# Euroopa Liidu C 424/7. n

| | ISSN 1977-0898 |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | C 424 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Teave ja teatised | 65. aastakäik7. november 2022 |

ISSN 1977-0898

Euroopa Liidu

Teataja

C 424

Eestikeelne väljaanne

Teave ja teatised

65. aastakäik7. november 2022

---

| Sisukord | Lehekülg |
| --- | --- |
| | IV   Teave |
| | TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT |
| | Euroopa Liidu Kohus |
| 2022/C 424/01 | Euroopa Liidu Kohtu viimased väljaanded Euroopa Liidu Teatajas | 1 |

Sisukord

Lehekülg

IV   Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Euroopa Liidu Kohus

2022/C 424/01

Euroopa Liidu Kohtu viimased väljaanded Euroopa Liidu Teatajas

Euroopa Liidu Teatajas

1

---

| | V   Teated |
| --- | --- |
| | KOHTUMENETLUSED |
| | Euroopa Kohus |
| 2022/C 424/02 | Liidetud kohtuasjad C-793/19 ja C-794/19: Euroopa Kohtu (suurkoda) 20. septembri 2022. aasta otsus (Bundesverwaltungsgerichti eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Bundesrepublik Deutschland versus SpaceNet AG (C-793/19), Telekom Deutschland GmbH (C-794/19) (Eelotsusetaotlus – Isikuandmete töötlemine elektroonilise side sektoris – Side konfidentsiaalsus – Elektroonilise side teenuste osutajad – Liiklus- ja asukohaandmete üldine ja vahet tegemata säilitamine – Direktiiv 2002/58/EÜ – Artikli 15 lõige 1 – Euroopa Liidu põhiõiguste harta – Artiklid 6, 7, 8 ja 11 ning artikli 52 lõige 1 – ELL artikli 4 lõige 2) | 2 |
| 2022/C 424/03 | Liidetud kohtuasjad C-339/20 ja C-397/20: Euroopa Kohtu (suurkoda) 20. septembri 2022. aasta otsus (Cour de cassationi eelotsusetaotlused – Prantsusmaa) – Kriminaalmenetlused järgmiste isikute suhtes: VD (C-339/20), SR (C-397/20) (Eelotsusetaotlus – Ühtne finantsteenuste turg – Turu kuritarvitamine – Siseteabe alusel kauplemine – Direktiiv 2003/6/EÜ – Artikli 12 lõike 2 punktid a ja d – Määrus (EL) nr 596/2014 – Artikli 23 lõike 2 punktid g ja h – Finantsturgude järelevalveameti (AMF) järelevalve- ja uurimisvolitused – Üldist huvi teeniv eesmärk kaitsta Euroopa Liidu finantsturgude terviklikkust ja üldsuse usaldust finantsinstrumentide vastu – AMFi võimalus nõuda elektroonilise side teenuste operaatori valduses olevaid andmeliikluse andmeid – Isikuandmete töötlemine elektroonilise side sektoris – Direktiiv 2002/58/EÜ – Artikli 15 lõige 1 – Euroopa Liidu põhiõiguste harta – Artiklid 7, 8 ja 11 ning artikli 52 lõige 1 – Side konfidentsiaalsus – Piirangud – Õigusnormid, mis näevad ette liiklusandmete üldise ja vahet tegemata säilitamise elektroonilise side teenuste operaatorite poolt – Liikmesriigi kohtu võimalus piirata liidu õigusega vastuolus olevate riigisiseste õigusnormide kehtetuks tunnistamise mõju ajaliselt – Välistamine) | 3 |
| 2022/C 424/04 | Liidetud kohtuasjad C-475/20–C-482/20: Euroopa Kohtu (teine koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Consiglio di Stato eelotsusetaotlus – Itaalia) – Admiral Gaming Network Srl jt versus Agenzia delle Dogane e dei Monopoli jt (Eelotsusetaotlus – Asutamisvabadus – Piirangud – Hasartmängud – Mänguautomaadil mängitavate hasartmängude haldamise kontsessioonid – Riigisisene õigusnorm, millega kehtestatakse kontsessionääridele maks – Õiguspärase ootuse kaitse põhimõte) | 4 |
| 2022/C 424/05 | Liidetud kohtuasjad C-518/20 ja C-727/20: Euroopa Kohtu (esimene koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Bundesarbeitsgerichti eelotsusetaotlus – Saksamaa) – XP versus Fraport AG Frankfurt Airport Services Worldwide (C-518/20) ja AR versus St. Vincenz-Krankenhaus GmbH (C-727/20) (Eelotsusetaotlus – Sotsiaalpoliitika – Töötajate ohutuse ja tervise kaitse – Tööaja korraldus – Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 31 lõige 2 – Direktiiv 2003/88/EÜ – Artikli 7 lõige 1 – Õigus tasustatud põhipuhkusele – Täielik töövõimetus või töövõimetus haiguse tõttu, mis on alanud võrdlusperioodi kestel – Liikmesriigi õigusnormid, mis sätestavad õiguse tasustatud põhipuhkusele kaotamise teatud ajavahemiku möödudes – Tööandja kohustus anda töötajale võimalus kasutada oma õigust tasustatud põhipuhkusele) | 5 |
| 2022/C 424/06 | Kohtuasi C-538/20: Euroopa Kohtu (neljas koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Bundesfinanzhofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Finanzamt B versus W AG (Eelotsusetaotlus – Asutamisvabadus – ELTL artiklid 49 ja 54 – Mitteresidendist püsiva tegevuskoha kantud lõpliku kahjumi mahaarvamine – Topeltmaksustamise vältimise lepingu alusel oma maksustamispädevusest loobunud riik – Olukordade võrreldavus) | 6 |
| 2022/C 424/07 | Liidetud kohtuasjad C-619/20 P ja C-620/20 P: Euroopa Kohtu (teine koda) 22. septembri 2022. aasta otsus – International Management Group (IMG) versus Euroopa Komisjon (Apellatsioonkaebus – Arengukoostöö – Liidu eelarve kaudne täitmine rahvusvahelise organisatsiooni poolt – Otsus mitte enam anda eelarve täitmise ülesandeid üksusele kahtluste tõttu tema rahvusvahelise organisatsiooni staatuses – Tühistamishagi – Tühistava kohtuotsuse täitmine – Res judicata – Tühistatud akti autori kohustused ja pädevus – Ettevalmistav akt – Vastuvõetavus – Kahju hüvitamise nõue – Eraõiguslikele isikutele õigusi andev õigusnorm – Liidu finantsmäärused – Hoolsuskohustus – Selle kohustuse piisavalt selge rikkumine – Iga üksikjuhtumi konkreetne hindamine – Mittevaraline kahju – Adekvaatne ja piisav hüvitamine õigusvastase otsuse tühistamisega – Varaline kahju – Menetlusstaadium, mis ei võimalda asjas lõplikku otsust teha – Kohtuasja suunamine tagasi Üldkohtusse) | 7 |
| 2022/C 424/08 | Liidetud kohtuasjad C-14/21 ja C-15/21: Euroopa Kohtu (suurkoda) 1. augusti 2022. aasta otsus (Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia eelotsusetaotlused – Itaalia) – Sea Watch eV versus Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti (C-14/21 ja C-15/21), Capitaneria di Porto di Palermo (C-14/21), Capitaneria di Porto di Porto Empedocle (C-15/21) (Eelotsusetaotlus – Merel ohtu või hätta sattunud inimeste otsingu- ja päästetegevus, mida korraldab humanitaarsel eesmärgil tegutsev vabaühendus – Laevade suhtes kohaldatav kord – Direktiiv 2009/16/EÜ – Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsioon – Rahvusvaheline konventsioon inimelude ohutusest merel – Lipuriigi ja sadamariigi pädevus ja volitused – Laevade kontroll ja kinnipidamine) | 8 |
| 2022/C 424/09 | Kohtuasi C-120/21: Euroopa Kohtu (kuues koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Bundesarbeitsgerichti eelotsusetaotlus – Saksamaa) – LB versus TO (Eelotsusetaotlus – Sotsiaalpoliitika – Töötajate ohutuse ja tervise kaitse – Tööaja korraldus – Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 31 lõige 2 – Direktiiv 2003/88/EÜ – Artikkel 7 – Õigus tasustatud põhipuhkusele – Rahaline hüvitis kasutamata puhkuse eest pärast töösuhte lõppemist – Kolmeaastane aegumistähtaeg – Tähtaja algus – Töötaja piisav teavitamine) | 9 |
| 2022/C 424/10 | Kohtuasi C-159/21: Euroopa Kohtu (esimene koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Fővárosi Törvényszéki eelotsusetaotlus – Ungari) – GM versus Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, Alkotmányvédelmi Hivatal, Terrorelhárítási Központ (Eelotsusetaotlus – Ühine varjupaiga- ja sisserändepoliitika – Direktiiv 2011/95/EL – Pagulase staatuse või täiendava kaitse seisundi andmise nõuetega seotud normid – Seisundi äravõtmine – Direktiiv 2013/32/EL – Rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühised nõuded – Riigi julgeoleku kahjustamine – Eriasutuse seisukoht – Toimikuga tutvumine) | 10 |
| 2022/C 424/11 | Kohtuasi C-215/21: Euroopa Kohtu (üheksas koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Juzgado de Primera Instancia no2 de Las Palmas de Gran Canaria eelotsusetaotlus – Hispaania) – Zulima versus Servicios prescriptor y medios de pagos EFC SAU (Eelotsusetaotlus – Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Pikenev krediidileping – Laenuintressi tingimuse ebaõiglus – Tarbija esitatud hagi, milles palutakse tuvastada lepingu tühisus – Tarbija nõuete kohtuväline rahuldamine – Tekkinud menetluskulud, mida tarbija peab kandma – Tõhususe põhimõte – Riigisisesed õigusnormid, mis võivad pärssida tarbijat teostama direktiiviga 93/13/EMÜ antud õigusi) | 11 |
| 2022/C 424/12 | Liidetud kohtuasjad C-245/21 ja C-248/21: Euroopa Kohtu (esimene koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Bundesverwaltungsgerichti eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Bundesrepublik Deutschland vertreten durch Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat versus MA (C-245/21), PB (C-245/21), LE (C-248/21) (Eelotsusetaotlus – Määrus (EÜ) nr 604/2013 – Rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest vastutava liikmesriigi määramine – Artiklid 27 ja 29 – Asjaomase isiku üleandmine tema taotluse läbivaatamise eest vastutavale liikmesriigile – Üleandmise peatamine COVID-19 pandeemia tõttu – Üleandmise võimatus – Kohtulik kaitse – Tagajärjed üleandmistähtajale) | 12 |
| 2022/C 424/13 | Kohtuasi C-330/21: Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen Afdeling Genti eelotsusetaotlus – Belgia) – The Escape Center BVBA versus Belgische Staat (Eelotsusetaotlus – Maksustamine – Käibemaks – Direktiiv 2006/112/EÜ – Artikkel 98 – Liikmesriikide õigus kohaldada teatavate kaubatarnete ja teenuste osutamise suhtes vähendatud käibemaksumäära – III lisa punkt 14 – Mõiste spordirajatiste kasutamine – Spordisaalid – Personaal- või rühmatreening) | 12 |
| 2022/C 424/14 | Kohtuasi C-335/21: Euroopa Kohtu (üheksas koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla eelotsusetaotlus – Hispaania) – Vicente versus Delia (Eelotsusetaotlus – Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Direktiiv 93/13/EMÜ – Tarbija suhtes ebaausad kaubandustavad – Tõhususe põhimõte – Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 47 – Advokaaditasude maksmise lihtmenetlus – Advokaaditasude lepingus sisalduvate tingimuste võimalik ebaõiglus – Riigisisesed sätted, mis ei näe ette kohtuliku kontrolli võimalust – Artikli 4 lõige 2 – Erandi ulatus – Direktiiv 2005/29/EÜ – Artikkel 7 – Eksitav kaubandustava – Advokaadi ja tema kliendi vahel sõlmitud leping, millega viimasel on leppetrahvi ähvardusel keelatud advokaadi teadmata või tema arvamuse vastaselt nõuetest loobuda) | 13 |
| 2022/C 424/15 | Kohtuasi C-497/21: Euroopa Kohtu (kümnes koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgerichti eelotsusetaotlus – Saksamaa) – SI, TL, ND, VH, YT, HN versus Bundesrepublik Deutschland (Eelotsusetaotlus – Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala – Piirikontroll, varjupaik ja sisseränne – Varjupaigapoliitika – Direktiiv 2013/32/EL – Rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühised nõuded – Rahvusvahelise kaitse taotlus – Vastuvõetamatuks tunnistamise alused – Artikli 2 punkt q – Mõiste korduv taotlus – Artikli 33 lõike 2 punkt d – Rahvusvahelise kaitse taotluse vastuvõetamatuse tõttu tagasilükkamine liikmesriigi poolt põhjusel, et Taani Kuningriigis on isiku eelmine taotlus tagasi lükatud – Taani Kuningriigi tehtud lõplik otsus) | 14 |
| 2022/C 424/16 | Kohtuasi C-95/22: Euroopa Kohtu (üheksas koda) 6. septembri 2022. aasta määrus – (Judecătoria Târgu-Mureşi eelotsusetaotlus – Rumeenia) – menetlus, mille on algatanud Delgaz Grid SA (Eelotsusetaotlus – Õigusalane koostöö kriminaalasjades – ELTL artikkel 82 – Õigus saada kriminaalmenetluses teavet – Õigus saada teavet süüdistuse kohta – Direktiiv 2012/13/EL – Artikli 6 lõige 1 – Kohaldamisala – Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 47 – Tõhus kohtulik kaitse – Kriminaalmenetluse liiga pika kestuse vaidlustamine – Riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt võib seda vaidlustada üksnes isik, kel on kahtlustatava või süüdistatava staatus – ELTL artikkel 267 – Euroopa Kohtu kodukorra artikli 53 lõige 2 – Ilmne pädevuse puudumine) | 15 |
| 2022/C 424/17 | Kohtuasi C-271/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil de Prud’hommes d’Agen (Prantsusmaa) 21. aprillil 2022 – XT versus Keolis Agen SARL | 16 |
| 2022/C 424/18 | Kohtuasi C-272/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil de Prud’hommes d’Agen (Prantsusmaa) 21. aprillil 2022 – KH versus Keolis Agen SARL | 16 |
| 2022/C 424/19 | Kohtuasi C-273/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil de Prud’hommes d’Agen (Prantsusmaa) 21. aprillil 2022 – BX versus Keolis Agen SARL | 17 |
| 2022/C 424/20 | Kohtuasi C-274/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil de Prud’hommes d’Agen (Prantsusmaa) 21. aprillil 2022 – FH versus Keolis Agen SARL | 17 |
| 2022/C 424/21 | Kohtuasi C-275/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil de Prud’hommes d’Agen (Prantsusmaa) 21. aprillil 2022 – NW versus Keolis Agen SARL | 18 |
| 2022/C 424/22 | Kohtuasi C-320/22 P: the airscreen company GmbH & Co. KG 12. mail 2022 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 7. märtsi 2022. aasta määruse peale kohtuasjas T-382/21: the airscreen company versus EUIPO | 19 |
| 2022/C 424/23 | Kohtuasi C-327/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (Horvaatia) 16. mail 2022 – Centar za restrukturiranje i prodajuversus ProPROM-VIDIJA d.o.o. | 19 |
| 2022/C 424/24 | Kohtuasi C-338/22 P: Anna Hrebenyuki 24. mail 2022 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (viies koda) 23. märtsi 2022. aasta otsuse peale kohtuasjas T-252/21: Hrebenyuk versus EUIPO | 19 |
| 2022/C 424/25 | Kohtuasi C-342/22 P: Laboratorios Ern, SA 25. mail 2022 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 16. märtsi 2022. aasta otsuse peale kohtuasjas T-315/21: Laboratorios Ern versus EUIPO – Nordesta (APIAL) | 20 |
| 2022/C 424/26 | Kohtuasi C-471/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Administariven sad Sofia grad (Bulgaaria) 13. juulil 2022 – Agentsia Patna infrastrukturaversus Rakovoditel na upravlyavashtia organ na operativna programa Transport 2007 – 2013 i direktor na direktsia Koordinatsia na programi i proekti v Ministerstvoto na transporta | 20 |
| 2022/C 424/27 | Kohtuasi C-472/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugal) 14. juulil 2022 – NO versus Autoridade Tributária e Aduaneira | 21 |
| 2022/C 424/28 | Kohtuasi C-501/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État (Prantsusmaa) 22. juulil 2022 – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel) versus Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire | 23 |
| 2022/C 424/29 | Kohtuasi C-502/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État (Prantsusmaa) 22. juulil 2022 – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel) versus Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire | 23 |
| 2022/C 424/30 | Kohtuasi C-503/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État (Prantsusmaa) 22. juulil 2022 – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel) versus Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire | 24 |
| 2022/C 424/31 | Kohtuasi C-504/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État (Prantsusmaa) 22. juulil 2022 – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel) versus Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire | 24 |
| 2022/C 424/32 | Kohtuasi C-505/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugal) 25. juulil 2022 – Deco Proteste – Editores Lda versus Autoridade Tributária e Aduaneira | 25 |
| 2022/C 424/33 | Kohtuasi C-508/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Curtea de Apel Braşov (Rumeenia) 27. juulil 2022 – KL, PO versus Administrația Județeană a Finanțelor Publice Brașov | 26 |
| 2022/C 424/34 | Kohtuasi C-510/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumeenia) 28. juulil 2022 – Romaqua Group SA versus Societatea Națională Apele Minerale, Agenția Națională pentru Resurse Minerale | 26 |
| 2022/C 424/35 | Kohtuasi C-518/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesarbeitsgericht (Saksamaa) 3. augustil 2022 – J. M. P. versus AP Assistenzprofis GmbH | 27 |
| 2022/C 424/36 | Kohtuasi C-523/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Apelativen sad Veliko Tarnovo (Bulgaaria) 4. augustil 2022 – UT versus SO | 27 |
| 2022/C 424/37 | Kohtuasi C-531/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Poola) 9. augustil 2022 – Getin Noble Bank jt | 28 |
| 2022/C 424/38 | Kohtuasi C-545/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Landgericht Düsseldorf (Saksamaa) 15. augustil 2022 – Air Europa Lineas Aereas versus VO, GR | 29 |
| 2022/C 424/39 | Kohtuasi C-548/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Giudice di pace di Fondi (Itaalia) 18. augustil 2022 – M.M. versus Presidenza del Consiglio dei ministri, Ministero della Giustizia, Ministero dell’Economia e delle Finanze | 29 |
| 2022/C 424/40 | Kohtuasi C-562/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Rayonen sad – Burgas (Bulgaaria) 25. augustil 2022 – JD versus OB | 30 |
| 2022/C 424/41 | Kohtuasi C-573/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Østre Landsret (Taani) 26. augustil 2022 – A, B and Association C versus Skatteministeriet | 31 |
| 2022/C 424/42 | Kohtuasi C-574/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Sofiyski gradski sad (Bulgaaria) 26. augustil 2022 – Kriminaalasi järgmiste isikute suhtes: CI, VF, DY | 32 |
| 2022/C 424/43 | Kohtuasi C-583/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesgerichtshof (Saksamaa) 7. septembril 2022 – Kriminaalasi järgmise isiku suhtes: MV | 32 |
| 2022/C 424/44 | Kohtuasi C-588/22 P: Ryanair DAC 7. septembril 2022 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kümnes koda laiendatud koosseisus) 22. juuni 2022. aasta otsuse peale kohtuasjas T-657/20: Ryanair versus komisjon (Finnair II; Covid-19) | 33 |
| 2022/C 424/45 | Kohtuasi T-599/22: 16. septembril 2022 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Kreeka Vabariik | 34 |
| 2022/C 424/46 | Kohtuasi C-602/22 P: ABLV Bank SA, likvideerimisel, 16. septembril 2022 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kümnes koda laiendatud koosseisus) 6. juuli 2022. aasta otsuse peale kohtuasjas T-280/18: ABVL Bank versus SRB | 34 |
| 2022/C 424/47 | Kohtuasi C-622/22: 29. septembril 2022 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Malta Vabariik | 36 |
| | Üldkohus |
| 2022/C 424/48 | Kohtuasi T-500/22: 16. augustil 2022 esitatud hagi – Vleuten Insects ja New Generation Nutrition versus komisjon | 37 |
| 2022/C 424/49 | Kohtuasi T-550/22: 5. septembril 2022 esitatud hagi – QW versus komisjon | 38 |
| 2022/C 424/50 | Kohtuasi T-551/22: 5. septembril 2022 esitatud hagi – QY versus komisjon | 39 |
| 2022/C 424/51 | Kohtuasi T-553/22: 6. septembril 2022 esitatud hagi – RC versus komisjon | 39 |
| 2022/C 424/52 | Kohtuasi T-556/22: 8. septembril 2022 esitatud hagi – House Foods Group versus Ühenduse Sordiamet (CPVO) (SK20) | 40 |
| 2022/C 424/53 | Kohtuasi T-560/22: 5. septembril 2022 esitatud hagi – Fachverband Eisenhüttenschlacken versus komisjon | 40 |
| 2022/C 424/54 | Kohtuasi T-563/22: 2. septembril 2022 esitatud hagi – VP versus Cedefop | 42 |
| 2022/C 424/55 | Kohtuasi T-564/22: 13. septembril 2022 esitatud hagi – Pierre Balmain versus EUIPO – Story Time (Lõvi pea kujutis) | 43 |
| 2022/C 424/56 | Kohtuasi T-566/22: 13. septembril 2022 esitatud hagi – Sports Group Denmark versus EUIPO (ENDURANCE) | 44 |
| 2022/C 424/57 | Kohtuasi T-576/22: 15. septembril 2022 esitatud hagi – Bora Creations versus EUIPO – True Skincare (TRUE SKIN) | 44 |
| 2022/C 424/58 | Kohtuasi T-578/22: 16. septembril 2022 esitatud hagi – EDPS versus parlament ja nõukogu | 45 |
| 2022/C 424/59 | Kohtuasi T-582/22: 16. septembril 2022 esitatud hagi – British Airways versus komisjon | 46 |
| 2022/C 424/60 | Kohtuasi T-587/22: 22. septembril 2022 esitatud hagi – Crown Holdings ja Crown Cork & Seal Deutschland versus komisjon | 47 |
| 2022/C 424/61 | Kohtuasi T-588/22: 22. septembril 2022 esitatud hagi – Renco Valore versus komisjon | 48 |
| 2022/C 424/62 | Kohtuasi T-589/22: 22. septembril 2022 esitatud hagi – Silgan Holdings jt versus komisjon | 49 |
| 2022/C 424/63 | Kohtuasi T-590/22: 22. septembril 2022 esitatud hagi – Cristescu versus komisjon | 50 |
| 2022/C 424/64 | Kohtuasi T-592/22: 22. septembril 2022 esitatud hagi – Liquid Advertising/EUIPO – Liqui.do (Liquid+Arcade) | 51 |
| 2022/C 424/65 | Kohtuasi T-599/22: 26. septembril 2022 esitatud hagi – Hypo Vorarlberg Bank versus SRB | 51 |
| 2022/C 424/66 | Kohtuasi T-600/22: 26. septembril 2022 esitatud hagi – ST versus Frontex | 53 |
| 2022/C 424/67 | Kohtuasi T-605/22: 27. septembril 2022 esitatud hagi – RT France versus nõukogu | 54 |

V   Teated

KOHTUMENETLUSED

Euroopa Kohus

2022/C 424/02

Liidetud kohtuasjad C-793/19 ja C-794/19: Euroopa Kohtu (suurkoda) 20. septembri 2022. aasta otsus (Bundesverwaltungsgerichti eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Bundesrepublik Deutschland versus SpaceNet AG (C-793/19), Telekom Deutschland GmbH (C-794/19) (Eelotsusetaotlus – Isikuandmete töötlemine elektroonilise side sektoris – Side konfidentsiaalsus – Elektroonilise side teenuste osutajad – Liiklus- ja asukohaandmete üldine ja vahet tegemata säilitamine – Direktiiv 2002/58/EÜ – Artikli 15 lõige 1 – Euroopa Liidu põhiõiguste harta – Artiklid 6, 7, 8 ja 11 ning artikli 52 lõige 1 – ELL artikli 4 lõige 2)

versus

2

2022/C 424/03

Liidetud kohtuasjad C-339/20 ja C-397/20: Euroopa Kohtu (suurkoda) 20. septembri 2022. aasta otsus (Cour de cassationi eelotsusetaotlused – Prantsusmaa) – Kriminaalmenetlused järgmiste isikute suhtes: VD (C-339/20), SR (C-397/20) (Eelotsusetaotlus – Ühtne finantsteenuste turg – Turu kuritarvitamine – Siseteabe alusel kauplemine – Direktiiv 2003/6/EÜ – Artikli 12 lõike 2 punktid a ja d – Määrus (EL) nr 596/2014 – Artikli 23 lõike 2 punktid g ja h – Finantsturgude järelevalveameti (AMF) järelevalve- ja uurimisvolitused – Üldist huvi teeniv eesmärk kaitsta Euroopa Liidu finantsturgude terviklikkust ja üldsuse usaldust finantsinstrumentide vastu – AMFi võimalus nõuda elektroonilise side teenuste operaatori valduses olevaid andmeliikluse andmeid – Isikuandmete töötlemine elektroonilise side sektoris – Direktiiv 2002/58/EÜ – Artikli 15 lõige 1 – Euroopa Liidu põhiõiguste harta – Artiklid 7, 8 ja 11 ning artikli 52 lõige 1 – Side konfidentsiaalsus – Piirangud – Õigusnormid, mis näevad ette liiklusandmete üldise ja vahet tegemata säilitamise elektroonilise side teenuste operaatorite poolt – Liikmesriigi kohtu võimalus piirata liidu õigusega vastuolus olevate riigisiseste õigusnormide kehtetuks tunnistamise mõju ajaliselt – Välistamine)

3

2022/C 424/04

Liidetud kohtuasjad C-475/20–C-482/20: Euroopa Kohtu (teine koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Consiglio di Stato eelotsusetaotlus – Itaalia) – Admiral Gaming Network Srl jt versus Agenzia delle Dogane e dei Monopoli jt (Eelotsusetaotlus – Asutamisvabadus – Piirangud – Hasartmängud – Mänguautomaadil mängitavate hasartmängude haldamise kontsessioonid – Riigisisene õigusnorm, millega kehtestatakse kontsessionääridele maks – Õiguspärase ootuse kaitse põhimõte)

versus

4

2022/C 424/05

Liidetud kohtuasjad C-518/20 ja C-727/20: Euroopa Kohtu (esimene koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Bundesarbeitsgerichti eelotsusetaotlus – Saksamaa) – XP versus Fraport AG Frankfurt Airport Services Worldwide (C-518/20) ja AR versus St. Vincenz-Krankenhaus GmbH (C-727/20) (Eelotsusetaotlus – Sotsiaalpoliitika – Töötajate ohutuse ja tervise kaitse – Tööaja korraldus – Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 31 lõige 2 – Direktiiv 2003/88/EÜ – Artikli 7 lõige 1 – Õigus tasustatud põhipuhkusele – Täielik töövõimetus või töövõimetus haiguse tõttu, mis on alanud võrdlusperioodi kestel – Liikmesriigi õigusnormid, mis sätestavad õiguse tasustatud põhipuhkusele kaotamise teatud ajavahemiku möödudes – Tööandja kohustus anda töötajale võimalus kasutada oma õigust tasustatud põhipuhkusele)

versus

versus

5

2022/C 424/06

Kohtuasi C-538/20: Euroopa Kohtu (neljas koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Bundesfinanzhofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Finanzamt B versus W AG (Eelotsusetaotlus – Asutamisvabadus – ELTL artiklid 49 ja 54 – Mitteresidendist püsiva tegevuskoha kantud lõpliku kahjumi mahaarvamine – Topeltmaksustamise vältimise lepingu alusel oma maksustamispädevusest loobunud riik – Olukordade võrreldavus)

versus

6

2022/C 424/07

Liidetud kohtuasjad C-619/20 P ja C-620/20 P: Euroopa Kohtu (teine koda) 22. septembri 2022. aasta otsus – International Management Group (IMG) versus Euroopa Komisjon (Apellatsioonkaebus – Arengukoostöö – Liidu eelarve kaudne täitmine rahvusvahelise organisatsiooni poolt – Otsus mitte enam anda eelarve täitmise ülesandeid üksusele kahtluste tõttu tema rahvusvahelise organisatsiooni staatuses – Tühistamishagi – Tühistava kohtuotsuse täitmine – Res judicata – Tühistatud akti autori kohustused ja pädevus – Ettevalmistav akt – Vastuvõetavus – Kahju hüvitamise nõue – Eraõiguslikele isikutele õigusi andev õigusnorm – Liidu finantsmäärused – Hoolsuskohustus – Selle kohustuse piisavalt selge rikkumine – Iga üksikjuhtumi konkreetne hindamine – Mittevaraline kahju – Adekvaatne ja piisav hüvitamine õigusvastase otsuse tühistamisega – Varaline kahju – Menetlusstaadium, mis ei võimalda asjas lõplikku otsust teha – Kohtuasja suunamine tagasi Üldkohtusse)

versus

7

2022/C 424/08

Liidetud kohtuasjad C-14/21 ja C-15/21: Euroopa Kohtu (suurkoda) 1. augusti 2022. aasta otsus (Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia eelotsusetaotlused – Itaalia) – Sea Watch eV versus Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti (C-14/21 ja C-15/21), Capitaneria di Porto di Palermo (C-14/21), Capitaneria di Porto di Porto Empedocle (C-15/21) (Eelotsusetaotlus – Merel ohtu või hätta sattunud inimeste otsingu- ja päästetegevus, mida korraldab humanitaarsel eesmärgil tegutsev vabaühendus – Laevade suhtes kohaldatav kord – Direktiiv 2009/16/EÜ – Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsioon – Rahvusvaheline konventsioon inimelude ohutusest merel – Lipuriigi ja sadamariigi pädevus ja volitused – Laevade kontroll ja kinnipidamine)

versus

8

2022/C 424/09

Kohtuasi C-120/21: Euroopa Kohtu (kuues koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Bundesarbeitsgerichti eelotsusetaotlus – Saksamaa) – LB versus TO (Eelotsusetaotlus – Sotsiaalpoliitika – Töötajate ohutuse ja tervise kaitse – Tööaja korraldus – Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 31 lõige 2 – Direktiiv 2003/88/EÜ – Artikkel 7 – Õigus tasustatud põhipuhkusele – Rahaline hüvitis kasutamata puhkuse eest pärast töösuhte lõppemist – Kolmeaastane aegumistähtaeg – Tähtaja algus – Töötaja piisav teavitamine)

versus

9

2022/C 424/10

Kohtuasi C-159/21: Euroopa Kohtu (esimene koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Fővárosi Törvényszéki eelotsusetaotlus – Ungari) – GM versus Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, Alkotmányvédelmi Hivatal, Terrorelhárítási Központ (Eelotsusetaotlus – Ühine varjupaiga- ja sisserändepoliitika – Direktiiv 2011/95/EL – Pagulase staatuse või täiendava kaitse seisundi andmise nõuetega seotud normid – Seisundi äravõtmine – Direktiiv 2013/32/EL – Rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühised nõuded – Riigi julgeoleku kahjustamine – Eriasutuse seisukoht – Toimikuga tutvumine)

versus

10

2022/C 424/11

Kohtuasi C-215/21: Euroopa Kohtu (üheksas koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Juzgado de Primera Instancia no2 de Las Palmas de Gran Canaria eelotsusetaotlus – Hispaania) – Zulima versus Servicios prescriptor y medios de pagos EFC SAU (Eelotsusetaotlus – Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Pikenev krediidileping – Laenuintressi tingimuse ebaõiglus – Tarbija esitatud hagi, milles palutakse tuvastada lepingu tühisus – Tarbija nõuete kohtuväline rahuldamine – Tekkinud menetluskulud, mida tarbija peab kandma – Tõhususe põhimõte – Riigisisesed õigusnormid, mis võivad pärssida tarbijat teostama direktiiviga 93/13/EMÜ antud õigusi)

o

versus

11

2022/C 424/12

Liidetud kohtuasjad C-245/21 ja C-248/21: Euroopa Kohtu (esimene koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Bundesverwaltungsgerichti eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Bundesrepublik Deutschland vertreten durch Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat versus MA (C-245/21), PB (C-245/21), LE (C-248/21) (Eelotsusetaotlus – Määrus (EÜ) nr 604/2013 – Rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest vastutava liikmesriigi määramine – Artiklid 27 ja 29 – Asjaomase isiku üleandmine tema taotluse läbivaatamise eest vastutavale liikmesriigile – Üleandmise peatamine COVID-19 pandeemia tõttu – Üleandmise võimatus – Kohtulik kaitse – Tagajärjed üleandmistähtajale)

versus

12

2022/C 424/13

Kohtuasi C-330/21: Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen Afdeling Genti eelotsusetaotlus – Belgia) – The Escape Center BVBA versus Belgische Staat (Eelotsusetaotlus – Maksustamine – Käibemaks – Direktiiv 2006/112/EÜ – Artikkel 98 – Liikmesriikide õigus kohaldada teatavate kaubatarnete ja teenuste osutamise suhtes vähendatud käibemaksumäära – III lisa punkt 14 – Mõiste spordirajatiste kasutamine – Spordisaalid – Personaal- või rühmatreening)

versus

12

2022/C 424/14

Kohtuasi C-335/21: Euroopa Kohtu (üheksas koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla eelotsusetaotlus – Hispaania) – Vicente versus Delia (Eelotsusetaotlus – Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Direktiiv 93/13/EMÜ – Tarbija suhtes ebaausad kaubandustavad – Tõhususe põhimõte – Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 47 – Advokaaditasude maksmise lihtmenetlus – Advokaaditasude lepingus sisalduvate tingimuste võimalik ebaõiglus – Riigisisesed sätted, mis ei näe ette kohtuliku kontrolli võimalust – Artikli 4 lõige 2 – Erandi ulatus – Direktiiv 2005/29/EÜ – Artikkel 7 – Eksitav kaubandustava – Advokaadi ja tema kliendi vahel sõlmitud leping, millega viimasel on leppetrahvi ähvardusel keelatud advokaadi teadmata või tema arvamuse vastaselt nõuetest loobuda)

o

bis

versus

13

2022/C 424/15

Kohtuasi C-497/21: Euroopa Kohtu (kümnes koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgerichti eelotsusetaotlus – Saksamaa) – SI, TL, ND, VH, YT, HN versus Bundesrepublik Deutschland (Eelotsusetaotlus – Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala – Piirikontroll, varjupaik ja sisseränne – Varjupaigapoliitika – Direktiiv 2013/32/EL – Rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühised nõuded – Rahvusvahelise kaitse taotlus – Vastuvõetamatuks tunnistamise alused – Artikli 2 punkt q – Mõiste korduv taotlus – Artikli 33 lõike 2 punkt d – Rahvusvahelise kaitse taotluse vastuvõetamatuse tõttu tagasilükkamine liikmesriigi poolt põhjusel, et Taani Kuningriigis on isiku eelmine taotlus tagasi lükatud – Taani Kuningriigi tehtud lõplik otsus)

versus

14

2022/C 424/16

Kohtuasi C-95/22: Euroopa Kohtu (üheksas koda) 6. septembri 2022. aasta määrus – (Judecătoria Târgu-Mureşi eelotsusetaotlus – Rumeenia) – menetlus, mille on algatanud Delgaz Grid SA (Eelotsusetaotlus – Õigusalane koostöö kriminaalasjades – ELTL artikkel 82 – Õigus saada kriminaalmenetluses teavet – Õigus saada teavet süüdistuse kohta – Direktiiv 2012/13/EL – Artikli 6 lõige 1 – Kohaldamisala – Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 47 – Tõhus kohtulik kaitse – Kriminaalmenetluse liiga pika kestuse vaidlustamine – Riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt võib seda vaidlustada üksnes isik, kel on kahtlustatava või süüdistatava staatus – ELTL artikkel 267 – Euroopa Kohtu kodukorra artikli 53 lõige 2 – Ilmne pädevuse puudumine)

