# Euroopan unionin C 424/7. m

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 424 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 65. vuosikerta7. marraskuuta 2022 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 424

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

65. vuosikerta7. marraskuuta 2022

---

| Sisältö | Sivu |
| --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan unionin tuomioistuin |
| 2022/C 424/01 | Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä | 1 |

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

2022/C 424/01

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

1

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Unionin tuomioistuin |
| 2022/C 424/02 | Yhdistetyt asiat C-793/19 ja C-794/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 20.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Saksan liittotasavalta v. SpaceNet AG (C-793/19) ja Telekom Deutschland GmbH (C-794/19) (Ennakkoratkaisupyyntö – Henkilötietojen käsittely sähköisen viestinnän alalla – Viestinnän luottamuksellisuus – Sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat – Liikennetietojen ja paikkatietojen yleinen ja erotuksetta tapahtuva säilyttäminen – Direktiivi 2002/58/EY – 15 artiklan 1 kohta – Euroopan unionin perusoikeuskirja – 6, 7, 8 ja 11 artikla sekä 52 artiklan 1 kohta – SEU 4 artiklan 2 kohta) | 2 |
| 2022/C 424/03 | Yhdistetyt asiat C-339/20 ja C-397/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 20.9.2022 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Rikosoikeudelliset menettelyt, joissa vastaajina ovat VD (C-339/20) ja SR (C-397/20) (Ennakkoratkaisupyyntö – Rahoituspalvelujen yhtenäismarkkinat – Markkinoiden väärinkäyttö – Sisäpiirikaupat – Direktiivi 2003/6/EY – 12 artiklan 2 kohdan a ja d alakohta – Asetus (EU) N:o 596/2014 – 23 artiklan 2 kohdan g ja h alakohta – Rahoitusmarkkinaviranomaisen (AMF) valvonta- ja tutkintavaltuudet – Yleisen edun mukainen tavoite suojella Euroopan unionin rahoitusmarkkinoiden luotettavuutta ja yleisön luottamusta rahoitusvälineisiin – AMF:n mahdollisuus pyytää sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajan hallussa olevia tietoliikennetietoja – Henkilötietojen käsittely sähköisen viestinnän alalla – Direktiivi 2002/58/EY – 15 artiklan 1 kohta – Euroopan unionin perusoikeuskirja – 7, 8 ja 11 artikla sekä 52 artiklan 1 kohta – Viestinnän luottamuksellisuus – Rajat – Lainsäädäntö, jonka mukaan sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajien on säilytettävä liikennetiedot yleisesti ja erotuksetta – Kansallinen tuomioistuin ei voi rajoittaa ajallisesti sellaisen pätemättömyyttä koskevan toteamuksen vaikutuksia, joka koskee unionin oikeuden kanssa ristiriidassa olevia kansallisia säännöksiä) | 3 |
| 2022/C 424/04 | Yhdistetyt asiat C-475/20–C-482/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Admiral Gaming Network Srl ym. v. Agenzia delle Dogane e dei Monopoli ym. (Ennakkoratkaisupyyntö – Sijoittautumisvapaus – Rajoitukset – Onnenpelit – Rahapeliautomaateilla pelattavien pelien hallinnointia varten myönnettävät konsessiot – Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään konsessionhaltijoilta perittävästä maksusta – Luottamuksensuojan periaate) | 4 |
| 2022/C 424/05 | Yhdistetyt asiat C-518/20 ja C-727/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Bundesarbeitsgericht – Saksa) – XP v. Fraport AG Frankfurt Airport Services Worldwide (C-518/20) ja AR v. St. Vincenz-Krankenhaus GmbH (C-727/20) (Ennakkoratkaisupyyntö – Sosiaalipolitiikka – Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu – Työajan järjestäminen – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohta – Direktiivi 2003/88/EY – 7 artiklan 1 kohta – Oikeus palkalliseen vuosilomaan – Ansiokyvyn täydellinen alentuminen tai työkyvyttömyys viitejakson aikana ilmenneen sairauden vuoksi – Kansallinen säännöstö, jossa säädetään palkallista vuosilomaa koskevien oikeuksien menettämisestä tietyn ajanjakson päättyessä – Työnantajan velvollisuus antaa työntekijälle mahdollisuus käyttää oikeuttaan palkalliseen vuosilomaan) | 5 |
| 2022/C 424/06 | Asia C-538/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – Finanzamt B v. W AG (Ennakkoratkaisupyyntö – Sijoittautumisvapaus – SEUT 49 ja SEUT 54 artikla – Ulkomaisen kiinteän toimipaikan lopullisten tappioiden vähentäminen – Valtio, joka on kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyn sopimuksen nojalla luopunut verotusvallastaan – Tilanteiden rinnastettavuus) | 6 |
| 2022/C 424/07 | Yhdistetyt asiat C-619/20 P ja C-620/20 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.9.2022 – Valittajana International Management Group (IMG) ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Kehitysyhteistyö – Kansainvälisen järjestön välillisessä hallinnoinnissa toteuttama unionin talousarvion täytäntöönpano – Päätös olla enää siirtämättä talousarvion toteuttamistehtäviä kansainvälisen järjestön asemaa koskevien epäilyjen vuoksi – Kumoamiskanne – Kumoamistuomion täytäntöönpano – Oikeusvoima – Kumotun toimen antajan velvollisuudet ja toimivalta – Valmisteleva toimi – Tutkittavaksi ottaminen – Korvausvaatimus – Oikeusnormi, jonka tarkoitus on antaa oikeuksia yksityisille – Unionin varainhoitoasetukset – Huolellisuusvelvoite – Kyseisen velvoitteen riittävän ilmeisen laiminlyönnin olemassaolo – Tapauskohtainen konkreettinen tutkinta – Henkinen kärsimys – Asianmukainen ja riittävä hyvitys lainvastaisen toimen kumoamisella – Aineellinen vahinko – Asia, joka ei ole ratkaisukelpoinen – Asian palauttaminen unionin yleiseen tuomioistuimeen) | 7 |
| 2022/C 424/08 | Yhdistetyt asiat C-14/21 ja C-15/21: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 1.8.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia – Italia) – Sea Watch E.V. v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti (C-14/21 ja C-15/21) ja Capitaneria di Porto di Palermo (C-14/21), Capitaneria di Porto di Porto Empedocle (C-15/21) (Ennakkoratkaisupyyntö – Humanitaarisen kansalaisjärjestön harjoittama vaara- tai hätätilanteessa olevien henkilöiden etsintä- ja pelastustoiminta merellä – Aluksiin sovellettava lainsäädäntö – Direktiivi 2009/16/EY – Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimus – Kansainvälinen yleissopimus ihmishengen turvallisuudesta merellä – Lippuvaltion ja satamavaltion toimivalta ja valtuudet – Alusten tarkastaminen ja pysäyttäminen) | 8 |
| 2022/C 424/09 | Asia C-120/21: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesarbeitsgericht – Saksa) – LB v. TO (Ennakkoratkaisupyyntö – Sosiaalipolitiikka – Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu – Työajan järjestäminen – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohta – Direktiivi 2003/88/EY – 7 artikla – Oikeus palkalliseen vuosilomaan – Rahallinen korvaus työsuhteen päätyttyä pitämättä jääneestä lomasta – Kolmen vuoden vanhentumisaika – Alkamisajankohta – Työntekijän asianmukainen tiedottaminen) | 9 |
| 2022/C 424/10 | Asia C-159/21: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Fővárosi Törvényszék – Unkari) – GM v. Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, Alkotmányvédelmi Hivatal ja Terrorelhárítási Központ (Ennakkoratkaisupyyntö – Yhteinen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikka – Direktiivi 2011/95/EU – Pakolaisaseman ja toissijaisen suojeluaseman myöntämisedellytykset – Aseman poistaminen – Direktiivi 2013/32/EU – Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevat yhteiset menettelyt – Kansalliseen turvallisuuteen kohdistuva uhka – Asiantuntijaviranomaisen lausunto – Oikeus tutustua asiakirjoihin) | 10 |
| 2022/C 424/11 | Asia C-215/21: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia no 2 de Las Palmas de Gran Canaria – Espanja) – Zulima v. Servicios prescriptor y medios de pagos EFC SAU (Ennakkoratkaisupyyntö – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Uudistettavissa oleva luottosopimus – Korkoa koskeva kohtuuton sopimusehto – Kuluttajan nostama kanne, jossa vaaditaan sopimuksen toteamista pätemättömäksi – Kuluttajan vaatimusten täyttäminen tuomioistuinmenettelyn ulkopuolella saavutetulla sovinnolla – Oikeudenkäyntikulut, joista kuluttajan on vastattava – Tehokkuusperiaate – Kansallinen säännöstö, joka on omiaan johtamaan siihen, että kuluttaja ei käytä direktiivin 93/13/ETY mukaisia oikeuksiaan) | 11 |
| 2022/C 424/12 | Yhdistetyt asiat C-245/21 ja C-248/21: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Bundesrepublik Deutschland vertreten durch Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat v. MA (C-245/21), PB (C-245/21) ja LE (C-248/21) (Ennakkoratkaisupyyntö – Asetus (EU) N:o 604/2013 – Kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittäminen – 27 ja 29 artikla – Asianomaisen henkilön siirto hänen hakemuksensa käsittelystä vastuussa olevaan jäsenvaltioon – Siirron lykkääminen Covid-19-pandemian takia – Siirron toteuttamisen mahdottomuus – Oikeussuoja – Seuraukset siirron määräajalle) | 12 |
| 2022/C 424/13 | Asia C-330/21: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen Afdeling Gent– Belgia) – The Escape Center BVBA v. Belgian valtio (Ennakkoratkaisupyyntö – Verotus – Arvonlisävero – Direktiivi 2006/112/EY – 98 artikla – Jäsenvaltioiden mahdollisuus soveltaa alennettua arvonlisäverokantaa tiettyihin tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin – Liitteessä III oleva 14 kohta – Käsite urheilulaitosten käyttöoikeus – Kuntokeskukset – Yksilöllinen ohjaus tai ryhmäohjaus) | 12 |
| 2022/C 424/14 | Asia C-335/21: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla – Espanja) – Vicente v. Delia (Ennakkoratkaisupyyntö – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Direktiivi 93/13/ETY – Kuluttajien kannalta sopimattomat kaupalliset menettelyt – Tehokkuusperiaate – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla – Asianajopalkkioiden perimistä koskeva summaarinen menettely – Palkkiosopimuksen ehtojen mahdollinen kohtuuttomuus – Kansallinen säännöstö, joka ei mahdollista tuomioistuinvalvontaa – 4 artiklan 2 kohta – Poikkeuksen ulottuvuus – Direktiivi 2005/29/EY – 7 artikla – Harhaanjohtava kaupallinen menettely – Asianajajan ja päämiehen välinen sopimus, jossa päämiestä kielletään taloudellisen seuraamuksen uhalla luopumasta kanteesta asianajajan tietämättä tai hänen neuvojensa vastaisesti) | 13 |
| 2022/C 424/15 | Asia C-497/21: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht – Saksa) – SI ym. v. Saksan liittotasavalta (Ennakkoratkaisupyyntö – Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue – Rajavalvonta, turvapaikka ja maahanmuutto – Turvapaikkapolitiikka – Direktiivi 2013/32/EU – Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevat yhteiset menettelyt – Kansainvälistä suojelua koskeva hakemus – Tutkimatta jättämisen perusteet – 2 artiklan q alakohta – Myöhemmän hakemuksen käsite – 33 artiklan 2 kohdan d alakohta – Se, että jäsenvaltio jättää kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tutkimatta sellaisen aiemman hakemuksen hylkäyksen johdosta, jonka asianomainen on tehnyt Tanskan kuningaskunnassa – Tanskan kuningaskunnan tekemä lainvoimainen päätös) | 14 |
| 2022/C 424/16 | Asia C-95/22: Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 6.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Judecătoria Târgu-Mureș – Romania) – Asia, jonka on pannut vireille Delgaz Grid SA (Ennakkoratkaisupyyntö – Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa – SEUT 82 artikla – Tiedonsaantioikeus rikosoikeudellisissa menettelyissä – Henkilön oikeus saada tiedot häntä koskevasta syytteestä – Direktiivi 2012/13/EU – 6 artikan 1 kohta – Soveltamisala – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla – Tehokas oikeussuoja – Rikosoikeudellisen menettelyn kohtuuttoman keston riitauttaminen – Kansallinen säännöstö, jossa tällainen riitauttaminen sallitaan vain rikoksesta epäillyille tai syytetyille – SEUT 267 artikla – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta – Toimivallan selvä puuttuminen) | 15 |
| 2022/C 424/17 | Asia C-271/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil de Prud’hommes d’Agen (Ranska) on esittänyt 21.4.2022 – XT v. Keolis Agen SARL | 16 |
| 2022/C 424/18 | Asia C-272/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil de Prud’hommes d’Agen (Ranska) on esittänyt 21.4.2022 – KH v. Keolis Agen SARL | 16 |
| 2022/C 424/19 | Asia C-273/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil de Prud’hommes d’Agen (Ranska) on esittänyt 21.4.2022 – BX v. Keolis Agen SARL | 17 |
| 2022/C 424/20 | Asia C-274/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil de Prud’hommes d’Agen (Ranska) on esittänyt 21.4.2022 – FH v. Keolis Agen SARL | 17 |
| 2022/C 424/21 | Asia C-275/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil de Prud’hommes d’Agen (Ranska) on esittänyt 21.4.2022 – NW v. Keolis Agen SARL | 18 |
| 2022/C 424/22 | Asia C-320/22 P: Valitus, jonka the airscreen company GmbH & Co. KG on tehnyt 7.3.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-382/21, the airscreen company GmbH & Co. KG v. EUIPO, 12.5.2022 antamasta määräyksestä | 19 |
| 2022/C 424/23 | Asia C-327/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (Kroatia) on esittänyt 16.5.2022 – Centar za restrukturiranje i prodaju v. Prom-VIDIJA d.o.o. | 19 |
| 2022/C 424/24 | Asia C-338/22 P: Valitus, jonka Anna Hrebenyuk on tehnyt 23.3.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-252/21, Anna Hrebenyuk v. EUIPO, 24.5.2022 antamasta tuomiosta | 19 |
| 2022/C 424/25 | Asia C-342/22 P: Valitus, jonka Laboratorios Ern, SA on tehnyt 25.5.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-315/21, Laboratorios Ern v. EUIPO – Nordesta (APIAL), 16.3.2022 antamasta tuomiosta | 20 |
| 2022/C 424/26 | Asia C-471/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia grad (Bulgaria) on esittänyt 13.7.2022 – Agentsia Patna infrastruktura v. Rakovoditel na upravlyavashtia organ na operativna programa Transport 2007–2013 i direktor na direktsia Koordinatsia na programi i proekti v Ministerstvoto na transporta | 20 |
| 2022/C 424/27 | Asia C-472/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugali) on esittänyt 14.7.2022 – NO v. Autoridade Tributária e Aduaneira | 21 |
| 2022/C 424/28 | Asia C-501/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 22.7.2022 – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel) v. Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire | 23 |
| 2022/C 424/29 | Asia C-502/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 22.7.2022 – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel) v. Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire | 23 |
| 2022/C 424/30 | Asia C-503/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 22.7.2022 – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel) v. Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire | 24 |
| 2022/C 424/31 | Asia C-504/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 22.7.2022 – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel) v. Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire | 24 |
| 2022/C 424/32 | Asia C-505/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugali) on esittänyt 25.7.2022 – Deco Proteste – Editores Lda v. Autoridade Tributária e Aduaneira | 25 |
| 2022/C 424/33 | Asia C-508/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Braşov (Romania) on esittänyt 27.7.2022 – KL ja PO v. Administrația Județeană a Finanțelor Publice Brașov | 26 |
| 2022/C 424/34 | Asia C-510/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Înalta Curte de Casație și Justiție (Romania) on esittänyt 28.7.2022 – Romaqua Group SA v. Societatea Națională a Apelor Minerale, Agenția Națională pentru Resurse Minerale | 26 |
| 2022/C 424/35 | Asia C-518/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesarbeitsgericht (Saksa) on esittänyt 3.8.2022 – J.M.P. v. AP Assistenzprofis GmbH | 27 |
| 2022/C 424/36 | Asia C-523/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Apelativen sad Veliko Tarnovo (Bulgaria) on esittänyt 4.8.2022 –UT v. SO | 27 |
| 2022/C 424/37 | Asia C-531/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Puola) on esittänyt 9.8.2022 – Getin Noble Bank ym. | 28 |
| 2022/C 424/38 | Asia C-545/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 15.8.2022 – Air Europa Lineas Aereas v. VO ja GR | 29 |
| 2022/C 424/39 | Asia C-548/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Giudice di pace di Fondi (Italia) on esittänyt 18.8.2022 – M.M. v. Presidenza del Consiglio dei ministri, Ministero della Giustizia ja Ministero dell'Economia e delle Finanze | 29 |
| 2022/C 424/40 | Asia C-562/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rayonen sad Burgas (Bulgaria) on esittänyt 25.8.2022 – JD v. OB | 30 |
| 2022/C 424/41 | Asia C-573/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 26.8.2022 – A, B ja yhdistys C v. Skatteministeriet | 31 |
| 2022/C 424/42 | Asia C-574/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski gradski sad (Bulgaria) on esittänyt 26.8.2022 – Rikosoikeudellinen menettely, jossa syytettyinä ovat CI, VF ja DY | 32 |
| 2022/C 424/43 | Asia C-583/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 7.9.2022 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on MV | 32 |
| 2022/C 424/44 | Asia C-588/22 P: Valitus, jonka Ryanair DAC on tehnyt 7.9.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kymmenes jaosto) asiassa T-657/20, Ryanair v. komissio (Finnair II; Covid-19), 22.6.2022 antamasta tuomiosta | 33 |
| 2022/C 424/45 | Asia C-599/22: Kanne 16.9.2022 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta | 34 |
| 2022/C 424/46 | Asia C-602/22 P: Valitus, jonka ABLV Bank AS, selvitystilassa, on tehnyt 16.9.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kymmenes jaosto) asiassa T-280/18, ABLV Bank v. SRB, 6.7.2022 antamasta tuomiosta | 34 |
| 2022/C 424/47 | Asia C-622/22: Kanne 29.9.2022 – Euroopan komissio v. Maltan tasavalta | 36 |
| | Unionin yleinen tuomioistuin |
| 2022/C 424/48 | Asia T-500/22: Kanne 16.8.2022 – Vleuten Insects and New Generation Nutrition v. komissio | 37 |
| 2022/C 424/49 | Asia T-550/22: Kanne 5.9.2022 – QW v. komissio | 38 |
| 2022/C 424/50 | Asia T-551/22: Kanne 5.9.2022 – QY v. komissio | 39 |
| 2022/C 424/51 | Asia T-553/22: Kanne 6.9.2022 – RC v. komissio | 39 |
| 2022/C 424/52 | Asia T-556/22: Kanne 8.9.2022 – House Foods Group v. CPVO (SK20) | 40 |
| 2022/C 424/53 | Asia T-560/22: Kanne 5.9.2022 – Fachverband Eisenhüttenschlacken v. komissio | 40 |
| 2022/C 424/54 | Asia T-563/22: Kanne 2.9.2022 – VP v. Cedefop | 42 |
| 2022/C 424/55 | Asia T-564/22: Kanne 13.9.2022 – Pierre Balmain v. EUIPO – Story Time (Leijonan pään kuva) | 43 |
| 2022/C 424/56 | Asia T-566/22: Kanne 13.9.2022 – Sports Group Denmark v. EUIPO (ENDURANCE) | 44 |
| 2022/C 424/57 | Asia T-576/22: Kanne 15.9.2022 – Bora Creations v. EUIPO – True Skincare (TRUE SKIN) | 44 |
| 2022/C 424/58 | Asia T-578/22: Kanne 16.9.2022 – Tietosuojavaltuutettu v. parlamentti ja neuvosto | 45 |
| 2022/C 424/59 | Asia T-582/22: Kanne 16.9.2022 – British Airways v. komissio | 46 |
| 2022/C 424/60 | Asia T-587/22: Kanne 22.9.2022 – Crown Holdings and Crown Cork & Seal Deutschland v. komissio | 47 |
| 2022/C 424/61 | Asia T-588/22: Kanne 22.9.2022 – Renco Valore v. komissio | 48 |
| 2022/C 424/62 | Asia T-589/22: Kanne 22.9.2022 – Silgan Holdings ym. v. komissio | 49 |
| 2022/C 424/63 | Asia T-590/22: Kanne 22.9.2022 – Cristescu v. komissio | 50 |
| 2022/C 424/64 | Asia T-592/22: Kanne 22.9.2022 – Liquid Advertising v. EUIPO – Liqui.do (Liquid+Arcade) | 51 |
| 2022/C 424/65 | Asia T-599/22: Kanne 26.9.2022 – Hypo Vorarlberg Bank v. SRB | 51 |
| 2022/C 424/66 | Asia T-600/22: Kanne 26.9.2022 – ST v. Frontex | 53 |
| 2022/C 424/67 | Asia T-605/22: Kanne 27.9.2022 – RT France v. neuvosto | 54 |

