1. | Det første anbringende om et urigtigt skøn i tre led. Ifølge sagsøgeren opfylder ingen af de beviser, som Rådet har fremlagt, kravene i europæisk retspraksis inden for bevisstandard og bevisstyrke. Rådets begrundelse har ikke godtgjort den »fremtrædende« karakter, som sagsøgeren skulle have, andet end ved en kategorisk antagelse. Selv om Rådet blev orienteret om, at sagsøgeren ikke længere varetager ledende stillinger, har det opretholdt sagsøgeren på listen over personer, der er pålagt sanktioner. |
| --- | --- |

1.

Det første anbringende om et urigtigt skøn i tre led. Ifølge sagsøgeren opfylder ingen af de beviser, som Rådet har fremlagt, kravene i europæisk retspraksis inden for bevisstandard og bevisstyrke. Rådets begrundelse har ikke godtgjort den »fremtrædende« karakter, som sagsøgeren skulle have, andet end ved en kategorisk antagelse. Selv om Rådet blev orienteret om, at sagsøgeren ikke længere varetager ledende stillinger, har det opretholdt sagsøgeren på listen over personer, der er pålagt sanktioner.

| 2. | Det andet anbringende om manglende begrundelse. Sagsøgeren har gjort gældende, at Rådet ikke har fremført nogen individuel, specifik og konkret begrundelse, der kan gøre det muligt at kvalificere sagsøgeren som en fremtrædende person. |
| --- | --- |

2.

Det andet anbringende om manglende begrundelse. Sagsøgeren har gjort gældende, at Rådet ikke har fremført nogen individuel, specifik og konkret begrundelse, der kan gøre det muligt at kvalificere sagsøgeren som en fremtrædende person.

| 3. | Det tredje anbringende om magtfordrejning. Sagsøgeren har gjort gældende, at der foreligger en række indikationer af, at Rådet har baseret sig på beskyldninger om nepotisme for at sanktionere sagsøgeren, hvilket ikke er tilladt i henhold til de standarder, hvorunder sagsøgeren er blevet sanktioneret. |
| --- | --- |

3.

Det tredje anbringende om magtfordrejning. Sagsøgeren har gjort gældende, at der foreligger en række indikationer af, at Rådet har baseret sig på beskyldninger om nepotisme for at sanktionere sagsøgeren, hvilket ikke er tilladt i henhold til de standarder, hvorunder sagsøgeren er blevet sanktioneret.

| 4. | Det fjerde anbringende om en ulovlighedsindsigelse vedrørende kriteriet »fremtrædende erhvervsmand« i tre led; på grund af manglende tilstrækkelig forbindelse mellem kriteriet og det formål, der forfølges, på grund af en tilsidesættelse af EU’s grundlæggende principper og navnlig lighedsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling samt endelig på grund af en tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet. |
| --- | --- |

4.

Det fjerde anbringende om en ulovlighedsindsigelse vedrørende kriteriet »fremtrædende erhvervsmand« i tre led; på grund af manglende tilstrækkelig forbindelse mellem kriteriet og det formål, der forfølges, på grund af en tilsidesættelse af EU’s grundlæggende principper og navnlig lighedsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling samt endelig på grund af en tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet.

| 5. | Det femte anbringende om manglende beviser for, at sagsøgeren er en fremtrædende erhvervsmand i forbindelse med en fuld kontrol af Rådets afgørelser på området for individuelle sanktioner. |
| --- | --- |

5.

Det femte anbringende om manglende beviser for, at sagsøgeren er en fremtrædende erhvervsmand i forbindelse med en fuld kontrol af Rådets afgørelser på området for individuelle sanktioner.

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/28 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/28

---

Sag anlagt den 27. oktober 2022 — Allegro mod EUIPO (SMART!)

(Sag T-658/22)

(2022/C 482/36)

Processprog: polsk

Parter

Sagsøger: Allegro sp. z o.o. (Poznań, Polen) (ved advokat M. Podbielska)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-ordmærket SMART! — registreringsansøgning nr. 18 525 530

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 24. august 2022 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 712/2022-1)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder omkostningerne forbundet med sagens behandling for appelkammeret ved EUIPO. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder omkostningerne forbundet med sagens behandling for appelkammeret ved EUIPO.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/28 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/28

---

Sag anlagt den 27. oktober 2022 — Seopult mod Kommissionen

(Sag T-660/22)

(2022/C 482/37)

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Seopult LTD (Limassol, Cypern) (ved advokaterne A. Gaspar Schwalbach, C. Pinto Xavier og M. Cotrim)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Artikel 1, 4 og 5 i Kommissionens afgørelse af 4. december 2020 om støtteordning SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) gennemført af Portugal for Zona Franca da Madeira (ZFM) — ordning III annulleres. |
| --- | --- |

—

Artikel 1, 4 og 5 i Kommissionens afgørelse af 4. december 2020 om støtteordning SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) gennemført af Portugal for Zona Franca da Madeira (ZFM) — ordning III annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale samtlige sagsomkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale samtlige sagsomkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet fremsat tre anbringender, der i det væsentlige er identiske med eller svarer til de i sag T-588/22, Renco Valore mod Kommissionen, fremsatte.

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/29 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/29

---

Sag anlagt den 31. oktober 2022 — Nagolimad — Serviços Internacionais mod Kommissionen

(Sag T-668/22)

(2022/C 482/38)

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Nagolimad — Serviços Internacionais, SA (Funchal, Portugal) (ved advokaterne M. Afonso og J. Ferreira Faria)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens afgørelse C(2020) 8550 final af 4. december 2020 om støtteordning SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) gennemført af Portugal for Zona Franca da Madeira (ZFM) — ordning III annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse C(2020) 8550 final af 4. december 2020 om støtteordning SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) gennemført af Portugal for Zona Franca da Madeira (ZFM) — ordning III annulleres.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet fremsat seks anbringender, der i det væsentlige er identiske med eller svarer til de i sag T-553/22, Thorn Investments mod Kommissionen, fremsatte.

---

| 19.12.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 482/29 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 482/29

---

Sag anlagt den 3. november 2022 — IP mod Kommissionen

(Sag T-669/22)

(2022/C 482/39)

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: IP (ved advokat J. Martins)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at sagen fremmes til realitetsbehandling, og der gives sagsøgeren medhold. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at sagen fremmes til realitetsbehandling, og der gives sagsøgeren medhold.

| — | De anfægtede afgørelser annulleres. |
| --- | --- |

—

De anfægtede afgørelser annulleres.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale rimelig og tilstrækkelig erstatning. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale rimelig og tilstrækkelig erstatning.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet til prøvelse af Europa-Kommissions afgørelse af 18. januar 2022, hvorved sagsøgeren blev pålagt den disciplinære sanktion, der indebar, at dennes ansættelseskontrakt blev opsagt uden varsel, fremsat tre anbringender.

Første anbringende om tilsidesættelse af princippet om god forvaltning og af begrundelsespligten.

Andet anbringende om åbenbart urigtige skøn.

Tredje anbringende om tilsidesættelse af artikel 10 i bilag IX til vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union.

---