15

2022/C 424/17

Kohtuasi C-271/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil de Prud’hommes d’Agen (Prantsusmaa) 21. aprillil 2022 – XT versus Keolis Agen SARL

versus

16

2022/C 424/18

Kohtuasi C-272/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil de Prud’hommes d’Agen (Prantsusmaa) 21. aprillil 2022 – KH versus Keolis Agen SARL

versus

16

2022/C 424/19

Kohtuasi C-273/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil de Prud’hommes d’Agen (Prantsusmaa) 21. aprillil 2022 – BX versus Keolis Agen SARL

versus

17

2022/C 424/20

Kohtuasi C-274/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil de Prud’hommes d’Agen (Prantsusmaa) 21. aprillil 2022 – FH versus Keolis Agen SARL

versus

17

2022/C 424/21

Kohtuasi C-275/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil de Prud’hommes d’Agen (Prantsusmaa) 21. aprillil 2022 – NW versus Keolis Agen SARL

versus

18

2022/C 424/22

Kohtuasi C-320/22 P: the airscreen company GmbH & Co. KG 12. mail 2022 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 7. märtsi 2022. aasta määruse peale kohtuasjas T-382/21: the airscreen company versus EUIPO

versus

19

2022/C 424/23

Kohtuasi C-327/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (Horvaatia) 16. mail 2022 – Centar za restrukturiranje i prodajuversus ProPROM-VIDIJA d.o.o.

versus

19

2022/C 424/24

Kohtuasi C-338/22 P: Anna Hrebenyuki 24. mail 2022 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (viies koda) 23. märtsi 2022. aasta otsuse peale kohtuasjas T-252/21: Hrebenyuk versus EUIPO

versus

19

2022/C 424/25

Kohtuasi C-342/22 P: Laboratorios Ern, SA 25. mail 2022 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 16. märtsi 2022. aasta otsuse peale kohtuasjas T-315/21: Laboratorios Ern versus EUIPO – Nordesta (APIAL)

versus

20

2022/C 424/26

Kohtuasi C-471/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Administariven sad Sofia grad (Bulgaaria) 13. juulil 2022 – Agentsia Patna infrastrukturaversus Rakovoditel na upravlyavashtia organ na operativna programa Transport 2007 – 2013 i direktor na direktsia Koordinatsia na programi i proekti v Ministerstvoto na transporta

versus

20

2022/C 424/27

Kohtuasi C-472/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugal) 14. juulil 2022 – NO versus Autoridade Tributária e Aduaneira

versus

21

2022/C 424/28

Kohtuasi C-501/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État (Prantsusmaa) 22. juulil 2022 – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel) versus Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

versus

23

2022/C 424/29

Kohtuasi C-502/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État (Prantsusmaa) 22. juulil 2022 – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel) versus Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

versus

23

2022/C 424/30

Kohtuasi C-503/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État (Prantsusmaa) 22. juulil 2022 – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel) versus Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

versus

24

2022/C 424/31

Kohtuasi C-504/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État (Prantsusmaa) 22. juulil 2022 – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel) versus Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

versus

24

2022/C 424/32

Kohtuasi C-505/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugal) 25. juulil 2022 – Deco Proteste – Editores Lda versus Autoridade Tributária e Aduaneira

versus

25

2022/C 424/33

Kohtuasi C-508/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Curtea de Apel Braşov (Rumeenia) 27. juulil 2022 – KL, PO versus Administrația Județeană a Finanțelor Publice Brașov

versus

26

2022/C 424/34

Kohtuasi C-510/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumeenia) 28. juulil 2022 – Romaqua Group SA versus Societatea Națională Apele Minerale, Agenția Națională pentru Resurse Minerale

versus

26

2022/C 424/35

Kohtuasi C-518/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesarbeitsgericht (Saksamaa) 3. augustil 2022 – J. M. P. versus AP Assistenzprofis GmbH

versus

27

2022/C 424/36

Kohtuasi C-523/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Apelativen sad Veliko Tarnovo (Bulgaaria) 4. augustil 2022 – UT versus SO

versus

27

2022/C 424/37

Kohtuasi C-531/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Poola) 9. augustil 2022 – Getin Noble Bank jt

28

2022/C 424/38

Kohtuasi C-545/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Landgericht Düsseldorf (Saksamaa) 15. augustil 2022 – Air Europa Lineas Aereas versus VO, GR

versus

29

2022/C 424/39

Kohtuasi C-548/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Giudice di pace di Fondi (Itaalia) 18. augustil 2022 – M.M. versus Presidenza del Consiglio dei ministri, Ministero della Giustizia, Ministero dell’Economia e delle Finanze

versus

29

2022/C 424/40

Kohtuasi C-562/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Rayonen sad – Burgas (Bulgaaria) 25. augustil 2022 – JD versus OB

versus

30

2022/C 424/41

Kohtuasi C-573/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Østre Landsret (Taani) 26. augustil 2022 – A, B and Association C versus Skatteministeriet

versus

31

2022/C 424/42

Kohtuasi C-574/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Sofiyski gradski sad (Bulgaaria) 26. augustil 2022 – Kriminaalasi järgmiste isikute suhtes: CI, VF, DY

32

2022/C 424/43

Kohtuasi C-583/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesgerichtshof (Saksamaa) 7. septembril 2022 – Kriminaalasi järgmise isiku suhtes: MV

32

2022/C 424/44

Kohtuasi C-588/22 P: Ryanair DAC 7. septembril 2022 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kümnes koda laiendatud koosseisus) 22. juuni 2022. aasta otsuse peale kohtuasjas T-657/20: Ryanair versus komisjon (Finnair II; Covid-19)

versus

33

2022/C 424/45

Kohtuasi T-599/22: 16. septembril 2022 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Kreeka Vabariik

versus

34

2022/C 424/46

Kohtuasi C-602/22 P: ABLV Bank SA, likvideerimisel, 16. septembril 2022 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kümnes koda laiendatud koosseisus) 6. juuli 2022. aasta otsuse peale kohtuasjas T-280/18: ABVL Bank versus SRB

versus

34

2022/C 424/47

Kohtuasi C-622/22: 29. septembril 2022 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Malta Vabariik

versus

36

Üldkohus

2022/C 424/48

Kohtuasi T-500/22: 16. augustil 2022 esitatud hagi – Vleuten Insects ja New Generation Nutrition versus komisjon

versus

37

2022/C 424/49

Kohtuasi T-550/22: 5. septembril 2022 esitatud hagi – QW versus komisjon

versus

38

2022/C 424/50

Kohtuasi T-551/22: 5. septembril 2022 esitatud hagi – QY versus komisjon

versus

39

2022/C 424/51

Kohtuasi T-553/22: 6. septembril 2022 esitatud hagi – RC versus komisjon

versus

39

2022/C 424/52

Kohtuasi T-556/22: 8. septembril 2022 esitatud hagi – House Foods Group versus Ühenduse Sordiamet (CPVO) (SK20)

versus

40

2022/C 424/53

Kohtuasi T-560/22: 5. septembril 2022 esitatud hagi – Fachverband Eisenhüttenschlacken versus komisjon

versus

40

2022/C 424/54

Kohtuasi T-563/22: 2. septembril 2022 esitatud hagi – VP versus Cedefop

versus

42

2022/C 424/55

Kohtuasi T-564/22: 13. septembril 2022 esitatud hagi – Pierre Balmain versus EUIPO – Story Time (Lõvi pea kujutis)

versus

43

2022/C 424/56

Kohtuasi T-566/22: 13. septembril 2022 esitatud hagi – Sports Group Denmark versus EUIPO (ENDURANCE)

versus

44

2022/C 424/57

Kohtuasi T-576/22: 15. septembril 2022 esitatud hagi – Bora Creations versus EUIPO – True Skincare (TRUE SKIN)

versus

44

2022/C 424/58

Kohtuasi T-578/22: 16. septembril 2022 esitatud hagi – EDPS versus parlament ja nõukogu

versus

45

2022/C 424/59

Kohtuasi T-582/22: 16. septembril 2022 esitatud hagi – British Airways versus komisjon

versus

46

2022/C 424/60

Kohtuasi T-587/22: 22. septembril 2022 esitatud hagi – Crown Holdings ja Crown Cork & Seal Deutschland versus komisjon

versus

47

2022/C 424/61

Kohtuasi T-588/22: 22. septembril 2022 esitatud hagi – Renco Valore versus komisjon

versus

48

2022/C 424/62

Kohtuasi T-589/22: 22. septembril 2022 esitatud hagi – Silgan Holdings jt versus komisjon

versus

49

2022/C 424/63

Kohtuasi T-590/22: 22. septembril 2022 esitatud hagi – Cristescu versus komisjon

versus

50

2022/C 424/64

Kohtuasi T-592/22: 22. septembril 2022 esitatud hagi – Liquid Advertising/EUIPO – Liqui.do (Liquid+Arcade)

51

2022/C 424/65

Kohtuasi T-599/22: 26. septembril 2022 esitatud hagi – Hypo Vorarlberg Bank versus SRB

versus

51

2022/C 424/66

Kohtuasi T-600/22: 26. septembril 2022 esitatud hagi – ST versus Frontex

versus

53

2022/C 424/67

Kohtuasi T-605/22: 27. septembril 2022 esitatud hagi – RT France versus nõukogu

versus

54

---

| ET | |
| --- | --- |

ET

---

IV Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Euroopa Liidu Kohus

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/1 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/1

---

Euroopa Liidu Kohtu viimased väljaanded Euroopa Liidu Teatajas

(2022/C 424/01)

Viimane väljaanne

ELT C 418, 31.10.2022

Eelmised väljaanded

ELT C 408, 24.10.2022

ELT C 398, 17.10.2022

ELT C 389, 10.10.2022

ELT C 380, 3.10.2022

ELT C 368, 26.9.2022

ELT C 359, 19.9.2022

Käesolevad tekstid on kättesaadavad

EUR-Lex'is järgmisel aadressil: http://eur-lex.europa.eu

---

V Teated

KOHTUMENETLUSED

Euroopa Kohus

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/2 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/2

---

Euroopa Kohtu (suurkoda) 20. septembri 2022. aasta otsus (Bundesverwaltungsgerichti eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Bundesrepublik Deutschland versus SpaceNet AG (C-793/19), Telekom Deutschland GmbH (C-794/19)

(Liidetud kohtuasjad C-793/19 ja C-794/19) (1)

(Eelotsusetaotlus - Isikuandmete töötlemine elektroonilise side sektoris - Side konfidentsiaalsus - Elektroonilise side teenuste osutajad - Liiklus- ja asukohaandmete üldine ja vahet tegemata säilitamine - Direktiiv 2002/58/EÜ - Artikli 15 lõige 1 - Euroopa Liidu põhiõiguste harta - Artiklid 6, 7, 8 ja 11 ning artikli 52 lõige 1 - ELL artikli 4 lõige 2)

(2022/C 424/02)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesverwaltungsgericht

Põhikohtuasja pooled

Kassaator: Bundesrepublik Deutschland

Vastustajad kassatsioonimenetluses: SpaceNet AG (C-793/19), Telekom Deutschland GmbH (C-794/19)

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuli 2002. aasta direktiivi 2002/58/EÜ, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris (eraelu puutumatust ja elektroonilist sidet käsitlev direktiiv) (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta direktiiviga 2009/136/EÜ), artikli 15 lõiget 1 tuleb Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikleid 7, 8 ja 11 ning artikli 52 lõiget 1 arvestades

tõlgendada nii, et

sellega on vastuolus liikmesriigi seadusandlikud meetmed, mis näevad raske kuritegevuse vastu võitlemiseks ja avalikku julgeolekut ähvardava suure ohu ärahoidmiseks ennetavalt ette liiklus- ja asukohaandmete üldise ja vahet tegemata säilitamise;

sellega ei ole vastuolus liikmesriigi seadusandlikud meetmed, mis

| — | võimaldavad riigi julgeoleku kaitse eesmärgil teha elektroonilise side teenuste osutajatele ettekirjutuse säilitada liiklus- ja asukohaandmeid üldiselt ja vahet tegemata olukordades, kus asjaomane liikmesriik seisab silmitsi riigi julgeolekut ähvardava suure ohuga, mis osutub tõeliseks ja vahetuks või ettearvatavaks, kusjuures ettekirjutuse tegemise otsust võib tõhusalt kontrollida kas kohus või sõltumatu haldusasutus – kelle otsus on siduv –, selleks et teha kindlaks, kas esineb üks neist olukordadest ning kas on järgitud tingimusi ja tagatisi, mis peavad olema ette nähtud, ning ettekirjutus peab olema ajaliselt piiratud sellega, mis on tingimata vajalik, kuid seda võib ohu püsimise korral pikendada; |
| --- | --- |

—

võimaldavad riigi julgeoleku kaitse eesmärgil teha elektroonilise side teenuste osutajatele ettekirjutuse säilitada liiklus- ja asukohaandmeid üldiselt ja vahet tegemata olukordades, kus asjaomane liikmesriik seisab silmitsi riigi julgeolekut ähvardava suure ohuga, mis osutub tõeliseks ja vahetuks või ettearvatavaks, kusjuures ettekirjutuse tegemise otsust võib tõhusalt kontrollida kas kohus või sõltumatu haldusasutus – kelle otsus on siduv –, selleks et teha kindlaks, kas esineb üks neist olukordadest ning kas on järgitud tingimusi ja tagatisi, mis peavad olema ette nähtud, ning ettekirjutus peab olema ajaliselt piiratud sellega, mis on tingimata vajalik, kuid seda võib ohu püsimise korral pikendada;

| — | näevad riigi julgeoleku kaitsmise, raske kuritegevuse vastu võitlemise ja avalikku julgeolekut ähvardava suure ohu ennetamise eesmärgil ette liiklus- ja asukohaandmete eesmärgipärase säilitamise, mis on objektiivsete ja mittediskrimineerivate kriteeriumide alusel piiritletud vastavalt andmesubjektide kategooriatele või geograafilise kriteeriumi põhjal ja ajaliselt piiratud tingimata vajalikuga, kuid mida on võimalik pikendada; |
| --- | --- |

—

näevad riigi julgeoleku kaitsmise, raske kuritegevuse vastu võitlemise ja avalikku julgeolekut ähvardava suure ohu ennetamise eesmärgil ette liiklus- ja asukohaandmete eesmärgipärase säilitamise, mis on objektiivsete ja mittediskrimineerivate kriteeriumide alusel piiritletud vastavalt andmesubjektide kategooriatele või geograafilise kriteeriumi põhjal ja ajaliselt piiratud tingimata vajalikuga, kuid mida on võimalik pikendada;

| — | näevad ette sideallikale omistatud IP-aadresside üldise ja vahet tegemata säilitamise riigi julgeoleku kaitsmise, raske kuritegevuse vastu võitlemise ja avalikku julgeolekut ähvardava suure ohu ennetamise eesmärgil ajavahemikuks, mis on piiratud tingimata vajalikuga; |
| --- | --- |

—

näevad ette sideallikale omistatud IP-aadresside üldise ja vahet tegemata säilitamise riigi julgeoleku kaitsmise, raske kuritegevuse vastu võitlemise ja avalikku julgeolekut ähvardava suure ohu ennetamise eesmärgil ajavahemikuks, mis on piiratud tingimata vajalikuga;

| — | näevad riigi julgeoleku kaitsmise, kuritegevuse vastu võitlemise ja avaliku julgeoleku kaitsmise eesmärgil ette elektroonilise side vahendite kasutajate identiteediga seotud andmete üldise ja vahet tegemata säilitamise ning |
| --- | --- |

—

näevad riigi julgeoleku kaitsmise, kuritegevuse vastu võitlemise ja avaliku julgeoleku kaitsmise eesmärgil ette elektroonilise side vahendite kasutajate identiteediga seotud andmete üldise ja vahet tegemata säilitamise ning

| — | võimaldavad raske kuritegevuse vastu võitlemise ja seda enam riigi julgeoleku kaitse eesmärgil teha pädeva asutuse otsusega, mille suhtes teostatakse tõhusat kohtulikku kontrolli, elektroonilise side teenuste osutajatele ettekirjutuse nende valduses olevaid liiklus- ja asukohaandmeid kindlaksmääratud ajaks kiirsäilitada,
  kui need meetmed tagavad selgete ja täpsete reeglitega, et kõnealuste andmete säilitamisel järgitakse sellega seotud materiaalõiguslikke ja menetluslikke tingimusi ning et andmesubjektidel on tõhusad tagatised kuritarvituste ohu vastu. |
| --- | --- |

—

võimaldavad raske kuritegevuse vastu võitlemise ja seda enam riigi julgeoleku kaitse eesmärgil teha pädeva asutuse otsusega, mille suhtes teostatakse tõhusat kohtulikku kontrolli, elektroonilise side teenuste osutajatele ettekirjutuse nende valduses olevaid liiklus- ja asukohaandmeid kindlaksmääratud ajaks kiirsäilitada,

kui need meetmed tagavad selgete ja täpsete reeglitega, et kõnealuste andmete säilitamisel järgitakse sellega seotud materiaalõiguslikke ja menetluslikke tingimusi ning et andmesubjektidel on tõhusad tagatised kuritarvituste ohu vastu.

---

(1)  ELT C 45, 10.2.2020.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/3 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/3

---

Euroopa Kohtu (suurkoda) 20. septembri 2022. aasta otsus (Cour de cassationi eelotsusetaotlused – Prantsusmaa) – Kriminaalmenetlused järgmiste isikute suhtes: VD (C-339/20), SR (C-397/20)

(Liidetud kohtuasjad C-339/20 ja C-397/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Ühtne finantsteenuste turg - Turu kuritarvitamine - Siseteabe alusel kauplemine - Direktiiv 2003/6/EÜ - Artikli 12 lõike 2 punktid a ja d - Määrus (EL) nr 596/2014 - Artikli 23 lõike 2 punktid g ja h - Finantsturgude järelevalveameti (AMF) järelevalve- ja uurimisvolitused - Üldist huvi teeniv eesmärk kaitsta Euroopa Liidu finantsturgude terviklikkust ja üldsuse usaldust finantsinstrumentide vastu - AMFi võimalus nõuda elektroonilise side teenuste operaatori valduses olevaid andmeliikluse andmeid - Isikuandmete töötlemine elektroonilise side sektoris - Direktiiv 2002/58/EÜ - Artikli 15 lõige 1 - Euroopa Liidu põhiõiguste harta - Artiklid 7, 8 ja 11 ning artikli 52 lõige 1 - Side konfidentsiaalsus - Piirangud - Õigusnormid, mis näevad ette liiklusandmete üldise ja vahet tegemata säilitamise elektroonilise side teenuste operaatorite poolt - Liikmesriigi kohtu võimalus piirata liidu õigusega vastuolus olevate riigisiseste õigusnormide kehtetuks tunnistamise mõju ajaliselt - Välistamine)

(2022/C 424/03)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour de cassation

Põhikohtuasja menetluse pooled

VD (C-339/20), SR (C-397/20)

Resolutsioon

| 1. | Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2003. aasta direktiivi 2003/6/EÜ siseringitehingute ja turuga manipuleerimise (turu kuritarvitamise) kohta artikli 12 lõike 2 punkte a ja d ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta määruse (EL) nr 596/2014, mis käsitleb turukuritarvitusi (turukuritarvituse määrus) ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/6 ja komisjoni direktiivid 2003/124/EÜ, 2003/125/EÜ ja 2004/72/EÜ, artikli 23 lõike 2 punkte g ja h koostoimes Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuli 2002. aasta direktiivi 2002/58/EÜ, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris (eraelu puutumatust ja elektroonilist sidet käsitlev direktiiv) (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta direktiiviga 2009/136/EÜ), artikli 15 lõikega 1 ning lähtuvalt Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklitest 7, 8 ja 11 ning artikli 52 lõikest 1
  tuleb tõlgendada nii, et
  nendega on vastuolus sellised seadusandlikud meetmed, mis näevad võitlemiseks turukuritarvitustega – mille hulka kuulub siseteabe alusel kauplemine – ennetava meetmena ette liiklusandmete üldise ja vahet tegemata säilitamise ühe aasta jooksul alates nende salvestamise kuupäevast. |
| --- | --- |

1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2003. aasta direktiivi 2003/6/EÜ siseringitehingute ja turuga manipuleerimise (turu kuritarvitamise) kohta artikli 12 lõike 2 punkte a ja d ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta määruse (EL) nr 596/2014, mis käsitleb turukuritarvitusi (turukuritarvituse määrus) ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/6 ja komisjoni direktiivid 2003/124/EÜ, 2003/125/EÜ ja 2004/72/EÜ, artikli 23 lõike 2 punkte g ja h koostoimes Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuli 2002. aasta direktiivi 2002/58/EÜ, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris (eraelu puutumatust ja elektroonilist sidet käsitlev direktiiv) (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta direktiiviga 2009/136/EÜ), artikli 15 lõikega 1 ning lähtuvalt Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklitest 7, 8 ja 11 ning artikli 52 lõikest 1

tuleb tõlgendada nii, et

nendega on vastuolus sellised seadusandlikud meetmed, mis näevad võitlemiseks turukuritarvitustega – mille hulka kuulub siseteabe alusel kauplemine – ennetava meetmena ette liiklusandmete üldise ja vahet tegemata säilitamise ühe aasta jooksul alates nende salvestamise kuupäevast.

| 2. | Liidu õigust tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus see, kui liikmesriigi kohus piirab ajaliselt mõju, mis kaasneb sellega, kui ta tunnistab kehtetuks riigisisesed õigusnormid, millega ühelt poolt on elektroonilise side teenuste operaatoritele kehtestatud kohustus liiklus- ja asukohaandmeid üldiselt ja vahet tegemata säilitada ning mis teiselt poolt võimaldavad nende andmete edastamist pädevale finantsjärelevalveasutusele ilma kohtu või sõltumatu haldusasutuse eelneva loata ning mille ta on kohustatud riigisisese õiguse alusel kehtetuks tunnistama seetõttu, et need on vastuolus direktiivi 2002/58 (muudetud direktiiviga 2009/136) artikli 15 lõikega 1, tõlgendatuna lähtuvalt Euroopa Liidu põhiõiguste hartast. Liidu õigusega vastuolus olevate riigisiseste õigusnormide alusel saadud tõendite lubatavus kuulub vastavalt liikmesriikide menetlusautonoomia põhimõttele riigisisese õiguse kohaldamisalasse, tingimusel et järgitakse eelkõige võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtet. |
| --- | --- |

2.

Liidu õigust tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus see, kui liikmesriigi kohus piirab ajaliselt mõju, mis kaasneb sellega, kui ta tunnistab kehtetuks riigisisesed õigusnormid, millega ühelt poolt on elektroonilise side teenuste operaatoritele kehtestatud kohustus liiklus- ja asukohaandmeid üldiselt ja vahet tegemata säilitada ning mis teiselt poolt võimaldavad nende andmete edastamist pädevale finantsjärelevalveasutusele ilma kohtu või sõltumatu haldusasutuse eelneva loata ning mille ta on kohustatud riigisisese õiguse alusel kehtetuks tunnistama seetõttu, et need on vastuolus direktiivi 2002/58 (muudetud direktiiviga 2009/136) artikli 15 lõikega 1, tõlgendatuna lähtuvalt Euroopa Liidu põhiõiguste hartast. Liidu õigusega vastuolus olevate riigisiseste õigusnormide alusel saadud tõendite lubatavus kuulub vastavalt liikmesriikide menetlusautonoomia põhimõttele riigisisese õiguse kohaldamisalasse, tingimusel et järgitakse eelkõige võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtet.

---

(1)  ELT C 359, 26.10.2020.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/4 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/4

---

Euroopa Kohtu (teine koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Consiglio di Stato eelotsusetaotlus – Itaalia) – Admiral Gaming Network Srl jt versus Agenzia delle Dogane e dei Monopoli jt

(Liidetud kohtuasjad C-475/20–C-482/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Asutamisvabadus - Piirangud - Hasartmängud - Mänguautomaadil mängitavate hasartmängude haldamise kontsessioonid - Riigisisene õigusnorm, millega kehtestatakse kontsessionääridele maks - Õiguspärase ootuse kaitse põhimõte)

(2022/C 424/04)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Consiglio di Stato

Põhikohtuasja pooled

Apellandid: Admiral Gaming Network Srl (C-475/20), Cirsa Italia SpA (C-476/20), Codere Network SpA (C-477/20), Gamenet SpA (C-478/20), NTS Network SpA (C-479/20), Sisal Entertainment SpA (C-480/20), Snaitech SpA, varem Cogetech SpA (C-481/20), Snaitech SpA, varem Snai SpA (C-482/20)

Vastustajad apellatsioonimenetluses: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-475/20, C-477/20), Presidenza del Consiglio dei Ministri (C-475/20, C-477/20, C-481/20), IGT Lottery SpA, varem Lottomatica Holding Srl (C-475/20), Se. Ma. di Francesco Senese (C-481/20)

Menetluses osalesid: Lottomatica Videolot Rete SpA (C-475/20), Coordinamento delle associazioni per la tutela dell’ambiente e dei diritti degli utenti e consumatori (Codacons) (C-476/20, C-478/20, C-480/20, C-482/20) jt

Resolutsioon

| 1. | ELTL artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et juhul, kui tuvastatakse, et riigisisene õigusnorm, millega kehtestatakse maks, mille tulemusel väheneb mänguautomaadil mängitavate hasartmängude haldamise eest vastutavate kontsessionääride tasu, kujutab endast nimetatud EL toimimise lepingu sättega tagatud vabaduse piirangut, siis on selle sättega vastuolus see, kui niisugune piirang on põhjendatav üksnes riigieelarve konsolideerimisega seotud kaalutlustel. |
| --- | --- |

1.

ELTL artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et juhul, kui tuvastatakse, et riigisisene õigusnorm, millega kehtestatakse maks, mille tulemusel väheneb mänguautomaadil mängitavate hasartmängude haldamise eest vastutavate kontsessionääride tasu, kujutab endast nimetatud EL toimimise lepingu sättega tagatud vabaduse piirangut, siis on selle sättega vastuolus see, kui niisugune piirang on põhjendatav üksnes riigieelarve konsolideerimisega seotud kaalutlustel.

| 2. | Juhul kui ELTL artikkel 49 on kohaldatav, tuleb õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet tõlgendada nii, et sellega ei ole põhimõtteliselt vastuolus riigisisene õigusnorm, millega ajutiselt vähendatakse äriühingute ja asjaomase liikmesriigi ametiasutuse vahel sõlmitud kontsessioonilepingute kehtivusajal nendes lepingutes kontsessinääridele ette nähtud tasu, välja arvatud juhul, kui sellise vähendamise mõju ulatust kontsessionääride tehtud investeeringute kasumlikkusele ja selle meetme võimalikku ootamatust ja ettenägematust arvestades ilmneb, et kontsessionääridele ei ole jäetud vajalikku aega uue olukorraga kohanemiseks. |
| --- | --- |

2.

Juhul kui ELTL artikkel 49 on kohaldatav, tuleb õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet tõlgendada nii, et sellega ei ole põhimõtteliselt vastuolus riigisisene õigusnorm, millega ajutiselt vähendatakse äriühingute ja asjaomase liikmesriigi ametiasutuse vahel sõlmitud kontsessioonilepingute kehtivusajal nendes lepingutes kontsessinääridele ette nähtud tasu, välja arvatud juhul, kui sellise vähendamise mõju ulatust kontsessionääride tehtud investeeringute kasumlikkusele ja selle meetme võimalikku ootamatust ja ettenägematust arvestades ilmneb, et kontsessionääridele ei ole jäetud vajalikku aega uue olukorraga kohanemiseks.

---

(1)  ELT C 28, 25.1.2021.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/5 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/5

---

Euroopa Kohtu (esimene koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Bundesarbeitsgerichti eelotsusetaotlus – Saksamaa) – XP versus Fraport AG Frankfurt Airport Services Worldwide (C-518/20) ja AR versus St. Vincenz-Krankenhaus GmbH (C-727/20)

(Liidetud kohtuasjad C-518/20 ja C-727/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Sotsiaalpoliitika - Töötajate ohutuse ja tervise kaitse - Tööaja korraldus - Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 31 lõige 2 - Direktiiv 2003/88/EÜ - Artikli 7 lõige 1 - Õigus tasustatud põhipuhkusele - Täielik töövõimetus või töövõimetus haiguse tõttu, mis on alanud võrdlusperioodi kestel - Liikmesriigi õigusnormid, mis sätestavad õiguse tasustatud põhipuhkusele kaotamise teatud ajavahemiku möödudes - Tööandja kohustus anda töötajale võimalus kasutada oma õigust tasustatud põhipuhkusele)

(2022/C 424/05)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesarbeitsgericht

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitajad: XP C-518/20, AR C-727/20

Vastustajad kassatsioonimenetluses: Fraport AG Frankfurt Airport Services Worldwide (C-518/20), St. Vincenz-Krankenhaus GmbH (C-727/20)

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ tööaja korralduse teatavate aspektide kohta artiklit 7 ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 31 lõiget 2

tuleb tõlgendada nii, et

nendega on vastuolus riigisisene õigusnorm, mille kohaselt töötaja õigus tasustatud põhipuhkusele – mis on omandatud võrdlusperioodil, mil see töötaja tegelikult töötas, enne kui ta on täielikult töövõimetu või haiguse tõttu töövõimetu ning see töövõimetus on sellest ajast alates püsinud – võib aeguda riigisiseste õigusnormidega lubatud üleviimise perioodi lõppedes või hiljem, kuigi tööandja ei ole sellele töötajale õigel ajal andnud võimalust seda õigust kasutada.

---

(1)  ELT C 19, 18.1.2021

ELT C 169, 3.5.2021

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/6 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/6

---

Euroopa Kohtu (neljas koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Bundesfinanzhofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Finanzamt B versus W AG

(Kohtuasi C-538/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Asutamisvabadus - ELTL artiklid 49 ja 54 - Mitteresidendist püsiva tegevuskoha kantud lõpliku kahjumi mahaarvamine - Topeltmaksustamise vältimise lepingu alusel oma maksustamispädevusest loobunud riik - Olukordade võrreldavus)

(2022/C 424/06)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesfinanzhof

Põhikohtuasja pooled

Kassaator: Finanzamt B

Vastustaja kassatsioonimenetluses: W AG

Menetluses osales: Bundesministerium der Finanzen

Resolutsioon

ELTL artikleid 49 ja 54 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus liikmesriigi maksusüsteem, mille kohaselt ei või selle liikmesriigi residendist äriühing oma maksustatavast kasumist maha arvata teises liikmesriigis asuva püsiva tegevuskoha lõplikku kahjumit, kui asukohaliikmesriik on topeltmaksustamise vältimise lepingu alusel loobunud oma pädevusest maksustada selle püsiva tegevuskoha tulemit.

---

(1)  ELT C 35, 1.2.2021.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/7 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/7

---

Euroopa Kohtu (teine koda) 22. septembri 2022. aasta otsus – International Management Group (IMG) versus Euroopa Komisjon

(Liidetud kohtuasjad C-619/20 P ja C-620/20 P) (1)

(Apellatsioonkaebus - Arengukoostöö - Liidu eelarve kaudne täitmine rahvusvahelise organisatsiooni poolt - Otsus mitte enam anda eelarve täitmise ülesandeid üksusele kahtluste tõttu tema rahvusvahelise organisatsiooni staatuses - Tühistamishagi - Tühistava kohtuotsuse täitmine - Res judicata - Tühistatud akti autori kohustused ja pädevus - Ettevalmistav akt - Vastuvõetavus - Kahju hüvitamise nõue - Eraõiguslikele isikutele õigusi andev õigusnorm - Liidu finantsmäärused - Hoolsuskohustus - Selle kohustuse piisavalt selge rikkumine - Iga üksikjuhtumi konkreetne hindamine - Mittevaraline kahju - Adekvaatne ja piisav hüvitamine õigusvastase otsuse tühistamisega - Varaline kahju - Menetlusstaadium, mis ei võimalda asjas lõplikku otsust teha - Kohtuasja suunamine tagasi Üldkohtusse)

(2022/C 424/07)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Apellant: International Management Group (IMG) (esindajad: advokaadid J.-Y. de Cara ja L. Levi)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon (esindajad: J. Baquero Cruz ja J. Norris)

Resolutsioon

| 1. | Liita kohtuasjad C-619/20 P ja C-620/20 P kohtuotsuse tegemiseks. |
| --- | --- |

1.