V   Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

2022/C 424/02

Yhdistetyt asiat C-793/19 ja C-794/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 20.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Saksan liittotasavalta v. SpaceNet AG (C-793/19) ja Telekom Deutschland GmbH (C-794/19) (Ennakkoratkaisupyyntö – Henkilötietojen käsittely sähköisen viestinnän alalla – Viestinnän luottamuksellisuus – Sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat – Liikennetietojen ja paikkatietojen yleinen ja erotuksetta tapahtuva säilyttäminen – Direktiivi 2002/58/EY – 15 artiklan 1 kohta – Euroopan unionin perusoikeuskirja – 6, 7, 8 ja 11 artikla sekä 52 artiklan 1 kohta – SEU 4 artiklan 2 kohta)

2

2022/C 424/03

Yhdistetyt asiat C-339/20 ja C-397/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 20.9.2022 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Rikosoikeudelliset menettelyt, joissa vastaajina ovat VD (C-339/20) ja SR (C-397/20) (Ennakkoratkaisupyyntö – Rahoituspalvelujen yhtenäismarkkinat – Markkinoiden väärinkäyttö – Sisäpiirikaupat – Direktiivi 2003/6/EY – 12 artiklan 2 kohdan a ja d alakohta – Asetus (EU) N:o 596/2014 – 23 artiklan 2 kohdan g ja h alakohta – Rahoitusmarkkinaviranomaisen (AMF) valvonta- ja tutkintavaltuudet – Yleisen edun mukainen tavoite suojella Euroopan unionin rahoitusmarkkinoiden luotettavuutta ja yleisön luottamusta rahoitusvälineisiin – AMF:n mahdollisuus pyytää sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajan hallussa olevia tietoliikennetietoja – Henkilötietojen käsittely sähköisen viestinnän alalla – Direktiivi 2002/58/EY – 15 artiklan 1 kohta – Euroopan unionin perusoikeuskirja – 7, 8 ja 11 artikla sekä 52 artiklan 1 kohta – Viestinnän luottamuksellisuus – Rajat – Lainsäädäntö, jonka mukaan sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajien on säilytettävä liikennetiedot yleisesti ja erotuksetta – Kansallinen tuomioistuin ei voi rajoittaa ajallisesti sellaisen pätemättömyyttä koskevan toteamuksen vaikutuksia, joka koskee unionin oikeuden kanssa ristiriidassa olevia kansallisia säännöksiä)

3

2022/C 424/04

Yhdistetyt asiat C-475/20–C-482/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Admiral Gaming Network Srl ym. v. Agenzia delle Dogane e dei Monopoli ym. (Ennakkoratkaisupyyntö – Sijoittautumisvapaus – Rajoitukset – Onnenpelit – Rahapeliautomaateilla pelattavien pelien hallinnointia varten myönnettävät konsessiot – Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään konsessionhaltijoilta perittävästä maksusta – Luottamuksensuojan periaate)

4

2022/C 424/05

Yhdistetyt asiat C-518/20 ja C-727/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Bundesarbeitsgericht – Saksa) – XP v. Fraport AG Frankfurt Airport Services Worldwide (C-518/20) ja AR v. St. Vincenz-Krankenhaus GmbH (C-727/20) (Ennakkoratkaisupyyntö – Sosiaalipolitiikka – Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu – Työajan järjestäminen – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohta – Direktiivi 2003/88/EY – 7 artiklan 1 kohta – Oikeus palkalliseen vuosilomaan – Ansiokyvyn täydellinen alentuminen tai työkyvyttömyys viitejakson aikana ilmenneen sairauden vuoksi – Kansallinen säännöstö, jossa säädetään palkallista vuosilomaa koskevien oikeuksien menettämisestä tietyn ajanjakson päättyessä – Työnantajan velvollisuus antaa työntekijälle mahdollisuus käyttää oikeuttaan palkalliseen vuosilomaan)

5

2022/C 424/06

Asia C-538/20: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – Finanzamt B v. W AG (Ennakkoratkaisupyyntö – Sijoittautumisvapaus – SEUT 49 ja SEUT 54 artikla – Ulkomaisen kiinteän toimipaikan lopullisten tappioiden vähentäminen – Valtio, joka on kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyn sopimuksen nojalla luopunut verotusvallastaan – Tilanteiden rinnastettavuus)

6

2022/C 424/07

Yhdistetyt asiat C-619/20 P ja C-620/20 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.9.2022 – Valittajana International Management Group (IMG) ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Kehitysyhteistyö – Kansainvälisen järjestön välillisessä hallinnoinnissa toteuttama unionin talousarvion täytäntöönpano – Päätös olla enää siirtämättä talousarvion toteuttamistehtäviä kansainvälisen järjestön asemaa koskevien epäilyjen vuoksi – Kumoamiskanne – Kumoamistuomion täytäntöönpano – Oikeusvoima – Kumotun toimen antajan velvollisuudet ja toimivalta – Valmisteleva toimi – Tutkittavaksi ottaminen – Korvausvaatimus – Oikeusnormi, jonka tarkoitus on antaa oikeuksia yksityisille – Unionin varainhoitoasetukset – Huolellisuusvelvoite – Kyseisen velvoitteen riittävän ilmeisen laiminlyönnin olemassaolo – Tapauskohtainen konkreettinen tutkinta – Henkinen kärsimys – Asianmukainen ja riittävä hyvitys lainvastaisen toimen kumoamisella – Aineellinen vahinko – Asia, joka ei ole ratkaisukelpoinen – Asian palauttaminen unionin yleiseen tuomioistuimeen)

7

2022/C 424/08

Yhdistetyt asiat C-14/21 ja C-15/21: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 1.8.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia – Italia) – Sea Watch E.V. v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti (C-14/21 ja C-15/21) ja Capitaneria di Porto di Palermo (C-14/21), Capitaneria di Porto di Porto Empedocle (C-15/21) (Ennakkoratkaisupyyntö – Humanitaarisen kansalaisjärjestön harjoittama vaara- tai hätätilanteessa olevien henkilöiden etsintä- ja pelastustoiminta merellä – Aluksiin sovellettava lainsäädäntö – Direktiivi 2009/16/EY – Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimus – Kansainvälinen yleissopimus ihmishengen turvallisuudesta merellä – Lippuvaltion ja satamavaltion toimivalta ja valtuudet – Alusten tarkastaminen ja pysäyttäminen)

8

2022/C 424/09

Asia C-120/21: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesarbeitsgericht – Saksa) – LB v. TO (Ennakkoratkaisupyyntö – Sosiaalipolitiikka – Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu – Työajan järjestäminen – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohta – Direktiivi 2003/88/EY – 7 artikla – Oikeus palkalliseen vuosilomaan – Rahallinen korvaus työsuhteen päätyttyä pitämättä jääneestä lomasta – Kolmen vuoden vanhentumisaika – Alkamisajankohta – Työntekijän asianmukainen tiedottaminen)

9

2022/C 424/10

Asia C-159/21: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Fővárosi Törvényszék – Unkari) – GM v. Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, Alkotmányvédelmi Hivatal ja Terrorelhárítási Központ (Ennakkoratkaisupyyntö – Yhteinen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikka – Direktiivi 2011/95/EU – Pakolaisaseman ja toissijaisen suojeluaseman myöntämisedellytykset – Aseman poistaminen – Direktiivi 2013/32/EU – Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevat yhteiset menettelyt – Kansalliseen turvallisuuteen kohdistuva uhka – Asiantuntijaviranomaisen lausunto – Oikeus tutustua asiakirjoihin)

10

2022/C 424/11

Asia C-215/21: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia no 2 de Las Palmas de Gran Canaria – Espanja) – Zulima v. Servicios prescriptor y medios de pagos EFC SAU (Ennakkoratkaisupyyntö – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Uudistettavissa oleva luottosopimus – Korkoa koskeva kohtuuton sopimusehto – Kuluttajan nostama kanne, jossa vaaditaan sopimuksen toteamista pätemättömäksi – Kuluttajan vaatimusten täyttäminen tuomioistuinmenettelyn ulkopuolella saavutetulla sovinnolla – Oikeudenkäyntikulut, joista kuluttajan on vastattava – Tehokkuusperiaate – Kansallinen säännöstö, joka on omiaan johtamaan siihen, että kuluttaja ei käytä direktiivin 93/13/ETY mukaisia oikeuksiaan)

o

11

2022/C 424/12

Yhdistetyt asiat C-245/21 ja C-248/21: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Bundesrepublik Deutschland vertreten durch Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat v. MA (C-245/21), PB (C-245/21) ja LE (C-248/21) (Ennakkoratkaisupyyntö – Asetus (EU) N:o 604/2013 – Kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittäminen – 27 ja 29 artikla – Asianomaisen henkilön siirto hänen hakemuksensa käsittelystä vastuussa olevaan jäsenvaltioon – Siirron lykkääminen Covid-19-pandemian takia – Siirron toteuttamisen mahdottomuus – Oikeussuoja – Seuraukset siirron määräajalle)

12

2022/C 424/13

Asia C-330/21: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen Afdeling Gent– Belgia) – The Escape Center BVBA v. Belgian valtio (Ennakkoratkaisupyyntö – Verotus – Arvonlisävero – Direktiivi 2006/112/EY – 98 artikla – Jäsenvaltioiden mahdollisuus soveltaa alennettua arvonlisäverokantaa tiettyihin tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin – Liitteessä III oleva 14 kohta – Käsite urheilulaitosten käyttöoikeus – Kuntokeskukset – Yksilöllinen ohjaus tai ryhmäohjaus)

12

2022/C 424/14

Asia C-335/21: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla – Espanja) – Vicente v. Delia (Ennakkoratkaisupyyntö – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Direktiivi 93/13/ETY – Kuluttajien kannalta sopimattomat kaupalliset menettelyt – Tehokkuusperiaate – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla – Asianajopalkkioiden perimistä koskeva summaarinen menettely – Palkkiosopimuksen ehtojen mahdollinen kohtuuttomuus – Kansallinen säännöstö, joka ei mahdollista tuomioistuinvalvontaa – 4 artiklan 2 kohta – Poikkeuksen ulottuvuus – Direktiivi 2005/29/EY – 7 artikla – Harhaanjohtava kaupallinen menettely – Asianajajan ja päämiehen välinen sopimus, jossa päämiestä kielletään taloudellisen seuraamuksen uhalla luopumasta kanteesta asianajajan tietämättä tai hänen neuvojensa vastaisesti)

o

13

2022/C 424/15

Asia C-497/21: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht – Saksa) – SI ym. v. Saksan liittotasavalta (Ennakkoratkaisupyyntö – Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue – Rajavalvonta, turvapaikka ja maahanmuutto – Turvapaikkapolitiikka – Direktiivi 2013/32/EU – Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevat yhteiset menettelyt – Kansainvälistä suojelua koskeva hakemus – Tutkimatta jättämisen perusteet – 2 artiklan q alakohta – Myöhemmän hakemuksen käsite – 33 artiklan 2 kohdan d alakohta – Se, että jäsenvaltio jättää kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tutkimatta sellaisen aiemman hakemuksen hylkäyksen johdosta, jonka asianomainen on tehnyt Tanskan kuningaskunnassa – Tanskan kuningaskunnan tekemä lainvoimainen päätös)

14

2022/C 424/16

Asia C-95/22: Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 6.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Judecătoria Târgu-Mureș – Romania) – Asia, jonka on pannut vireille Delgaz Grid SA (Ennakkoratkaisupyyntö – Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa – SEUT 82 artikla – Tiedonsaantioikeus rikosoikeudellisissa menettelyissä – Henkilön oikeus saada tiedot häntä koskevasta syytteestä – Direktiivi 2012/13/EU – 6 artikan 1 kohta – Soveltamisala – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla – Tehokas oikeussuoja – Rikosoikeudellisen menettelyn kohtuuttoman keston riitauttaminen – Kansallinen säännöstö, jossa tällainen riitauttaminen sallitaan vain rikoksesta epäillyille tai syytetyille – SEUT 267 artikla – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta – Toimivallan selvä puuttuminen)

15

2022/C 424/17

Asia C-271/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil de Prud’hommes d’Agen (Ranska) on esittänyt 21.4.2022 – XT v. Keolis Agen SARL

16

2022/C 424/18

Asia C-272/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil de Prud’hommes d’Agen (Ranska) on esittänyt 21.4.2022 – KH v. Keolis Agen SARL

16

2022/C 424/19

Asia C-273/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil de Prud’hommes d’Agen (Ranska) on esittänyt 21.4.2022 – BX v. Keolis Agen SARL

17

2022/C 424/20

Asia C-274/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil de Prud’hommes d’Agen (Ranska) on esittänyt 21.4.2022 – FH v. Keolis Agen SARL

17

2022/C 424/21

Asia C-275/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil de Prud’hommes d’Agen (Ranska) on esittänyt 21.4.2022 – NW v. Keolis Agen SARL

18

2022/C 424/22

Asia C-320/22 P: Valitus, jonka the airscreen company GmbH & Co. KG on tehnyt 7.3.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-382/21, the airscreen company GmbH & Co. KG v. EUIPO, 12.5.2022 antamasta määräyksestä

19

2022/C 424/23

Asia C-327/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (Kroatia) on esittänyt 16.5.2022 – Centar za restrukturiranje i prodaju v. Prom-VIDIJA d.o.o.