Liita kohtuasjad C-619/20 P ja C-620/20 P kohtuotsuse tegemiseks.

| 2. | Jätta apellatsioonkaebus kohtuasjas C-619/20 P rahuldamata. |
| --- | --- |

2.

Jätta apellatsioonkaebus kohtuasjas C-619/20 P rahuldamata.

| 3. | Tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 9. septembri 2020. aasta kohtuotsus IMG vs. komisjon (T-381/15 RENV, EU:T:2020:406) osas, milles jäetakse põhjendamatuse tõttu rahuldamata International Management Groupi (IMG) nõue hüvitada kahju, mida talle tekitas Euroopa Komisjoni otsus mitte enam sõlmida temaga uusi delegeerimislepinguid kaudse eelarve täitmise kohta, mis sisaldus selle institutsiooni 8. mai 2015. aasta kirjas. |
| --- | --- |

3.

Tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 9. septembri 2020. aasta kohtuotsus IMG vs. komisjon (T-381/15 RENV, EU:T:2020:406) osas, milles jäetakse põhjendamatuse tõttu rahuldamata International Management Groupi (IMG) nõue hüvitada kahju, mida talle tekitas Euroopa Komisjoni otsus mitte enam sõlmida temaga uusi delegeerimislepinguid kaudse eelarve täitmise kohta, mis sisaldus selle institutsiooni 8. mai 2015. aasta kirjas.

| 4. | Jätta apellatsioonkaebus kohtuasjas C-620/20 P ülejäänud osas rahuldamata. |
| --- | --- |

4.

Jätta apellatsioonkaebus kohtuasjas C-620/20 P ülejäänud osas rahuldamata.

| 5. | Jätta hagi kohtuasjas T-381/15 RENV rahuldamata osas, mis puudutab nõuet hüvitada mittevaraline kahju, mille käesoleva resolutsiooni punktis 3 viidatud otsus International Management Groupile tekitas. |
| --- | --- |

5.

Jätta hagi kohtuasjas T-381/15 RENV rahuldamata osas, mis puudutab nõuet hüvitada mittevaraline kahju, mille käesoleva resolutsiooni punktis 3 viidatud otsus International Management Groupile tekitas.

| 6. | Suunata kohtuasi T-381/15 RENV tagasi Euroopa Liidu Üldkohtusse otsuse tegemiseks käesoleva resolutsiooni punktis 3 viidatud nõude kohta osas, mis puudutab International Management Groupi (IMG) väidetud varalist kahju. |
| --- | --- |

6.

Suunata kohtuasi T-381/15 RENV tagasi Euroopa Liidu Üldkohtusse otsuse tegemiseks käesoleva resolutsiooni punktis 3 viidatud nõude kohta osas, mis puudutab International Management Groupi (IMG) väidetud varalist kahju.

| 7. | Mõista International Management Groupilt (IMG) välja kohtukulud kohtuasjas C-619/20 P. |
| --- | --- |

7.

Mõista International Management Groupilt (IMG) välja kohtukulud kohtuasjas C-619/20 P.

| 8. | Otsustada kohtuasjades C-620/20 P ja T-381/15 RENV kohtukulude kandmine edaspidi. |
| --- | --- |

8.

Otsustada kohtuasjades C-620/20 P ja T-381/15 RENV kohtukulude kandmine edaspidi.

---

(1)  ELT C 28, 25.1.2021.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/8 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/8

---

Euroopa Kohtu (suurkoda) 1. augusti 2022. aasta otsus (Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia eelotsusetaotlused – Itaalia) – Sea Watch eV versus Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti (C-14/21 ja C-15/21), Capitaneria di Porto di Palermo (C-14/21), Capitaneria di Porto di Porto Empedocle (C-15/21)

(Liidetud kohtuasjad C-14/21 ja C-15/21) (1)

(Eelotsusetaotlus - Merel ohtu või hätta sattunud inimeste otsingu- ja päästetegevus, mida korraldab humanitaarsel eesmärgil tegutsev vabaühendus - Laevade suhtes kohaldatav kord - Direktiiv 2009/16/EÜ - Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsioon - Rahvusvaheline konventsioon inimelude ohutusest merel - Lipuriigi ja sadamariigi pädevus ja volitused - Laevade kontroll ja kinnipidamine)

(2022/C 424/08)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Sea Watch eV

Vastustajad: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti (C-14/21 ja C-15/21), Capitaneria di Porto di Palermo (C-14/21), Capitaneria di Porto di Porto Empedocle (C-15/21)

Resolutsioon

| 1. | Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivi 2009/16/EÜ, mis käsitleb sadamariigi kontrolli (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. novembri 2017. aasta direktiiviga (EL) 2017/2110),
  tuleb tõlgendada nii, et






  — | see on kohaldatav laevadele, mida lipuriik on küll klassifitseerinud ja sertifitseerinud kaubalaevadena, kuid mida tegelikult kasutab süstemaatiliselt humanitaarorganisatsioon mittekaubanduslikuks merel ohtu või hätta sattunud inimeste otsingu- ja päästetegevuseks, ning |
| --- | --- | --- |

1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivi 2009/16/EÜ, mis käsitleb sadamariigi kontrolli (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. novembri 2017. aasta direktiiviga (EL) 2017/2110),

tuleb tõlgendada nii, et

—

see on kohaldatav laevadele, mida lipuriik on küll klassifitseerinud ja sertifitseerinud kaubalaevadena, kuid mida tegelikult kasutab süstemaatiliselt humanitaarorganisatsioon mittekaubanduslikuks merel ohtu või hätta sattunud inimeste otsingu- ja päästetegevuseks, ning

| — | sellega on vastuolus see, kui riigisisesed õigusnormid, mis võtavad direktiivi riigisisesesse õigusesse üle, piiravad selle kohaldamise üksnes kaubanduslikuks tegevuseks kasutatavate laevadega. |
| --- | --- |

—

sellega on vastuolus see, kui riigisisesed õigusnormid, mis võtavad direktiivi riigisisesesse õigusesse üle, piiravad selle kohaldamise üksnes kaubanduslikuks tegevuseks kasutatavate laevadega.

| 2. | Direktiivi 2009/16 (muudetud direktiiviga 2017/2110) artikli 11 punkti b koostoimes selle direktiivi (muudetud redaktsioonis) I lisa II osaga tuleb tõlgendada nii, et sadamariik võib laevade suhtes, mis tegelevad süstemaatilise otsingu- ja päästetegevusega ja asuvad ühes tema sadamatest või tema jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes, läbi viia täiendava kontrolli pärast nende laevade sisenemist kõnealustesse vetesse ja pärast seda, kui on lõpetatud kõik ümberlaadimised või nende inimeste maaleminek, kellele vastav laevakapten on otsustanud abi osutada, kui kõnealune riik teeb üksikasjalike õiguslike ja faktiliste andmete põhjal kindlaks, et kõnealuste laevade käitamistingimusi arvestades on olemas veenvad kaudsed tõendid, mis kinnitavad, et esineb oht tervisele, ohutusele, töötingimustele pardal või keskkonnale. |
| --- | --- |

2.

Direktiivi 2009/16 (muudetud direktiiviga 2017/2110) artikli 11 punkti b koostoimes selle direktiivi (muudetud redaktsioonis) I lisa II osaga tuleb tõlgendada nii, et sadamariik võib laevade suhtes, mis tegelevad süstemaatilise otsingu- ja päästetegevusega ja asuvad ühes tema sadamatest või tema jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes, läbi viia täiendava kontrolli pärast nende laevade sisenemist kõnealustesse vetesse ja pärast seda, kui on lõpetatud kõik ümberlaadimised või nende inimeste maaleminek, kellele vastav laevakapten on otsustanud abi osutada, kui kõnealune riik teeb üksikasjalike õiguslike ja faktiliste andmete põhjal kindlaks, et kõnealuste laevade käitamistingimusi arvestades on olemas veenvad kaudsed tõendid, mis kinnitavad, et esineb oht tervisele, ohutusele, töötingimustele pardal või keskkonnale.

| 3. | Direktiivi 2009/16 (muudetud direktiiviga 2017/2110) artiklit 13 tuleb tõlgendada nii, et selle artikli alusel korraldatud üksikasjaliku kontrolli korral on sadamariigil volitus võtta kontrolli raames – mille eesmärk on üksikasjalike õiguslike ja faktiliste andmete põhjal laevade käitamistingimusi arvestades kindlaks teha, kas esineb oht inimestele, varale või keskkonnale – arvesse seda, et laevu, mille lipuriik on klassifitseerinud ja sertifitseerinud kaubalaevadena, kasutatakse tegelikult süstemaatiliseks merel ohtu või hätta sattunud inimeste otsingu- ja päästetegevuseks. Sadamariigil ei ole seevastu volitust nõuda tõendeid selle kohta, et nimetatud laevadel on muud tunnistused peale lipuriigi väljastatud tunnistuste, või et nad vastaksid kõigile mõne teise klassifikatsiooni suhtes kehtivatele nõuetele. |
| --- | --- |

3.

Direktiivi 2009/16 (muudetud direktiiviga 2017/2110) artiklit 13 tuleb tõlgendada nii, et selle artikli alusel korraldatud üksikasjaliku kontrolli korral on sadamariigil volitus võtta kontrolli raames – mille eesmärk on üksikasjalike õiguslike ja faktiliste andmete põhjal laevade käitamistingimusi arvestades kindlaks teha, kas esineb oht inimestele, varale või keskkonnale – arvesse seda, et laevu, mille lipuriik on klassifitseerinud ja sertifitseerinud kaubalaevadena, kasutatakse tegelikult süstemaatiliseks merel ohtu või hätta sattunud inimeste otsingu- ja päästetegevuseks. Sadamariigil ei ole seevastu volitust nõuda tõendeid selle kohta, et nimetatud laevadel on muud tunnistused peale lipuriigi väljastatud tunnistuste, või et nad vastaksid kõigile mõne teise klassifikatsiooni suhtes kehtivatele nõuetele.

| 4. | Direktiivi 2009/16 (muudetud direktiiviga 2017/2110) artiklit 19 tuleb tõlgendada nii, et kui on kindlaks tehtud, et laevu, mida kasutatakse tegelikult süstemaatiliseks merel ohtu või hätta sattunud inimeste otsingu- ja päästetegevuseks, kuigi need on lipuriigi staatusega liikmesriigi poolt klassifitseeritud ja sertifitseeritud kaubalaevadena, on käitatud viisil, mis ohustab isikuid, vara või keskkonda, ei või sadamariigi staatusega liikmesriik seada selliste laevade kinnipidamisest vabastamise või kinnipidamise tühistamise tingimuseks, et neil on selle tegevuse jaoks kohandatud tunnistused ja nad järgivad kõiki vastavaid nõudeid. Seevastu võib see liikmesriik määrata konkreetseid parandusmeetmeid, mis on seotud meresõiduohutuse, reostuse vältimise ning elu- ja töötingimustega laeva pardal, kui need parandusmeetmed on põhjendatud selliste puuduste olemasoluga, mis kujutavad endast ilmselget ohtu meresõiduohutusele, tervisele või keskkonnale ning mille tõttu on võimatu navigeerida meresõiduohutuse tagamiseks sobivates tingimustes. Lisaks peavad sellised parandusmeetmed olema selleks sobivad, vajalikud ja proportsionaalsed. Peale selle peab nende kohaldamine ja elluviimine sadamariigi poolt toimuma lojaalses koostöös lipuriigiga, järgides nende riikide vastavaid volitusi. |
| --- | --- |

4.

Direktiivi 2009/16 (muudetud direktiiviga 2017/2110) artiklit 19 tuleb tõlgendada nii, et kui on kindlaks tehtud, et laevu, mida kasutatakse tegelikult süstemaatiliseks merel ohtu või hätta sattunud inimeste otsingu- ja päästetegevuseks, kuigi need on lipuriigi staatusega liikmesriigi poolt klassifitseeritud ja sertifitseeritud kaubalaevadena, on käitatud viisil, mis ohustab isikuid, vara või keskkonda, ei või sadamariigi staatusega liikmesriik seada selliste laevade kinnipidamisest vabastamise või kinnipidamise tühistamise tingimuseks, et neil on selle tegevuse jaoks kohandatud tunnistused ja nad järgivad kõiki vastavaid nõudeid. Seevastu võib see liikmesriik määrata konkreetseid parandusmeetmeid, mis on seotud meresõiduohutuse, reostuse vältimise ning elu- ja töötingimustega laeva pardal, kui need parandusmeetmed on põhjendatud selliste puuduste olemasoluga, mis kujutavad endast ilmselget ohtu meresõiduohutusele, tervisele või keskkonnale ning mille tõttu on võimatu navigeerida meresõiduohutuse tagamiseks sobivates tingimustes. Lisaks peavad sellised parandusmeetmed olema selleks sobivad, vajalikud ja proportsionaalsed. Peale selle peab nende kohaldamine ja elluviimine sadamariigi poolt toimuma lojaalses koostöös lipuriigiga, järgides nende riikide vastavaid volitusi.

---

(1)  ELT C 98, 22.3.2021.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/9 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/9

---

Euroopa Kohtu (kuues koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Bundesarbeitsgerichti eelotsusetaotlus – Saksamaa) – LB versus TO

(Kohtuasi C-120/21) (1)

(Eelotsusetaotlus - Sotsiaalpoliitika - Töötajate ohutuse ja tervise kaitse - Tööaja korraldus - Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 31 lõige 2 - Direktiiv 2003/88/EÜ - Artikkel 7 - Õigus tasustatud põhipuhkusele - Rahaline hüvitis kasutamata puhkuse eest pärast töösuhte lõppemist - Kolmeaastane aegumistähtaeg - Tähtaja algus - Töötaja piisav teavitamine)

(2022/C 424/09)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesarbeitsgericht

Põhikohtuasja pooled

Hageja: LB

Kostja: TO

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ tööaja korralduse teatavate aspektide kohta artiklit 7 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 31 lõiget 2

tuleb tõlgendada nii, et

nendega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt töötaja õigus võrdlusperioodil omandatud tasustatud põhipuhkusele aegub pärast kolmeaastase tähtaja möödumist, mis hakkab kulgema selle aasta lõppedes, mil see õigus tekkis, kui tööandja ei ole töötajale tegelikult andnud võimalust seda õigust kasutada.

---

(1)  ELT C 182, 10.5.2021.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/10 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/10

---

Euroopa Kohtu (esimene koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Fővárosi Törvényszéki eelotsusetaotlus – Ungari) – GM versus Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, Alkotmányvédelmi Hivatal, Terrorelhárítási Központ

(Kohtuasi C-159/21) (1)

(Eelotsusetaotlus - Ühine varjupaiga- ja sisserändepoliitika - Direktiiv 2011/95/EL - Pagulase staatuse või täiendava kaitse seisundi andmise nõuetega seotud normid - Seisundi äravõtmine - Direktiiv 2013/32/EL - Rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühised nõuded - Riigi julgeoleku kahjustamine - Eriasutuse seisukoht - Toimikuga tutvumine)

(2022/C 424/10)

Kohtumenetluse keel: ungari

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Fővárosi Törvényszék

Põhikohtuasja pooled

Hageja: GM

Kostjad: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, Alkotmányvédelmi Hivatal, Terrorelhárítási Központ

Resolutsioon

| 1. | Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiivi 2013/32/EL rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühiste nõuete kohta artikli 23 lõiget 1 koostoimes selle direktiivi artikli 45 lõikega 4 ja võttes arvesse õigust heale haldusele käsitlevat liidu õiguse üldpõhimõtet ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 47
  tuleb tõlgendada nii, et
  nendega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, milles on ette nähtud, et kui rahvusvahelise kaitse andmise taotluse rahuldamata jätmise või sellise seisundi äravõtmise otsus põhineb teabel, mille avalikustamine ohustaks asjaomase liikmesriigi julgeolekut, saavad asjaomane isik või tema esindaja selle teabega tutvuda alles pärast seda, kui neile on selleks antud luba, neile ei edastata isegi mitte nende põhjuste sisu, millel sellised otsused põhinevad, ning nad ei saa mingil juhul kasutada haldus- või kohtumenetluses teavet, millega neil oleks võinud olla võimalus tutvuda. |
| --- | --- |

1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiivi 2013/32/EL rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühiste nõuete kohta artikli 23 lõiget 1 koostoimes selle direktiivi artikli 45 lõikega 4 ja võttes arvesse õigust heale haldusele käsitlevat liidu õiguse üldpõhimõtet ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 47

tuleb tõlgendada nii, et

nendega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, milles on ette nähtud, et kui rahvusvahelise kaitse andmise taotluse rahuldamata jätmise või sellise seisundi äravõtmise otsus põhineb teabel, mille avalikustamine ohustaks asjaomase liikmesriigi julgeolekut, saavad asjaomane isik või tema esindaja selle teabega tutvuda alles pärast seda, kui neile on selleks antud luba, neile ei edastata isegi mitte nende põhjuste sisu, millel sellised otsused põhinevad, ning nad ei saa mingil juhul kasutada haldus- või kohtumenetluses teavet, millega neil oleks võinud olla võimalus tutvuda.

| 2. | Direktiivi 2013/32 artikli 4 lõikeid 1 ja 2, artikli 10 lõikeid 2 ja 3, artikli 11 lõiget 2 ja artikli 45 lõiget 3 koostoimes Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2011. aasta direktiivi 2011/95/EL, mis käsitleb nõudeid, millele kolmandate riikide kodanikud ja kodakondsuseta isikud peavad vastama, et kvalifitseeruda rahvusvahelise kaitse saajaks, ning nõudeid pagulaste või täiendava kaitse saamise kriteeriumidele vastavate isikute ühetaolisele seisundile ja antava kaitse sisule, artikli 14 lõike 4 punktiga a ja artikli 17 lõike 1 punktiga d
  tuleb tõlgendada nii, et
  nendega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt menetlev ametiasutus peab juhul, kui riikliku julgeolekuga seotud eriülesandeid täitev asutus on põhjendamata arvamuses tuvastanud, et isik kujutab ohtu sellele julgeolekule, süstemaatiliselt välistama sellele isikule täiendava kaitse andmise või võtma sellele arvamusele tuginedes ära nimetatud isikule varem antud rahvusvaheline kaitse. |
| --- | --- |

2.

Direktiivi 2013/32 artikli 4 lõikeid 1 ja 2, artikli 10 lõikeid 2 ja 3, artikli 11 lõiget 2 ja artikli 45 lõiget 3 koostoimes Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2011. aasta direktiivi 2011/95/EL, mis käsitleb nõudeid, millele kolmandate riikide kodanikud ja kodakondsuseta isikud peavad vastama, et kvalifitseeruda rahvusvahelise kaitse saajaks, ning nõudeid pagulaste või täiendava kaitse saamise kriteeriumidele vastavate isikute ühetaolisele seisundile ja antava kaitse sisule, artikli 14 lõike 4 punktiga a ja artikli 17 lõike 1 punktiga d

tuleb tõlgendada nii, et

nendega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt menetlev ametiasutus peab juhul, kui riikliku julgeolekuga seotud eriülesandeid täitev asutus on põhjendamata arvamuses tuvastanud, et isik kujutab ohtu sellele julgeolekule, süstemaatiliselt välistama sellele isikule täiendava kaitse andmise või võtma sellele arvamusele tuginedes ära nimetatud isikule varem antud rahvusvaheline kaitse.

| 3. | Direktiivi 2011/95 artikli 17 lõike 1 punkti b
  tuleb tõlgendada nii, et
  sellega ei ole vastuolus see, kui taotleja jäetakse selle sätte alusel täiendava kaitse alt välja süüdimõistva kohtuotsuse alusel, mis oli pädevatele asutustele juba teada, kui need asutused on sellele taotlejale varasema menetluse tulemusel andnud pagulasseisundi, mis talt seejärel ära võeti. |
| --- | --- |

3.

Direktiivi 2011/95 artikli 17 lõike 1 punkti b

tuleb tõlgendada nii, et

sellega ei ole vastuolus see, kui taotleja jäetakse selle sätte alusel täiendava kaitse alt välja süüdimõistva kohtuotsuse alusel, mis oli pädevatele asutustele juba teada, kui need asutused on sellele taotlejale varasema menetluse tulemusel andnud pagulasseisundi, mis talt seejärel ära võeti.

---

(1)  ELT C 228, 14.6.2021.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/11 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/11

---

Euroopa Kohtu (üheksas koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Juzgado de Primera Instancia no2 de Las Palmas de Gran Canaria eelotsusetaotlus – Hispaania) – Zulima versus Servicios prescriptor y medios de pagos EFC SAU

(Kohtuasi C-215/21) (1)

(Eelotsusetaotlus - Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes - Pikenev krediidileping - Laenuintressi tingimuse ebaõiglus - Tarbija esitatud hagi, milles palutakse tuvastada lepingu tühisus - Tarbija nõuete kohtuväline rahuldamine - Tekkinud menetluskulud, mida tarbija peab kandma - Tõhususe põhimõte - Riigisisesed õigusnormid, mis võivad pärssida tarbijat teostama direktiiviga 93/13/EMÜ antud õigusi)

(2022/C 424/11)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Juzgado de Primera Instancia no2 de Las Palmas de Gran Canaria

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Zulima

Kostja: Servicios prescriptor y medios de pagos EFC SAU

Resolutsioon

Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikli 6 lõiget 1 ja artikli 7 lõiget 1 koostoimes tõhususe põhimõttega

tuleb tõlgendada nii, et

nendega ei ole vastuolus riigisisene õigusnorm, mille kohaselt kohtumenetluses, mis puudutab müüja või teenuse osutaja ja tarbija vahelise lepingu tingimuse ebaõiglaseks tunnistamist, peab tarbija juhul, kui tema nõuded rahuldatakse kohtuväliselt, kandma oma menetluskulud kohtumenetluses, tingimusel et asja lahendav kohus võtab tingimata arvesse asjaomase müüja või teenuse osutaja võimalikku pahausksust ning vajaduse korral mõistab viimaselt välja menetluskulud kohtumenetluses, mille tarbija pidi algatama selleks, et tugineda talle direktiivist 93/13 tulenevatele õigustele.

---

(1)  ELT C 320, 9.8.2021.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/12 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/12

---

Euroopa Kohtu (esimene koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Bundesverwaltungsgerichti eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Bundesrepublik Deutschland vertreten durch Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat versus MA (C-245/21), PB (C-245/21), LE (C-248/21)

(Liidetud kohtuasjad C-245/21 ja C-248/21) (1)

(Eelotsusetaotlus - Määrus (EÜ) nr 604/2013 - Rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest vastutava liikmesriigi määramine - Artiklid 27 ja 29 - Asjaomase isiku üleandmine tema taotluse läbivaatamise eest vastutavale liikmesriigile - Üleandmise peatamine COVID-19 pandeemia tõttu - Üleandmise võimatus - Kohtulik kaitse - Tagajärjed üleandmistähtajale)

(2022/C 424/12)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotlused esitanud kohus

Bundesverwaltungsgericht

Põhikohtuasjade pooled

Vastustaja ja kassatsioonkaebuse esitaja: Bundesrepublik Deutschland vertreten durch Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat

Kaebajad ja vastustajad kassatsioonimenetluses: MA (C-245/21), PB (C-245/21), LE (C-248/21)

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määruse (EL) nr 604/2013, millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku või kodakondsuseta isiku esitatud rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest, artikli 27 lõiget 4 ja artikli 29 lõiget 1

tuleb tõlgendada nii, et

viimati nimetatud sättes ette nähtud üleandmistähtaeg ei katke, kui liikmesriigi pädevad asutused teevad artikli 27 lõikele 4 tuginedes hilisema kehtetuks tunnistamise võimaluse jätmisega otsuse üleandmisotsuse täitmise peatamiseks põhjusel, et selline täitmine on COVID-19 pandeemia tõttu tegelikkuses võimatu.

---

(1)  ELT C 278, 12.7.2021.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/12 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/12

---

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen Afdeling Genti eelotsusetaotlus – Belgia) – The Escape Center BVBA versus Belgische Staat

(Kohtuasi C-330/21) (1)

(Eelotsusetaotlus - Maksustamine - Käibemaks - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artikkel 98 - Liikmesriikide õigus kohaldada teatavate kaubatarnete ja teenuste osutamise suhtes vähendatud käibemaksumäära - III lisa punkt 14 - Mõiste „spordirajatiste kasutamine“ - Spordisaalid - Personaal- või rühmatreening)

(2022/C 424/13)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen Afdeling Gent

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: The Escape Center BVBA

Vastustaja: Belgische Staat

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikli 98 lõiget 2 tuleb koostoimes selle direktiivi III lisa punktiga 14

tõlgendada nii, et

teenustele, mis seisnevad spordisaali spordirajatiste kasutamises ja personaal- või rühmatreeningu pakkumises, võib kohaldada vähendatud käibemaksumäära, kui treening on seotud spordirajatiste kasutamisega ja on spordi või kehakultuuriga tegelemiseks vajalik või kui treening on nende rajatiste kasutamise õiguse või tegeliku kasutamise kõrvalteenus.

---

(1)  ELT C 338, 23.8.2021.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/13 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/13

---

Euroopa Kohtu (üheksas koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla eelotsusetaotlus – Hispaania) – Vicente versus Delia

(Kohtuasi C-335/21) (1)

(Eelotsusetaotlus - Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes - Direktiiv 93/13/EMÜ - Tarbija suhtes ebaausad kaubandustavad - Tõhususe põhimõte - Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 47 - Advokaaditasude maksmise lihtmenetlus - Advokaaditasude lepingus sisalduvate tingimuste võimalik ebaõiglus - Riigisisesed sätted, mis ei näe ette kohtuliku kontrolli võimalust - Artikli 4 lõige 2 - Erandi ulatus - Direktiiv 2005/29/EÜ - Artikkel 7 - Eksitav kaubandustava - Advokaadi ja tema kliendi vahel sõlmitud leping, millega viimasel on leppetrahvi ähvardusel keelatud advokaadi teadmata või tema arvamuse vastaselt nõuetest loobuda)

(2022/C 424/14)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Vicente

Kostja: Delia

Resolutsioon

| 1. | Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2011. aasta direktiiviga 2011/83/EL, koostoimes tõhususe põhimõtte ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 47
  tuleb tõlgendada nii, et
  sellega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis reguleerivad advokaaditasude sissenõudmise lihtmenetlust ja mille kohaselt tarbijast kliendi vastu esitatud nõude kohta teeb määruse kohtuväline ametivõim, kusjuures kohtulik sekkumine on nähtud ette alles selle määruse peale esitatud võimaliku kaebuse korral, ilma et kohus, kelle poole on sel juhul pöördutud, saaks vajaduse korral omal algatusel kontrollida, kas tingimused lepingus, mille alusel advokaaditasu sisse nõutakse, olid ebaõiglased, ega lubada pooltel esitada muid dokumentaalseid tõendeid kui kohtuvälise ametivõimu poolt juba esitatud dokumentaalsed tõendid. |
| --- | --- |

1.

Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2011. aasta direktiiviga 2011/83/EL, koostoimes tõhususe põhimõtte ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 47

tuleb tõlgendada nii, et

sellega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis reguleerivad advokaaditasude sissenõudmise lihtmenetlust ja mille kohaselt tarbijast kliendi vastu esitatud nõude kohta teeb määruse kohtuväline ametivõim, kusjuures kohtulik sekkumine on nähtud ette alles selle määruse peale esitatud võimaliku kaebuse korral, ilma et kohus, kelle poole on sel juhul pöördutud, saaks vajaduse korral omal algatusel kontrollida, kas tingimused lepingus, mille alusel advokaaditasu sisse nõutakse, olid ebaõiglased, ega lubada pooltel esitada muid dokumentaalseid tõendeid kui kohtuvälise ametivõimu poolt juba esitatud dokumentaalsed tõendid.

| 2. | Direktiivi 93/13, mida on muudetud direktiiviga 2011/83, artikli 4 lõiget 2
  tuleb tõlgendada nii, et
  selles sättes ette nähtud erandi alla ei kuulu advokaadi ja tema kliendi vahel sõlmitud lepingu tingimus, mille kohaselt kohustub klient täitma selle advokaadi juhiseid, hoiduma tegutsemast tema teadmata või tema arvamuse vastaselt ning hoiduma võtmast iseseisvalt tagasi nõuet kohtumenetluses, kus ta volitas selle advokaadi ennast esindama, kusjuures selle kohustuse rikkumisega kaasneb leppetrahv. |
| --- | --- |

2.

Direktiivi 93/13, mida on muudetud direktiiviga 2011/83, artikli 4 lõiget 2

tuleb tõlgendada nii, et

selles sättes ette nähtud erandi alla ei kuulu advokaadi ja tema kliendi vahel sõlmitud lepingu tingimus, mille kohaselt kohustub klient täitma selle advokaadi juhiseid, hoiduma tegutsemast tema teadmata või tema arvamuse vastaselt ning hoiduma võtmast iseseisvalt tagasi nõuet kohtumenetluses, kus ta volitas selle advokaadi ennast esindama, kusjuures selle kohustuse rikkumisega kaasneb leppetrahv.

| 3. | Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2005. aasta direktiivi 2005/29/EÜ, mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 84/450/EMÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 97/7/EÜ, 98/27/EÜ ja 2002/65/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 2006/2004,
  tuleb tõlgendada nii, et
  asjaolu, kui advokaadi ja tema kliendi vahel sõlmitud lepingusse lisatakse tingimus, milles on kliendile ette nähtud leppetrahv juhuks, kui ta ise loobub nõudest kohtumenetluses, milles ta advokaadi end esindama volitas, kusjuures selles tingimuses sisaldub viide advokatuuri hinnakirjale ning seda tingimust ei nimetatud eelnevas äripakkumises ega eelteabes, tuleb pidada ebaausaks kaubandustavaks selle direktiivi artikli 7 tähenduses, kui see paneb või tõenäoliselt paneb keskmise tarbija tegema tehinguotsust, mida ta muul juhul ei teeks, mida tuleb kontrollida liikmesriigi kohtul. |
| --- | --- |

3.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2005. aasta direktiivi 2005/29/EÜ, mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 84/450/EMÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 97/7/EÜ, 98/27/EÜ ja 2002/65/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 2006/2004,

tuleb tõlgendada nii, et

asjaolu, kui advokaadi ja tema kliendi vahel sõlmitud lepingusse lisatakse tingimus, milles on kliendile ette nähtud leppetrahv juhuks, kui ta ise loobub nõudest kohtumenetluses, milles ta advokaadi end esindama volitas, kusjuures selles tingimuses sisaldub viide advokatuuri hinnakirjale ning seda tingimust ei nimetatud eelnevas äripakkumises ega eelteabes, tuleb pidada ebaausaks kaubandustavaks selle direktiivi artikli 7 tähenduses, kui see paneb või tõenäoliselt paneb keskmise tarbija tegema tehinguotsust, mida ta muul juhul ei teeks, mida tuleb kontrollida liikmesriigi kohtul.

---

(1)  ELT C 382, 20.9.2021.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/14 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/14

---

Euroopa Kohtu (kümnes koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgerichti eelotsusetaotlus – Saksamaa) – SI, TL, ND, VH, YT, HN versus Bundesrepublik Deutschland

(Kohtuasi C-497/21) (1)

(Eelotsusetaotlus - Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala - Piirikontroll, varjupaik ja sisseränne - Varjupaigapoliitika - Direktiiv 2013/32/EL - Rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühised nõuded - Rahvusvahelise kaitse taotlus - Vastuvõetamatuks tunnistamise alused - Artikli 2 punkt q - Mõiste „korduv taotlus“ - Artikli 33 lõike 2 punkt d - Rahvusvahelise kaitse taotluse vastuvõetamatuse tõttu tagasilükkamine liikmesriigi poolt põhjusel, et Taani Kuningriigis on isiku eelmine taotlus tagasi lükatud - Taani Kuningriigi tehtud lõplik otsus)

(2022/C 424/15)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: SI, TL, ND, VH, YT, HN

Kostja: Bundesrepublik Deutschland

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiivi 2013/32/EL rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühiste nõuete kohta artikli 33 lõike 2 punkti d koostoimes selle direktiivi artikli 2 punktiga q ning EL lepingule ja EL toimimise lepingule lisatud protokolli (nr 22) Taani seisukoha kohta artikliga 2

tuleb tõlgendada nii, et

sellega on vastuolus muu liikmesriigi kui Taani Kuningriigi õigusnormid, mis näevad ette võimaluse jätta osalise või täieliku vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata direktiivi artikli 2 punkti b tähenduses rahvusvahelise kaitse taotlus, mille on sellele liikmesriigile esitanud kolmanda riigi kodanik või kodakondsuseta isik, kelle eelmise Taani Kuningriigis esitatud rahvusvahelise kaitse taotluse viimati nimetatud liikmesriik tagasi lükkas.