19

2022/C 424/24

Asia C-338/22 P: Valitus, jonka Anna Hrebenyuk on tehnyt 23.3.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-252/21, Anna Hrebenyuk v. EUIPO, 24.5.2022 antamasta tuomiosta

19

2022/C 424/25

Asia C-342/22 P: Valitus, jonka Laboratorios Ern, SA on tehnyt 25.5.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-315/21, Laboratorios Ern v. EUIPO – Nordesta (APIAL), 16.3.2022 antamasta tuomiosta

20

2022/C 424/26

Asia C-471/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia grad (Bulgaria) on esittänyt 13.7.2022 – Agentsia Patna infrastruktura v. Rakovoditel na upravlyavashtia organ na operativna programa Transport 2007–2013 i direktor na direktsia Koordinatsia na programi i proekti v Ministerstvoto na transporta

20

2022/C 424/27

Asia C-472/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugali) on esittänyt 14.7.2022 – NO v. Autoridade Tributária e Aduaneira

21

2022/C 424/28

Asia C-501/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 22.7.2022 – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel) v. Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

23

2022/C 424/29

Asia C-502/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 22.7.2022 – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel) v. Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

23

2022/C 424/30

Asia C-503/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 22.7.2022 – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel) v. Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

24

2022/C 424/31

Asia C-504/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 22.7.2022 – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel) v. Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

24

2022/C 424/32

Asia C-505/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugali) on esittänyt 25.7.2022 – Deco Proteste – Editores Lda v. Autoridade Tributária e Aduaneira

25

2022/C 424/33

Asia C-508/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Braşov (Romania) on esittänyt 27.7.2022 – KL ja PO v. Administrația Județeană a Finanțelor Publice Brașov

26

2022/C 424/34

Asia C-510/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Înalta Curte de Casație și Justiție (Romania) on esittänyt 28.7.2022 – Romaqua Group SA v. Societatea Națională a Apelor Minerale, Agenția Națională pentru Resurse Minerale

26

2022/C 424/35

Asia C-518/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesarbeitsgericht (Saksa) on esittänyt 3.8.2022 – J.M.P. v. AP Assistenzprofis GmbH

27

2022/C 424/36

Asia C-523/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Apelativen sad Veliko Tarnovo (Bulgaria) on esittänyt 4.8.2022 –UT v. SO

27

2022/C 424/37

Asia C-531/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Puola) on esittänyt 9.8.2022 – Getin Noble Bank ym.

28

2022/C 424/38

Asia C-545/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 15.8.2022 – Air Europa Lineas Aereas v. VO ja GR

29

2022/C 424/39

Asia C-548/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Giudice di pace di Fondi (Italia) on esittänyt 18.8.2022 – M.M. v. Presidenza del Consiglio dei ministri, Ministero della Giustizia ja Ministero dell'Economia e delle Finanze

29

2022/C 424/40

Asia C-562/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rayonen sad Burgas (Bulgaria) on esittänyt 25.8.2022 – JD v. OB

30

2022/C 424/41

Asia C-573/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 26.8.2022 – A, B ja yhdistys C v. Skatteministeriet

31

2022/C 424/42

Asia C-574/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski gradski sad (Bulgaria) on esittänyt 26.8.2022 – Rikosoikeudellinen menettely, jossa syytettyinä ovat CI, VF ja DY

32

2022/C 424/43

Asia C-583/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 7.9.2022 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on MV

32

2022/C 424/44

Asia C-588/22 P: Valitus, jonka Ryanair DAC on tehnyt 7.9.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kymmenes jaosto) asiassa T-657/20, Ryanair v. komissio (Finnair II; Covid-19), 22.6.2022 antamasta tuomiosta

33

2022/C 424/45

Asia C-599/22: Kanne 16.9.2022 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta

34

2022/C 424/46

Asia C-602/22 P: Valitus, jonka ABLV Bank AS, selvitystilassa, on tehnyt 16.9.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kymmenes jaosto) asiassa T-280/18, ABLV Bank v. SRB, 6.7.2022 antamasta tuomiosta

34

2022/C 424/47

Asia C-622/22: Kanne 29.9.2022 – Euroopan komissio v. Maltan tasavalta

36

Unionin yleinen tuomioistuin

2022/C 424/48

Asia T-500/22: Kanne 16.8.2022 – Vleuten Insects and New Generation Nutrition v. komissio

37

2022/C 424/49

Asia T-550/22: Kanne 5.9.2022 – QW v. komissio

38

2022/C 424/50

Asia T-551/22: Kanne 5.9.2022 – QY v. komissio

39

2022/C 424/51

Asia T-553/22: Kanne 6.9.2022 – RC v. komissio

39

2022/C 424/52

Asia T-556/22: Kanne 8.9.2022 – House Foods Group v. CPVO (SK20)

40

2022/C 424/53

Asia T-560/22: Kanne 5.9.2022 – Fachverband Eisenhüttenschlacken v. komissio

40

2022/C 424/54

Asia T-563/22: Kanne 2.9.2022 – VP v. Cedefop

42

2022/C 424/55

Asia T-564/22: Kanne 13.9.2022 – Pierre Balmain v. EUIPO – Story Time (Leijonan pään kuva)

43

2022/C 424/56

Asia T-566/22: Kanne 13.9.2022 – Sports Group Denmark v. EUIPO (ENDURANCE)

44

2022/C 424/57

Asia T-576/22: Kanne 15.9.2022 – Bora Creations v. EUIPO – True Skincare (TRUE SKIN)

44

2022/C 424/58

Asia T-578/22: Kanne 16.9.2022 – Tietosuojavaltuutettu v. parlamentti ja neuvosto

45

2022/C 424/59

Asia T-582/22: Kanne 16.9.2022 – British Airways v. komissio

46

2022/C 424/60

Asia T-587/22: Kanne 22.9.2022 – Crown Holdings and Crown Cork & Seal Deutschland v. komissio

47

2022/C 424/61

Asia T-588/22: Kanne 22.9.2022 – Renco Valore v. komissio

48

2022/C 424/62

Asia T-589/22: Kanne 22.9.2022 – Silgan Holdings ym. v. komissio

49

2022/C 424/63

Asia T-590/22: Kanne 22.9.2022 – Cristescu v. komissio

50

2022/C 424/64

Asia T-592/22: Kanne 22.9.2022 – Liquid Advertising v. EUIPO – Liqui.do (Liquid+Arcade)

51

2022/C 424/65

Asia T-599/22: Kanne 26.9.2022 – Hypo Vorarlberg Bank v. SRB

51

2022/C 424/66

Asia T-600/22: Kanne 26.9.2022 – ST v. Frontex

53

2022/C 424/67

Asia T-605/22: Kanne 27.9.2022 – RT France v. neuvosto

54

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/1 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/1

---

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

(2022/C 424/01)

Viimeisin julkaisu

EUVL C 418, 31.10.2022

Luettelo aiemmista julkaisuista

EUVL C 408, 24.10.2022

EUVL C 398, 17.10.2022

EUVL C 389, 10.10.2022

EUVL C 380, 3.10.2022

EUVL C 368, 26.9.2022

EUVL C 359, 19.9.2022

Nämä tekstit ovat saatavilla:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/2 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/2

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 20.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Saksan liittotasavalta v. SpaceNet AG (C-793/19) ja Telekom Deutschland GmbH (C-794/19)

(Yhdistetyt asiat C-793/19 ja C-794/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Henkilötietojen käsittely sähköisen viestinnän alalla - Viestinnän luottamuksellisuus - Sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat - Liikennetietojen ja paikkatietojen yleinen ja erotuksetta tapahtuva säilyttäminen - Direktiivi 2002/58/EY - 15 artiklan 1 kohta - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 6, 7, 8 ja 11 artikla sekä 52 artiklan 1 kohta - SEU 4 artiklan 2 kohta)

(2022/C 424/02)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesverwaltungsgericht

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Saksan liittotasavalta

Vastapuolet: SpaceNet AG (C-793/19) ja Telekom Deutschland GmbH (C-794/19)

Tuomiolauselma

Henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla 12.7.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/58/EY (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi), sellaisena kuin se on muutettuna 25.11.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/136/EY, 15 artiklan 1 kohtaa, luettuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7, 8 ja 11 artiklan sekä 52 artiklan 1 kohdan valossa,

on tulkittava siten, että

se on esteenä kansallisille lainsäädännöllisille toimenpiteille, joissa säädetään ennalta ehkäisevästi liikenne- ja paikkatietojen yleisestä ja erotuksetta tapahtuvasta säilyttämisestä vakavan rikollisuuden torjumiseksi ja yleistä turvallisuutta koskevien vakavien uhkien ehkäisemiseksi;

se ei ole esteenä kansallisille lainsäädännöllisille toimenpiteille, joissa

| — | sallitaan kansallisen turvallisuuden takaamiseksi se, että sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat määrätään säilyttämään liikenne- ja paikkatiedot yleisesti ja erotuksetta tilanteissa, joissa asianomaisen jäsenvaltion kansalliseen turvallisuuteen kohdistuu vakava uhka, joka osoittautuu todelliseksi ja olemassa olevaksi tai ennakoitavissa olevaksi, ja joko tuomioistuin tai riippumaton hallinnollinen elin, jonka ratkaisu on sitova, voi kohdistaa päätökseen, jolla tällainen määräys annetaan, tehokasta valvontaa, jolla pyritään tarkastamaan, että kyseessä on jokin näistä tilanteista ja että niitä edellytyksiä ja takeita, joista on säädettävä, noudatetaan; mainittu määräys voidaan antaa ainoastaan ajanjaksoksi, joka on rajoitettu täysin välttämättömään mutta jota voidaan jatkaa, jos kyseinen uhka on edelleen olemassa |
| --- | --- |

—

sallitaan kansallisen turvallisuuden takaamiseksi se, että sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat määrätään säilyttämään liikenne- ja paikkatiedot yleisesti ja erotuksetta tilanteissa, joissa asianomaisen jäsenvaltion kansalliseen turvallisuuteen kohdistuu vakava uhka, joka osoittautuu todelliseksi ja olemassa olevaksi tai ennakoitavissa olevaksi, ja joko tuomioistuin tai riippumaton hallinnollinen elin, jonka ratkaisu on sitova, voi kohdistaa päätökseen, jolla tällainen määräys annetaan, tehokasta valvontaa, jolla pyritään tarkastamaan, että kyseessä on jokin näistä tilanteista ja että niitä edellytyksiä ja takeita, joista on säädettävä, noudatetaan; mainittu määräys voidaan antaa ainoastaan ajanjaksoksi, joka on rajoitettu täysin välttämättömään mutta jota voidaan jatkaa, jos kyseinen uhka on edelleen olemassa

| — | säädetään kansallisen turvallisuuden takaamiseksi, vakavan rikollisuuden torjumiseksi ja yleiseen turvallisuuteen kohdistuvien vakavien uhkien ehkäisemiseksi liikenne- ja paikkatietojen kohdennetusta säilyttämisestä, joka on objektiivisten ja syrjimättömien seikkojen perusteella rajattu asianomaisten henkilöiden ryhmien mukaan tai maantieteellisen kriteerin avulla ajanjaksoksi, joka on rajoitettu täysin välttämättömään mutta jota voidaan jatkaa |
| --- | --- |

—

säädetään kansallisen turvallisuuden takaamiseksi, vakavan rikollisuuden torjumiseksi ja yleiseen turvallisuuteen kohdistuvien vakavien uhkien ehkäisemiseksi liikenne- ja paikkatietojen kohdennetusta säilyttämisestä, joka on objektiivisten ja syrjimättömien seikkojen perusteella rajattu asianomaisten henkilöiden ryhmien mukaan tai maantieteellisen kriteerin avulla ajanjaksoksi, joka on rajoitettu täysin välttämättömään mutta jota voidaan jatkaa

| — | säädetään kansallisen turvallisuuden takaamiseksi, vakavan rikollisuuden torjumiseksi ja yleiseen turvallisuuteen kohdistuvien vakavien uhkien ehkäisemiseksi liittymän lähteelle annettujen IP-osoitteiden yleisestä ja erotuksettomasta säilyttämisestä ajanjaksoksi, joka on rajoitettu täysin välttämättömään |
| --- | --- |