---

(1)  ELT C 502, 13.12.2021.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/15 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/15

---

Euroopa Kohtu (üheksas koda) 6. septembri 2022. aasta määrus – (Judecătoria Târgu-Mureşi eelotsusetaotlus – Rumeenia) – menetlus, mille on algatanud Delgaz Grid SA

(Kohtuasi C-95/22) (1)

(Eelotsusetaotlus - Õigusalane koostöö kriminaalasjades - ELTL artikkel 82 - Õigus saada kriminaalmenetluses teavet - Õigus saada teavet süüdistuse kohta - Direktiiv 2012/13/EL - Artikli 6 lõige 1 - Kohaldamisala - Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 47 - Tõhus kohtulik kaitse - Kriminaalmenetluse liiga pika kestuse vaidlustamine - Riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt võib seda vaidlustada üksnes isik, kel on kahtlustatava või süüdistatava staatus - ELTL artikkel 267 - Euroopa Kohtu kodukorra artikli 53 lõige 2 - Ilmne pädevuse puudumine)

(2022/C 424/16)

Kohtumenetluse keel: rumeenia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Judecătoria Târgu-Mureş

Põhikohtuasja kriminaalmenetluse pool

Delgaz Grid SA

Resolutsioon

Euroopa Liidu Kohtul puudub ilmselgelt pädevus vastata Judecătoria Târgu-Mureșe (Târgu-Mureșe esimese astme kohus, Rumeenia) 28. jaanuari 2022. aasta otsusega esitatud eelotsuse küsimusele.

---

(1)  Saabumise kuupäev: 11.2.2022.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/16 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/16

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil de Prud’hommes d’Agen (Prantsusmaa) 21. aprillil 2022 – XT versus Keolis Agen SARL

(Kohtuasi C-271/22)

(2022/C 424/17)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Conseil de Prud’hommes d’Agen

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: XT

Vastustaja: Keolis Agen SARL

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ tööaja (1) korralduse teatavate aspektide kohta, artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see on vahetult kohaldatav vaid üht avalikku teenust osutama delegeeritud eraõigusliku transpordiettevõtja ja tema töötajate vahelistes suhetes, arvestades eelkõige raudtee reisijateveo sektori liberaliseerimist? |
| --- | --- |

1.

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ tööaja (1) korralduse teatavate aspektide kohta, artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see on vahetult kohaldatav vaid üht avalikku teenust osutama delegeeritud eraõigusliku transpordiettevõtja ja tema töötajate vahelistes suhetes, arvestades eelkõige raudtee reisijateveo sektori liberaliseerimist?

| 2. | Milline on omandatud neljanädalase tasustatud puhkuse mõistlik ülekandmise tähtaeg Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ artikli 7 lõike 1 tähenduses, kui tasustatud puhkuse õigused on kogutud ühe aasta pikkuse perioodi jooksul? |
| --- | --- |

2.

Milline on omandatud neljanädalase tasustatud puhkuse mõistlik ülekandmise tähtaeg Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ artikli 7 lõike 1 tähenduses, kui tasustatud puhkuse õigused on kogutud ühe aasta pikkuse perioodi jooksul?

| 3. | Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ artikli 7 lõikega 1 on vastuolus piiramatu tähtaja kohaldamine seda ülekandmist käsitleva liikmesriigi õigusnormi, määruse või lepingulise sätte puudumise korral? |
| --- | --- |

3.

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ artikli 7 lõikega 1 on vastuolus piiramatu tähtaja kohaldamine seda ülekandmist käsitleva liikmesriigi õigusnormi, määruse või lepingulise sätte puudumise korral?

---

(1)  ELT 2003, L 299, lk 9; ELT eriväljaanne 05/04, lk 281.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/16 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/16

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil de Prud’hommes d’Agen (Prantsusmaa) 21. aprillil 2022 – KH versus Keolis Agen SARL

(Kohtuasi C-272/22)

(2022/C 424/18)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Conseil de Prud’hommes d’Agen

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: KH

Vastustaja: Keolis Agen SARL

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ tööaja (1) korralduse teatavate aspektide kohta, artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see on vahetult kohaldatav vaid üht avalikku teenust osutama delegeeritud eraõigusliku transpordiettevõtja ja tema töötajate vahelistes suhetes, arvestades eelkõige raudtee reisijateveo sektori liberaliseerimist? |
| --- | --- |

1.

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ tööaja (1) korralduse teatavate aspektide kohta, artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see on vahetult kohaldatav vaid üht avalikku teenust osutama delegeeritud eraõigusliku transpordiettevõtja ja tema töötajate vahelistes suhetes, arvestades eelkõige raudtee reisijateveo sektori liberaliseerimist?

| 2. | Milline on omandatud neljanädalase tasustatud puhkuse mõistlik ülekandmise tähtaeg Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ artikli 7 lõike 1 tähenduses, kui tasustatud puhkuse õigused on kogutud ühe aasta pikkuse perioodi jooksul? |
| --- | --- |

2.

Milline on omandatud neljanädalase tasustatud puhkuse mõistlik ülekandmise tähtaeg Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ artikli 7 lõike 1 tähenduses, kui tasustatud puhkuse õigused on kogutud ühe aasta pikkuse perioodi jooksul?

| 3. | Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ artikli 7 lõikega 1 on vastuolus piiramatu tähtaja kohaldamine seda ülekandmist käsitleva liikmesriigi õigusnormi, määruse või lepingulise sätte puudumise korral? |
| --- | --- |

3.

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ artikli 7 lõikega 1 on vastuolus piiramatu tähtaja kohaldamine seda ülekandmist käsitleva liikmesriigi õigusnormi, määruse või lepingulise sätte puudumise korral?

---

(1)  ELT 2003, L 299, lk 9; ELT eriväljaanne 05/04, lk 381.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/17 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/17

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil de Prud’hommes d’Agen (Prantsusmaa) 21. aprillil 2022 – BX versus Keolis Agen SARL

(Kohtuasi C-273/22)

(2022/C 424/19)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Conseil de Prud’hommes d’Agen

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: BX

Vastustaja: Keolis Agen SARL

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ tööaja (1) korralduse teatavate aspektide kohta, artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see on vahetult kohaldatav vaid üht avalikku teenust osutama delegeeritud eraõigusliku transpordiettevõtja ja tema töötajate vahelistes suhetes, arvestades eelkõige raudtee reisijateveo sektori liberaliseerimist? |
| --- | --- |

1.

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ tööaja (1) korralduse teatavate aspektide kohta, artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see on vahetult kohaldatav vaid üht avalikku teenust osutama delegeeritud eraõigusliku transpordiettevõtja ja tema töötajate vahelistes suhetes, arvestades eelkõige raudtee reisijateveo sektori liberaliseerimist?

| 2. | Milline on omandatud neljanädalase tasustatud puhkuse mõistlik ülekandmise tähtaeg Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ artikli 7 lõike 1 tähenduses, kui tasustatud puhkuse õigused on kogutud ühe aasta pikkuse perioodi jooksul? |
| --- | --- |

2.

Milline on omandatud neljanädalase tasustatud puhkuse mõistlik ülekandmise tähtaeg Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ artikli 7 lõike 1 tähenduses, kui tasustatud puhkuse õigused on kogutud ühe aasta pikkuse perioodi jooksul?

| 3. | Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ artikli 7 lõikega 1 on vastuolus piiramatu tähtaja kohaldamine seda ülekandmist käsitleva liikmesriigi õigusnormi, määruse või lepingulise sätte puudumise korral? |
| --- | --- |

3.

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ artikli 7 lõikega 1 on vastuolus piiramatu tähtaja kohaldamine seda ülekandmist käsitleva liikmesriigi õigusnormi, määruse või lepingulise sätte puudumise korral?

---

(1)  ELT 2003, L 299, lk 9; ELT eriväljaanne 05/04, lk 381.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/17 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/17

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil de Prud’hommes d’Agen (Prantsusmaa) 21. aprillil 2022 – FH versus Keolis Agen SARL

(Kohtuasi C-274/22)

(2022/C 424/20)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Conseil de Prud’hommes d’Agen

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: FH

Vastustaja: Keolis Agen SARL

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ tööaja (1) korralduse teatavate aspektide kohta, artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see on vahetult kohaldatav vaid üht avalikku teenust osutama delegeeritud eraõigusliku transpordiettevõtja ja tema töötajate vahelistes suhetes, arvestades eelkõige raudtee reisijateveo sektori liberaliseerimist? |
| --- | --- |

1.

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ tööaja (1) korralduse teatavate aspektide kohta, artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see on vahetult kohaldatav vaid üht avalikku teenust osutama delegeeritud eraõigusliku transpordiettevõtja ja tema töötajate vahelistes suhetes, arvestades eelkõige raudtee reisijateveo sektori liberaliseerimist?

| 2. | Milline on omandatud neljanädalase tasustatud puhkuse mõistlik ülekandmise tähtaeg Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ artikli 7 lõike 1 tähenduses, kui tasustatud puhkuse õigused on kogutud ühe aasta pikkuse perioodi jooksul? |
| --- | --- |

2.

Milline on omandatud neljanädalase tasustatud puhkuse mõistlik ülekandmise tähtaeg Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ artikli 7 lõike 1 tähenduses, kui tasustatud puhkuse õigused on kogutud ühe aasta pikkuse perioodi jooksul?

| 3. | Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ artikli 7 lõikega 1 on vastuolus piiramatu tähtaja kohaldamine seda ülekandmist käsitleva liikmesriigi õigusnormi, määruse või lepingulise sätte puudumise korral? |
| --- | --- |

3.

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ artikli 7 lõikega 1 on vastuolus piiramatu tähtaja kohaldamine seda ülekandmist käsitleva liikmesriigi õigusnormi, määruse või lepingulise sätte puudumise korral?

---

(1)  ELT 2003, L 299, lk 9; ELT eriväljaanne 05/04, lk 381.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/18 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/18

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil de Prud’hommes d’Agen (Prantsusmaa) 21. aprillil 2022 – NW versus Keolis Agen SARL

(Kohtuasi C-275/22)

(2022/C 424/21)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Conseil de Prud’hommes d’Agen

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: NW

Vastustaja: Keolis Agen SARL

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ tööaja (1) korralduse teatavate aspektide kohta, artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see on vahetult kohaldatav vaid üht avalikku teenust osutama delegeeritud eraõigusliku transpordiettevõtja ja tema töötajate vahelistes suhetes, arvestades eelkõige raudtee reisijateveo sektori liberaliseerimist? |
| --- | --- |

1.

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ tööaja (1) korralduse teatavate aspektide kohta, artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see on vahetult kohaldatav vaid üht avalikku teenust osutama delegeeritud eraõigusliku transpordiettevõtja ja tema töötajate vahelistes suhetes, arvestades eelkõige raudtee reisijateveo sektori liberaliseerimist?

| 2. | Milline on omandatud neljanädalase tasustatud puhkuse mõistlik ülekandmise tähtaeg Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ artikli 7 lõike 1 tähenduses, kui tasustatud puhkuse õigused on kogutud ühe aasta pikkuse perioodi jooksul? |
| --- | --- |

2.

Milline on omandatud neljanädalase tasustatud puhkuse mõistlik ülekandmise tähtaeg Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ artikli 7 lõike 1 tähenduses, kui tasustatud puhkuse õigused on kogutud ühe aasta pikkuse perioodi jooksul?

| 3. | Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ artikli 7 lõikega 1 on vastuolus piiramatu tähtaja kohaldamine seda ülekandmist käsitleva liikmesriigi õigusnormi, määruse või lepingulise sätte puudumise korral? |
| --- | --- |

3.

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ artikli 7 lõikega 1 on vastuolus piiramatu tähtaja kohaldamine seda ülekandmist käsitleva liikmesriigi õigusnormi, määruse või lepingulise sätte puudumise korral?

---

(1)  ELT 2003, L 299, lk 9; ELT eriväljaanne 05/04, lk 381.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/19 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/19

---

the airscreen company GmbH & Co. KG 12. mail 2022 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 7. märtsi 2022. aasta määruse peale kohtuasjas T-382/21: the airscreen company versus EUIPO

(Kohtuasi C-320/22 P)

(2022/C 424/22)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Apellant: the airscreen company GmbH & Co. KG (esindajad: Rechtsanwälte O. Spieker, D. Mienert ja J. Selbmann)

Teised menetlusosalised: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO), Moviescreens Rental GmbH

Euroopa Liidu Kohus (apellatsioonkaebuste menetlusse võtmise üle otsustav koda) otsustas 28. septembri 2022. aasta määrusega jätta apellatsioonkaebuse menetlusse võtmata ja jätta apellandi kohtukulud tema enda kanda.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/19 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/19

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (Horvaatia) 16. mail 2022 – Centar za restrukturiranje i prodajuversus ProPROM-VIDIJA d.o.o.

(Kohtuasi C-327/22)

(2022/C 424/23)

Kohtumenetluse keel: horvaadi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Visoki trgovački sud Republike Hrvatske

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Centar za restrukturiranje i prodaju

Vastustaja: PROM-VIDIJA d.o.o.

Eelotsuse küsimused

Kas kohtute kodukorra (Sudski poslovnik) artiklis 121 sisalduvat reeglit ja Visoki trgovački sud’i (kõrgem kaubanduskohus) esimehe 20. jaanuari 2022. aasta korraldust, mis keelab kohtunike otsuste väljasaatmise, kui need ei vasta täielikult selles korralduses märgitud menetlemise järjekorrale, tuleb käsitleda kooskõlas olevana EL lepingu artikli 19 lõikega 1 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 47?

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/19 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/19

---

Anna Hrebenyuki 24. mail 2022 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (viies koda) 23. märtsi 2022. aasta otsuse peale kohtuasjas T-252/21: Hrebenyuk versus EUIPO

(Kohtuasi C-338/22 P)

(2022/C 424/24)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Apellant: Anna Hrebenyuk (esindaja: advokaat H.-J. Ruhl)

Teine menetlusosaline: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Euroopa Liidu Kohus (apellatsioonkaebuse menetlusse võtmise üle otsustav koda) jättis 22. septembri 2019. aasta määrusega apellatsioonkaebuse menetlusse võtmata ja määras, et apellant kannab ise oma kulud.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/20 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/20

---

Laboratorios Ern, SA 25. mail 2022 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 16. märtsi 2022. aasta otsuse peale kohtuasjas T-315/21: Laboratorios Ern versus EUIPO – Nordesta (APIAL)

(Kohtuasi C-342/22 P)

(2022/C 424/25)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Laboratorios Ern, SA (esindaja: abogada I. Miralles Llorca)

Teised menetlusosalised: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO), Nordesta GmbH

Euroopa Kohus (apellatsioonkaebuste menetlusse võtmise üle otsustav koda) otsustas 28. septembri 2022. aasta määrusega jätta apellatsioonkaebus menetlusse võtmata ja jätta Laboratorios Ern, SA kohtukulud tema enda kanda.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/20 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/20

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Administariven sad Sofia grad (Bulgaaria) 13. juulil 2022 – Agentsia „Patna infrastruktura“versus Rakovoditel na upravlyavashtia organ na operativna programa „Transport“ 2007 – 2013 i direktor na direktsia „Koordinatsia na programi i proekti“ v Ministerstvoto na transporta

(Kohtuasi C-471/22)

(2022/C 424/26)

Kohtumenetluse keel: bulgaaria

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Administariven sad Sofia grad

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Agentsia „Patna infrastruktura“

Vastustajad: Rakovoditel na upravlyavashtia organ na operativna programa „Transport“ 2007 – 2013 ja direktor na direktsia „Koordinatsia na programi i proekti“ v Ministerstvoto na transporta

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas Euroopa Komisjoni 27. juuli 2021. aasta otsus С(2021) 5739 transpordi rakenduskava 2007–2013 alusel Bulgaaria lähenemiseesmärgi CCI2007BG161PO004 osana eraldatud Ühtekuuluvusfondi toetuse osalise tühistamise kohta saab õiguslikule alusele, põhjendusele, ammendavusele ja läbiviidud kontrolli objektiivsusele esitatavatest nõuetest tulenevalt olla kehtiv ELTL artikli 296 kolmanda lõigu ja põhiõiguste harta artikli 41 kohase hea halduse põhimõtte alusel? |
| --- | --- |

1.

Kas Euroopa Komisjoni 27. juuli 2021. aasta otsus С(2021) 5739 transpordi rakenduskava 2007–2013 alusel Bulgaaria lähenemiseesmärgi CCI2007BG161PO004 osana eraldatud Ühtekuuluvusfondi toetuse osalise tühistamise kohta saab õiguslikule alusele, põhjendusele, ammendavusele ja läbiviidud kontrolli objektiivsusele esitatavatest nõuetest tulenevalt olla kehtiv ELTL artikli 296 kolmanda lõigu ja põhiõiguste harta artikli 41 kohase hea halduse põhimõtte alusel?

| 2. | Kas nõukogu määruse nr 1083/2006 (1) artiklit 100 tuleb tõlgendada selliselt, et selleks, et Euroopa Komisjoni otsused oleksid õiguspärased, ei pea ta kõiki õiguslikult olulisi fakte kindlaks tegema, läbi vaatama ja liigitama, vaid peab piirduma oma järelduste tegemisel teabega, mida ta saab suhtlusest liikmesriigi ning temaga arvamusi või teateid vahetades, ja tegema järeldusi üksnes nende alusel? |
| --- | --- |

2.

Kas nõukogu määruse nr 1083/2006 (1) artiklit 100 tuleb tõlgendada selliselt, et selleks, et Euroopa Komisjoni otsused oleksid õiguspärased, ei pea ta kõiki õiguslikult olulisi fakte kindlaks tegema, läbi vaatama ja liigitama, vaid peab piirduma oma järelduste tegemisel teabega, mida ta saab suhtlusest liikmesriigi ning temaga arvamusi või teateid vahetades, ja tegema järeldusi üksnes nende alusel?

| 3. | Kas liikmesriigi pädevatel asutustel, kes on sellises olukorras nagu käesolev, kus on vastu võetud Euroopa Komisjoni jõustunud õigusakt, millega määratakse liikmesriigile finantskorrektsioon seoses eeskirjade eiramisega Euroopa Liidu vahendite eraldamisel kolmes eraldi hankemenetluses, on kohustus viia läbi enda menetlus eeskirjade eiramise tuvastamiseks, et teha finantskorrektsioon vastavalt määruse nr 1083/2006 artiklile 98 õiguspäraselt? |
| --- | --- |

3.

Kas liikmesriigi pädevatel asutustel, kes on sellises olukorras nagu käesolev, kus on vastu võetud Euroopa Komisjoni jõustunud õigusakt, millega määratakse liikmesriigile finantskorrektsioon seoses eeskirjade eiramisega Euroopa Liidu vahendite eraldamisel kolmes eraldi hankemenetluses, on kohustus viia läbi enda menetlus eeskirjade eiramise tuvastamiseks, et teha finantskorrektsioon vastavalt määruse nr 1083/2006 artiklile 98 õiguspäraselt?

| 4. | Kui vastus eelmisele küsimusele on eitav, kas siis tuleb eeldada, et üksikisikutele on – kooskõlas põhiõiguste harta artikli 41 kohase õigusega heale haldusele – tagatud õigus osaleda liikmesriikide finantskorrektsiooni kohaldamise menetluses? |
| --- | --- |

4.

Kui vastus eelmisele küsimusele on eitav, kas siis tuleb eeldada, et üksikisikutele on – kooskõlas põhiõiguste harta artikli 41 kohase õigusega heale haldusele – tagatud õigus osaleda liikmesriikide finantskorrektsiooni kohaldamise menetluses?

| 5. | Kas põhiõiguste harta artiklit 47 tuleb tõlgendada nii, et sellises olukorras nagu käesolev, kus on vastu võetud Euroopa Komisjoni jõustunud õigusakt, millega määratakse liikmesriigile finantskorrektsioon seoses eeskirjade eiramisega Euroopa Liidu vahendite eraldamisel kolmes eraldi hankemenetluses, on liikmesriigi kohus seotud Euroopa Komisjoni tuvastuste ja järeldustega, kui ta peab tegema otsuse kaebuse kohta, mis on esitatud liikmesriigi pädeva asutuse tehtud finantskorrektsiooni peale seoses ühega nendest hankemenetlustest, või tuleneb viidatud õigusnormist, et ta peab ulatusliku kohtumenetluse raames kõikide seaduses sätestatud vahenditega kindlaks tegema kohtuasja õiguslikult olulised faktid ja asjaolud ning neid kontrollima, pakkudes välja otsitava õigusliku lahenduse? |
| --- | --- |

5.

Kas põhiõiguste harta artiklit 47 tuleb tõlgendada nii, et sellises olukorras nagu käesolev, kus on vastu võetud Euroopa Komisjoni jõustunud õigusakt, millega määratakse liikmesriigile finantskorrektsioon seoses eeskirjade eiramisega Euroopa Liidu vahendite eraldamisel kolmes eraldi hankemenetluses, on liikmesriigi kohus seotud Euroopa Komisjoni tuvastuste ja järeldustega, kui ta peab tegema otsuse kaebuse kohta, mis on esitatud liikmesriigi pädeva asutuse tehtud finantskorrektsiooni peale seoses ühega nendest hankemenetlustest, või tuleneb viidatud õigusnormist, et ta peab ulatusliku kohtumenetluse raames kõikide seaduses sätestatud vahenditega kindlaks tegema kohtuasja õiguslikult olulised faktid ja asjaolud ning neid kontrollima, pakkudes välja otsitava õigusliku lahenduse?

| 6. | Kui eelmisele küsimusele vastatakse nii, et liikmesriigi kohus on seotud Euroopa Komisjoni otsusega, sealhulgas tema kindlaks tehtud faktidega, kas siis võib eeldada, et finantskorrektsiooni otsuse saanud isikute õigused tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtumenetlusele põhiõiguste harta artikli 47 kohaselt on tagatud? |
| --- | --- |

6.

Kui eelmisele küsimusele vastatakse nii, et liikmesriigi kohus on seotud Euroopa Komisjoni otsusega, sealhulgas tema kindlaks tehtud faktidega, kas siis võib eeldada, et finantskorrektsiooni otsuse saanud isikute õigused tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtumenetlusele põhiõiguste harta artikli 47 kohaselt on tagatud?

---

(1)  Nõukogu 11. juuli 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1083/2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1260/1999 (ELT 2006, L 210, lk 25).

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/21 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/21

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugal) 14. juulil 2022 – NO versus Autoridade Tributária e Aduaneira

(Kohtuasi C-472/22)

(2022/C 424/27)

Kohtumenetluse keel: portugali

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: NO

Vastustaja: Autoridade Tributária e Aduaneira

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas ELTL artiklit 49 (asutamisõigus) ja/või ELTL artiklit 63 (kapitali vaba liikumine) tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnorm või maksupraktika, mille alusel kohaldatakse selles liikmesriigis füüsilise isiku tulumaksule maksusoodustust, mis seisneb selles, et äriühingutes osaluse võõrandamisest saadud kasum maksustatakse 50 % ulatuses osaluste võõrandamise puhul selle riigi õiguse alusel asutatud äriühingutes, kuid mitte osaluste võõrandamise puhul teises liikmesriigis asutatud äriühingutes? |
| --- | --- |

1.

Kas ELTL artiklit 49 (asutamisõigus) ja/või ELTL artiklit 63 (kapitali vaba liikumine) tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnorm või maksupraktika, mille alusel kohaldatakse selles liikmesriigis füüsilise isiku tulumaksule maksusoodustust, mis seisneb selles, et äriühingutes osaluse võõrandamisest saadud kasum maksustatakse 50 % ulatuses osaluste võõrandamise puhul selle riigi õiguse alusel asutatud äriühingutes, kuid mitte osaluste võõrandamise puhul teises liikmesriigis asutatud äriühingutes?

| 2. | Kas ELTL artiklit 49 (asutamisõigus) ja/või ELTL artiklit 63 (kapitali vaba liikumine) tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnorm või maksupraktika, mille alusel kohaldatakse füüsilise isiku tulumaksuga maksustamisel selles liikmesriigis maksusoodustust, mis seisneb selles, et äriühingutes osaluse võõrandamisest saadud kasum maksustatakse 50 % ulatuses osaluste võõrandamise puhul äriühingutes, mille tegelik asukoht on selle riigi territooriumil, kuid mitte osaluste võõrandamise puhul äriühingutes, mille tegelik asukoht on teise liikmesriigi territooriumil? |
| --- | --- |

2.

Kas ELTL artiklit 49 (asutamisõigus) ja/või ELTL artiklit 63 (kapitali vaba liikumine) tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnorm või maksupraktika, mille alusel kohaldatakse füüsilise isiku tulumaksuga maksustamisel selles liikmesriigis maksusoodustust, mis seisneb selles, et äriühingutes osaluse võõrandamisest saadud kasum maksustatakse 50 % ulatuses osaluste võõrandamise puhul äriühingutes, mille tegelik asukoht on selle riigi territooriumil, kuid mitte osaluste võõrandamise puhul äriühingutes, mille tegelik asukoht on teise liikmesriigi territooriumil?

| 3. | Kas ELTL artiklit 49 (asutamisõigus) ja/või ELTL artiklit 63 (kapitali vaba liikumine) tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnorm või maksupraktika, mille alusel kohaldatakse selles liikmesriigis füüsilise isiku tulumaksuga maksustamisel maksusoodustust, mis seisneb selles, et äriühingutes osaluse võõrandamisest saadud kasum maksustatakse 50 % ulatuses osaluste võõrandamise puhul äriühingutes, mis on maksuresidendid selle riigi territooriumil, kuid mitte osaluste võõrandamise puhul äriühingutes, mis on maksuresidendid teise liikmesriigi territooriumil? |
| --- | --- |

3.

Kas ELTL artiklit 49 (asutamisõigus) ja/või ELTL artiklit 63 (kapitali vaba liikumine) tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnorm või maksupraktika, mille alusel kohaldatakse selles liikmesriigis füüsilise isiku tulumaksuga maksustamisel maksusoodustust, mis seisneb selles, et äriühingutes osaluse võõrandamisest saadud kasum maksustatakse 50 % ulatuses osaluste võõrandamise puhul äriühingutes, mis on maksuresidendid selle riigi territooriumil, kuid mitte osaluste võõrandamise puhul äriühingutes, mis on maksuresidendid teise liikmesriigi territooriumil?

| 4. | Kas ELTL artiklit 49 (asutamisõigus) ja/või ELTL artiklit 63 (kapitali vaba liikumine) tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnorm või maksupraktika, mille alusel kohaldatakse füüsilise isiku tulumaksuga maksustamisel selles liikmesriigis maksusoodustust, mis seisneb selles, et äriühingutes osaluse võõrandamisest saadud kasum maksustatakse 50 % ulatuses osaluste võõrandamise puhul äriühingutes, mis tegutsevad selle riigi territooriumil, kuid mitte nende äriühingute osaluste võõrandamise puhul, mis tegutsevad teise liikmesriigi territooriumil? |
| --- | --- |

4.

Kas ELTL artiklit 49 (asutamisõigus) ja/või ELTL artiklit 63 (kapitali vaba liikumine) tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnorm või maksupraktika, mille alusel kohaldatakse füüsilise isiku tulumaksuga maksustamisel selles liikmesriigis maksusoodustust, mis seisneb selles, et äriühingutes osaluse võõrandamisest saadud kasum maksustatakse 50 % ulatuses osaluste võõrandamise puhul äriühingutes, mis tegutsevad selle riigi territooriumil, kuid mitte nende äriühingute osaluste võõrandamise puhul, mis tegutsevad teise liikmesriigi territooriumil?

| 5. | Kas õiguse kuritarvitamise keelu põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et see on kohaldatav sellisele osaluse võõrandamisele nagu käesolevas asjas, mille tulemus on sisuliselt samaväärne dividendide maksmisega ja mille õigusliku vormi valis maksumaksja peamise eesmärgiga saada maksusoodustust, mis tuleneb liikmesriigi õigusest ja mida kohaldatakse rangelt väärtpaberitest saadud kapitalikasumi suhtes niisugustel asjaoludel nagu käesolevas kohtuasjas, kus maksumaksjale kõnealuse maksusoodustuse andmine sõltub sellest, kas maksumaksja saab tugineda ELTL artikli 49 asutamisõigusele ja/või ELTL artikli 63 kapitali vabale liikumisele ning neid õigusi kasutada? |
| --- | --- |

5.

Kas õiguse kuritarvitamise keelu põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et see on kohaldatav sellisele osaluse võõrandamisele nagu käesolevas asjas, mille tulemus on sisuliselt samaväärne dividendide maksmisega ja mille õigusliku vormi valis maksumaksja peamise eesmärgiga saada maksusoodustust, mis tuleneb liikmesriigi õigusest ja mida kohaldatakse rangelt väärtpaberitest saadud kapitalikasumi suhtes niisugustel asjaoludel nagu käesolevas kohtuasjas, kus maksumaksjale kõnealuse maksusoodustuse andmine sõltub sellest, kas maksumaksja saab tugineda ELTL artikli 49 asutamisõigusele ja/või ELTL artikli 63 kapitali vabale liikumisele ning neid õigusi kasutada?

| 6. | Kas õiguse kuritarvitamise keelu põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et see takistab maksumaksjal tugineda asutamisõigusele (ELTL artikli 49 alusel) või kapitali vaba liikumisele (ELTL artikli 63 alusel) ja neid õigusi kasutada selleks, et saada maksusoodustust, mis on liikmesriigi õiguses ette nähtud äriühingu osaluse võõrandamisest saadud kapitalikasumi puhul, kui maksumaksja tegi sellise maksusoodustuse saamise peamise eesmärgiga tehingu, mis on sisuliselt dividendide maksmisega samaväärse tulemusega, nagu seda on aktsiate võõrandamine? |
| --- | --- |

6.

Kas õiguse kuritarvitamise keelu põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et see takistab maksumaksjal tugineda asutamisõigusele (ELTL artikli 49 alusel) või kapitali vaba liikumisele (ELTL artikli 63 alusel) ja neid õigusi kasutada selleks, et saada maksusoodustust, mis on liikmesriigi õiguses ette nähtud äriühingu osaluse võõrandamisest saadud kapitalikasumi puhul, kui maksumaksja tegi sellise maksusoodustuse saamise peamise eesmärgiga tehingu, mis on sisuliselt dividendide maksmisega samaväärse tulemusega, nagu seda on aktsiate võõrandamine?

| 7. | Kui vastus eelmisele küsimusele on jaatav, siis kas maksumaksja võib õiguse kuritarvitamise keelu põhimõtte alusel tugineda õiguskindlusele või õiguspärasele ootusele selleks, et vaidlustada seda, et tema puhul ei tunnustata asutamisõigust ja/või kapitali vaba liikumist, ja sel viisil muuta selline kuritarvitamine õiguspäraseks? |
| --- | --- |

7.

Kui vastus eelmisele küsimusele on jaatav, siis kas maksumaksja võib õiguse kuritarvitamise keelu põhimõtte alusel tugineda õiguskindlusele või õiguspärasele ootusele selleks, et vaidlustada seda, et tema puhul ei tunnustata asutamisõigust ja/või kapitali vaba liikumist, ja sel viisil muuta selline kuritarvitamine õiguspäraseks?

| 8. | Kas õiguse kuritarvitamise keelu põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et selle kohaldamine sõltub sellest, kas liikmesriigi õiguse kuritarvitamise vastase üldnormi kohaldamise tingimused on täidetud? |
| --- | --- |

8.

Kas õiguse kuritarvitamise keelu põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et selle kohaldamine sõltub sellest, kas liikmesriigi õiguse kuritarvitamise vastase üldnormi kohaldamise tingimused on täidetud?

| 9. | Kas õiguse kuritarvitamise keelu põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et selle kohaldamine sõltub sellest, kas liikmesriigi ametiasutused sellele tuginevad? |
| --- | --- |

9.

Kas õiguse kuritarvitamise keelu põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et selle kohaldamine sõltub sellest, kas liikmesriigi ametiasutused sellele tuginevad?

| 10. | Kas õiguse kuritarvitamise keelu põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et selle kohaldamine sõltub sellest, kas liikmesriigi maksuhaldurid järgivad liikmesriigi õiguse kuritarvitamise vastase üldnormi kohaldamiseks ette nähtud menetlust? |
| --- | --- |

10.

Kas õiguse kuritarvitamise keelu põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et selle kohaldamine sõltub sellest, kas liikmesriigi maksuhaldurid järgivad liikmesriigi õiguse kuritarvitamise vastase üldnormi kohaldamiseks ette nähtud menetlust?

| 11. | Kuna liikmesriigi kohtu pädevus piirdub maksuotsuste õiguspärasuse hindamisega ja otsustamisega, kas ta tühistab või säilitab need õiguskorras, kuid ei asu maksuhalduri asemele, siis kas õiguse kuritarvitamise keelu põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et Tribunal Arbitral (vahekohus) on pädev kuritarvitusliku tehingu ümber klassifitseerima/ümber määratlema/ümber kvalifitseerima ja kohaldama asjakohast riigisisest õigusakti tehingule, mis oleks olnud selle tehingu asemel? |
| --- | --- |

11.

Kuna liikmesriigi kohtu pädevus piirdub maksuotsuste õiguspärasuse hindamisega ja otsustamisega, kas ta tühistab või säilitab need õiguskorras, kuid ei asu maksuhalduri asemele, siis kas õiguse kuritarvitamise keelu põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et Tribunal Arbitral (vahekohus) on pädev kuritarvitusliku tehingu ümber klassifitseerima/ümber määratlema/ümber kvalifitseerima ja kohaldama asjakohast riigisisest õigusakti tehingule, mis oleks olnud selle tehingu asemel?

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/23 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/23

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État (Prantsusmaa) 22. juulil 2022 – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel) versus Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

(Kohtuasi C-501/22)

(2022/C 424/28)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Conseil d’État

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)

Vastustaja: Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

Eelotsuse küsimus

Kas määruse (EL) nr 1308/2013 artiklit 164 (1) tuleb tõlgendada nii, et sellega on lubatud laiendada tootmisharudevahelisi kokkuleppeid, mis näevad ette liidu õigusnormides ette nähtud eeskirjadest karmimaid eeskirju mitte üksnes selle artikli punktis b nimetatud „tootmiseeskirjade“ osas, vaid ka kõikides teistes punktis a ja punktides c-n nimetatud valdkondades, mille puhul on selles artiklis ette nähtud, et tootmisharudevahelise kokkuleppe laiendamist võib taotleda; ning eelkõige, kas see artikkel lubab rangemate eeskirjade vastuvõtmist tootmisharudevahelise kokkuleppe kujul ning nende eeskirjade laiendamist kõikidele ettevõtjatele, samas kui liidu õigusnormid näevad ette turustuseeskirjad teatud klassi puu- või köögiviljade suhtes?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1308/2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/23 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/23

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État (Prantsusmaa) 22. juulil 2022 – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel) versus Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

(Kohtuasi C-502/22)

(2022/C 424/29)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Conseil d’État

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)

Vastustaja: Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1308/2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007, (1) artiklit 164 tuleb tõlgendada nii, et sellega on lubatud laiendada tootmisharudevahelisi kokkuleppeid, mis näevad ette liidu õigusnormides ette nähtud eeskirjadest rangemaid eeskirju mitte üksnes selle artikli punktis b nimetatud „tootmiseeskirjade“ osas, vaid ka kõikides teistes punktis a ja punktides c-n nimetatud valdkondades, mille puhul on selles artiklis ette nähtud, et võib taotleda tootmisharudevahelise kokkuleppe laiendamist? |
| --- | --- |

1.