—

säädetään kansallisen turvallisuuden takaamiseksi, vakavan rikollisuuden torjumiseksi ja yleiseen turvallisuuteen kohdistuvien vakavien uhkien ehkäisemiseksi liittymän lähteelle annettujen IP-osoitteiden yleisestä ja erotuksettomasta säilyttämisestä ajanjaksoksi, joka on rajoitettu täysin välttämättömään

| — | säädetään kansallisen turvallisuuden suojaamiseksi, rikollisuuden torjumiseksi ja yleisen turvallisuuden suojaamiseksi sähköisten viestintävälineiden käyttäjien henkilöllisyyttä koskevien tietojen yleisestä ja erotuksetta tapahtuvasta säilyttämisestä ja |
| --- | --- |

—

säädetään kansallisen turvallisuuden suojaamiseksi, rikollisuuden torjumiseksi ja yleisen turvallisuuden suojaamiseksi sähköisten viestintävälineiden käyttäjien henkilöllisyyttä koskevien tietojen yleisestä ja erotuksetta tapahtuvasta säilyttämisestä ja

| — | sallitaan vakavan rikollisuuden torjumiseksi ja varsinkin kansallisen turvallisuuden takaamiseksi se, että sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat määrätään toimivaltaisen viranomaisen päätöksellä, johon kohdistuu tehokas tuomioistuinvalvonta, varmistamaan nopeasti kyseisten palveluntarjoajien käytössä olevien liikenne- ja paikkatietojen säilyttäminen tietyn ajan,
  jos näillä toimenpiteillä varmistetaan selvin ja täsmällisin säännöin, että kyseessä olevien tietojen säilyttämisen ehtona on, että näihin toimenpiteisiin liittyviä aineellisia ja menettelyllisiä edellytyksiä noudatetaan, ja että asianomaisilla henkilöillä on tehokkaat takeet väärinkäytön vaaroja vastaan. |
| --- | --- |

—

sallitaan vakavan rikollisuuden torjumiseksi ja varsinkin kansallisen turvallisuuden takaamiseksi se, että sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat määrätään toimivaltaisen viranomaisen päätöksellä, johon kohdistuu tehokas tuomioistuinvalvonta, varmistamaan nopeasti kyseisten palveluntarjoajien käytössä olevien liikenne- ja paikkatietojen säilyttäminen tietyn ajan,

jos näillä toimenpiteillä varmistetaan selvin ja täsmällisin säännöin, että kyseessä olevien tietojen säilyttämisen ehtona on, että näihin toimenpiteisiin liittyviä aineellisia ja menettelyllisiä edellytyksiä noudatetaan, ja että asianomaisilla henkilöillä on tehokkaat takeet väärinkäytön vaaroja vastaan.

---

(1)  EUVL C 45, 10.2.2020.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/3 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/3

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 20.9.2022 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Rikosoikeudelliset menettelyt, joissa vastaajina ovat VD (C-339/20) ja SR (C-397/20)

(Yhdistetyt asiat C-339/20 ja C-397/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Rahoituspalvelujen yhtenäismarkkinat - Markkinoiden väärinkäyttö - Sisäpiirikaupat - Direktiivi 2003/6/EY - 12 artiklan 2 kohdan a ja d alakohta - Asetus (EU) N:o 596/2014 - 23 artiklan 2 kohdan g ja h alakohta - Rahoitusmarkkinaviranomaisen (AMF) valvonta- ja tutkintavaltuudet - Yleisen edun mukainen tavoite suojella Euroopan unionin rahoitusmarkkinoiden luotettavuutta ja yleisön luottamusta rahoitusvälineisiin - AMF:n mahdollisuus pyytää sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajan hallussa olevia tietoliikennetietoja - Henkilötietojen käsittely sähköisen viestinnän alalla - Direktiivi 2002/58/EY - 15 artiklan 1 kohta - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 7, 8 ja 11 artikla sekä 52 artiklan 1 kohta - Viestinnän luottamuksellisuus - Rajat - Lainsäädäntö, jonka mukaan sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajien on säilytettävä liikennetiedot yleisesti ja erotuksetta - Kansallinen tuomioistuin ei voi rajoittaa ajallisesti sellaisen pätemättömyyttä koskevan toteamuksen vaikutuksia, joka koskee unionin oikeuden kanssa ristiriidassa olevia kansallisia säännöksiä)

(2022/C 424/03)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour de cassation

Rikosoikeudellisten menettelyjen asianosaiset pääasioissa

VD (C-339/20) ja SR (C-397/20)

Tuomiolauselma

| 1) | Sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) 28.1.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY 12 artiklan 2 kohdan a ja d alakohdan sekä markkinoiden väärinkäytöstä (markkinoiden väärinkäyttöasetus) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY ja komission direktiivien 2003/124/EY, 2003/125/EY ja 2004/72/EY kumoamisesta 16.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 596/2014 23 artiklan 2 kohdan g ja h alakohtaa, luettuina yhdessä henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi) 12.7.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/58/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 25.11.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/136/EY, kanssa ja luettuina Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7, 8 ja 11 artiklan sekä 52 artiklan 1 kohdan valossa,
  on tulkittava siten, että
  että ne ovat esteenä lainsäädäntötoimenpiteille, joilla säädetään ennaltaehkäisevästi markkinoiden väärinkäyttöön liittyvien rikosten, joihin sisäpiirikaupat kuuluvat, torjumiseksi tietoliikennetietojen säilyttämisestä yleisesti ja erotuksetta vuoden ajan niiden tallennuspäivästä. |
| --- | --- |

1)

Sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) 28.1.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY 12 artiklan 2 kohdan a ja d alakohdan sekä markkinoiden väärinkäytöstä (markkinoiden väärinkäyttöasetus) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY ja komission direktiivien 2003/124/EY, 2003/125/EY ja 2004/72/EY kumoamisesta 16.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 596/2014 23 artiklan 2 kohdan g ja h alakohtaa, luettuina yhdessä henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi) 12.7.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/58/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 25.11.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/136/EY, kanssa ja luettuina Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7, 8 ja 11 artiklan sekä 52 artiklan 1 kohdan valossa,

on tulkittava siten, että

että ne ovat esteenä lainsäädäntötoimenpiteille, joilla säädetään ennaltaehkäisevästi markkinoiden väärinkäyttöön liittyvien rikosten, joihin sisäpiirikaupat kuuluvat, torjumiseksi tietoliikennetietojen säilyttämisestä yleisesti ja erotuksetta vuoden ajan niiden tallennuspäivästä.

| 2) | Unionin oikeutta
  on tulkittava siten, että
  sen on esteenä sille, että kansallinen tuomioistuin rajoittaa ajallisesti sellaisen pätemättömyyttä koskevan toteamuksen vaikutuksia, joka sen on tehtävä kansallisen oikeuden nojalla sellaisten kansallisen säännösten osalta, joiden mukaan sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajien on yhtäältä säilytettävä tietoliikennetietoja yleisesti ja erotuksetta ja joissa toisaalta sallitaan tällaisten tietojen toimittaminen rahoitusalan toimivaltaiselle viranomaiselle edellyttämättä tuomioistuimen tai riippumattoman hallintoviranomaisen ennakkolupaa, sen vuoksi, että kyseiset säännökset ovat ristiriidassa direktiivin 2002/58, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136, 15 artiklan 1 kohdan, luettuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan valossa, kanssa. Sellaisten todisteiden hyväksyttävyys, jotka on saatu unionin oikeuden vastaisten kansallisten säännösten nojalla, kuuluu jäsenvaltioiden menettelyllisen itsemääräämisoikeuden periaatteen mukaisesti kansallisen oikeuden alaan, edellyttäen, että erityisesti vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteita noudatetaan. |
| --- | --- |

2)

Unionin oikeutta

on tulkittava siten, että

sen on esteenä sille, että kansallinen tuomioistuin rajoittaa ajallisesti sellaisen pätemättömyyttä koskevan toteamuksen vaikutuksia, joka sen on tehtävä kansallisen oikeuden nojalla sellaisten kansallisen säännösten osalta, joiden mukaan sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajien on yhtäältä säilytettävä tietoliikennetietoja yleisesti ja erotuksetta ja joissa toisaalta sallitaan tällaisten tietojen toimittaminen rahoitusalan toimivaltaiselle viranomaiselle edellyttämättä tuomioistuimen tai riippumattoman hallintoviranomaisen ennakkolupaa, sen vuoksi, että kyseiset säännökset ovat ristiriidassa direktiivin 2002/58, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136, 15 artiklan 1 kohdan, luettuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan valossa, kanssa. Sellaisten todisteiden hyväksyttävyys, jotka on saatu unionin oikeuden vastaisten kansallisten säännösten nojalla, kuuluu jäsenvaltioiden menettelyllisen itsemääräämisoikeuden periaatteen mukaisesti kansallisen oikeuden alaan, edellyttäen, että erityisesti vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteita noudatetaan.

---

(1)  EUVL C 359, 26.10.2020.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/4 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/4

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Admiral Gaming Network Srl ym. v. Agenzia delle Dogane e dei Monopoli ym.

(Yhdistetyt asiat C-475/20–C-482/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Sijoittautumisvapaus - Rajoitukset - Onnenpelit - Rahapeliautomaateilla pelattavien pelien hallinnointia varten myönnettävät konsessiot - Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään konsessionhaltijoilta perittävästä maksusta - Luottamuksensuojan periaate)

(2022/C 424/04)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Consiglio di Stato

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Admiral Gaming Network Srl (C-475/20), Cirsa Italia SpA (C-476/20), Codere Network SpA (C-477/20), Gamenet SpA (C-478/20), NTS Network SpA (C-479/20), Sisal Entertainment SpA (C-480/20), Snaitech SpA, aiemmin Cogetech SpA (C-481/20) ja Snaitech SpA, aiemmin Snai SpA (C-482/20)

Vastapuolet: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-475/20 ja C-477/20), Presidenza del Consiglio dei Ministri (C-475/20, C-477/20 ja C-481/20), IGT Lottery SpA, aiemmin Lottomatica Holding Srl (C-475/20) ja Se. Ma. di Francesco Senese (C-481/20)

Muut osapuolet: Lottomatica Videolot Rete SpA (C-475/20) ja Coordinamento delle associazioni per la tutela dell’ambiente e dei diritti degli utenti e consumatori (Codacons) (C-476/20, C-478/20, C-480/20ja C-482/20) ym.

Tuomiolauselma

| 1) | SEUT 49 artiklaa on tulkittava siten, että jos on osoitettu, että kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään maksusta, jolla alennetaan rahapeliautomaateilla pelattavista peleistä vastaavien konsessionhaltijoiden palkkioita, merkitsee tässä EUT-sopimuksen määräyksessä taatun vapauden rajoitusta, kyseinen määräys on esteenä sille, että tällainen rajoitus voitaisiin oikeuttaa yksinomaan julkisen talouden vakauttamiseen liittyviin seikkoihin perustuvilla tavoitteilla. |
| --- | --- |

1)

SEUT 49 artiklaa on tulkittava siten, että jos on osoitettu, että kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään maksusta, jolla alennetaan rahapeliautomaateilla pelattavista peleistä vastaavien konsessionhaltijoiden palkkioita, merkitsee tässä EUT-sopimuksen määräyksessä taatun vapauden rajoitusta, kyseinen määräys on esteenä sille, että tällainen rajoitus voitaisiin oikeuttaa yksinomaan julkisen talouden vakauttamiseen liittyviin seikkoihin perustuvilla tavoitteilla.

| 2) | Jos SEUT 49 artiklaa on sovellettava, luottamuksensuojan periaatetta on tulkittava siten, että se ei lähtökohtaisesti ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jolla alennetaan väliaikaisesti yhtiöiden ja asianomaisen jäsenvaltion viranomaisten välisissä konsessiosopimuksissa sovittua konsessionhaltijoille maksettavaa korvausta näiden sopimusten voimassaoloaikana, paitsi jos tämän alennuksen suuruus ja sen vaikutus konsessionhaltijoiden tekemien investointien kannattavuuteen ja kyseisen toimenpiteen mahdollinen äkillisyys ja ennakoimattomuus huomioon ottaen on katsottava, ettei kyseisille konsessionhaltijoille ole annettu riittävästi aikaa sopeutua uuteen tilanteeseen. |
| --- | --- |

2)

Jos SEUT 49 artiklaa on sovellettava, luottamuksensuojan periaatetta on tulkittava siten, että se ei lähtökohtaisesti ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jolla alennetaan väliaikaisesti yhtiöiden ja asianomaisen jäsenvaltion viranomaisten välisissä konsessiosopimuksissa sovittua konsessionhaltijoille maksettavaa korvausta näiden sopimusten voimassaoloaikana, paitsi jos tämän alennuksen suuruus ja sen vaikutus konsessionhaltijoiden tekemien investointien kannattavuuteen ja kyseisen toimenpiteen mahdollinen äkillisyys ja ennakoimattomuus huomioon ottaen on katsottava, ettei kyseisille konsessionhaltijoille ole annettu riittävästi aikaa sopeutua uuteen tilanteeseen.