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1308/2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007, (1) artiklit 164 tuleb tõlgendada nii, et sellega on lubatud laiendada tootmisharudevahelisi kokkuleppeid, mis näevad ette liidu õigusnormides ette nähtud eeskirjadest rangemaid eeskirju mitte üksnes selle artikli punktis b nimetatud „tootmiseeskirjade“ osas, vaid ka kõikides teistes punktis a ja punktides c-n nimetatud valdkondades, mille puhul on selles artiklis ette nähtud, et võib taotleda tootmisharudevahelise kokkuleppe laiendamist?

| 2. | Kas juhul, kui puuduvad liidu erieeskirjad teatud puu- või köögivilja klassi kohta, tuleb määruse (EL) nr 1308/2013 artiklit 164 tõlgendada nii, et sellega on lubatud laiendada tootmisharudevahelisi kokkuleppeid, mis näevad ette rangemaid eeskirju kui kohaldatavad ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni kehtestatud standardid, millele Euroopa õigusnormides on viidatud? |
| --- | --- |

2.

Kas juhul, kui puuduvad liidu erieeskirjad teatud puu- või köögivilja klassi kohta, tuleb määruse (EL) nr 1308/2013 artiklit 164 tõlgendada nii, et sellega on lubatud laiendada tootmisharudevahelisi kokkuleppeid, mis näevad ette rangemaid eeskirju kui kohaldatavad ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni kehtestatud standardid, millele Euroopa õigusnormides on viidatud?

---

(1)  ELT 2013, L 347, lk 671.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/24 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/24

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État (Prantsusmaa) 22. juulil 2022 – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel) versus Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

(Kohtuasi C-503/22)

(2022/C 424/30)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Conseil d’État

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)

Vastustaja: Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1308/2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007, (1) artiklit 164tuleb tõlgendada nii, et sellega on lubatud laiendada tootmisharudevahelisi kokkuleppeid, mis näevad ette liidu õigusnormides ette nähtud eeskirjadest rangemaid eeskirju mitte üksnes selle artikli punktis b nimetatud „tootmiseeskirjade“ osas, vaid ka kõikides teistes punktis a ja punktides c-n nimetatud valdkondades, mille puhul on selles artiklis ette nähtud, et võib taotleda tootmisharudevahelise kokkuleppe laiendamist, ning eelkõige, kas see artikkel lubab rangemate eeskirjade vastuvõtmist tootmisharudevahelise kokkuleppega ning nende eeskirjade laiendamist kõikidele ettevõtjatele, samas kui liidu õigusnormid näevad ette turustus- ja pakendamiseeskirjad teatud klassi puu- või köögiviljade suhtes? |
| --- | --- |

1.

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1308/2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007, (1) artiklit 164tuleb tõlgendada nii, et sellega on lubatud laiendada tootmisharudevahelisi kokkuleppeid, mis näevad ette liidu õigusnormides ette nähtud eeskirjadest rangemaid eeskirju mitte üksnes selle artikli punktis b nimetatud „tootmiseeskirjade“ osas, vaid ka kõikides teistes punktis a ja punktides c-n nimetatud valdkondades, mille puhul on selles artiklis ette nähtud, et võib taotleda tootmisharudevahelise kokkuleppe laiendamist, ning eelkõige, kas see artikkel lubab rangemate eeskirjade vastuvõtmist tootmisharudevahelise kokkuleppega ning nende eeskirjade laiendamist kõikidele ettevõtjatele, samas kui liidu õigusnormid näevad ette turustus- ja pakendamiseeskirjad teatud klassi puu- või köögiviljade suhtes?

| 2. | Juhul, kui vastus eespool esitatud küsimusele on erinev sõltuvalt sellest, kas tegemist on selle artikli [lõike 4] punktis d nimetatud „turustamise“ eeskirjade“ või selle artikli [sama lõike] punktis k nimetatud „pakendamise ja esitusviisi [...] miinimumnormide[ga]“, siis kas suurusvahemike kehtestamine, mille eesmärk on tagada sama pakendi toodete ühtlus, kuulub turustuseeskirjade või pakendamisnormide alla? |
| --- | --- |

2.

Juhul, kui vastus eespool esitatud küsimusele on erinev sõltuvalt sellest, kas tegemist on selle artikli [lõike 4] punktis d nimetatud „turustamise“ eeskirjade“ või selle artikli [sama lõike] punktis k nimetatud „pakendamise ja esitusviisi [...] miinimumnormide[ga]“, siis kas suurusvahemike kehtestamine, mille eesmärk on tagada sama pakendi toodete ühtlus, kuulub turustuseeskirjade või pakendamisnormide alla?

---

(1)  ELT 2013, L 347, lk 671.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/24 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/24

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État (Prantsusmaa) 22. juulil 2022 – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel) versus Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

(Kohtuasi C-504/22)

(2022/C 424/31)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Conseil d’État

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)

Vastustaja: Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1308/2013 (1) artiklit 164 tuleb tõlgendada nii, et sellega on lubatud laiendada tootmisharudevahelisi kokkuleppeid, mis näevad ette liidu õigusnormides ette nähtud eeskirjadest rangemaid eeskirju mitte üksnes selle artikli punktis b nimetatud „tootmiseeskirjade“ osas, vaid ka kõikides punktis a ja punktides c-n nimetatud valdkondades, mille puhul on selles artiklis ette nähtud, et võib taotleda tootmisharudevahelise kokkuleppe laiendamist? |
| --- | --- |

1.

Kas 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1308/2013 (1) artiklit 164 tuleb tõlgendada nii, et sellega on lubatud laiendada tootmisharudevahelisi kokkuleppeid, mis näevad ette liidu õigusnormides ette nähtud eeskirjadest rangemaid eeskirju mitte üksnes selle artikli punktis b nimetatud „tootmiseeskirjade“ osas, vaid ka kõikides punktis a ja punktides c-n nimetatud valdkondades, mille puhul on selles artiklis ette nähtud, et võib taotleda tootmisharudevahelise kokkuleppe laiendamist?

| 2. | Kas esiteks koristuskuupäevade ja teiseks turustamiskuupäevade kindlaksmääramine kuulub eeskirjade alla, mida saab kehtestada tootmisharudevahelise kokkuleppe teel ning laiendada 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 164 alusel, ja kui vastus on jaatav, siis kas koristus- ja turustamiskuupäevade kindlaksmääramine kuulub selle artikli punktis b nimetatud „tootmiseeskirjade“ alla või „turustamiseeskirjade“ alla, nagu nägi varem ette nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määruse (EÜ) nr 1234/2007 (2), millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid, XVI a lisa ning mida nüüd käsitleb kõnealuse artikli punkt d? |
| --- | --- |

2.

Kas esiteks koristuskuupäevade ja teiseks turustamiskuupäevade kindlaksmääramine kuulub eeskirjade alla, mida saab kehtestada tootmisharudevahelise kokkuleppe teel ning laiendada 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 164 alusel, ja kui vastus on jaatav, siis kas koristus- ja turustamiskuupäevade kindlaksmääramine kuulub selle artikli punktis b nimetatud „tootmiseeskirjade“ alla või „turustamiseeskirjade“ alla, nagu nägi varem ette nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määruse (EÜ) nr 1234/2007 (2), millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid, XVI a lisa ning mida nüüd käsitleb kõnealuse artikli punkt d?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1308/2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007.

(2)  Nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määrus (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus) (ELT 2007, L 299, lk 1).

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/25 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/25

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugal) 25. juulil 2022 – Deco Proteste – Editores Lda versus Autoridade Tributária e Aduaneira

(Kohtuasi C-505/22)

(2022/C 424/32)

Kohtumenetluse keel: portugali

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Deco Proteste – Editores Lda

Vastustaja: Autoridade Tributária e Aduaneira

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas olukorras, kus ajakirjade tellimisel tehakse uutele tellijatele kingitus (gadget), tuleb seda käibemaksudirektiivi (1) artikli 16 teise lõigu tähenduses lugeda:






  a) | tasuta kaubatarneks, mis on eraldiseisev ajakirjade tellimise tehingust,
  või |
| --- | --- | --- |

1.

Kas olukorras, kus ajakirjade tellimisel tehakse uutele tellijatele kingitus (gadget), tuleb seda käibemaksudirektiivi (1) artikli 16 teise lõigu tähenduses lugeda:

a)

tasuta kaubatarneks, mis on eraldiseisev ajakirjade tellimise tehingust,

või

| b) | ühe tasulise tehingu osaks,
  või |
| --- | --- |

b)

ühe tasulise tehingu osaks,

või

| c) | osaks müügipaketist, mis koosneb põhitehingust (ajakirjatellimus) ja kõrvaltehingust (kingituse tegemine), lugedes seejuures viimase tasuliseks tarneks ja ajakirjatellimust täiendavaks? |
| --- | --- |

c)

osaks müügipaketist, mis koosneb põhitehingust (ajakirjatellimus) ja kõrvaltehingust (kingituse tegemine), lugedes seejuures viimase tasuliseks tarneks ja ajakirjatellimust täiendavaks?

| 2. | Kui vastus esimesele küsimusele on, et tegemist on tasuta kaubatarnega, siis kas mõistega „väikese väärtusega kinkide tegemine“, millele on viidatud käibemaksudirektiivi artikli 16 teises lõigus, on kooskõlas see, kui (lisaks ühikuväärtuse piirile) kehtestatakse kingituste koguväärtuse iga-aastane piir, mis vastab 0,5 %-le maksukohustuslase eelneva aasta käibest? |
| --- | --- |

2.

Kui vastus esimesele küsimusele on, et tegemist on tasuta kaubatarnega, siis kas mõistega „väikese väärtusega kinkide tegemine“, millele on viidatud käibemaksudirektiivi artikli 16 teises lõigus, on kooskõlas see, kui (lisaks ühikuväärtuse piirile) kehtestatakse kingituste koguväärtuse iga-aastane piir, mis vastab 0,5 %-le maksukohustuslase eelneva aasta käibest?

| 3. | Kui vastus eelmisele küsimusele on jaatav, siis kas tuleb asuda seisukohale, et see määr – maksukohustuslase eelneva aasta käibest 0,5 % – on niivõrd madal, et muudab käibemaksudirektiivi artikli 16 teise lõigu sisutühjaks? |
| --- | --- |

3.

Kui vastus eelmisele küsimusele on jaatav, siis kas tuleb asuda seisukohale, et see määr – maksukohustuslase eelneva aasta käibest 0,5 % – on niivõrd madal, et muudab käibemaksudirektiivi artikli 16 teise lõigu sisutühjaks?

| 4. | Kas maksukohustuslase eelneva aasta käibest 0,5 % piiriga, võttes arvesse ka selle kehtestamise eesmärke, rikutakse neutraalsuse, võrdse kohtlemise ehk diskrimineerimiskeelu ning proportsionaalsuse põhimõtteid? |
| --- | --- |

4.

Kas maksukohustuslase eelneva aasta käibest 0,5 % piiriga, võttes arvesse ka selle kehtestamise eesmärke, rikutakse neutraalsuse, võrdse kohtlemise ehk diskrimineerimiskeelu ning proportsionaalsuse põhimõtteid?

---

(1)  Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiiv 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (ELT 2006, L 347, lk 1).

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/26 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/26

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Curtea de Apel Braşov (Rumeenia) 27. juulil 2022 – KL, PO versus Administrația Județeană a Finanțelor Publice Brașov

(Kohtuasi C-508/22)

(2022/C 424/33)

Kohtumenetluse keel: rumeenia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Curtea de Apel Braşov

Põhikohtuasja pooled

Apellandid: KL, PO

Vastustaja: Administrația Județeană a Finanțelor Publice Brașov

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas Euroopa Liidu õigust (ELTL artiklit 110) võib tõlgendada nii, et liidu õigusega keelatud maksu summa sisaldub sõiduki väärtuses ja selle võib koos sõiduki omandiõigusega võõrandada kolmandast isikust ostjatele? |
| --- | --- |

1.

Kas Euroopa Liidu õigust (ELTL artiklit 110) võib tõlgendada nii, et liidu õigusega keelatud maksu summa sisaldub sõiduki väärtuses ja selle võib koos sõiduki omandiõigusega võõrandada kolmandast isikust ostjatele?

| 2. | Kas ELTL [artikli] 110 tõlgendusega on vastuolus niisugused riigisisesed õigusnormid nagu valitsuse erakorralise määruse nr 52/2017 (OUG nr. 52/2017) artikkel 1, mille kohaselt võib liidu õigusega keelatud maksu tagastada ainult maksukohustuslasele, kes seda tasus, mitte – juhul, kui maksu ei tagastata isikule, kes seda tasus – selle sõiduki järgnevatele ostjatele, mille eest maksu tasuti? |
| --- | --- |

2.

Kas ELTL [artikli] 110 tõlgendusega on vastuolus niisugused riigisisesed õigusnormid nagu valitsuse erakorralise määruse nr 52/2017 (OUG nr. 52/2017) artikkel 1, mille kohaselt võib liidu õigusega keelatud maksu tagastada ainult maksukohustuslasele, kes seda tasus, mitte – juhul, kui maksu ei tagastata isikule, kes seda tasus – selle sõiduki järgnevatele ostjatele, mille eest maksu tasuti?

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/26 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/26

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumeenia) 28. juulil 2022 – Romaqua Group SA versus Societatea Națională Apele Minerale, Agenția Națională pentru Resurse Minerale

(Kohtuasi C-510/22)

(2022/C 424/34)

Kohtumenetluse keel: rumeenia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

Põhikohtuasja pooled

Kassaator: Romaqua Group SA

Vastustajad: Societatea Națională Apele Minerale, Agenția Națională pentru Resurse Minerale

Eelotsuse küsimused

Kas ELTL artikli 106 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus niisugune riigisisene õigusnorm nagu see, mis on kõne all põhikohtuasjas ja millega säilitatakse täielikult riigile kuuluva äriühinguga sõlmitud algne ja konkurentsisüsteemist väljaspool otseleping mineraalveeallikate kasutamise litsentside kohta (riigile kuuluva ettevõtte käsutuses olevate) ainulitsentside korduva ja piiramatu pikendamise kaudu?

Kas Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 16, ELTL artiklit 49, ELTL artiklit 119 ja direktiivi 2009/54/EÜ loodusliku mineraalvee kasutamise ja turustamise kohta (1) artiklit 3 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus niisugune riigisisene õigusnorm nagu see, mis on kõne all põhikohtuasjas ja millele eespool viidati ning mis kehtestab ettevõtlus- ja asutamisvabadusele põhjendamatu piirangu?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. juuni 2009. aasta direktiiv 2009/54/EÜ loodusliku mineraalvee kasutamise ja turustamise kohta (ELT 2009 L 164, lk 45).

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/27 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/27

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesarbeitsgericht (Saksamaa) 3. augustil 2022 – J. M. P. versus AP Assistenzprofis GmbH

(Kohtuasi C-518/22)

(2022/C 424/35)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesarbeitsgericht

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: J. M. P.

Vastustaja kassatsioonimenetluses: AP Assistenzprofis GmbH

Eelotsuse küsimus

Kas direktiivi 2000/78/EÜ (1) artikli 4 lõiget 1, artikli 6 lõiget 1, artiklit 7 ja artikli 2 lõiget 5 saab – arvestades Euroopa Liidu põhiõiguste harta nõudeid ja Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni puuetega inimeste õiguste konventsiooni artiklit 19 – tõlgendada nii, et sellises olukorras, nagu on kujunenud põhikohtuasjas, võib vanusel põhinev otsene diskrimineerimine olla põhjendatud?

---

(1)  Nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiiv 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel (EÜT 2000, L 303, lk 16; ELT eriväljaanne 05/04, lk 79).

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/27 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/27

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Apelativen sad Veliko Tarnovo (Bulgaaria) 4. augustil 2022 – UT versus SO

(Kohtuasi C-523/22)

(2022/C 424/36)

Kohtumenetluse keel: bulgaaria

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Apelativen sad Veliko Tarnovo

Põhikohtuasja pooled

Süüdistatav: UT

Kannatanu ja tsiviilhageja: SO

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas mõistet „krediidiasutus“, mis on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määruse (EL) nr 575/2013 (1) krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta artikli 4 lõike 1 punktis 1, tuleb tõlgendada nii, et laenu andmiseks võib kasutada üksnes avalikkuselt hoiuste või muude tagasimakstavate vahenditena vastuvõetud vahendeid või võib krediidiasutus laenu anda ka teistest allikatest saadud vahenditest? |
| --- | --- |

1.

Kas mõistet „krediidiasutus“, mis on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määruse (EL) nr 575/2013 (1) krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta artikli 4 lõike 1 punktis 1, tuleb tõlgendada nii, et laenu andmiseks võib kasutada üksnes avalikkuselt hoiuste või muude tagasimakstavate vahenditena vastuvõetud vahendeid või võib krediidiasutus laenu anda ka teistest allikatest saadud vahenditest?

| 2. | Kuidas tuleb tõlgendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määruse (EL) nr 575/2013 krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta artikli 4 lõike 1 punktis 42 sisalduva määratluse „ametiasutuse poolt mis tahes vormis välja antud juriidiline dokument, millega antakse luba tegutsemiseks“ sisu ja kas see hõlmab laenutehinguteks nii tegevusloa andmist käsitlevaid õigusnorme kui ka registreerimisega loa andmist käsitlevaid õigusnorme? |
| --- | --- |

2.

Kuidas tuleb tõlgendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määruse (EL) nr 575/2013 krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta artikli 4 lõike 1 punktis 42 sisalduva määratluse „ametiasutuse poolt mis tahes vormis välja antud juriidiline dokument, millega antakse luba tegutsemiseks“ sisu ja kas see hõlmab laenutehinguteks nii tegevusloa andmist käsitlevaid õigusnorme kui ka registreerimisega loa andmist käsitlevaid õigusnorme?

---

(1)  ELT 2013, L 176, lk 1.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/28 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/28

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Poola) 9. augustil 2022 – Getin Noble Bank jt

(Kohtuasi C-531/22)

(2022/C 424/37)

Kohtumenetluse keel: poola

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Getin Noble Bank S.A., TF, C2, PI

Menetluses osalesid: TL, EOS, Zakład Ubezpieczeń Społecznych w Warszawie, MG, Komornik Sądowy AC

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes (1) artikli 6 lõiget 1, artikli 7 lõiget 1 ning õiguskindluse, jõustunud kohtuotsuse lõplikkuse, tõhususe ja proportsionaalsuse põhimõtteid tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt ei saa liikmesriigi kohus omal algatusel kontrollida lepingus sisalduvaid ebaõiglasi tingimusi ja teha sellest järeldusi olukorras, kus kohus teeb järelevalvet täitemenetluse üle, mida kohtutäitur viib läbi jõustunud ja täidetavaks tunnistatud maksekäsu alusel, mis on välja antud menetluses, milles tõendeid ei koguta? |
| --- | --- |

1.

Kas nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes (1) artikli 6 lõiget 1, artikli 7 lõiget 1 ning õiguskindluse, jõustunud kohtuotsuse lõplikkuse, tõhususe ja proportsionaalsuse põhimõtteid tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt ei saa liikmesriigi kohus omal algatusel kontrollida lepingus sisalduvaid ebaõiglasi tingimusi ja teha sellest järeldusi olukorras, kus kohus teeb järelevalvet täitemenetluse üle, mida kohtutäitur viib läbi jõustunud ja täidetavaks tunnistatud maksekäsu alusel, mis on välja antud menetluses, milles tõendeid ei koguta?

| 2. | Kas nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikli 3 lõiget 1, artikli 6 lõiget 1, artikli 7 lõikeid 1 ja 2 ning artiklit 8, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 47 ning õiguskindluse, tõhususe ja proportsionaalsuse põhimõtteid ning õigust olla ära kuulatud tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnormide tõlgendamine kohtu poolt nii, et ebaõiglase lepingutingimuse kandmine keelatud lepingutingimuste registrisse toob kaasa selle lepingutingimuse ebaõiglaseks tunnistamise igas menetluses, milles osaleb tarbija, sh:






  — | teise ettevõtja puhul kui see, kelle suhtes toimus menetlus ebaõiglase lepingutingimuse kandmiseks keelatud lepingutingimuste registrisse; |
| --- | --- | --- |

2.

Kas nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikli 3 lõiget 1, artikli 6 lõiget 1, artikli 7 lõikeid 1 ja 2 ning artiklit 8, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 47 ning õiguskindluse, tõhususe ja proportsionaalsuse põhimõtteid ning õigust olla ära kuulatud tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnormide tõlgendamine kohtu poolt nii, et ebaõiglase lepingutingimuse kandmine keelatud lepingutingimuste registrisse toob kaasa selle lepingutingimuse ebaõiglaseks tunnistamise igas menetluses, milles osaleb tarbija, sh:

—

teise ettevõtja puhul kui see, kelle suhtes toimus menetlus ebaõiglase lepingutingimuse kandmiseks keelatud lepingutingimuste registrisse;

| — | lepingutingimuse puhul, mis ei ole sõnastuselt identne, aga mis on sama tähendusega ja toob tarbija jaoks kaasa samad tagajärjed? |
| --- | --- |

—

lepingutingimuse puhul, mis ei ole sõnastuselt identne, aga mis on sama tähendusega ja toob tarbija jaoks kaasa samad tagajärjed?

---

(1)  ELT 1993, L 95, lk 29.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/29 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/29

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Landgericht Düsseldorf (Saksamaa) 15. augustil 2022 – Air Europa Lineas Aereas versus VO, GR

(Kohtuasi C-545/22)

(2022/C 424/38)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Landgericht Düsseldorf

Põhikohtuasja pooled

Apellant: Air Europa Lineas Aereas

Vastustajad apellatsioonimenetluses: VO, GR

Eelotsuse küsimus

Kas määruse (EÜ) nr 261/2004 (1) artikli 5 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et lennu tühistamise põhjustasid erakorralised asjaolud, kui olukorras, kus rahvusvaheline lennuliiklus oli pärast üleilmse COVID-19-pandeemia vallandumist suures osas seiskunud, hõrendas lennuettevõtja lendude vähesest täituvusest tulenevatel majanduslikel kaalutlustel ning lennumeeskonna ja pilootide tervise kaitseks oma lennuplaani ulatuslikult alates 2020. aasta märtsist ja tühistas arvukalt lende, ilma et teda oleksid lende tühistama sundinud ametiasutuste meetmed, nagu lennujaamade sulgemised, lennukeelud või riiki sisenemise keelud?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määrus (EÜ) nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91 (ELT 2004, L 46, lk 1; ELT eriväljaanne 07/08, lk 10).

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/29 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/29

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Giudice di pace di Fondi (Itaalia) 18. augustil 2022 – M.M. versus Presidenza del Consiglio dei ministri, Ministero della Giustizia, Ministero dell’Economia e delle Finanze

(Kohtuasi C-548/22)

(2022/C 424/39)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Giudice di pace di Fondi

Põhikohtuasja pooled

Hageja: M.M.

Kostjad: Presidenza del Consiglio dei ministri, Ministero della Giustizia, Ministero dell’Economia e delle Finanze

Eelotsuse küsimused

Kas Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 288, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikleid 17, 31, 34 ja 47, samuti Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ tööaja korralduse teatavate aspektide kohta artiklit 7 (1), 6. juunil 1997 sõlmitud osalise tööaja raamkokkuleppe (lisatud nõukogu 15. detsembri 1997. aasta direktiivile 97/81/EÜ Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt sõlmitud osalist tööaega käsitleva raamkokkuleppe kohta (2) (muudetud nõukogu 7. aprilli 1998. aasta direktiiviga 98/23/EÜ (3))) klauslit 4 ning 18. märtsil 1999 sõlmitud tähtajalise töö raamkokkuleppe (lisatud nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivile 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta) klauslit 4 (4) tuleb tõlgendada nii, et sellised liikmesriigi õigusnormid nagu [13.] juuli 2017. aasta [seadusandliku dekreedi] nr 116 artikkel 29 (30. detsembri 2021. aasta seaduse nr 234 artikli 1 lõikega 629 asendatud redaktsioonis) on nendega vastuolus, kui neis liikmesriigi õigusnormides on ette nähtud automaatne ex lege loobumine kõigist nende direktiivide rakendamisse puutuvatest nõuetest ning ühtlasi kaotatakse igasugune Euroopa õigusega tagatud kaitse töötasu, töö ja sotsiaalkaitse valdkonnas,

| — | kui aumagistraat esitab Euroopa töötajana, kes töötab tähtajalise töölepingu alusel ja osalise tööajaga ning keda võib pidada sarnaseks kutselise magistraadiga kui Euroopa töötajaga, kes töötab tähtajatult ja täistööajaga, taotluse osalemiseks stabiliseerimismenetlustes, mis kujutavad endast 18. märtsil 1999 sõlmitud ning direktiivi 1999/70 lisas toodud tähtajalise töö raamkokkuleppe klausli 5 punkti 1 puhtformaalset rakendust, |
| --- | --- |

—

kui aumagistraat esitab Euroopa töötajana, kes töötab tähtajalise töölepingu alusel ja osalise tööajaga ning keda võib pidada sarnaseks kutselise magistraadiga kui Euroopa töötajaga, kes töötab tähtajatult ja täistööajaga, taotluse osalemiseks stabiliseerimismenetlustes, mis kujutavad endast 18. märtsil 1999 sõlmitud ning direktiivi 1999/70 lisas toodud tähtajalise töö raamkokkuleppe klausli 5 punkti 1 puhtformaalset rakendust,

| — | või kui need menetlused jäävad läbimata või kui ta taotlust ei esita, saab ta hüvitist, mille summa on nende direktiivide üle võtmata jätmisega tekitatud kahju eest ilmselgelt ebapiisav ja ebaproportsionaalne? |
| --- | --- |

—

või kui need menetlused jäävad läbimata või kui ta taotlust ei esita, saab ta hüvitist, mille summa on nende direktiivide üle võtmata jätmisega tekitatud kahju eest ilmselgelt ebapiisav ja ebaproportsionaalne?

---

(1)  ELT 2003, L 299, lk 9; ELT eriväljaanne 05/04, lk 381.

(2)  EÜT 1998, L 14, lk 9; ELT eriväljaanne 05/03, lk 267.

(3)  Nõukogu 7. aprilli 1998. aasta direktiiv 98/23/EÜ, millega laiendatakse Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi suhtes direktiivi 97/81/EÜ Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt sõlmitud osalist tööaega käsitleva raamkokkuleppe kohta (EÜT 1998, L 131, lk 10; ELT eriväljaanne 05/03, lk 278).

(4)  EÜT 1999, L 175, lk 43; ELT eriväljaanne 05/03, lk 268.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/30 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/30

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Rayonen sad – Burgas (Bulgaaria) 25. augustil 2022 – JD versus OB

(Kohtuasi C-562/22)

(2022/C 424/40)

Kohtumenetluse keel: bulgaaria

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Rayonen sad – Burgas

Põhikohtuasja pooled

Hageja: JD

Kostja: OB

Eelotsuse küsimused

Võttes aluseks EL lepingu artikli 19 lõike 3 punkti b ning ELTL artikli 267 lõike 1 punkti b ja lõike 3: Kas põhikohtuasjas vaidluse all olevad Bulgaaria Vabariigi kui liidu liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt põllumajandusmaade omandamine Bulgaarias sõltub selle liikmesriigi territooriumil viis aastat elamise eeldusest, kujutab endast piirangut, mis on vastuolus ELTL artiklitega 18, 49, 63 ja 345?

Konkreetsemalt, kas nimetatud omandamise eeldus kujutab endast ebaproportsionaalset meedet, mis on sisuliselt vastuolus ELTL artiklis 18 sisalduva diskrimineerimiskeelu põhimõttega ning liidus kapitali vaba liikumise ja asutamisvabaduse põhimõtetega, mis on sätestatud ELTL artiklites 49 ja 63 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 45?

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/31 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/31

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Østre Landsret (Taani) 26. augustil 2022 – A, B and Association C versus Skatteministeriet

(Kohtuasi C-573/22)

(2022/C 424/41)

Kohtumenetluse keel: taani

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Østre Landsret

Põhikohtuasja pooled

Kaebajad: A, B ja ühendus C

Vastustaja: Skatteministeriet

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ (1), mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artiklit 370 koostoimes X lisa A osa punktiga 2 tuleb tõlgendada nii, et see lubab asjaomastel liikmesriikidel käibemaksuga maksustada seadusega ette nähtud ringhäälingutasu, mida kasutatakse avalik-õiguslike raadio- ja televisiooniorganisatsioonide mitteärilise tegevuse rahastamiseks, olenemata sellest, et tegemist ei ole „teenuste osutamisega tasu eest“ selle direktiivi artikli 2 lõike 1 tähenduses?
  Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, palutakse Euroopa Kohtul vastata järgmistele eelotsuse küsimustele: |
| --- | --- |

1.

Kas nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ (1), mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artiklit 370 koostoimes X lisa A osa punktiga 2 tuleb tõlgendada nii, et see lubab asjaomastel liikmesriikidel käibemaksuga maksustada seadusega ette nähtud ringhäälingutasu, mida kasutatakse avalik-õiguslike raadio- ja televisiooniorganisatsioonide mitteärilise tegevuse rahastamiseks, olenemata sellest, et tegemist ei ole „teenuste osutamisega tasu eest“ selle direktiivi artikli 2 lõike 1 tähenduses?

Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, palutakse Euroopa Kohtul vastata järgmistele eelotsuse küsimustele:

| 2. | Kas nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artiklit 370 koostoimes X lisa A osa punktiga 2 tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi võimaluse maksustada käibemaksuga seadusega ette nähtud ringhäälingutasu, nagu esimeses küsimuses on kirjeldatud, võib säilitada, kui liikmesriik on pärast 17. mai 1977. aasta direktiivi 77/388/EMÜ (2) kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (kuues direktiiv) jõustumist 1. jaanuaril 1978 muutnud ringhäälingutasu maksmise korda, asendades ringhäälingutasu nõudmise raadio- ja televisiooniseadmete omamise eest ringhäälingutasu nõudmisega kõikide selliste seadmete omamise eest, mis võivad otse vastu võtta audiovisuaalprogramme ja -teenuseid, sealhulgas nutitelefonid, arvutid jne? |
| --- | --- |

2.

Kas nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artiklit 370 koostoimes X lisa A osa punktiga 2 tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi võimaluse maksustada käibemaksuga seadusega ette nähtud ringhäälingutasu, nagu esimeses küsimuses on kirjeldatud, võib säilitada, kui liikmesriik on pärast 17. mai 1977. aasta direktiivi 77/388/EMÜ (2) kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (kuues direktiiv) jõustumist 1. jaanuaril 1978 muutnud ringhäälingutasu maksmise korda, asendades ringhäälingutasu nõudmise raadio- ja televisiooniseadmete omamise eest ringhäälingutasu nõudmisega kõikide selliste seadmete omamise eest, mis võivad otse vastu võtta audiovisuaalprogramme ja -teenuseid, sealhulgas nutitelefonid, arvutid jne?

| 3. | Kas nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artiklit 370 koostoimes X lisa A osa punktiga 2 tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi võimaluse maksustada käibemaksuga seadusega ette nähtud ringhäälingutasu, nagu esimeses küsimuses on kirjeldatud, võib säilitada, kui liikmesriik on pärast 17. mai 1977. aasta direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (kuues direktiiv) jõustumist 1. jaanuaril 1978 muutnud ringhäälingutasu maksmise korda nii, et väiksemat osa laekuvast ringhäälingutasust kasutatakse kultuuriministri äranägemisel selleks, et rahastada 1) raadio- ja televisiooniorganisatsioone, kes saavad riiklikke toetusi, kuid ei ole ise avalik-õiguslikud, ning 2) meedia- ja filmiorganisatsioone, kes aitavad kaasa raadio- ja televisioonitegevusele, kuid ei tegele ise sellega? |
| --- | --- |

3.

Kas nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artiklit 370 koostoimes X lisa A osa punktiga 2 tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi võimaluse maksustada käibemaksuga seadusega ette nähtud ringhäälingutasu, nagu esimeses küsimuses on kirjeldatud, võib säilitada, kui liikmesriik on pärast 17. mai 1977. aasta direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (kuues direktiiv) jõustumist 1. jaanuaril 1978 muutnud ringhäälingutasu maksmise korda nii, et väiksemat osa laekuvast ringhäälingutasust kasutatakse kultuuriministri äranägemisel selleks, et rahastada 1) raadio- ja televisiooniorganisatsioone, kes saavad riiklikke toetusi, kuid ei ole ise avalik-õiguslikud, ning 2) meedia- ja filmiorganisatsioone, kes aitavad kaasa raadio- ja televisioonitegevusele, kuid ei tegele ise sellega?

---

(1)  ELT 2006 L 347, lk 1.

(2)  ELT 1977 L 145, lk 1.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/32 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/32

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Sofiyski gradski sad (Bulgaaria) 26. augustil 2022 – Kriminaalasi järgmiste isikute suhtes: CI, VF, DY

(Kohtuasi C-574/22)

(2022/C 424/42)

Kohtumenetluse keel: bulgaaria

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Sofiyski gradski sad

Põhikohtuasja kriminaalmenetluse pooled

CI

VF

DY

Eelotsuse küsimus

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määruse (EÜ) nr 273/2004 (1) sätted, mis sisustavad blanketset normi karistusseadustiku (Nakazatelen kodeks) artiklis 354a koostoimes narkootiliste ainete ja nende lähteainete kontrolli seaduse (Zakon za kontrol varhu narkotichnite veshtestva i prekursorite) artikli 3 lõikega 4, lubavad mõista isiku süüdi I lisa 3. kategooriasse kuuluva aine, nimelt 585 milliliitri (0,585 liitri) soolhappe (vesinikkloriidhape) valdamise eest?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määrus (EÜ) nr 273/2004 narkootikumide lähteainete kohta (ELT 2004, L 47, lk 1; ELT eriväljaanne 15/08, lk 46).

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/32 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/32

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesgerichtshof (Saksamaa) 7. septembril 2022 – Kriminaalasi järgmise isiku suhtes: MV

(Kohtuasi C-583/22)

(2022/C 424/43)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesgerichtshof

Põhikohtuasja kriminaalmenetluse pooled

MV

Teine menetlusosaline: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas juhul, kui Saksamaal ja muudes liikmesriikides tehtud süüdimõistvatest kohtuotsustest on iseenesest võimalik moodustada liitkaristust, saab raamotsuse 2008/675/ÜVJP (1) artikli 3 lõikest 1 tulenevat võrdse kohtlemise põhimõtet ja raamotsuse 2008/675/ÜVJP artikli 3 lõiget 5 arvestades mõista Saksamaal toime pandud kuriteo eest karistuse ka siis, kui muus liikmesriigis mõistetud karistuse fiktiivne kaasamine viiks selleni, et Saksa õiguse kohaselt liitkaristuse jaoks lubatavat ülemmäära tähtajaliste vangistuste puhul ületataks? |
| --- | --- |

1.

Kas juhul, kui Saksamaal ja muudes liikmesriikides tehtud süüdimõistvatest kohtuotsustest on iseenesest võimalik moodustada liitkaristust, saab raamotsuse 2008/675/ÜVJP (1) artikli 3 lõikest 1 tulenevat võrdse kohtlemise põhimõtet ja raamotsuse 2008/675/ÜVJP artikli 3 lõiget 5 arvestades mõista Saksamaal toime pandud kuriteo eest karistuse ka siis, kui muus liikmesriigis mõistetud karistuse fiktiivne kaasamine viiks selleni, et Saksa õiguse kohaselt liitkaristuse jaoks lubatavat ülemmäära tähtajaliste vangistuste puhul ületataks?

| 2. | Kui esimesele küsimusele vastatakse jaatavalt:
  Kas teistes liikmesriikides tehtud süüdimõistvate kohtuotsuste arvessevõtmine, mis on ette nähtud raamotsuse 2008/675/ÜVJP artikli 3 lõike 5 teises lauses, peab toimuma nii, et liitkaristuse hilisema moodustamise võimaluse puudumisest tulenev halvemus tuleb – vastavalt Saksa õiguses liitkaristuse moodustamise kohta kehtivatele põhimõtetele – karistuse mõistmisel Saksamaal toime pandud kuriteo eest konkreetselt ära näidata ja põhjendada? |
| --- | --- |

2.

Kui esimesele küsimusele vastatakse jaatavalt:

Kas teistes liikmesriikides tehtud süüdimõistvate kohtuotsuste arvessevõtmine, mis on ette nähtud raamotsuse 2008/675/ÜVJP artikli 3 lõike 5 teises lauses, peab toimuma nii, et liitkaristuse hilisema moodustamise võimaluse puudumisest tulenev halvemus tuleb – vastavalt Saksa õiguses liitkaristuse moodustamise kohta kehtivatele põhimõtetele – karistuse mõistmisel Saksamaal toime pandud kuriteo eest konkreetselt ära näidata ja põhjendada?

---

(1)  Nõukogu 24. juuli 2008. aasta raamotsus 2008/675/ÜVJP, mis käsitleb Euroopa Liidu liikmesriikides tehtud süüdimõistvate kohtuotsuste arvessevõtmist uutes kriminaalmenetlustes (ELT 2008, L 220, lk 32).

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/33 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/33

---

Ryanair DAC 7. septembril 2022 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kümnes koda laiendatud koosseisus) 22. juuni 2022. aasta otsuse peale kohtuasjas T-657/20: Ryanair versus komisjon (Finnair II; Covid-19)

(Kohtuasi C-588/22 P)

(2022/C 424/44)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Ryanair DAC (esindajad: avocats V. Blanc ja F.-C. Laprévote, abogados D. Pérez de Lamo ja S. Rating ning avocat E. Vahida)

Teised menetlusosalised: Euroopa Komisjon, Prantsuse Vabariik, Soome Vabariik

Apellandi nõuded

Apellant palub Euroopa Kohtul:

| — | tühistada vaidlustatud kohtuotsus; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud kohtuotsus;

| — | tunnistada ELTL artiklite 263 ja 264 alusel tühiseks Euroopa Komisjoni 9. juuni 2020. aasta otsus C(2020) 3970 (final) riigiabi kohta SA.57410 (2020/N) – Soome COVID-19: Finnairi rekapitaliseerimine; |
| --- | --- |

—

tunnistada ELTL artiklite 263 ja 264 alusel tühiseks Euroopa Komisjoni 9. juuni 2020. aasta otsus C(2020) 3970 (final) riigiabi kohta SA.57410 (2020/N) – Soome COVID-19: Finnairi rekapitaliseerimine;

| — | jätta komisjoni kohtukulud tema enda kanda ja mõista komisjonilt välja apellandi kohtukulud ning jätta menetlusse astujate kohtukulud esimeses kohtuastmes ja apellatsiooniastmes (kui kulud tekivad) nende endi kanda. |
| --- | --- |

—

jätta komisjoni kohtukulud tema enda kanda ja mõista komisjonilt välja apellandi kohtukulud ning jätta menetlusse astujate kohtukulud esimeses kohtuastmes ja apellatsiooniastmes (kui kulud tekivad) nende endi kanda.

Väited ja peamised argumendid

Apellant esitab oma kaebuse põhjendamiseks neli väidet.

Esiteks on Üldkohus rikkunud õigusnormi ja ilmselgelt moonutanud fakte, kui lükkas tagasi võimaluse, et ajutise raamistiku ja ELTL artikli 107 lõike 3 punkti b väära kohaldamisega seoses esineb „tõsiseid kahtlusi“.

Teiseks on Üldkohus rikkunud õigusnormi ja ilmselgelt moonutanud fakte, kui lükkas tagasi väite, et diskrimineerimiskeelu ja proportsionaalsuse põhimõtete rikkumisega seoses esineb „tõsiseid kahtlusi“.

Kolmandaks on Üldkohus rikkunud õigusnormi ja ilmselgelt moonutanud fakte, kui lükkas tagasi väite, et põhivabaduste nagu asutamisvabadus ja teenuste osutamise vabadus rikkumisega seoses esineb „tõsiseid kahtlusi“.

Neljandaks ei ole Üldkohtu ja komisjoni esitatud põhjendused piisavad.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/34 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/34

---

16. septembril 2022 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Kreeka Vabariik

(Kohtuasi T-599/22)

(2022/C 424/45)

Kohtumenetluse keel: kreeka

Pooled

Hageja: Euroopa Komisjon (esindajad: D. Triantafyllou, B. Sasinowska ja G. Wilms)

Kostja: Kreeka Vabariik

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tuvastada, et kuna Kreeka Vabariik ei ole võtnud meetmeid, mis on vajalikud tagamaks, et tema määratud lennuliiklusteenuse (ATS) osutaja täidaks komisjoni määruse (EÜ) nr 29/2009 (1) artikli 3 lõikes 1 sätestatud nõuded, siis on ta rikkunud ELL artikli 4 lõikest 3 koostoimes komisjoni määruse (EÜ) nr 29/2009 artikli 3 lõikega 1 tulenevaid kohustusi; |
| --- | --- |

—

tuvastada, et kuna Kreeka Vabariik ei ole võtnud meetmeid, mis on vajalikud tagamaks, et tema määratud lennuliiklusteenuse (ATS) osutaja täidaks komisjoni määruse (EÜ) nr 29/2009 (1) artikli 3 lõikes 1 sätestatud nõuded, siis on ta rikkunud ELL artikli 4 lõikest 3 koostoimes komisjoni määruse (EÜ) nr 29/2009 artikli 3 lõikega 1 tulenevaid kohustusi;

| — | mõista kohtukulud välja Kreeka Vabariigilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja Kreeka Vabariigilt.

Väited ja peamised argumendid

Kreeka Vabariik on määruse nr 29/2009 täitmisega üle kolme aasta viivitanud osas, mis puudutab andmevahetusteenuste tagamist ühtse Euroopa taeva jaoks.

---

(1)  Komisjoni 16. jaanuari 2009. aasta määrus (EÜ) nr 29/2009, millega kehtestatakse andmevahetusteenuste nõuded ühtse Euroopa taeva jaoks (EMPs kohaldatav tekst) (ELT 2009, L 13, lk 3).

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/34 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/34

---

ABLV Bank SA, likvideerimisel, 16. septembril 2022 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kümnes koda laiendatud koosseisus) 6. juuli 2022. aasta otsuse peale kohtuasjas T-280/18: ABVL Bank versus SRB

(Kohtuasi C-602/22 P)

(2022/C 424/46)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: ABLV Bank SA, likvideerimisel (esindaja: Rechtsanwalt O. Behrends)

Teised menetlusosalised: Ühtne kriisilahendusnõukogu (SRB), Euroopa Keskpank (EKP)

Apellandi nõuded

Apellant palub Euroopa Kohtul:

| — | tühistada vaidlustatud kohtuotsus; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud kohtuotsus;

| — | tunnistada kehtetuks SRB 23. veebruari 2018. aasta otsused apellandi ja tema Luksemburgi tütarettevõtja kohta; |
| --- | --- |

—

tunnistada kehtetuks SRB 23. veebruari 2018. aasta otsused apellandi ja tema Luksemburgi tütarettevõtja kohta;

| — | mõista SRB-lt välja apellandi kohtukulud ja käesoleva apellatsioonmenetluse kulud, ja |
| --- | --- |

—

mõista SRB-lt välja apellandi kohtukulud ja käesoleva apellatsioonmenetluse kulud, ja

| — | kui Euroopa Kohus ei saa sisulist otsust teha, saata asi tagasi Üldkohtule. |
| --- | --- |

—

kui Euroopa Kohus ei saa sisulist otsust teha, saata asi tagasi Üldkohtule.

Väited ja peamised argumendid

Apellatsioonkaebuse toetuseks esitab apellant neli väidet.

Apellatsioonkaebuse esimene väide: Üldkohus tõlgendas ja kohaldas vääralt kriisilahendusmääruse (1) artiklit 18 ning tegi sellega seoses mitmeid vigu ja moonutas fakte. Apellant väidab, et:

| — | Üldkohus ei järginud SRB volituste piiride selget kirjeldust, mis on esitatud kriisilahendusmääruse artiklis 18 ja mis näeb ette, et SRB tegevusel võib olla väline õiguslik tagajärg ainult siis, kui on täidetud kõik kolm kriisilahendusmääruse artiklis 18 sätestatud tingimust ja kui Euroopa Komisjon ja Euroopa Liidu Nõukogu ei esita vastuväiteid; |
| --- | --- |

—

Üldkohus ei järginud SRB volituste piiride selget kirjeldust, mis on esitatud kriisilahendusmääruse artiklis 18 ja mis näeb ette, et SRB tegevusel võib olla väline õiguslik tagajärg ainult siis, kui on täidetud kõik kolm kriisilahendusmääruse artiklis 18 sätestatud tingimust ja kui Euroopa Komisjon ja Euroopa Liidu Nõukogu ei esita vastuväiteid;

| — | kriisilahendusmääruse artiklis 18 puudub alus eeldada, et SRB võib võtta välise õigusliku mõjuga meetme, kui on täidetud ainult kaks esimest tingimust; |
| --- | --- |

—

kriisilahendusmääruse artiklis 18 puudub alus eeldada, et SRB võib võtta välise õigusliku mõjuga meetme, kui on täidetud ainult kaks esimest tingimust;

| — | SRB on oma viga tegelikult tunnistanud, lähenedes viimasel ajal analoogilistele juhtumitele teistmoodi; |
| --- | --- |

—

SRB on oma viga tegelikult tunnistanud, lähenedes viimasel ajal analoogilistele juhtumitele teistmoodi;

| — | Üldkohus ei uurinud täielikult vaidlustatud otsuste (23. veebruar 2018. aasta otsused SRB/EES/2018/09 ja SRB/EES/2018/10) seaduslikkust, kuna ta ei suutnud kindlaks teha, mil viisil täpselt – vastavalt sellele, kuidas Üldkohus vaidlustatud otsuseid tõlgendas – oli apellandi ja tema tütarettevõtja õiguslik seisund muutunud; |
| --- | --- |

—

Üldkohus ei uurinud täielikult vaidlustatud otsuste (23. veebruar 2018. aasta otsused SRB/EES/2018/09 ja SRB/EES/2018/10) seaduslikkust, kuna ta ei suutnud kindlaks teha, mil viisil täpselt – vastavalt sellele, kuidas Üldkohus vaidlustatud otsuseid tõlgendas – oli apellandi ja tema tütarettevõtja õiguslik seisund muutunud;

| — | Üldkohus moonutas vaidlustatud otsuste selget sisu, tunnistamata, et need sisaldavad otsuseid apellandi ja tema tütarettevõtja likvideerimise kohta, ja |
| --- | --- |

—

Üldkohus moonutas vaidlustatud otsuste selget sisu, tunnistamata, et need sisaldavad otsuseid apellandi ja tema tütarettevõtja likvideerimise kohta, ja

| — | Üldkohus tegi mitmeid eeltooduga seotud vigu, muu hulgas ajades vaidlustatud otsused segi meetmetega, mille SRB adresseeris riiklikele kriisilahendusasutustele vaidlustatud otsuste täitmiseks. |
| --- | --- |

—

Üldkohus tegi mitmeid eeltooduga seotud vigu, muu hulgas ajades vaidlustatud otsused segi meetmetega, mille SRB adresseeris riiklikele kriisilahendusasutustele vaidlustatud otsuste täitmiseks.

Apellatsioonkaebuse teine väide: Üldkohus tegi mitu õiguslikku ja sisulist viga ning moonutas fakte seoses peamiste järeldustega. Apellant väidab, et:

| — | Üldkohus moonutas toimiku sisu, viidates kaudse FOLTF hinnangu (maksejõuetuse või tõenäoliselt maksejõuetuks jäämise) andmisele, jättes mainimata, et SRB märkis oma kostja vastuses sõnaselgelt, et ta ei andnud FOLTF hinnangut; ja |
| --- | --- |

—

Üldkohus moonutas toimiku sisu, viidates kaudse FOLTF hinnangu (maksejõuetuse või tõenäoliselt maksejõuetuks jäämise) andmisele, jättes mainimata, et SRB märkis oma kostja vastuses sõnaselgelt, et ta ei andnud FOLTF hinnangut; ja

| — | Üldkohus tegi samas kontekstis veel vigu ja moonutusi ning jättis käsitlemata apellandi teatud argumendid, kuna ta ei käsitlenud muu hulgas seda, milline mõju oli teatud ajaks maksekohustuste täitmise peatamisel ja kuna ta tõlgendas vääralt likviidsuse kontseptsiooni kriisilahendusmääruse artikli 18 tähenduses. |
| --- | --- |

—

Üldkohus tegi samas kontekstis veel vigu ja moonutusi ning jättis käsitlemata apellandi teatud argumendid, kuna ta ei käsitlenud muu hulgas seda, milline mõju oli teatud ajaks maksekohustuste täitmise peatamisel ja kuna ta tõlgendas vääralt likviidsuse kontseptsiooni kriisilahendusmääruse artikli 18 tähenduses.

Apellatsioonkaebuse kolmas väide: Üldkohus tegi minu õigusnormi rikkumist, moonutas fakte ja jättis käsitlemata apellandi väited seoses Läti korruptsioonivastase võitluse ameti tuvastatust tulenevalt tehtud FinCENi (Financial Crimes Enforcement Network) teatega ja sellele järgnenud paljastustega.

Apellatsioonkaebuse neljas väide: Üldkohus leidis ekslikult, et vaidlustatud otsuse tühistamise hagi, mis puudutas apellandi tütarettevõtjat, on vastuvõetamatu. Apellant väidab, et Üldkohus eeldas ekslikult, et vaidlustatud otsuseid ei tule tõlgendada kooskõlas vaidlustatud otsuste tegemise ajal avaldatud avalike teadaannetega, vaid et asjakohane on ainult tekst, mille SRB edastas riiklikele kriisilahendusasutustele vaidlustatud otsuste täitmiseks, ning et Üldkohus moonutas igal juhul selle teksti selget sisu.

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. juuli 2014. aasta määrus (EL) nr 806/2014, millega kehtestatakse ühtsed eeskirjad ja ühtne menetlus krediidiasutuste ja teatavate investeerimisühingute kriisilahenduseks ühtse kriisilahenduskorra ja ühtse kriisilahendusfondi raames ning millega muudetakse määrust (EL) nr 1093/2010 (ELT 2014, L 225, lk 1).

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/36 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/36

---

29. septembril 2022 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Malta Vabariik

(Kohtuasi C-622/22)

(2022/C 424/47)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Euroopa Komisjon (esindajad: B. Sasinowska ja G. Wilms)

Kostja: Malta Vabariik

Hageja nõuded

| — | tunnistada, et kuna Malta Vabariik ei ole võtnud vajalikke meetmeid tagamaks, et tema määratud ATS-teenuse osutaja järgiks komisjoni määruse (EÜ) nr 29/2009 (1) artikli 3 lõiget 1, on ta rikkunud kohustusi, mis tulenevad EL lepingu artikli 4 lõikest 3, koostoimes komisjoni määruse (EÜ) nr 29/2009 artikli 3 lõikega 1, ja |
| --- | --- |

—

tunnistada, et kuna Malta Vabariik ei ole võtnud vajalikke meetmeid tagamaks, et tema määratud ATS-teenuse osutaja järgiks komisjoni määruse (EÜ) nr 29/2009 (1) artikli 3 lõiget 1, on ta rikkunud kohustusi, mis tulenevad EL lepingu artikli 4 lõikest 3, koostoimes komisjoni määruse (EÜ) nr 29/2009 artikli 3 lõikega 1, ja

| — | mõista kohtukulud välja Malta Vabariigilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja Malta Vabariigilt.

Väide ja peamised argumendid

Malta Vabariik ei ole täitnud juba rohkem kui kolm aastat komisjoni 16. jaanuari 2009. aasta määrust (EÜ) nr 29/2009 millega kehtestatakse andmevahetusteenuste nõuded ühtse Euroopa taeva jaoks.

---

(1)  Komisjoni 16. jaanuari 2009. aasta määrus (EÜ) nr 29/2009, millega kehtestatakse andmevahetusteenuste nõuded ühtse Euroopa taeva jaoks (ELT 2009, L 13, lk 3).

---

Üldkohus

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/37 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/37

---

16. augustil 2022 esitatud hagi – Vleuten Insects ja New Generation Nutrition versus komisjon

(Kohtuasi T-500/22)

(2022/C 424/48)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hagejad: Vleuten Insects vof (Hoogeloon, Madalmaad), New Generation Nutrition BV (Helvoirt, Madalmaad) (esindaja: advokaat N. Carbonnelle)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

| — | tühistada komisjoni 2. juuni 2022. aasta rakendusotsus, millega lõpetatakse Alphitobius diaperinus larva turule laskmise loa andmise menetlus ilma liidu uuendtoidu loetelu ajakohastamiseta; (1) |
| --- | --- |

—

tühistada komisjoni 2. juuni 2022. aasta rakendusotsus, millega lõpetatakse Alphitobius diaperinus larva turule laskmise loa andmise menetlus ilma liidu uuendtoidu loetelu ajakohastamiseta; (1)

| — | mõista kohtukulud välja komisjonilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kolm väidet.

| 1. | Esimene väide, et rikutud on komisjoni rakendusmääruse 2017/2469 (2) artikli 6 lõiget 3 osas, milles otsus võeti vastu nii, et ei järgitud selles sättes ette nähtud menetluseeskirju ja –tagatisi, mistõttu on otsus õigusvastane. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide, et rikutud on komisjoni rakendusmääruse 2017/2469 (2) artikli 6 lõiget 3 osas, milles otsus võeti vastu nii, et ei järgitud selles sättes ette nähtud menetluseeskirju ja –tagatisi, mistõttu on otsus õigusvastane.

| 2. | Teine väide, et rikutud on hea halduse põhimõtet ja Euroopa põhiõiguste harta artiklit 41, eelkõige:






  — | on rikutud menetluseeskirjade järgimise kohustust ning samuti õiguskindluse ja õiguspärase ootuse põhimõtteid (teise väite esimene osa); |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide, et rikutud on hea halduse põhimõtet ja Euroopa põhiõiguste harta artiklit 41, eelkõige:

—

on rikutud menetluseeskirjade järgimise kohustust ning samuti õiguskindluse ja õiguspärase ootuse põhimõtteid (teise väite esimene osa);

| — | on rikutud kehtivaid menetluseeskirju ja kohustust esitada asjakohane ja õiguslikult lubatav põhjendus (teise väite teine osa); |
| --- | --- |

—

on rikutud kehtivaid menetluseeskirju ja kohustust esitada asjakohane ja õiguslikult lubatav põhjendus (teise väite teine osa);

| — | on rikutud proportsionaalsuse põhimõtet (teise väite kolmas osa). |
| --- | --- |

—

on rikutud proportsionaalsuse põhimõtet (teise väite kolmas osa).

| 3. | Kolmas väide, mis on esitatud teise võimalusena juhuks, kui ei nõustuta esimese ega teise väitega: hagejad esitavad ELTL artikli 277 alusel õigusvastasuse vastuväite määruse 2015/2283 (3) artikli 10 lõike 6 ja komisjoni rakendusmääruse 2017/2469 artikli 6 vastu, väites, et need sätted on kehtetud, kuna need on vastuolus õiguskindluse ja võrdse kohtlemise põhimõtetega. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide, mis on esitatud teise võimalusena juhuks, kui ei nõustuta esimese ega teise väitega: hagejad esitavad ELTL artikli 277 alusel õigusvastasuse vastuväite määruse 2015/2283 (3) artikli 10 lõike 6 ja komisjoni rakendusmääruse 2017/2469 artikli 6 vastu, väites, et need sätted on kehtetud, kuna need on vastuolus õiguskindluse ja võrdse kohtlemise põhimõtetega.

---

(1)  Dokumendi viitenr: C(2022)3478.

(2)  Komisjoni 20. detsembri 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2017/2469, millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2015/2283 (mis käsitleb uuendtoitu) artiklis 10 osutatud taotluste haldus- ja teadusnõuded (ELT 2017, L 351, lk 64).

(3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2015. aasta määrus (EL) 2015/2283, mis käsitleb uuendtoitu, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1169/2011 ning tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 258/97 ja komisjoni määrus (EÜ) nr 1852/2001 (ELT 2015, L 327, lk 1).

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/38 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/38

---

5. septembril 2022 esitatud hagi – QW versus komisjon

(Kohtuasi T-550/22)

(2022/C 424/49)

Kohtumenetluse keel: portugali

Pooled

Hageja: QW (esindajad: advokaadid S. Gemas Donário ja S. Soares)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada komisjoni 4. detsembri 2020. aasta otsus C(2020) 8550 final abikava SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) kohta, mida Portugal kohaldas Madeira vabatsoonis – III kava. |
| --- | --- |

—

tühistada komisjoni 4. detsembri 2020. aasta otsus C(2020) 8550 final abikava SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) kohta, mida Portugal kohaldas Madeira vabatsoonis – III kava.

| — | mõista kohtukulud välja komisjonilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kuus väidet.

| 1. | Esimene väide, et Madeira vabatsooni III kava täidab kooskõla nõuded, eelkõige seoses kasumi päritolu ja piirkonnas töökohtade loomise ja säilitamisega. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide, et Madeira vabatsooni III kava täidab kooskõla nõuded, eelkõige seoses kasumi päritolu ja piirkonnas töökohtade loomise ja säilitamisega.

| 2. | Teine väide, et komisjon on põhjendamatult viivitanud oma tegutsemisega. |
| --- | --- |

2.

Teine väide, et komisjon on põhjendamatult viivitanud oma tegutsemisega.

| 3. | Kolmas väide, et on rikutud põhjendamiskohustust. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide, et on rikutud põhjendamiskohustust.

| 4. | Neljas väide puudutab õigust õiglasele kohtumenetlusele. |
| --- | --- |

4.

Neljas väide puudutab õigust õiglasele kohtumenetlusele.

| 5. | Viies väide puudutab õiguspärase ootuse kaitset. |
| --- | --- |

5.

Viies väide puudutab õiguspärase ootuse kaitset.

| 6. | Kuues väide puudutab õiguskindluse põhimõtet. |
| --- | --- |

6.

Kuues väide puudutab õiguskindluse põhimõtet.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/39 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/39

---

5. septembril 2022 esitatud hagi – QY versus komisjon

(Kohtuasi T-551/22)

(2022/C 424/50)

Kohtumenetluse keel: portugali

Pooled

Hageja: QY (esindajad: advokaadid S. Gemas Donário ja S. Soares)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada komisjoni 4. detsembri 2020. aasta otsus C(2020) 8550 final abikava SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) kohta, mida Portugal kohaldas Madeira vabatsoonis – III kava. |
| --- | --- |

—

tühistada komisjoni 4. detsembri 2020. aasta otsus C(2020) 8550 final abikava SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) kohta, mida Portugal kohaldas Madeira vabatsoonis – III kava.

| — | mõista kohtukulud välja komisjonilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kuus väidet.

| 1. | Esimene väide, et Madeira vabatsooni III kava täidab kooskõla nõuded, eelkõige seoses kasumi päritolu ja piirkonnas töökohtade loomise ja säilitamisega. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide, et Madeira vabatsooni III kava täidab kooskõla nõuded, eelkõige seoses kasumi päritolu ja piirkonnas töökohtade loomise ja säilitamisega.

| 2. | Teine väide, et komisjon on põhjendamatult viivitanud oma tegutsemisega. |
| --- | --- |

2.

Teine väide, et komisjon on põhjendamatult viivitanud oma tegutsemisega.

| 3. | Kolmas väide, et on rikutud põhjendamiskohustust. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide, et on rikutud põhjendamiskohustust.

| 4. | Neljas väide puudutab õigust õiglasele kohtumenetlusele. |
| --- | --- |

4.

Neljas väide puudutab õigust õiglasele kohtumenetlusele.

| 5. | Viies väide puudutab õiguspärase ootuse kaitset. |
| --- | --- |

5.

Viies väide puudutab õiguspärase ootuse kaitset.

| 6. | Kuues väide puudutab õiguskindluse põhimõtet. |
| --- | --- |

6.

Kuues väide puudutab õiguskindluse põhimõtet.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/39 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/39

---

6. septembril 2022 esitatud hagi – RC versus komisjon

(Kohtuasi T-553/22)

(2022/C 424/51)

Kohtumenetluse keel: portugali

Pooled

Hageja: RC (esindajad: advokaadid S. Gemas Donário ja S. Soares)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada komisjoni 4. detsembri 2020. aasta otsus C(2020) 8550 final abikava SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) kohta, mida Portugal kohaldas Madeira vabatsoonis – III kava. |
| --- | --- |

—

tühistada komisjoni 4. detsembri 2020. aasta otsus C(2020) 8550 final abikava SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) kohta, mida Portugal kohaldas Madeira vabatsoonis – III kava.

| — | mõista kohtukulud välja komisjonilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kuus väidet.

| 1. | Esimene väide, et Madeira vabatsooni III kava täidab kooskõla nõuded, eelkõige seoses kasumi päritolu ja piirkonnas töökohtade loomise ja säilitamisega. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide, et Madeira vabatsooni III kava täidab kooskõla nõuded, eelkõige seoses kasumi päritolu ja piirkonnas töökohtade loomise ja säilitamisega.

| 2. | Teine väide, et komisjon on põhjendamatult viivitanud oma tegutsemisega. |
| --- | --- |

2.

Teine väide, et komisjon on põhjendamatult viivitanud oma tegutsemisega.

| 3. | Kolmas väide, et on rikutud põhjendamiskohustust. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide, et on rikutud põhjendamiskohustust.

| 4. | Neljas väide puudutab õigust õiglasele kohtumenetlusele. |
| --- | --- |

4.

Neljas väide puudutab õigust õiglasele kohtumenetlusele.

| 5. | Viies väide puudutab õiguspärase ootuse kaitset. |
| --- | --- |

5.

Viies väide puudutab õiguspärase ootuse kaitset.

| 6. | Kuues väide puudutab õiguskindluse põhimõtet. |
| --- | --- |

6.

Kuues väide puudutab õiguskindluse põhimõtet.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/40 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/40

---

8. septembril 2022 esitatud hagi – House Foods Group versus Ühenduse Sordiamet (CPVO) (SK20)

(Kohtuasi T-556/22)

(2022/C 424/52)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: House Foods Group, Inc. (Osaka, Jaapan) (esindajad: advokaadid G. Würtenberger ja T. Wuttke)

Kostja: Ühenduse Sordiamet (CPVO)

Andmed CVPO menetluse kohta

Asjaomane ühenduse taimesort: SK20 – ühenduse sordikaitse taotlus nr 2017/3314

Vaidlustatud otsus: CPVO apellatsiooninõukogu 1. juuli 2022. aasta otsus asjas A 018/2021

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada vaidlustatud otsus; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus;

| — | mõista kohtukulud välja CPVO-lt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja CPVO-lt.

Väited

| — | Nõukogu määruse (EÜ) 2100/94 artikli 6 rikkumine; |
| --- | --- |

—

Nõukogu määruse (EÜ) 2100/94 artikli 6 rikkumine;

| — | nõukogu määruse (EÜ) 2100/94 artikli 7 rikkumine; |
| --- | --- |

—

nõukogu määruse (EÜ) 2100/94 artikli 7 rikkumine;

| — | nõukogu määruse (EÜ) 2100/94 artikli 76 rikkumine; |
| --- | --- |

—

nõukogu määruse (EÜ) 2100/94 artikli 76 rikkumine;

| — | nõukogu määruse (EÜ) 2100/94 artikli 81 rikkumine. |
| --- | --- |

—

nõukogu määruse (EÜ) 2100/94 artikli 81 rikkumine.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/40 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/40

---

5. septembril 2022 esitatud hagi – Fachverband Eisenhüttenschlacken versus komisjon

(Kohtuasi T-560/22)

(2022/C 424/53)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Fachverband Eisenhüttenschlacken eV (Duisburg, Saksamaa) (esindajad: advokaat G. Franßen ja professor C. Koenig)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Komisjoni 14. märtsi 2022. aasta delegeeritud määruse (EL) 2022/973, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) 2019/1009, kehtestades kriteeriumid kõrvalsaaduste ELi väetisetoodetes kasutamise agronoomilise tõhususe ja ohutuse kohta, artikli 2 lõige 3; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Komisjoni 14. märtsi 2022. aasta delegeeritud määruse (EL) 2022/973, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) 2019/1009, kehtestades kriteeriumid kõrvalsaaduste ELi väetisetoodetes kasutamise agronoomilise tõhususe ja ohutuse kohta, artikli 2 lõige 3;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja seitse väidet.

| 1. | Esimene väide: kui kostja võttis delegeeritud määruse (EL) 2022/973 (1) artikli 2 lõike 3 vastu määruse (EL) 2019/1009 (2) artikli 42 lõike 7 esimeses lauses sisalduva volitusnormi alusel, siis ületas ta liidu õigust rikkudes oma volitusi või kuritarvitas neid.
  Määruse (EL) 2019/1009 artikli 42 lõike 7 esimese lause kohaselt võib komisjon delegeeritud õigusakte vastu võtta vaid agronoomilise tõhususe ja ohutuse eesmärgil. Kostja aga kehtestas üldkroomile ja vanaadiumile delegeeritud määruse (EL) 2022/973 artikli 2 lõike 3 punktides a ja c piirmäärad hoopis tervise ja keskkonna kaitse eesmärgil. Määruse (EL) 2019/1009 artikli 42 lõike 7 esimese lause volitusnorm ei hõlma üldkroomi ja vanaadiumi piirmäärade kehtestamist. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide: kui kostja võttis delegeeritud määruse (EL) 2022/973 (1) artikli 2 lõike 3 vastu määruse (EL) 2019/1009 (2) artikli 42 lõike 7 esimeses lauses sisalduva volitusnormi alusel, siis ületas ta liidu õigust rikkudes oma volitusi või kuritarvitas neid.

Määruse (EL) 2019/1009 artikli 42 lõike 7 esimese lause kohaselt võib komisjon delegeeritud õigusakte vastu võtta vaid agronoomilise tõhususe ja ohutuse eesmärgil. Kostja aga kehtestas üldkroomile ja vanaadiumile delegeeritud määruse (EL) 2022/973 artikli 2 lõike 3 punktides a ja c piirmäärad hoopis tervise ja keskkonna kaitse eesmärgil. Määruse (EL) 2019/1009 artikli 42 lõike 7 esimese lause volitusnorm ei hõlma üldkroomi ja vanaadiumi piirmäärade kehtestamist.

| 2. | Teine väide: on rikutud määruse (EL) 2019/1009 artikli 42 lõike 7 teiseses lauses sätestatud ettevaatuspõhimõtet, kuna teaduslike teadmiste hetkeseisu on hinnatud vääralt.
  Kostja ei uurinud, kasutanud ega hinnanud delegeeritud määruse (EL) 2022/973 artikli 2 lõike 3 punkte a ja c vastu võttes kõige uuemaid teaduslikke teadmisi ning tema otsus delegeeritud määrus (EL) 2022/973 vastu võtta ei põhine sellistel teadmistel. |
| --- | --- |

2.