---

(1)  EUVL C 28, 25.1.2021.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/5 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/5

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Bundesarbeitsgericht – Saksa) – XP v. Fraport AG Frankfurt Airport Services Worldwide (C-518/20) ja AR v. St. Vincenz-Krankenhaus GmbH (C-727/20)

(Yhdistetyt asiat C-518/20 ja C-727/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu - Työajan järjestäminen - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohta - Direktiivi 2003/88/EY - 7 artiklan 1 kohta - Oikeus palkalliseen vuosilomaan - Ansiokyvyn täydellinen alentuminen tai työkyvyttömyys viitejakson aikana ilmenneen sairauden vuoksi - Kansallinen säännöstö, jossa säädetään palkallista vuosilomaa koskevien oikeuksien menettämisestä tietyn ajanjakson päättyessä - Työnantajan velvollisuus antaa työntekijälle mahdollisuus käyttää oikeuttaan palkalliseen vuosilomaan)

(2022/C 424/05)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesarbeitsgericht

Pääasioiden asianosaiset

Valittajat: XP (C-518/20) ja AR (C-727/20)

Vastapuolet: Fraport AG Frankfurt Airport Services Worldwide (C-518/20) ja St. Vincenz-Krankenhaus GmbH (C-727/20)

Tuomiolauselma

Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklaa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohtaa

on tulkittava siten, että

ne ovat esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan työntekijän oikeus palkalliseen vuosilomaan, joka on ansaittu sellaiselta viitejaksolta, jona kyseinen työntekijä on tosiasiallisesti työskennellyt ennen kuin hänen ansiokykynsä on täydellisesti alentunut tai hänestä on tullut työkyvytön sittemmin jatkuneen sairauden vuoksi, voi lakata joko kansallisessa oikeudessa sallitun, loman siirtämiselle varatun ajanjakson päättyessä tai myöhemmin myös silloin, kun työnantaja ei ole antanut työntekijälle hyvissä ajoin mahdollisuutta käyttää tätä oikeutta.

---

(1)  EUVL C 19, 18.1.2021.

EUVL C 169, 3.5.2021.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/6 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/6

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – Finanzamt B v. W AG

(Asia C-538/20) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Sijoittautumisvapaus - SEUT 49 ja SEUT 54 artikla - Ulkomaisen kiinteän toimipaikan lopullisten tappioiden vähentäminen - Valtio, joka on kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyn sopimuksen nojalla luopunut verotusvallastaan - Tilanteiden rinnastettavuus)

(2022/C 424/06)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesfinanzhof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Finanzamt B

Vastapuoli: W AG

Muu osapuoli: Bundesministerium der Finanzen

Tuomiolauselma

SEUT 49 ja SEUT 54 artiklaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä jäsenvaltion verojärjestelmälle, joka estää kotimaista yhtiötä vähentämästä veronalaisesta voitostaan toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan kiinteän toimipaikan lopullisia tappioita siinä tapauksessa, että asuinjäsenvaltio on kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyn sopimuksen nojalla luopunut vallastaan verottaa kyseisen kiinteän toimipaikan tuloksia.

---

(1)  EUVL C 35, 1.2.2021.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/7 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/7

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.9.2022 – Valittajana International Management Group (IMG) ja muuna osapuolena Euroopan komissio

(Yhdistetyt asiat C-619/20 P ja C-620/20 P) (1)

(Muutoksenhaku - Kehitysyhteistyö - Kansainvälisen järjestön välillisessä hallinnoinnissa toteuttama unionin talousarvion täytäntöönpano - Päätös olla enää siirtämättä talousarvion toteuttamistehtäviä kansainvälisen järjestön asemaa koskevien epäilyjen vuoksi - Kumoamiskanne - Kumoamistuomion täytäntöönpano - Oikeusvoima - Kumotun toimen antajan velvollisuudet ja toimivalta - Valmisteleva toimi - Tutkittavaksi ottaminen - Korvausvaatimus - Oikeusnormi, jonka tarkoitus on antaa oikeuksia yksityisille - Unionin varainhoitoasetukset - Huolellisuusvelvoite - Kyseisen velvoitteen riittävän ilmeisen laiminlyönnin olemassaolo - Tapauskohtainen konkreettinen tutkinta - Henkinen kärsimys - Asianmukainen ja riittävä hyvitys lainvastaisen toimen kumoamisella - Aineellinen vahinko - Asia, joka ei ole ratkaisukelpoinen - Asian palauttaminen unionin yleiseen tuomioistuimeen)

(2022/C 424/07)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: International Management Group (IMG) (edustajat: asianajajat J.-Y. de Cara ja L. Levi)

Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Baquero Cruz ja J. Norris)

Tuomiolauselma

| 1) | Asiat C-619/20 P ja C-620/19 P yhdistetään tuomion antamista varten. |
| --- | --- |

1)

Asiat C-619/20 P ja C-620/19 P yhdistetään tuomion antamista varten.

| 2) | Valitus asiassa C-619/20 P hylätään. |
| --- | --- |

2)

Valitus asiassa C-619/20 P hylätään.

| 3) | Unionin yleisen tuomioistuimen 9.9.2020 antama tuomio IMG v. komissio (T-381/15 RENV, EU:T:2020:406) kumotaan siltä osin kuin siinä hylätään perusteettomana International Management Groupin (IMG) korvausvaatimus, joka liittyy vahinkoon, joka on väitetysti aiheutunut sille 8.5.2015 päivättyyn kirjeeseen sisältyneestä Euroopan komission päätöksestä olla enää tekemättä sen kanssa uusia valtuutussopimuksia välillisestä hallinnoinnista. |
| --- | --- |

3)

Unionin yleisen tuomioistuimen 9.9.2020 antama tuomio IMG v. komissio (T-381/15 RENV, EU:T:2020:406) kumotaan siltä osin kuin siinä hylätään perusteettomana International Management Groupin (IMG) korvausvaatimus, joka liittyy vahinkoon, joka on väitetysti aiheutunut sille 8.5.2015 päivättyyn kirjeeseen sisältyneestä Euroopan komission päätöksestä olla enää tekemättä sen kanssa uusia valtuutussopimuksia välillisestä hallinnoinnista.

| 4) | Valitus asiassa C-620/20 P hylätään muilta osin. |
| --- | --- |

4)

Valitus asiassa C-620/20 P hylätään muilta osin.

| 5) | Valitus asiassa T-381/15 RENV hylätään siltä osin kuin se koskee korvausta henkisestä kärsimyksestä, joka on aiheutunut International Management Groupille (IMG) tämän tuomiolauselman kolmannessa kohdassa tarkoitetusta päätöksestä. |
| --- | --- |

5)

Valitus asiassa T-381/15 RENV hylätään siltä osin kuin se koskee korvausta henkisestä kärsimyksestä, joka on aiheutunut International Management Groupille (IMG) tämän tuomiolauselman kolmannessa kohdassa tarkoitetusta päätöksestä.

| 6) | Asia T-381/15 RENV palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta tämä lausuu tämän tuomiolauselman kolmannessa kohdassa tarkoitetusta vaatimuksesta siltä osin kuin se koskee aineellista vahinkoa, johon International Management Group (IMG) on vedonnut. |
| --- | --- |

6)

Asia T-381/15 RENV palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta tämä lausuu tämän tuomiolauselman kolmannessa kohdassa tarkoitetusta vaatimuksesta siltä osin kuin se koskee aineellista vahinkoa, johon International Management Group (IMG) on vedonnut.

| 7) | International Management Group (IMG) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut asiassa C-619/20 P. |
| --- | --- |

7)

International Management Group (IMG) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut asiassa C-619/20 P.

| 8) | Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin asioissa C-620/20 P ja T-381/15 RENV. |
| --- | --- |

8)

Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin asioissa C-620/20 P ja T-381/15 RENV.

---

(1)  EUVL C 28, 25.1.2021.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/8 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/8

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 1.8.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia – Italia) – Sea Watch E.V. v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti (C-14/21 ja C-15/21) ja Capitaneria di Porto di Palermo (C-14/21), Capitaneria di Porto di Porto Empedocle (C-15/21)

(Yhdistetyt asiat C-14/21 ja C-15/21) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Humanitaarisen kansalaisjärjestön harjoittama vaara- tai hätätilanteessa olevien henkilöiden etsintä- ja pelastustoiminta merellä - Aluksiin sovellettava lainsäädäntö - Direktiivi 2009/16/EY - Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimus - Kansainvälinen yleissopimus ihmishengen turvallisuudesta merellä - Lippuvaltion ja satamavaltion toimivalta ja valtuudet - Alusten tarkastaminen ja pysäyttäminen)

(2022/C 424/08)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Sea Watch E.V.

Vastapuolet: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti (C-14/21 ja C-15/21), Capitaneria di Porto di Palermo (C-14/21), Capitaneria di Porto di Porto Empedocle (C-15/21)

Tuomiolauselma

| 1) | Satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta 23.4.2009 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2009/16/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 15.11.2017 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä (EU) 2017/2110,
  on tulkittava siten, että






  — | sitä sovelletaan aluksiin, jotka lippuvaltio on luokitellut ja sertifioinut rahtialuksiksi ja joita humanitaarinen järjestö käyttää käytännössä järjestelmällisesti ei-kaupalliseen toimintaan eli vaara- tai hätätilanteessa olevien ihmisten etsintä- ja pelastustoimintaan merellä, ja että |
| --- | --- | --- |

1)

Satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta 23.4.2009 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2009/16/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 15.11.2017 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä (EU) 2017/2110,

on tulkittava siten, että

—

sitä sovelletaan aluksiin, jotka lippuvaltio on luokitellut ja sertifioinut rahtialuksiksi ja joita humanitaarinen järjestö käyttää käytännössä järjestelmällisesti ei-kaupalliseen toimintaan eli vaara- tai hätätilanteessa olevien ihmisten etsintä- ja pelastustoimintaan merellä, ja että

| — | kyseinen direktiivi on esteenä sille, että sen täytäntöön panemiseksi annetussa kansallisessa lainsäädännössä rajoitetaan sen soveltaminen aluksiin, joita käytetään kaupalliseen toimintaan. |
| --- | --- |

—

kyseinen direktiivi on esteenä sille, että sen täytäntöön panemiseksi annetussa kansallisessa lainsäädännössä rajoitetaan sen soveltaminen aluksiin, joita käytetään kaupalliseen toimintaan.

| 2) | Direktiivin 2009/16, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2017/2110, 11 artiklan b alakohtaa, luettuna yhdessä kyseisen direktiivin, sellaisena kuin se on muutettuna, liitteessä I olevan II osan kanssa, on tulkittava siten, että satamavaltio voi tehdä lisätarkastuksen alukselle, joka harjoittaa järjestelmällisesti etsintä- ja pelastustoimintaa ja joka on jossain sen satamassa tai sen lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä, sen jälkeen, kun kyseinen alus on tullut sen vesille ja kun toimenpiteet niiden henkilöiden, joille aluksen päällikkö on päättänyt antaa apua, siirtämiseksi toiseen alukseen tai maihin on saatettu kokonaisuudessaan päätökseen, jos kyseinen valtio on todennut oikeudellisten seikkojen ja yksityiskohtaisten tosiseikkojen perusteella, että on olemassa vahvaa näyttöä siitä, että alus aiheuttaa vaaraa terveydelle, turvallisuudelle, aluksen työoloille tai ympäristölle, kun otetaan huomioon sen käytölle asetetut vaatimukset. |
| --- | --- |

2)

Direktiivin 2009/16, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2017/2110, 11 artiklan b alakohtaa, luettuna yhdessä kyseisen direktiivin, sellaisena kuin se on muutettuna, liitteessä I olevan II osan kanssa, on tulkittava siten, että satamavaltio voi tehdä lisätarkastuksen alukselle, joka harjoittaa järjestelmällisesti etsintä- ja pelastustoimintaa ja joka on jossain sen satamassa tai sen lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä, sen jälkeen, kun kyseinen alus on tullut sen vesille ja kun toimenpiteet niiden henkilöiden, joille aluksen päällikkö on päättänyt antaa apua, siirtämiseksi toiseen alukseen tai maihin on saatettu kokonaisuudessaan päätökseen, jos kyseinen valtio on todennut oikeudellisten seikkojen ja yksityiskohtaisten tosiseikkojen perusteella, että on olemassa vahvaa näyttöä siitä, että alus aiheuttaa vaaraa terveydelle, turvallisuudelle, aluksen työoloille tai ympäristölle, kun otetaan huomioon sen käytölle asetetut vaatimukset.

| 3) | Direktiivin 2009/16, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2017/2110, 13 artiklaa on tulkittava siten, että kyseisen artiklan nojalla järjestetyssä yksityiskohtaisessa tarkastuksessa satamavaltiolla on valtuudet ottaa huomioon, että alusta, joka on lippuvaltiossa luokiteltu ja sertifioitu rahtialukseksi, käytetään järjestelmällisesti vaara- tai hätätilanteessa olevien henkilöiden etsintä- ja pelastustoimintaan merellä, pyrkiessään tarkastuksensa yhteydessä arvioimaan oikeudellisten seikkojen ja yksityiskohtaisten tosiseikkojen perusteella, aiheuttaako alus vaaraa ihmisille, omaisuudelle tai ympäristölle, kun otetaan huomioon sen käytölle asetetut vaatimukset. Satamavaltiolla ei sitä vastoin ole valtuuksia vaatia näyttöä siitä, että kyseisellä aluksella on hallussaan muita sertifikaatteja kuin ne, jotka lippuvaltio on sille myöntänyt, tai että se täyttää toiseen luokitukseen sovellettavat vaatimukset kokonaisuudessaan. |
| --- | --- |

3)

Direktiivin 2009/16, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2017/2110, 13 artiklaa on tulkittava siten, että kyseisen artiklan nojalla järjestetyssä yksityiskohtaisessa tarkastuksessa satamavaltiolla on valtuudet ottaa huomioon, että alusta, joka on lippuvaltiossa luokiteltu ja sertifioitu rahtialukseksi, käytetään järjestelmällisesti vaara- tai hätätilanteessa olevien henkilöiden etsintä- ja pelastustoimintaan merellä, pyrkiessään tarkastuksensa yhteydessä arvioimaan oikeudellisten seikkojen ja yksityiskohtaisten tosiseikkojen perusteella, aiheuttaako alus vaaraa ihmisille, omaisuudelle tai ympäristölle, kun otetaan huomioon sen käytölle asetetut vaatimukset. Satamavaltiolla ei sitä vastoin ole valtuuksia vaatia näyttöä siitä, että kyseisellä aluksella on hallussaan muita sertifikaatteja kuin ne, jotka lippuvaltio on sille myöntänyt, tai että se täyttää toiseen luokitukseen sovellettavat vaatimukset kokonaisuudessaan.

| 4) | Direktiivin 2009/16, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2017/2110, 19 artiklaa on tulkittava siten, että jos todetaan, että alusta, jota käytetään käytännössä järjestelmällisesti vaara- tai hätätilanteessa olevien henkilöiden etsintä- ja pelastustoimintaan merellä, vaikka lippuvaltiona oleva jäsenvaltio on luokitellut ja sertifioinut sen rahtialukseksi, on käytetty tavalla, joka aiheuttaa vaaraa ihmisille, omaisuudelle tai ympäristölle, satamavaltiona oleva jäsenvaltio ei voi asettaa tämän aluksen pysäyttämättä jättämisen tai pysäyttämispäätöksen kumoamisen edellytykseksi sitä, että sillä on kyseiseen toimintaan tarkoitetut sertifikaatit ja että se täyttää kaikki vastaavat määräykset. Sitä vastoin kyseinen jäsenvaltio voi velvoittaa toteuttamaan turvallisuutta, ympäristön pilaantumisen ehkäisemistä ja aluksen elin- ja työoloja koskevia korjaavia toimenpiteitä, jos nämä korjaavat toimenpiteet ovat perusteltuja sen vuoksi, että aluksessa on puutteita, jotka aiheuttavat ilmeistä vaaraa turvallisuudelle, terveydelle tai ympäristölle ja joiden vuoksi alusta on mahdotonta kuljettaa meriturvallisuuden vaatimusten mukaisesti. Näiden korjaavien toimenpiteiden on oltava tarkoitukseensa nähden asianmukaisia, tarpeellisia ja oikeasuhteisia. Lisäksi satamavaltion on niitä määrätessään ja toteuttaessaan tehtävä lippuvaltion kanssa vilpitöntä yhteistyötä, jossa molemmat valtiot kunnioittavat toistensa toimivaltuuksia. |
| --- | --- |

4)

Direktiivin 2009/16, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2017/2110, 19 artiklaa on tulkittava siten, että jos todetaan, että alusta, jota käytetään käytännössä järjestelmällisesti vaara- tai hätätilanteessa olevien henkilöiden etsintä- ja pelastustoimintaan merellä, vaikka lippuvaltiona oleva jäsenvaltio on luokitellut ja sertifioinut sen rahtialukseksi, on käytetty tavalla, joka aiheuttaa vaaraa ihmisille, omaisuudelle tai ympäristölle, satamavaltiona oleva jäsenvaltio ei voi asettaa tämän aluksen pysäyttämättä jättämisen tai pysäyttämispäätöksen kumoamisen edellytykseksi sitä, että sillä on kyseiseen toimintaan tarkoitetut sertifikaatit ja että se täyttää kaikki vastaavat määräykset. Sitä vastoin kyseinen jäsenvaltio voi velvoittaa toteuttamaan turvallisuutta, ympäristön pilaantumisen ehkäisemistä ja aluksen elin- ja työoloja koskevia korjaavia toimenpiteitä, jos nämä korjaavat toimenpiteet ovat perusteltuja sen vuoksi, että aluksessa on puutteita, jotka aiheuttavat ilmeistä vaaraa turvallisuudelle, terveydelle tai ympäristölle ja joiden vuoksi alusta on mahdotonta kuljettaa meriturvallisuuden vaatimusten mukaisesti. Näiden korjaavien toimenpiteiden on oltava tarkoitukseensa nähden asianmukaisia, tarpeellisia ja oikeasuhteisia. Lisäksi satamavaltion on niitä määrätessään ja toteuttaessaan tehtävä lippuvaltion kanssa vilpitöntä yhteistyötä, jossa molemmat valtiot kunnioittavat toistensa toimivaltuuksia.

---

(1)  EUVL C 98, 22.3.2021.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/9 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/9

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesarbeitsgericht – Saksa) – LB v. TO

(Asia C-120/21) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu - Työajan järjestäminen - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohta - Direktiivi 2003/88/EY - 7 artikla - Oikeus palkalliseen vuosilomaan - Rahallinen korvaus työsuhteen päätyttyä pitämättä jääneestä lomasta - Kolmen vuoden vanhentumisaika - Alkamisajankohta - Työntekijän asianmukainen tiedottaminen)

(2022/C 424/09)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesarbeitsgericht

Pääasian asianosaiset

Valittaja: LB

Vastapuoli: TO

Tuomiolauselma

Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklaa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohtaa

on tulkittava siten, että

ne ovat esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan työntekijän viitejakson aikana ansaitsema oikeus palkalliseen vuosilomaan vanhentuu sellaisen kolmen vuoden määräajan päätyttyä, joka alkaa kulua sen vuoden päättymisestä, jona kyseinen oikeus syntyi, kun työnantaja ei ole antanut työntekijälle tosiasiallista mahdollisuutta käyttää tätä oikeutta.

---

(1)  EUVL C 182, 10.5.2021.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/10 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/10

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Fővárosi Törvényszék – Unkari) – GM v. Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, Alkotmányvédelmi Hivatal ja Terrorelhárítási Központ

(Asia C-159/21) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikka - Direktiivi 2011/95/EU - Pakolaisaseman ja toissijaisen suojeluaseman myöntämisedellytykset - Aseman poistaminen - Direktiivi 2013/32/EU - Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevat yhteiset menettelyt - Kansalliseen turvallisuuteen kohdistuva uhka - Asiantuntijaviranomaisen lausunto - Oikeus tutustua asiakirjoihin)

(2022/C 424/10)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Fővárosi Törvényszék

Pääasian asianosaiset

Kantaja: GM

Vastaajat: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, Alkotmányvédelmi Hivatal, Terrorelhárítási Központ

Tuomiolauselma

| 1) | Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32/EU 23 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä sen 45 artiklan 4 kohdan kanssa ja oikeutta hyvään hallintoon koskeva unionin oikeuden yleisen periaatteen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan valossa,
  on tulkittava siten, että
  se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan silloin, kun kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen hylkäämistä koskeva päätös tai tällaisen suojelun poistamista koskeva päätös perustuu tiedoille, joiden paljastaminen vaarantaisi kyseessä olevan jäsenvaltion kansallisen turvallisuuden, asianomainen henkilö tai hänen neuvonantajansa voivat tutustua kyseisiin tietoihin vasta saatuaan siihen luvan, heille ei anneta tietoa edes tällaisten päätösten perusteiden keskeisestä sisällöstä eivätkä he joka tapauksessa voi käyttää hallinnollisessa menettelyssä tai tuomioistuinmenettelyssä tietoja, joihin he ovat voineet tutustua. |
| --- | --- |

1)

Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32/EU 23 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä sen 45 artiklan 4 kohdan kanssa ja oikeutta hyvään hallintoon koskeva unionin oikeuden yleisen periaatteen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan valossa,

on tulkittava siten, että

se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan silloin, kun kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen hylkäämistä koskeva päätös tai tällaisen suojelun poistamista koskeva päätös perustuu tiedoille, joiden paljastaminen vaarantaisi kyseessä olevan jäsenvaltion kansallisen turvallisuuden, asianomainen henkilö tai hänen neuvonantajansa voivat tutustua kyseisiin tietoihin vasta saatuaan siihen luvan, heille ei anneta tietoa edes tällaisten päätösten perusteiden keskeisestä sisällöstä eivätkä he joka tapauksessa voi käyttää hallinnollisessa menettelyssä tai tuomioistuinmenettelyssä tietoja, joihin he ovat voineet tutustua.