Teine väide: on rikutud määruse (EL) 2019/1009 artikli 42 lõike 7 teiseses lauses sätestatud ettevaatuspõhimõtet, kuna teaduslike teadmiste hetkeseisu on hinnatud vääralt.

Kostja ei uurinud, kasutanud ega hinnanud delegeeritud määruse (EL) 2022/973 artikli 2 lõike 3 punkte a ja c vastu võttes kõige uuemaid teaduslikke teadmisi ning tema otsus delegeeritud määrus (EL) 2022/973 vastu võtta ei põhine sellistel teadmistel.

| 3. | Kolmas väide: on rikutud uurimispõhimõtet, eriti kostja ametikohustust kõige uuemaid teaduslikke teadmisi uurida ja arvesse võtta.
  Kostja ei ole kõige uuemaid teaduslikke teadmisi piisavalt uurinud ega neid delegeeritud määrust (EL) 2022/973 vastu võtta otsustades arvesse võtnud. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide: on rikutud uurimispõhimõtet, eriti kostja ametikohustust kõige uuemaid teaduslikke teadmisi uurida ja arvesse võtta.

Kostja ei ole kõige uuemaid teaduslikke teadmisi piisavalt uurinud ega neid delegeeritud määrust (EL) 2022/973 vastu võtta otsustades arvesse võtnud.

| 4. | Neljas väide: sellega, et ei võetud arvesse kõige uuemaid teaduslikke teadmisi, on rikutud õiguskindluse põhimõtet.
  Nendel ettevõtjatel, keda delegeeritud määrus (EL) 2022/973 puudutab, oli ootus, et kostja reguleerib vaid neid kriteeriume, mida saab tehniliselt tuletada kõige uuematest teaduslikest teadmistest. Veel oli neil ootus, et kostja kehtestab vaid agronoomilise tõhususe ja ohutuse kriteeriume. Piirmäärad üldkroomile ja vanaadiumile ei ole agronoomilise tõhususe ja ohutuse kriteeriumid. Delegeeritud määruse (EL) 2022/973 artikli 2 lõike 3 adressaadid ei saanud üldkroomile ja vanaadiumile piirmäärade kehtestamist ette näha. |
| --- | --- |

4.

Neljas väide: sellega, et ei võetud arvesse kõige uuemaid teaduslikke teadmisi, on rikutud õiguskindluse põhimõtet.

Nendel ettevõtjatel, keda delegeeritud määrus (EL) 2022/973 puudutab, oli ootus, et kostja reguleerib vaid neid kriteeriume, mida saab tehniliselt tuletada kõige uuematest teaduslikest teadmistest. Veel oli neil ootus, et kostja kehtestab vaid agronoomilise tõhususe ja ohutuse kriteeriume. Piirmäärad üldkroomile ja vanaadiumile ei ole agronoomilise tõhususe ja ohutuse kriteeriumid. Delegeeritud määruse (EL) 2022/973 artikli 2 lõike 3 adressaadid ei saanud üldkroomile ja vanaadiumile piirmäärade kehtestamist ette näha.

| 5. | Viies väide: proportsionaalsuse põhimõtte rikkumine sellega, et delegeeritud määruse (EL) 2022/973 artikli 2 lõike 3 punktide a ja c vastuvõtmisega keelati terasetööstusest pärit lubjakivi sisaldavad väetisetooted.
  Kostja kehtestatud üldkroomi ja vanaadiumi piirmäärad ei võta arvesse proportsionaalsuse põhimõtet vastavalt ELL artikli 5 lõike 1 teisele lausele ja lõikele 4, kuna piirmäärad jätavad terasetööstuse lubjakivi sisaldavad väetised ELi väetisetooteid käsitlevate õigusaktide reguleerimisalast välja ja see avaldab mitmes mõttes kahjulikku mõju keskkonnale, inimeste, loomade ja taimede tervisele, avalikule huvile ohutu ja odava väetise ja toiduga varustatuse järele ning tootjate ja turustajate huvidele. |
| --- | --- |

5.

Viies väide: proportsionaalsuse põhimõtte rikkumine sellega, et delegeeritud määruse (EL) 2022/973 artikli 2 lõike 3 punktide a ja c vastuvõtmisega keelati terasetööstusest pärit lubjakivi sisaldavad väetisetooted.

Kostja kehtestatud üldkroomi ja vanaadiumi piirmäärad ei võta arvesse proportsionaalsuse põhimõtet vastavalt ELL artikli 5 lõike 1 teisele lausele ja lõikele 4, kuna piirmäärad jätavad terasetööstuse lubjakivi sisaldavad väetised ELi väetisetooteid käsitlevate õigusaktide reguleerimisalast välja ja see avaldab mitmes mõttes kahjulikku mõju keskkonnale, inimeste, loomade ja taimede tervisele, avalikule huvile ohutu ja odava väetise ja toiduga varustatuse järele ning tootjate ja turustajate huvidele.

| 6. | Kuues väide: kostja on rikkunud oma vormilist põhjendamiskohustust.
  Üldkroomile ja vanaadiumile piirmäärade kehtestamist ei ole delegeeritud määruse (EL) 2022/973 põhjendustes piisavalt põhistatud. Kostja ei ole teatavaks teinud otsustavaid (olulisi) asjaolusid, millest lähtudes ta piirmäärad kehtestas. Ta põhjendas piirmäärade kehtestamist tervise ja keskkonna kaitse aspektidega. Seevastu määruse (EL) 2019/1009 artikli 42 lõike 7 esimese lause volitusnormi kohaselt nõutavaid agronoomilise tõhususe ja ohutuse kriteeriume ei ole arvesse võetud. Seega on põhistuselementidest nähtuvad põhjendused juba vormiliselt ebapiisavad ja ebatäielikud. Põhjendused ei vasta ELTL artikli 296 lõikes 2 ette nähtud põhjendamiskohustusele. |
| --- | --- |

6.

Kuues väide: kostja on rikkunud oma vormilist põhjendamiskohustust.

Üldkroomile ja vanaadiumile piirmäärade kehtestamist ei ole delegeeritud määruse (EL) 2022/973 põhjendustes piisavalt põhistatud. Kostja ei ole teatavaks teinud otsustavaid (olulisi) asjaolusid, millest lähtudes ta piirmäärad kehtestas. Ta põhjendas piirmäärade kehtestamist tervise ja keskkonna kaitse aspektidega. Seevastu määruse (EL) 2019/1009 artikli 42 lõike 7 esimese lause volitusnormi kohaselt nõutavaid agronoomilise tõhususe ja ohutuse kriteeriume ei ole arvesse võetud. Seega on põhistuselementidest nähtuvad põhjendused juba vormiliselt ebapiisavad ja ebatäielikud. Põhjendused ei vasta ELTL artikli 296 lõikes 2 ette nähtud põhjendamiskohustusele.

| 7. | Seitsmes väide: põhjenduse sisuline ebatäpsus ja ebapiisavus, mis tuleneb üldkroomi ja vanaadiumi piirmäärade tehnilise tuletamise viisi ebatäpsusest ja ebatäielikkusest. |
| --- | --- |

7.

Seitsmes väide: põhjenduse sisuline ebatäpsus ja ebapiisavus, mis tuleneb üldkroomi ja vanaadiumi piirmäärade tehnilise tuletamise viisi ebatäpsusest ja ebatäielikkusest.

---

(1)  Komisjoni 14. märtsi 2022. aasta delegeeritud määrus (EL) 2022/973, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) 2019/1009, kehtestades kriteeriumid kõrvalsaaduste ELi väetisetoodetes kasutamise agronoomilise tõhususe ja ohutuse kohta (ELT 2022, L 167, lk 29).

(2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuni 2019. aasta määrus (EL) 2019/1009, millega kehtestatakse ELi väetisetoodete turul kättesaadavaks tegemise nõuded ning muudetakse määrusi (EÜ) nr 1069/2009 ja (EÜ) nr 1107/2009 ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 2003/2003 (ELT 2019, L 170, lk 1).

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/42 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/42

---

2. septembril 2022 esitatud hagi – VP versus Cedefop

(Kohtuasi T-563/22)

(2022/C 424/54)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: VP (esindaja: advokaat L. Levi)

Kostja: Euroopa Kutseõppe Arenduskeskus

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada kostja 17. detsembri 2021. aasta otsus mitte täita Euroopa Liidu Üldkohtu 16. detsembri 2020. aasta otsuse T-187/18, VP vs. Cedefop resolutsiooni punkte 1 ja 2; |
| --- | --- |

—

tühistada kostja 17. detsembri 2021. aasta otsus mitte täita Euroopa Liidu Üldkohtu 16. detsembri 2020. aasta otsuse T-187/18, VP vs. Cedefop resolutsiooni punkte 1 ja 2;

| — | tühistada seotud otsus mitte pikendada hageja töölepingut tähtajatult alates 16. novembrist 2017; |
| --- | --- |

—

tühistada seotud otsus mitte pikendada hageja töölepingut tähtajatult alates 16. novembrist 2017;

| — | tühistada kostja 17. juuni 2022. aasta otsus, millega lükati tagasi hageja 3. märtsi 2022. aasta kaebus 17. detsembri 2021. aasta otsuse peale; |
| --- | --- |

—

tühistada kostja 17. juuni 2022. aasta otsus, millega lükati tagasi hageja 3. märtsi 2022. aasta kaebus 17. detsembri 2021. aasta otsuse peale;

| — | mõista välja hüvitis hagejale tekitatud mittevaralise kahju eest, mille suurus on ex aequo et bono hinnatuna 1 000 eurot; |
| --- | --- |

—

mõista välja hüvitis hagejale tekitatud mittevaralise kahju eest, mille suurus on ex aequo et bono hinnatuna 1 000 eurot;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja neli väidet.

| 1. | Esimene väide, et kostja otsus mitte täita 16. detsembri 2020. aasta kohtuotsuse T-187/18, VP vs. Cedefop resolutsiooni punkte 1 ja 2 ja seega mitte pikendada hageja töölepingut rikub ELTL artiklist 266 tulenevat kohustust täita 16. detsembri 2020. aasta kohtuotsust T-187/18 ja kujutab endast ilmset hindamisviga. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide, et kostja otsus mitte täita 16. detsembri 2020. aasta kohtuotsuse T-187/18, VP vs. Cedefop resolutsiooni punkte 1 ja 2 ja seega mitte pikendada hageja töölepingut rikub ELTL artiklist 266 tulenevat kohustust täita 16. detsembri 2020. aasta kohtuotsust T-187/18 ja kujutab endast ilmset hindamisviga.

| 2. | Teine väide, et kostja rikkus hoolitsemiskohustust. |
| --- | --- |

2.

Teine väide, et kostja rikkus hoolitsemiskohustust.

| 3. | Kolmas väide, et kostja rikkus võrdse kohtlemise ja õiguspärase ootuse põhimõtteid. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide, et kostja rikkus võrdse kohtlemise ja õiguspärase ootuse põhimõtteid.

| 4. | Neljas väide, et kostja kuritarvitas võimu. |
| --- | --- |

4.

Neljas väide, et kostja kuritarvitas võimu.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/43 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/43

---

13. septembril 2022 esitatud hagi – Pierre Balmain versus EUIPO – Story Time (Lõvi pea kujutis)

(Kohtuasi T-564/22)

(2022/C 424/55)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Pierre Balmain (Pariis, Prantsusmaa) (esindajad: advokaadid J. Iglesias Monravá ja S. Mainar Roger)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Story Time sp. z o.o. (Poznan, Poola)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: hageja

Vaidlusalune kaubamärk: ELi kujutismärgi (Lõvi pea kujutis) taotlus – registreerimistaotlus nr 17 515 099

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO neljanda apellatsioonikoja 21. juuni 2022. aasta otsus asjas R 96/2022-4

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada vaidlustatud otsus; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus;

| — | mõista kohtukulud välja vastaspooltelt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja vastaspooltelt.

Väide

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine. |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/44 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/44

---

13. septembril 2022 esitatud hagi – Sports Group Denmark versus EUIPO (ENDURANCE)

(Kohtuasi T-566/22)

(2022/C 424/56)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Sports Group Denmark A/S (Silkeborg, Taani) (esindaja: T. Kruse Lie)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusalune kaubamärk: kujutismärgi ENDURANCE ELi nimetav rahvusvaheline registreering – registreerimistaotlus nr 1 542 490

Vaidlustatud otsus: EUIPO teise apellatsioonikoja 8. juuli 2022. aasta otsus asjas R 1779/2021-2

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada vaidlustatud otsus niivõrd, kuivõrd sellega keelduti EL kaubamärgina registreerimast kujutismärk ENDURANCE seoses klassidesse 9, 25, 28 ja 35 kuuluvate kaupade ja teenustega; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus niivõrd, kuivõrd sellega keelduti EL kaubamärgina registreerimast kujutismärk ENDURANCE seoses klassidesse 9, 25, 28 ja 35 kuuluvate kaupade ja teenustega;

| — | jätta EUIPO kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja hageja kulud, sealhulgas apellatsioonikoja menetlusega seotud vältimatud kulud. |
| --- | --- |

—

jätta EUIPO kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja hageja kulud, sealhulgas apellatsioonikoja menetlusega seotud vältimatud kulud.

Väide

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumine. |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumine.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/44 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/44

---

15. septembril 2022 esitatud hagi – Bora Creations versus EUIPO – True Skincare (TRUE SKIN)

(Kohtuasi T-576/22)

(2022/C 424/57)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Bora Creations, SL (Andratx, Hispaania) (esindajad: advokaadid R. Lange ja M. Ebner)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: True Skincare Ltd (Ascot, Ühendkuningriik)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: hageja

Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärgi „TRUE SKIN“ taotlus – registreerimistaotlus nr 18 170 353

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO viienda apellatsioonikoja 21. juuni 2022. aasta otsus asjas R 1712/2021-5

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada vaidlustatud otsus; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus;

| — | mõista kohtukulud välja EUIPO-lt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja EUIPO-lt.

Väide

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine. |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/45 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/45

---

16. septembril 2022 esitatud hagi – EDPS versus parlament ja nõukogu

(Kohtuasi T-578/22)

(2022/C 424/58)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Euroopa Andmekaitseinspektor (esindajad: D. Nardi, T. Zerdick, A. Buchta ja F. Coudert)

Kostjad: Euroopa Parlament, Euroopa Liidu Nõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada määruse 2016/794 (1) (mida on muudetud määrusega 2022/991 (2)) artiklid 74a ja 74b; |
| --- | --- |

—

tühistada määruse 2016/794 (1) (mida on muudetud määrusega 2022/991 (2)) artiklid 74a ja 74b;

| — | mõista kohtukulud välja kostjatelt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjatelt.

Väited ja peamised argumendid

Hagiavalduse põhjendamiseks esitab hageja ühe väite, et õiguskindluse põhimõtte ja õigusaktide tagasiulatuva jõu puudumise põhimõtte rikkumise tõttu on rikutud hageja kui järelevalveasutuse sõltumatust ja pädevust. Hageja tugineb Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 8 lõikele 3 ja määruse (EL) 2018/1725 (3) artiklile 55 koostoimes määruse (EL) 2016/794 (muudetud määrusega (EL) 2022/991) artikli 43 lõikega 1 ja lõike 3 punktiga e.

Hageja on seisukohal, et tema õigus esitada tühistamishagi ELTL artikli 263 alusel on põhjendatud vajadusega kasutada õiguskaitsevahendit, selleks et kaitsta oma institutsioonilisi õigusi, eelkõige oma sõltumatust järelevalveasutusena põhiõiguste harta artikli 8 lõike 3 alusel, ning institutsioonilist tasakaalu järelevalveasutuse ülesannete ja seadusandja ülesannete vahel.

Teise võimalusena väidab hageja, et vaidlustatud sätted puudutavad teda otseselt ja isiklikult ning tal on nende tühistamise vastu selge ja tegelik huvi.

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2016. aasta määrus (EL) 2016/794, mis käsitleb Euroopa Liidu Õiguskaitsekoostöö Ametit (Europol) ning millega asendatakse ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsused 2009/371/JSK, 2009/934/JSK, 2009/935/JSK, 2009/936/JSK ja 2009/968/JSK (ELT 2016, L 135, lk 53).

(2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2022. aasta määrus (EL) 2022/991, millega muudetakse määrust (EL) 2016/794 selles osas, mis puudutab Europoli koostööd eraõiguslike isikutega, Europolis isikuandmete töötlemist kriminaaluurimiste toetamiseks ning Europoli rolli teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas (ELT 2022, L 169, lk 1).

(3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2018. aasta määrus (EL) 2018/1725, mis käsitleb füüsiliste isikute kaitset isikuandmete töötlemisel liidu institutsioonides, organites ja asutustes ning isikuandmete vaba liikumist, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 45/2001 ja otsus nr 1247/2002/EÜ (ELT 2018, L 295, lk 39).

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/46 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/46

---

16. septembril 2022 esitatud hagi – British Airways versus komisjon

(Kohtuasi T-582/22)

(2022/C 424/59)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: British Airways plc (Harmondsworth, Ühendkuningriik) (esindajad: A. Lyle-Smythe, R. O’Donoghue ja Barrister-at-Law C. Thomas)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | kohustada komisjoni viivitamatult tasuma viivist, mis vastab viivisele summas 3 382 129,97 eurolt, EKP refinantseerimismääras, mida on suurendatud 3,5 protsendipunkti võrra, ajavahemikult 19. juunist 2017 kuni 25. maini 2022, või teise võimalusena intressimääras ja ajavahemikult, mida Euroopa Kohus peab asjakohaseks; |
| --- | --- |

—

kohustada komisjoni viivitamatult tasuma viivist, mis vastab viivisele summas 3 382 129,97 eurolt, EKP refinantseerimismääras, mida on suurendatud 3,5 protsendipunkti võrra, ajavahemikult 19. juunist 2017 kuni 25. maini 2022, või teise võimalusena intressimääras ja ajavahemikult, mida Euroopa Kohus peab asjakohaseks;

| — | kohustada komisjoni viivitamatult tasuma liitintressi viiviselt summas 3 382 129,97 eurot (või muu summa, mida Euroopa Kohus otsustab hagejale makstavaks summaks), EKP refinantseerimismääras, mida on suurendatud 3,5 protsendipunkti võrra, ajavahemikult 25. maist 2022 kuni viivise tasumise kuupäevani, või teise võimalusena intressimääras ja ajavahemikult, mida Euroopa Kohus peab asjakohaseks; |
| --- | --- |

—

kohustada komisjoni viivitamatult tasuma liitintressi viiviselt summas 3 382 129,97 eurot (või muu summa, mida Euroopa Kohus otsustab hagejale makstavaks summaks), EKP refinantseerimismääras, mida on suurendatud 3,5 protsendipunkti võrra, ajavahemikult 25. maist 2022 kuni viivise tasumise kuupäevani, või teise võimalusena intressimääras ja ajavahemikult, mida Euroopa Kohus peab asjakohaseks;

| — | lisaks või teise võimalusena tühistada komisjoni 7. juuli 2022. aasta keelduv otsus, mille tulemusel peab komisjon viivitamatult tasuma hagejale viivist ja sellelt liitintressi; või veel ühe võimalusena tunnistada, et komisjoni tegevusetus, mis seisnes viivise ja sellelt liitintressi (või igasuguse intressi) tasumata jätmises, on õigusvastane; ja |
| --- | --- |

—

lisaks või teise võimalusena tühistada komisjoni 7. juuli 2022. aasta keelduv otsus, mille tulemusel peab komisjon viivitamatult tasuma hagejale viivist ja sellelt liitintressi; või veel ühe võimalusena tunnistada, et komisjoni tegevusetus, mis seisnes viivise ja sellelt liitintressi (või igasuguse intressi) tasumata jätmises, on õigusvastane; ja

| — | mõista hageja kohtukulud välja komisjonilt. |
| --- | --- |

—

mõista hageja kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja viis väidet.

| 1. | Esimene väide, et hagejal on õigus nõuda viivist summas 3 382 129,97 – või teise võimalusena viivist, arvutatuna niisuguselt ajavahemikult ja niisuguses intressimääras, mida Euroopa Kohus peab asjakohaseks – ELTL artikli 266 esimese lõigu alusel esitatud hagis, tuginedes asjaolule, et komisjon oli kohustatud tasuma niisugust viivist, et täita Üldkohtu kohtuotsust T-341/17. Sellega seoses tugineb hageja teise võimalusena ELTL artiklile 277, juhuks kui komisjon kavatseb tugineda teisesele õigusele ning seda õigust tõlgendatakse viisil, mis ei ole kooskõlas hageja õigustega, mis tulenevad aluslepingust. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide, et hagejal on õigus nõuda viivist summas 3 382 129,97 – või teise võimalusena viivist, arvutatuna niisuguselt ajavahemikult ja niisuguses intressimääras, mida Euroopa Kohus peab asjakohaseks – ELTL artikli 266 esimese lõigu alusel esitatud hagis, tuginedes asjaolule, et komisjon oli kohustatud tasuma niisugust viivist, et täita Üldkohtu kohtuotsust T-341/17. Sellega seoses tugineb hageja teise võimalusena ELTL artiklile 277, juhuks kui komisjon kavatseb tugineda teisesele õigusele ning seda õigust tõlgendatakse viisil, mis ei ole kooskõlas hageja õigustega, mis tulenevad aluslepingust.

| 2. | Teine väide, et hagejal on lisaks ja/või teise võimalusena õigus nõuda viivist ELTL artikli 266 teise lõigu ning ELTL artiklite 268 ja 340 alusel esitatud hagis ja põhiõiguste harta artikli 41 lõike 3 alusel, tuginedes Euroopa Liidu lepinguvälisele vastutusele, mis tuleneb asjaolust, et komisjon jättis tasumata selle viivise vastavalt Üldkohtu kohtuotsusele T-341/17. Sellega seoses tugineb hageja jälle teise võimalusena ELTL artiklile 277, juhuks kui komisjon kavatseb tugineda teisesele õigusele ning seda õigust tõlgendatakse viisil, mis ei ole kooskõlas hageja õigustega, mis tulenevad aluslepingust. |
| --- | --- |

2.

Teine väide, et hagejal on lisaks ja/või teise võimalusena õigus nõuda viivist ELTL artikli 266 teise lõigu ning ELTL artiklite 268 ja 340 alusel esitatud hagis ja põhiõiguste harta artikli 41 lõike 3 alusel, tuginedes Euroopa Liidu lepinguvälisele vastutusele, mis tuleneb asjaolust, et komisjon jättis tasumata selle viivise vastavalt Üldkohtu kohtuotsusele T-341/17. Sellega seoses tugineb hageja jälle teise võimalusena ELTL artiklile 277, juhuks kui komisjon kavatseb tugineda teisesele õigusele ning seda õigust tõlgendatakse viisil, mis ei ole kooskõlas hageja õigustega, mis tulenevad aluslepingust.

| 3. | Kolmas väide, et seoses sellega, et kommisjon jättis viivise tasumata, on hagejal õigus nõuda liitintresse ELTL artikli 266 esimese lõigu alusel esitatud hagis, või teise võimalusena selle artikli teise lõigu ning ELTL artiklite 268 ja 340 alusel esitatud hagis ja põhiõiguste harta artikli 41 lõike 3 alusel. Sellega seoses tugineb hageja jälle teise võimalusena ELTL artiklile 277, juhuks kui komisjon kavatseb tugineda teisesele õigusele ning seda õigust tõlgendatakse viisil, mis ei ole kooskõlas hageja õigustega, mis tulenevad aluslepingust. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide, et seoses sellega, et kommisjon jättis viivise tasumata, on hagejal õigus nõuda liitintresse ELTL artikli 266 esimese lõigu alusel esitatud hagis, või teise võimalusena selle artikli teise lõigu ning ELTL artiklite 268 ja 340 alusel esitatud hagis ja põhiõiguste harta artikli 41 lõike 3 alusel. Sellega seoses tugineb hageja jälle teise võimalusena ELTL artiklile 277, juhuks kui komisjon kavatseb tugineda teisesele õigusele ning seda õigust tõlgendatakse viisil, mis ei ole kooskõlas hageja õigustega, mis tulenevad aluslepingust.

| 4. | Neljandas väites palub hageja lisaks ja vajalikus ulatuses ELTL artikli 263 lõike 4 alusel tühistada komisjoni 7. juuli 2022. aasta otsus keelduda viivise ja sellelt liitintressi maksmisest, kuna rikuti ELTL artiklit 266 ja/või liidu õiguse üldpõhimõtet, et pärast meedet tühistavat kohtuotsust on liidu institutsioonidel tagasimaksmiskohustus. |
| --- | --- |

4.

Neljandas väites palub hageja lisaks ja vajalikus ulatuses ELTL artikli 263 lõike 4 alusel tühistada komisjoni 7. juuli 2022. aasta otsus keelduda viivise ja sellelt liitintressi maksmisest, kuna rikuti ELTL artiklit 266 ja/või liidu õiguse üldpõhimõtet, et pärast meedet tühistavat kohtuotsust on liidu institutsioonidel tagasimaksmiskohustus.

| 5. | Neljanda väite lisavõimalusena, palub hageja viiendas väites tunnistada ELTL artikli 265 alusel, et komisjon on tegutsenud õigusvastaselt, kui ta jättis hagejale tasumata viivise ja sellelt liitintressi pärast hageja 8. juuni 2022. aasta sellesisulist taotlust, vastuolus ELTL artkliga 266 ja/või liidu õiguse üldpõhimõttega, et pärast meedet tühistavat kohtuotsust on liidu institutsioonidel tagasimaksmiskohustus. |
| --- | --- |

5.

Neljanda väite lisavõimalusena, palub hageja viiendas väites tunnistada ELTL artikli 265 alusel, et komisjon on tegutsenud õigusvastaselt, kui ta jättis hagejale tasumata viivise ja sellelt liitintressi pärast hageja 8. juuni 2022. aasta sellesisulist taotlust, vastuolus ELTL artkliga 266 ja/või liidu õiguse üldpõhimõttega, et pärast meedet tühistavat kohtuotsust on liidu institutsioonidel tagasimaksmiskohustus.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/47 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/47

---

22. septembril 2022 esitatud hagi – Crown Holdings ja Crown Cork & Seal Deutschland versus komisjon

(Kohtuasi T-587/22)

(2022/C 424/60)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hagejad: Crown Holdings, Inc. (Yardley, Pennsylvania, Ameerika Ühendriigid), Crown Cork & Seal Deutschland Holdings GmbH (Seesen, Saksamaa) (esindajad: A. Burnside, C. Graf York von Wartenburg, A. Kidane ja D. Strohl)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

| — | tühistada hagejaid puudutavas osas Euroopa Komisjoni 12. juuli 2022. aasta otsus C(2022) 4761 final, milles käsitletakse ELTL artikli 101 kohast menetlust (juhtum AT.40.522 – metallpakendid) ja |
| --- | --- |

—

tühistada hagejaid puudutavas osas Euroopa Komisjoni 12. juuli 2022. aasta otsus C(2022) 4761 final, milles käsitletakse ELTL artikli 101 kohast menetlust (juhtum AT.40.522 – metallpakendid) ja

| — | mõista kohtukulud välja komisjonilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitavad hagejad kuus väidet.

| 1. | Esimene väide, et komisjon on rikkunud Euroopa õiguse üldpõhimõtet patere legem quam ipse fecisti, kuna ta nõustus algselt Saksamaa föderaalsele konkurentsiametile määratud juhtumi ümberjagamisega, kaldudes seeläbi kõrvale kehtivast otsustamispraktikast, nagu see on esitatud komisjoni teatises koostöö kohta Euroopa konkurentsivõrgustiku kaudu. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide, et komisjon on rikkunud Euroopa õiguse üldpõhimõtet patere legem quam ipse fecisti, kuna ta nõustus algselt Saksamaa föderaalsele konkurentsiametile määratud juhtumi ümberjagamisega, kaldudes seeläbi kõrvale kehtivast otsustamispraktikast, nagu see on esitatud komisjoni teatises koostöö kohta Euroopa konkurentsivõrgustiku kaudu.

| 2. | Teine väide, et kuna komisjon nõustus algselt Saksamaa föderaalsele konkurentsiametile määratud juhtumi ümberjagamisega, on ta rikkunud hagejate õiguspärast ootust, et ta järgib kehtivat otsustamispraktikat. |
| --- | --- |

2.

Teine väide, et kuna komisjon nõustus algselt Saksamaa föderaalsele konkurentsiametile määratud juhtumi ümberjagamisega, on ta rikkunud hagejate õiguspärast ootust, et ta järgib kehtivat otsustamispraktikat.

| 3. | Kolmas väide, et kuna komisjon nõustus juhtumi ümberjagamisega Saksamaa föderaalse konkurentsiameti menetluse nii hilises etapis, on ta rikkunud subsidiaarsuse põhimõtet. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide, et kuna komisjon nõustus juhtumi ümberjagamisega Saksamaa föderaalse konkurentsiameti menetluse nii hilises etapis, on ta rikkunud subsidiaarsuse põhimõtet.

| 4. | Neljas väide, et komisjon on rikkunud hagejate kaitseõigusi, kuna ta nõustus algselt Saksamaa föderaalsele konkurentsiametile määratud juhtumi ümberjagamisega mitu aastat pärast algset juhtumi jagamise kahekuulist tähtaega. |
| --- | --- |

4.

Neljas väide, et komisjon on rikkunud hagejate kaitseõigusi, kuna ta nõustus algselt Saksamaa föderaalsele konkurentsiametile määratud juhtumi ümberjagamisega mitu aastat pärast algset juhtumi jagamise kahekuulist tähtaega.

| 5. | Viies väide, et kuna komisjon nõustus juhtumi ümberjagamisega pärast kahekuulise tähtaja lõppu, ei kaalunud ta nõuetekohaselt konkurentsiõiguse kohaldamise eesmärke ega ka õiguskindluse, õiguspärase ootuse ja hagejate kaitseõiguste eesmärke, rikkudes seega proportsionaalsuse põhimõtet. |
| --- | --- |

5.

Viies väide, et kuna komisjon nõustus juhtumi ümberjagamisega pärast kahekuulise tähtaja lõppu, ei kaalunud ta nõuetekohaselt konkurentsiõiguse kohaldamise eesmärke ega ka õiguskindluse, õiguspärase ootuse ja hagejate kaitseõiguste eesmärke, rikkudes seega proportsionaalsuse põhimõtet.

| 6. | Kuues väide, et kuna komisjon nõustus algselt Saksamaa föderaalsele konkurentsiametile määratud juhtumi ümberjagamisega pärast kahekuulise tähtaja lõppu, on ta rikkunud hea halduse põhimõtet. |
| --- | --- |

6.

Kuues väide, et kuna komisjon nõustus algselt Saksamaa föderaalsele konkurentsiametile määratud juhtumi ümberjagamisega pärast kahekuulise tähtaja lõppu, on ta rikkunud hea halduse põhimõtet.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/48 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/48

---

22. septembril 2022 esitatud hagi – Renco Valore versus komisjon

(Kohtuasi T-588/22)

(2022/C 424/61)

Kohtumenetluse keel: portugali

Pooled

Hageja: Renco Valore SpA (Pésaro, Itaalia) (esindajad: advokaadid A. Gaspar Schwalbach, C. Pinto Xavier ja M. Cotrim)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada komisjoni 4. detsembri 2020. aasta otsuse abikava SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) kohta, mida Portugal kohaldas Madeira vabatsoonis – III kava, artiklid 1, 4 ja 5. |
| --- | --- |

—

tühistada komisjoni 4. detsembri 2020. aasta otsuse abikava SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) kohta, mida Portugal kohaldas Madeira vabatsoonis – III kava, artiklid 1, 4 ja 5.

| — | mõista kõik kohtukulud välja komisjonilt. |
| --- | --- |

—

mõista kõik kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kolm väidet.

| 1. | Esimene väide, et on rikutud õigusnormi, kuna „tegelikult ja füüsiliselt Madeiral toimunud tegevuse“ kriteeriumit tõlgendati ja kohaldati Madeira vabatsooni III kava rakendamisel õigesti. Hageja väidab, et komisjon on valesti tõlgendanud „tegelikult ja füüsiliselt Madeiral toimunud tegevusest saadud kasumi“ kriteeriumi. Madeira vabatsoonis registreeritud ettevõtjate kasum, mille suhtes võib kohaldada maksusoodustust, ei ole piiratud kasumiga sellisest tegevusest, mille suhtes kehtivad lisakulud, mis on seotud nende äärepoolseima piirkonna staatusega, st tegevus, mis on läbi viidud ainuüksi Madeira autonoomse piirkonna territooriumil. Arvestades III kava eesmärke ja konteksti, võimaldab selle kriteeriumi õige tõlgendamine järeldada, et tegelikult ja füüsiliselt Madeiral toimunud tegevus on see, mis on seotud Madeira vabatsoonis loa saanud ettevõtjatega, kelle otsuste tegemise keskus asub seal, sõltumata sellest, kas neil on rahvusvaheline tegevus. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide, et on rikutud õigusnormi, kuna „tegelikult ja füüsiliselt Madeiral toimunud tegevuse“ kriteeriumit tõlgendati ja kohaldati Madeira vabatsooni III kava rakendamisel õigesti. Hageja väidab, et komisjon on valesti tõlgendanud „tegelikult ja füüsiliselt Madeiral toimunud tegevusest saadud kasumi“ kriteeriumi. Madeira vabatsoonis registreeritud ettevõtjate kasum, mille suhtes võib kohaldada maksusoodustust, ei ole piiratud kasumiga sellisest tegevusest, mille suhtes kehtivad lisakulud, mis on seotud nende äärepoolseima piirkonna staatusega, st tegevus, mis on läbi viidud ainuüksi Madeira autonoomse piirkonna territooriumil. Arvestades III kava eesmärke ja konteksti, võimaldab selle kriteeriumi õige tõlgendamine järeldada, et tegelikult ja füüsiliselt Madeiral toimunud tegevus on see, mis on seotud Madeira vabatsoonis loa saanud ettevõtjatega, kelle otsuste tegemise keskus asub seal, sõltumata sellest, kas neil on rahvusvaheline tegevus.

| 2. | Teine väide, et on rikutud õigusnormi, kuna „töökohtade säilitamise“ kriteeriumit tõlgendati ja kohaldati Madeira vabatsooni III kava rakendamisel õigesti. Hageja väidab, et komisjon on valesti tõlgendanud „töökohtade säilitamise“ kriteeriumi. Kuna puudub Euroopa Liidu „töökoha“ mõiste ja kuna III kava otstarbel ei määratletud seda 2007. ega 2013. aasta otsustes ega 2007. aasta suunistes, tuleb tunnistada, et riigisisesest tööõigustest tuleneva töökoha mõiste kasutamine on nõuetekohane. Madeira vabatsooni III kava suhtes ei kohaldata töökoha määratlemise metoodikat, mis lähtub täistööaja ekvivalendist ja aastastest tööühikutest. |
| --- | --- |

2.

Teine väide, et on rikutud õigusnormi, kuna „töökohtade säilitamise“ kriteeriumit tõlgendati ja kohaldati Madeira vabatsooni III kava rakendamisel õigesti. Hageja väidab, et komisjon on valesti tõlgendanud „töökohtade säilitamise“ kriteeriumi. Kuna puudub Euroopa Liidu „töökoha“ mõiste ja kuna III kava otstarbel ei määratletud seda 2007. ega 2013. aasta otsustes ega 2007. aasta suunistes, tuleb tunnistada, et riigisisesest tööõigustest tuleneva töökoha mõiste kasutamine on nõuetekohane. Madeira vabatsooni III kava suhtes ei kohaldata töökoha määratlemise metoodikat, mis lähtub täistööaja ekvivalendist ja aastastest tööühikutest.

| 3. | Kolmas väide, et on rikutud õiguskindluse ja õiguspärase ootuse põhimõtteid, mis on Euroopa Liidu õiguse üldpõhimõtted. Hageja väidab, et komisjoni 4. detsembri 2020. aasta otsus abikava SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) kohta, mida Portugal kohaldas Madeira vabatsoonis – III kava, rikub õiguskindluse ja õiguspärase ootuse põhimõtteid, mis on Euroopa Liidu õiguse üldpõhimõtted, mistõttu komisjon ei või nõuda Portugali ametiasutustelt kõnealuse abi tagasinõudmist abisaajatelt ja täpsemalt hagejalt. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide, et on rikutud õiguskindluse ja õiguspärase ootuse põhimõtteid, mis on Euroopa Liidu õiguse üldpõhimõtted. Hageja väidab, et komisjoni 4. detsembri 2020. aasta otsus abikava SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) kohta, mida Portugal kohaldas Madeira vabatsoonis – III kava, rikub õiguskindluse ja õiguspärase ootuse põhimõtteid, mis on Euroopa Liidu õiguse üldpõhimõtted, mistõttu komisjon ei või nõuda Portugali ametiasutustelt kõnealuse abi tagasinõudmist abisaajatelt ja täpsemalt hagejalt.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/49 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/49

---

22. septembril 2022 esitatud hagi – Silgan Holdings jt versus komisjon

(Kohtuasi T-589/22)

(2022/C 424/62)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hagejad: Silgan Holdings, Inc. (Stamford, Connecticut, Ühendriigid), Silgan Holdings Austria GmbH (Viin, Austria), Silgan International Holdings BV (Amsterdam, Madalmaad), Silgan Metal Packaging Distribution GmbH (Meißen, Saksamaa), Silgan White Cap Manufacturing GmbH (Hannover, Saksamaa) (esindajad: advokaadid D. Seeliger, H. Wollmann, R. Grafunder, Y.-K. Gürer ja E. Venot)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada vaidlustatud otsus ELTL artikli 264 alusel hagejaid puudutavas osas; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus ELTL artikli 264 alusel hagejaid puudutavas osas;

| — | mõista Üldkohtu kodukorra artikli 134 alusel komisjonilt välja hagejate kohtukulud. |
| --- | --- |

—

mõista Üldkohtu kodukorra artikli 134 alusel komisjonilt välja hagejate kohtukulud.

Väited ja peamised argumendid

Käesolevas hagiavalduses paluvad hagejad tühistada komisjoni 12. juuli 2022. aasta otsus C(2022) 4761 (final) menetluses ELTL artikli 101 alusel (AT.40522 – Metal Packaging (algul „Pandora“)).

Hagi põhjenduseks esitatakse järgmised kolm väidet.

| 1. | Esimene väide: kostja pädevuse puudumine, sest rikuti subsidiaarsuse põhimõtet
  Kostjal ei ole pädevust Silgani suhtes menetluse läbiviimiseks ja vaidlustatud otsuse tegemiseks. Arvestades ulatuslikku uurimist ja riigisisest menetlust, milles oldi juba valmis otsust tegema, oleks Bundeskartellamt (Saksamaa konkurentsiamet) olnud sobiv viima selles asjas uurimine lõpuni. Kostja ei olnud menetluse läbiviimiseks paremas positsioonis. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide: kostja pädevuse puudumine, sest rikuti subsidiaarsuse põhimõtet

Kostjal ei ole pädevust Silgani suhtes menetluse läbiviimiseks ja vaidlustatud otsuse tegemiseks. Arvestades ulatuslikku uurimist ja riigisisest menetlust, milles oldi juba valmis otsust tegema, oleks Bundeskartellamt (Saksamaa konkurentsiamet) olnud sobiv viima selles asjas uurimine lõpuni. Kostja ei olnud menetluse läbiviimiseks paremas positsioonis.

| 2. | Teine väide: kaalutlusõiguse kuritarvitamine
  Kostja otsustas menetlust alustada ja otsuse teha põhjustel, mis ei olnud asjakohased. Eesmärk oli mööda minna ELTL artikli 101 rikkumiste sanktsioneerimist puudutavatest sätetest, mis on ette nähtud Saksa õiguses, ja täita väidetav lünk Saksa sanktsiooniõiguses. |
| --- | --- |

2.

Teine väide: kaalutlusõiguse kuritarvitamine

Kostja otsustas menetlust alustada ja otsuse teha põhjustel, mis ei olnud asjakohased. Eesmärk oli mööda minna ELTL artikli 101 rikkumiste sanktsioneerimist puudutavatest sätetest, mis on ette nähtud Saksa õiguses, ja täita väidetav lünk Saksa sanktsiooniõiguses.

| 3. | Kolmas väide: Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 41 ette nähtud õiguse heale haldusele rikkumine
  Kostja rikkus hea halduse nõuet ja sellega hagejatele harta artiklist 41 tulenevat põhiõigust, sest vaidlustatud otsus on ebaproportsionaalne, rikub hagejate õigustatud ootusi ja halduse enesepiiramise põhimõtet. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide: Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 41 ette nähtud õiguse heale haldusele rikkumine

Kostja rikkus hea halduse nõuet ja sellega hagejatele harta artiklist 41 tulenevat põhiõigust, sest vaidlustatud otsus on ebaproportsionaalne, rikub hagejate õigustatud ootusi ja halduse enesepiiramise põhimõtet.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/50 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/50

---

22. septembril 2022 esitatud hagi – Cristescu versus komisjon

(Kohtuasi T-590/22)

(2022/C 424/63)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Adrian Sorin Cristescu (Luxembourg, Luksemburg) (esindaja: advokaat S. Orlandi)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada 17. novembri 2021. aasta otsus, millega määrati hagejale karistuseks kõrgemasse järku tõusmise edasilükkamine kuueks kuuks; |
| --- | --- |

—

tühistada 17. novembri 2021. aasta otsus, millega määrati hagejale karistuseks kõrgemasse järku tõusmise edasilükkamine kuueks kuuks;

| — | mõista komisjonilt välja kohtukulud ja hagejale üks euro. |
| --- | --- |

—

mõista komisjonilt välja kohtukulud ja hagejale üks euro.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kolm väidet.

| 1. | Esimene väide, et on tehtud ilmseid hindamisvigu, mistõttu vaidlustatud otsus on õigusvastane. Ta toob selles osas välja selle, et eeldatavad rikkumised, millel vaidlustatud otsus põhineb, ei ole tõendatud, mis tuleneb eelkõige distsiplinaarnõukogu ühehäälsest arvamusest. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide, et on tehtud ilmseid hindamisvigu, mistõttu vaidlustatud otsus on õigusvastane. Ta toob selles osas välja selle, et eeldatavad rikkumised, millel vaidlustatud otsus põhineb, ei ole tõendatud, mis tuleneb eelkõige distsiplinaarnõukogu ühehäälsest arvamusest.

| 2. | Teine väide, et on rikutud kaitseõigusi. Hageja tugineb täpsemalt õigusele olla ära kuulatud, kuna juurdlus- ja distsiplinaarameti (IDOC) liikmed, kellele anti menetluse jooksul ametisse nimetava asutuse volitused ning kes koostasid uurimisaruande, mille järeldustega distsiplinaarnõukogu ei nõustunud, mängisid seejärel otsustavat rolli kolmepoolse ametisse nimetav asutuse tehtud otsuse vastuvõtmisel, mis toimus läbipaistmatul viisil. |
| --- | --- |

2.

Teine väide, et on rikutud kaitseõigusi. Hageja tugineb täpsemalt õigusele olla ära kuulatud, kuna juurdlus- ja distsiplinaarameti (IDOC) liikmed, kellele anti menetluse jooksul ametisse nimetava asutuse volitused ning kes koostasid uurimisaruande, mille järeldustega distsiplinaarnõukogu ei nõustunud, mängisid seejärel otsustavat rolli kolmepoolse ametisse nimetav asutuse tehtud otsuse vastuvõtmisel, mis toimus läbipaistmatul viisil.

| 3. | Kolmas väide, et on rikutud proportsionaalsuse põhimõtet. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide, et on rikutud proportsionaalsuse põhimõtet.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/51 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/51

---

22. septembril 2022 esitatud hagi – Liquid Advertising/EUIPO – Liqui.do (Liquid+Arcade)

(Kohtuasi T-592/22)

(2022/C 424/64)

Hagiavalduse keel: poola

Pooled

Hageja: Liquid Advertising, Inc. (El Segundo, California, Ameerika Ühendriigid) (esindaja: advokaat M. Czarnecki)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Liqui.do SA (Lissabon, Portugal)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi omanik: apellatsioonikoja menetluse teine pool

Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärk „Liquid+Arcade“ – registreerimistaotlus nr 18 317 971

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO teise apellatsioonikoja 28. juuni 2022. aasta otsus asjas R 2231/2021-2

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada vaidlustatud otsus ja EUIPO vastulausete osakonna 12. novembri 2021. aasta otsus tervikuna või teise võimalusena muuta vaidlustatud otsust nii, et hageja esitatud kaebus rahuldatakse; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus ja EUIPO vastulausete osakonna 12. novembri 2021. aasta otsus tervikuna või teise võimalusena muuta vaidlustatud otsust nii, et hageja esitatud kaebus rahuldatakse;

| — | mõista hageja kasuks välja kantud kohtukulud vastavalt kehtivatele õigusnormidele. |
| --- | --- |

—

mõista hageja kasuks välja kantud kohtukulud vastavalt kehtivatele õigusnormidele.

Väide

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine.

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/51 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/51

---

26. septembril 2022 esitatud hagi – Hypo Vorarlberg Bank versus SRB

(Kohtuasi T-599/22)

(2022/C 424/65)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Hypo Vorarlberg Bank AG (Bregenz, Austria) (esindajad: advokaadid G. Eisenberger ja A. Brenneis)

Kostja: Ühtne Kriisilahendusnõukogu (SRB)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | Tühistada Ühtse Kriisilahendusnõukogu 25. juuli 2022. aasta otsus Hypo Vorarlberg AG ja Portigon AG poolt 2017. aastal ühtsesse kriisilahendusfondi tehtavate ex ante osamaksete arvutamise kohta (SRB/ES/2022/41) ja selle lisad vähemalt osas, milles need puudutavad hagejat, ja |
| --- | --- |

—

Tühistada Ühtse Kriisilahendusnõukogu 25. juuli 2022. aasta otsus Hypo Vorarlberg AG ja Portigon AG poolt 2017. aastal ühtsesse kriisilahendusfondi tehtavate ex ante osamaksete arvutamise kohta (SRB/ES/2022/41) ja selle lisad vähemalt osas, milles need puudutavad hagejat, ja

| — | mõista kohtukulud välja Ühtselt Kriisilahendusnõukogult. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja Ühtselt Kriisilahendusnõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kümme väidet.

| 1. | Esimene väide: oluliste menetlusnormide rikkumine, sest vaidlustatud otsust ei tehtud täies ulatuses teatavaks
  Hageja väidab, et vaidlustatud otsust ei tehtud hagejale täies ulatuses teatavaks, mis on vastuolus ELL artikli 1 teise lõiguga, ELTL artiklitega 15, 296 ja 298 ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artiklitega 42 ja 47. Tutvumine otsuse oluliseks osaks olevate andmetega, mida ei tehtud teatavaks, on vajalik, et aru saada, kuidas võeti osamakse arvutamisel arvesse hageja individuaalset olukorda võrreldes kõigi teiste asjaomaste finantsinstitutsioonide olukorraga. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide: oluliste menetlusnormide rikkumine, sest vaidlustatud otsust ei tehtud täies ulatuses teatavaks

Hageja väidab, et vaidlustatud otsust ei tehtud hagejale täies ulatuses teatavaks, mis on vastuolus ELL artikli 1 teise lõiguga, ELTL artiklitega 15, 296 ja 298 ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artiklitega 42 ja 47. Tutvumine otsuse oluliseks osaks olevate andmetega, mida ei tehtud teatavaks, on vajalik, et aru saada, kuidas võeti osamakse arvutamisel arvesse hageja individuaalset olukorda võrreldes kõigi teiste asjaomaste finantsinstitutsioonide olukorraga.

| 2. | Teine väide: rikutud on õiguskindluse põhimõtet, kuna vaidlustatud otsus on tagasiulatuva mõjuga
  Vaidlustatud otsuse tagasiulatuv mõju on vastuolus õiguskindluse põhimõttega, kuna see ei ole seatud eesmärgi saavutamiseks vajalik. |
| --- | --- |

2.

Teine väide: rikutud on õiguskindluse põhimõtet, kuna vaidlustatud otsus on tagasiulatuva mõjuga

Vaidlustatud otsuse tagasiulatuv mõju on vastuolus õiguskindluse põhimõttega, kuna see ei ole seatud eesmärgi saavutamiseks vajalik.

| 3. | Kolmas väide: rikutud on direktiivi 2014/59/EL (1) artiklit 102, artikli 69 lõikeid 1 ja 2 ning määruse (EL) nr 806/2014 (2) artikli 70 lõiget 2 ja delegeeritud määruse (EL) 2015/63 (3) artiklit 3 ja artikli 4 lõiget 2 ning proportsionaalsuse põhimõtet, kuna sihttase määrati vääralt, sest kostja määras liidu õigusraamistikuga vastuollu minnes ülemäära kõrge sihttaseme. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide: rikutud on direktiivi 2014/59/EL (1) artiklit 102, artikli 69 lõikeid 1 ja 2 ning määruse (EL) nr 806/2014 (2) artikli 70 lõiget 2 ja delegeeritud määruse (EL) 2015/63 (3) artiklit 3 ja artikli 4 lõiget 2 ning proportsionaalsuse põhimõtet, kuna sihttase määrati vääralt, sest kostja määras liidu õigusraamistikuga vastuollu minnes ülemäära kõrge sihttaseme.

| 4. | Neljas väide: oluliste menetlusnormide rikkumine, sest vaidlustatud otsus ei ole piisavalt põhjendatud
  Vaidlustatud otsus on vastuolus põhjendamiskohustusega, mis tuleneb ELTL artikli 296 lõikest 2 ning harta artikli 41 lõikest 1 ja lõike 2 punktist c, sest avaldatud on vaid valik esialgseid arvutusandmeid. Kinni ei ole peetud Euroopa Kohtu poolt kohtuasjas C-584/20 P (4) määratletud tingimustest põhjendamiskohustuse ulatuse kohta. |
| --- | --- |

4.

Neljas väide: oluliste menetlusnormide rikkumine, sest vaidlustatud otsus ei ole piisavalt põhjendatud

Vaidlustatud otsus on vastuolus põhjendamiskohustusega, mis tuleneb ELTL artikli 296 lõikest 2 ning harta artikli 41 lõikest 1 ja lõike 2 punktist c, sest avaldatud on vaid valik esialgseid arvutusandmeid. Kinni ei ole peetud Euroopa Kohtu poolt kohtuasjas C-584/20 P (4) määratletud tingimustest põhjendamiskohustuse ulatuse kohta.

| 5. | Viies väide: oluliste menetlusnormide rikkumine, sest kostja ulatusliku kaalutlusõiguse kasutamist ei ole piisavalt põhjendatud
  Vaidlustatud otsus on vastuolus põhjendamiskohustusega, sest kostja kaalutlusõigusega seoses ei ole täpsustatud, milliseid hinnanguid ta andis ja millistest kaalutlustest ta seejuures lähtus. Seega ei ole välistatud, et kostja kasutas oma kaalutlusõigust meelevaldselt. |
| --- | --- |

5.

Viies väide: oluliste menetlusnormide rikkumine, sest kostja ulatusliku kaalutlusõiguse kasutamist ei ole piisavalt põhjendatud

Vaidlustatud otsus on vastuolus põhjendamiskohustusega, sest kostja kaalutlusõigusega seoses ei ole täpsustatud, milliseid hinnanguid ta andis ja millistest kaalutlustest ta seejuures lähtus. Seega ei ole välistatud, et kostja kasutas oma kaalutlusõigust meelevaldselt.

| 6. | Kuues väide: rikutud on direktiivi 2014/59/EL artiklit 102, määruse (EL) nr 806/2014 artikli 69 lõikeid 1 ja 2 ning artikli 70 lõikeid 2 ja 3 ning delegeeritud määruse (EL) 2015/63 artikli 4 lõiget 2, artikli 6 lõike 2 punkti a, artikli 7 lõike 2 punkti a ning artikli 17 lõikeid 3 ja 4 ning selle määruse lisa ja õigust tõhusale õiguskaitsele ning proportsionaalsuse põhimõtet, ses arvesse ei võetud tegelikku olukorda.
  Vaidlustatud otsus on vastuolus liidu õigusraamistikuga ja õigusega tõhusale õiguskaitsele ja proportsionaalsuse põhimõttega, kuna kostja ei võtnud vaidlustatud otsuse vastuvõtmisel arvesse tegelikku olukorda ja tugines selles ekslikele prognoosidele (eelkõige sihttasemete määramisel). |
| --- | --- |

6.

Kuues väide: rikutud on direktiivi 2014/59/EL artiklit 102, määruse (EL) nr 806/2014 artikli 69 lõikeid 1 ja 2 ning artikli 70 lõikeid 2 ja 3 ning delegeeritud määruse (EL) 2015/63 artikli 4 lõiget 2, artikli 6 lõike 2 punkti a, artikli 7 lõike 2 punkti a ning artikli 17 lõikeid 3 ja 4 ning selle määruse lisa ja õigust tõhusale õiguskaitsele ning proportsionaalsuse põhimõtet, ses arvesse ei võetud tegelikku olukorda.

Vaidlustatud otsus on vastuolus liidu õigusraamistikuga ja õigusega tõhusale õiguskaitsele ja proportsionaalsuse põhimõttega, kuna kostja ei võtnud vaidlustatud otsuse vastuvõtmisel arvesse tegelikku olukorda ja tugines selles ekslikele prognoosidele (eelkõige sihttasemete määramisel).

| 7. | Seitsmes väide: hagejat ei kuulatud ära ja rikuti tema õigust olla ära kuulatud
  Hageja väidab, et vastuolus harta artikli 41 lõikega 1 ja lõike 2 punktiga a ei kuulatud teda ära enne vaidlustatud otsuse tegemist ega enne sellel otsusel põhineva osamakse suuruse määramist. Talle ei antud konsultatsioonimenetluse käigus võimalust esitada tõhusalt ja täielikult oma seisukoht. |
| --- | --- |

7.

Seitsmes väide: hagejat ei kuulatud ära ja rikuti tema õigust olla ära kuulatud

Hageja väidab, et vastuolus harta artikli 41 lõikega 1 ja lõike 2 punktiga a ei kuulatud teda ära enne vaidlustatud otsuse tegemist ega enne sellel otsusel põhineva osamakse suuruse määramist. Talle ei antud konsultatsioonimenetluse käigus võimalust esitada tõhusalt ja täielikult oma seisukoht.

| 8. | Kaheksas väide: delegeeritud määrus (EL) 2015/63 on vaidlustatud otsuse vastuvõtmise volitusnormina õigusvastane ja õigusvastane on delegeeritud määruses (EL) 2015/63 sätestatud riskiga korrigeerimise metoodika ning Ühtsele Kriisilahendusnõukogule antud kaalutlusõigus
  Delegeeritud määruse 2015/63 artiklid 4–7 ja 9 ning I lisa — millel põhineb vaidlustatud otsus — näevad ette läbipaistmatu osamaksete arvutamise korra, mis on vastuolus harta artiklitega 16, 17, 41 ja 47 ning ei võimalda järgida harta artikleid 20 ja 21 ega tagada proportsionaalsuse ja õiguskindluse põhimõtetest kinnipidamist. Kostjal on ulatuslik kaalutlusõigus, mille kasutamist ei ole võimalik põhjendada tõendatavalt ja kontrollitavalt. |
| --- | --- |

8.

Kaheksas väide: delegeeritud määrus (EL) 2015/63 on vaidlustatud otsuse vastuvõtmise volitusnormina õigusvastane ja õigusvastane on delegeeritud määruses (EL) 2015/63 sätestatud riskiga korrigeerimise metoodika ning Ühtsele Kriisilahendusnõukogule antud kaalutlusõigus

Delegeeritud määruse 2015/63 artiklid 4–7 ja 9 ning I lisa — millel põhineb vaidlustatud otsus — näevad ette läbipaistmatu osamaksete arvutamise korra, mis on vastuolus harta artiklitega 16, 17, 41 ja 47 ning ei võimalda järgida harta artikleid 20 ja 21 ega tagada proportsionaalsuse ja õiguskindluse põhimõtetest kinnipidamist. Kostjal on ulatuslik kaalutlusõigus, mille kasutamist ei ole võimalik põhjendada tõendatavalt ja kontrollitavalt.

| 9. | Üheksas väide: vaidlustatud otsuse õigusliku alusena on rakendusmäärus (EU) 2015/81 (5) on õigusvastane
  Vaidlustatud otsus on vastuolus aluslepingutega, kuna rakendusmääruse 2015/81 artikkel 8 läheb kaugemale määruse (EL) 806/2014 artikli 70 lõikes 7 koosmõjus ELTL artikliga 291 seatud piiridest ning rakendusmääruses ega volitusnormis ei ole esitatud ELTL artikli 296 lõike 2 kohast põhjendust. See õigusvastasus mõjutab vaidlustatud otsust. |
| --- | --- |

9.

Üheksas väide: vaidlustatud otsuse õigusliku alusena on rakendusmäärus (EU) 2015/81 (5) on õigusvastane

Vaidlustatud otsus on vastuolus aluslepingutega, kuna rakendusmääruse 2015/81 artikkel 8 läheb kaugemale määruse (EL) 806/2014 artikli 70 lõikes 7 koosmõjus ELTL artikliga 291 seatud piiridest ning rakendusmääruses ega volitusnormis ei ole esitatud ELTL artikli 296 lõike 2 kohast põhjendust. See õigusvastasus mõjutab vaidlustatud otsust.

| 10. | Kümnes väide: direktiiv 2014/59/EL ja määrus (EL) nr 806/2014 on delegeeritud määruse (EL) 2015/63 ja rakendusmääruse 2015/81 ning sellest tulenevalt ka vaidlustatud otsuse vastuvõtmise volitusnormina õigusvastased
  Teise võimalusena väidab hageja, et õigusvastased on need direktiivi 2014/59/EL ja määruse (EL) nr 806/2014 sätted, mis näevad ette osamaksete süsteemi kohustuslikkuse ja annavad kostjale ulatusliku kaalutlusõiguse. Kuna neid sätteid ei saa tõlgendada kooskõlas esmase õigusega, on need vastuolus õigusaktide põhjendamise kohustuse põhimõttega, õiguskindluse põhimõttega ja aluslepingutega (eelkõige ELL artikli 1 teise lõiguga ning ELTL artiklitega 15, 296 ja 298) ning hartaga (eelkõige harta artiklitega 16, 17, 41, 42 ja 47). |
| --- | --- |

10.

Kümnes väide: direktiiv 2014/59/EL ja määrus (EL) nr 806/2014 on delegeeritud määruse (EL) 2015/63 ja rakendusmääruse 2015/81 ning sellest tulenevalt ka vaidlustatud otsuse vastuvõtmise volitusnormina õigusvastased

Teise võimalusena väidab hageja, et õigusvastased on need direktiivi 2014/59/EL ja määruse (EL) nr 806/2014 sätted, mis näevad ette osamaksete süsteemi kohustuslikkuse ja annavad kostjale ulatusliku kaalutlusõiguse. Kuna neid sätteid ei saa tõlgendada kooskõlas esmase õigusega, on need vastuolus õigusaktide põhjendamise kohustuse põhimõttega, õiguskindluse põhimõttega ja aluslepingutega (eelkõige ELL artikli 1 teise lõiguga ning ELTL artiklitega 15, 296 ja 298) ning hartaga (eelkõige harta artiklitega 16, 17, 41, 42 ja 47).

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiiv 2014/59/EL, millega luuakse krediidiasutuste ja investeerimisühingute finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse õigusraamistik ning muudetakse nõukogu direktiivi 82/891/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 2001/24/EÜ, 2002/47/EÜ, 2004/25/EÜ, 2005/56/EÜ, 2007/36/EÜ, 2011/35/EL, 2012/30/EL ja 2013/36/EL ning määruseid (EL) nr 1093/2010 ja (EL) nr 648/2012 (ELT 2014, L 173, lk 190).

(2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. juuli 2014. aasta määrus (EL) nr 806/2014, millega kehtestatakse ühtsed eeskirjad ja ühtne menetlus krediidiasutuste ja teatavate investeerimisühingute kriisilahenduseks ühtse kriisilahenduskorra ja ühtse kriisilahendusfondi raames ning millega muudetakse määrust (EL) nr 1093/2010 (ELT 2014, L 225, lk 1).

(3)  Komisjoni 21. oktoobri 2014. aasta delegeeritud määrus (EL) 2015/63, millega täiendatakse direktiivi 2014/59 seoses kriisilahendusrahastutesse tehtavate ex-ante-osamaksetega (ELT 2015, L 11, lk 44).

(4)  15. juuli 2021. aasta kohtuotsus komisjon vs. Landesbank Baden-Württemberg ja SRB (C-584/20 P ja C-621/20 P, EU:C:2021:601).

(5)  Nõukogu 19. detsembri 2014. aasta rakendusmäärus (EL) 2015/81, millega määratakse kindlaks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 806/2014 kohaldamise ühtsed tingimused seoses ühtsesse kriisilahendusfondi tehtavate ex-ante osamaksetega (ELT 2015, L 15, lk 1).

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/53 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/53

---

26. septembril 2022 esitatud hagi – ST versus Frontex

(Kohtuasi T-600/22)

(2022/C 424/66)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: ST (esindaja: advokaat F. Gatta)

Kostja: Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tuvastada, et pärast seda, kui Frontexi kutsuti üles vastavalt ELTL artiklis 265 sätestatud menetlusele toimingut tegema, jättis viimane selle õigusvastaselt tegemata ega teinud otsust lõpetada Egeuse mere piirkonnas toimuva kogu või osa tegevuse rahastamine, ei peatanud või lõpetanud vastavalt määruse 2019/1896 (1) artikli 46 lõikele 4 seda tegevust tervikuna või osaliselt, või jättis nõuetekohaselt esitamata põhjendused, miks ta ei rakendanud asjakohast meedet selle määruse artikli 46 lõike 6 tähenduses, ning lisaks, et ta ei määratlenud oma seisukohta vastuseks kaebaja esialgsele taotlusele. |
| --- | --- |

—

tuvastada, et pärast seda, kui Frontexi kutsuti üles vastavalt ELTL artiklis 265 sätestatud menetlusele toimingut tegema, jättis viimane selle õigusvastaselt tegemata ega teinud otsust lõpetada Egeuse mere piirkonnas toimuva kogu või osa tegevuse rahastamine, ei peatanud või lõpetanud vastavalt määruse 2019/1896 (1) artikli 46 lõikele 4 seda tegevust tervikuna või osaliselt, või jättis nõuetekohaselt esitamata põhjendused, miks ta ei rakendanud asjakohast meedet selle määruse artikli 46 lõike 6 tähenduses, ning lisaks, et ta ei määratlenud oma seisukohta vastuseks kaebaja esialgsele taotlusele.

| — | teise võimalusena tühistada Frontexi 27. juuli 2022. aasta otsus, millega viimane keeldus järgimast artikli 46 lõike 4 kohaselt tehtud üleskutset toimingut teha. |
| --- | --- |

—

teise võimalusena tühistada Frontexi 27. juuli 2022. aasta otsus, millega viimane keeldus järgimast artikli 46 lõike 4 kohaselt tehtud üleskutset toimingut teha.

| — | mõista kõik kohtukulud vastavalt Üldkohtu kodukorra artikli 134 lõikele 1 välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kõik kohtukulud vastavalt Üldkohtu kodukorra artikli 134 lõikele 1 välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kaks väidet.

| — | Esimene väide, et pärast seda, kui Frontexi kutsuti üles vastavalt ELTL artiklis 265 sätestatud menetlusele toimingut tegema, jättis viimane selle õigusvastaselt tegemata ega teinud otsust lõpetada Egeuse mere piirkonnas toimuva kogu või osa tegevuse rahastamine, ei peatanud või lõpetanud vastavalt määruse 2019/1896 artikli 46 lõikele 4 seda tegevust tervikuna või osaliselt, või jättis nõuetekohaselt esitamata põhjendused, miks ta ei rakendanud asjakohast meedet selle määruse artikli 46 lõike 6 tähenduses. |
| --- | --- |

—

Esimene väide, et pärast seda, kui Frontexi kutsuti üles vastavalt ELTL artiklis 265 sätestatud menetlusele toimingut tegema, jättis viimane selle õigusvastaselt tegemata ega teinud otsust lõpetada Egeuse mere piirkonnas toimuva kogu või osa tegevuse rahastamine, ei peatanud või lõpetanud vastavalt määruse 2019/1896 artikli 46 lõikele 4 seda tegevust tervikuna või osaliselt, või jättis nõuetekohaselt esitamata põhjendused, miks ta ei rakendanud asjakohast meedet selle määruse artikli 46 lõike 6 tähenduses.

| — | Teine väide, et kui Euroopa Kohus peaks teise võimalusena leidma, et Frontexi vastus ELTL artikli 265 kohaselt esitatud taotlusele kujutab endast seisukoha määratlemist, millega lõppeb toimingu tegemata jätmine, siis tema keeldumine teha vastavalt hageja üleskutsele toiming kujutab endast ELTL artikli 263 neljanda lõigu kohase tühistamishagi esitamise alust. |
| --- | --- |

—

Teine väide, et kui Euroopa Kohus peaks teise võimalusena leidma, et Frontexi vastus ELTL artikli 265 kohaselt esitatud taotlusele kujutab endast seisukoha määratlemist, millega lõppeb toimingu tegemata jätmine, siis tema keeldumine teha vastavalt hageja üleskutsele toiming kujutab endast ELTL artikli 263 neljanda lõigu kohase tühistamishagi esitamise alust.

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. novembri 2019. aasta määrus (EL) 2019/1896, mis käsitleb Euroopa piiri- ja rannikuvalvet ning millega tunnistatakse kehtetuks määrused (EL) nr 1052/2013 ning (EL) 2016/1624 (ELT 2019, L 295, lk 1).

---

| 7.11.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 424/54 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 424/54

---

27. septembril 2022 esitatud hagi – RT France versus nõukogu

(Kohtuasi T-605/22)

(2022/C 424/67)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: RT France (Boulogne-Billancourt, Prantsusmaa) (esindaja: advokaat E. Piwnica)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Liidu Nõukogu 27. juuli 2022. aasta otsus; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Liidu Nõukogu 27. juuli 2022. aasta otsus;

| — | mõista kõik kohtukulud välja Euroopa Liidu Nõukogult; |
| --- | --- |

—

mõista kõik kohtukulud välja Euroopa Liidu Nõukogult;

| — | koos kõigi kaasnevate õiguslike tagajärgedega. |
| --- | --- |

—

koos kõigi kaasnevate õiguslike tagajärgedega.

Väited ja peamised argumendid

Hageja esitab kolm väidet, et põhjendada oma tühistamishagi nõukogu 27. juuli 2022. aasta otsuse peale, millega jäetakse hageja nimi nõukogu 31. juuli 2014. aasta otsuse 2014/512/ÜVJP, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses Venemaa tegevusega, mis destabiliseerib olukorda Ukrainas (ELT 2014, L 229, lk 13), IX lisasse ja nõukogu 31. juuli 2014. aasta määruse (EL) nr 833/2014, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses Venemaa tegevusega, mis destabiliseerib olukorda Ukrainas (ELT 2014, L 229, lk 1), XV lisasse.

| 1. | Esimene väide, et on rikutud sõna- ja teabevabadust. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide, et on rikutud sõna- ja teabevabadust.

| 2. | Teine väide, et on rikutud ettevõtlusvabadust. |
| --- | --- |

2.

Teine väide, et on rikutud ettevõtlusvabadust.

| 3. | Kolmas väide, et on rikutud diskrimineerimiskeelu põhimõtet. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide, et on rikutud diskrimineerimiskeelu põhimõtet.

---