| 2) | Direktiivin 2013/32 4 artiklan 1 ja 2 kohtaa, 10 artiklan 2 ja 3 kohtaa, 11 artiklan 2 kohtaa ja 45 artiklan 3 kohtaa, luettuina yhdessä vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/95/EU 14 artiklan 4 kohdan a alakohdan ja 17 artiklan 1 kohdan d alakohdan kanssa,
  on tulkittava siten, että
  ne ovat esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka nojalla määrittävän viranomaisen on järjestelmällisesti kieltäydyttävä myöntämästä henkilölle toissijaista suojelua tai poistettava tälle aiemmin myönnetty kansainvälinen suojelu, kun kansalliseen turvallisuuteen liittyviin kysymyksiin erikoistuneet asiantuntijaviranomaiset ovat todenneet lausunnossa, jota ei ole perusteltu, että kyseinen henkilö muodostaa uhan tälle turvallisuudelle. |
| --- | --- |

2)

Direktiivin 2013/32 4 artiklan 1 ja 2 kohtaa, 10 artiklan 2 ja 3 kohtaa, 11 artiklan 2 kohtaa ja 45 artiklan 3 kohtaa, luettuina yhdessä vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/95/EU 14 artiklan 4 kohdan a alakohdan ja 17 artiklan 1 kohdan d alakohdan kanssa,

on tulkittava siten, että

ne ovat esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka nojalla määrittävän viranomaisen on järjestelmällisesti kieltäydyttävä myöntämästä henkilölle toissijaista suojelua tai poistettava tälle aiemmin myönnetty kansainvälinen suojelu, kun kansalliseen turvallisuuteen liittyviin kysymyksiin erikoistuneet asiantuntijaviranomaiset ovat todenneet lausunnossa, jota ei ole perusteltu, että kyseinen henkilö muodostaa uhan tälle turvallisuudelle.

| 3) | Direktiivin 2011/95 17 artiklan 1 kohdan b alakohtaa
  on tulkittava siten, että
  että sen vastaisena ei ole pidettävä sitä, että hakijalta evätään tämän säännöksen nojalla toissijainen suojelu sellaisen rikostuomion perusteella, joka oli jo toimivaltaisten viranomaisten tiedossa silloin, kun nämä viranomaiset myönsivät aikaisemman menettelyn päätteeksi tälle hakijalle pakolaisaseman, joka on sittemmin poistettu. |
| --- | --- |

3)

Direktiivin 2011/95 17 artiklan 1 kohdan b alakohtaa

on tulkittava siten, että

että sen vastaisena ei ole pidettävä sitä, että hakijalta evätään tämän säännöksen nojalla toissijainen suojelu sellaisen rikostuomion perusteella, joka oli jo toimivaltaisten viranomaisten tiedossa silloin, kun nämä viranomaiset myönsivät aikaisemman menettelyn päätteeksi tälle hakijalle pakolaisaseman, joka on sittemmin poistettu.

---

(1)  EUVL C 228, 14.6.2021.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/11 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/11

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia no 2 de Las Palmas de Gran Canaria – Espanja) – Zulima v. Servicios prescriptor y medios de pagos EFC SAU

(Asia C-215/21) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot - Uudistettavissa oleva luottosopimus - Korkoa koskeva kohtuuton sopimusehto - Kuluttajan nostama kanne, jossa vaaditaan sopimuksen toteamista pätemättömäksi - Kuluttajan vaatimusten täyttäminen tuomioistuinmenettelyn ulkopuolella saavutetulla sovinnolla - Oikeudenkäyntikulut, joista kuluttajan on vastattava - Tehokkuusperiaate - Kansallinen säännöstö, joka on omiaan johtamaan siihen, että kuluttaja ei käytä direktiivin 93/13/ETY mukaisia oikeuksiaan)

(2022/C 424/11)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de Primera Instancia no 2 de Las Palmas de Gran Canaria

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Zulima

Vastaaja: Servicios prescriptor y medios de pagos EFC SAU

Tuomiolauselma

Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 6 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa, luettuina tehokkuusperiaatteen valossa,

on tulkittava siten, että

ne eivät ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välillä tehdyssä sopimuksessa olevan ehdon kohtuuttomuuden toteamiseksi vireille pannun tuomioistuinmenettelyn osalta kyseisen kuluttajan on vastattava omista oikeudenkäyntikuluistaan, jos hänen vaatimuksensa on täytetty tuomioistuinmenettelyn ulkopuolella, edellyttäen, että asiaa käsittelevän tuomioistuimen on pakottavasti otettava huomioon elinkeinonharjoittajan mahdollinen vilpillinen mieli ja tarvittaessa velvoitettava tämä korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jotka ovat aiheutuneet tuomioistuinmenettelystä, joka kuluttajan on ollut pakko saattaa vireille vedotakseen hänelle direktiivillä 93/13 annettuihin oikeuksiin.

---

(1)  EUVL C 320, 9.8.2021.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/12 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/12

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Bundesrepublik Deutschland vertreten durch Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat v. MA (C-245/21), PB (C-245/21) ja LE (C-248/21)

(Yhdistetyt asiat C-245/21 ja C-248/21) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (EU) N:o 604/2013 - Kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittäminen - 27 ja 29 artikla - Asianomaisen henkilön siirto hänen hakemuksensa käsittelystä vastuussa olevaan jäsenvaltioon - Siirron lykkääminen Covid-19-pandemian takia - Siirron toteuttamisen mahdottomuus - Oikeussuoja - Seuraukset siirron määräajalle)

(2022/C 424/12)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesverwaltungsgericht

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Bundesrepublik Deutschland vertreten durch Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat

Vastapuolet: MA (C-245/21), PB (C-245/21) ja LE (C-248/21)

Tuomiolauselma

Kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 604/2013 27 artiklan 4 kohtaa ja 29 artiklan 1 kohtaa

on tulkittava siten, että

tässä viimeksi mainitussa säännöksessä säädetty siirron määräaika ei katkea silloin, kun jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset tekevät kyseiseen 27 artiklan 4 kohtaan tukeutuen peruutettavissa olevan päätöksen lykätä siirtopäätöksen täytäntöönpanoa sillä perusteella, että kyseinen täytäntöönpano on Covid-19-pandemian takia käytännössä mahdotonta.

---

(1)  EUVL C 278, 12.7.2021.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/12 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/12

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen Afdeling Gent– Belgia) – The Escape Center BVBA v. Belgian valtio

(Asia C-330/21) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 98 artikla - Jäsenvaltioiden mahdollisuus soveltaa alennettua arvonlisäverokantaa tiettyihin tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin - Liitteessä III oleva 14 kohta - Käsite ”urheilulaitosten käyttöoikeus” - Kuntokeskukset - Yksilöllinen ohjaus tai ryhmäohjaus)

(2022/C 424/13)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen Afdeling Gent

Pääasian asianosaiset

Kantaja: The Escape Center BVBA

Vastaaja: Belgian valtio

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 98 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä kyseisen direktiivin liitteessä III olevan 14 kohdan kanssa,

on tulkittava siten, että

palvelujen suoritukseen, joka muodostuu kuntokeskuksen urheilulaitosten käyttöoikeuden myöntämisestä ja yksilöllisen ohjauksen tai ryhmäohjauksen tarjoamisesta, voidaan soveltaa alennettua arvonlisäverokantaa, kun kyseinen ohjaus liittyy näiden laitosten käyttöön ja on tarpeellista urheilun ja liikuntakasvatuksen harjoittamiseksi tai kun tämä ohjaus on liitännäistä mainittujen laitosten käyttöoikeuteen tai niiden tosiasialliseen käyttöön nähden.

---

(1)  EUVL C 338, 23.8.2021.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/13 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/13

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla – Espanja) – Vicente v. Delia

(Asia C-335/21) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot - Direktiivi 93/13/ETY - Kuluttajien kannalta sopimattomat kaupalliset menettelyt - Tehokkuusperiaate - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla - Asianajopalkkioiden perimistä koskeva summaarinen menettely - Palkkiosopimuksen ehtojen mahdollinen kohtuuttomuus - Kansallinen säännöstö, joka ei mahdollista tuomioistuinvalvontaa - 4 artiklan 2 kohta - Poikkeuksen ulottuvuus - Direktiivi 2005/29/EY - 7 artikla - Harhaanjohtava kaupallinen menettely - Asianajajan ja päämiehen välinen sopimus, jossa päämiestä kielletään taloudellisen seuraamuksen uhalla luopumasta kanteesta asianajajan tietämättä tai hänen neuvojensa vastaisesti)

(2022/C 424/14)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Vicente

Vastaaja: Delia

Tuomiolauselma

| 1) | Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 25.10.2011 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2011/83/EU ja luettuna tehokkuusperiaatteen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan valossa,
  on tulkittava siten, että
  se on esteenä kansalliselle säännöstölle, joka koskee asianajopalkkioiden perimistä koskevaa summaarista menettelyä ja jonka nojalla päämiestä, joka on kuluttaja, vastaan esitetystä maksuvaatimuksesta päätöksen antaa viranomainen, joka ei ole lainkäyttöelin, jolloin tuomioistuimen toiminnasta on säädetty vasta sen vaiheen osalta, jolloin päätöksestä mahdollisesti valitetaan, ilman, että valitusta käsittelevä tuomioistuin voi suorittaa tarvittaessa viran puolesta valvontaa siitä, ovatko vaadittujen palkkioiden perustana olevan sopimuksen ehdot kohtuuttomia, tai antaa asianosaisten esittää niiden asiakirjatodisteiden, jotka on jo toimitettu viranomaiselle, joka ei ole lainkäyttöelin, lisäksi muita todisteita. |
| --- | --- |

1)

Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 25.10.2011 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2011/83/EU ja luettuna tehokkuusperiaatteen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan valossa,

on tulkittava siten, että

se on esteenä kansalliselle säännöstölle, joka koskee asianajopalkkioiden perimistä koskevaa summaarista menettelyä ja jonka nojalla päämiestä, joka on kuluttaja, vastaan esitetystä maksuvaatimuksesta päätöksen antaa viranomainen, joka ei ole lainkäyttöelin, jolloin tuomioistuimen toiminnasta on säädetty vasta sen vaiheen osalta, jolloin päätöksestä mahdollisesti valitetaan, ilman, että valitusta käsittelevä tuomioistuin voi suorittaa tarvittaessa viran puolesta valvontaa siitä, ovatko vaadittujen palkkioiden perustana olevan sopimuksen ehdot kohtuuttomia, tai antaa asianosaisten esittää niiden asiakirjatodisteiden, jotka on jo toimitettu viranomaiselle, joka ei ole lainkäyttöelin, lisäksi muita todisteita.

| 2) | Direktiivin 93/13, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2011/83, 4 artiklan 2 kohtaa
  on tulkittava siten, että
  asianajajan ja päämiehen välillä tehdyn sopimuksen lauseke, jonka mukaan päämies sitoutuu taloudellisen seuraamuksen uhalla noudattamaan asianajajansa neuvoja, olemaan toimimatta hänen tietämättään tai hänen neuvojensa vastaisesti ja olemaan luopumatta oikeudenkäynnistä, jonka hoitamisen päämies on antanut asianajajallensa, ei kuuluu kyseisessä säännöksessä säädetyn poikkeuksen piiriin. |
| --- | --- |

2)

Direktiivin 93/13, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2011/83, 4 artiklan 2 kohtaa

on tulkittava siten, että

asianajajan ja päämiehen välillä tehdyn sopimuksen lauseke, jonka mukaan päämies sitoutuu taloudellisen seuraamuksen uhalla noudattamaan asianajajansa neuvoja, olemaan toimimatta hänen tietämättään tai hänen neuvojensa vastaisesti ja olemaan luopumatta oikeudenkäynnistä, jonka hoitamisen päämies on antanut asianajajallensa, ei kuuluu kyseisessä säännöksessä säädetyn poikkeuksen piiriin.

| 3) | Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2005/29/EY
  on tulkittava siten, että
  sitä, että asianajajan ja päämiehen väliseen sopimukseen sisällytetään lauseke, jossa määrätään päämiehen maksettavaksi tulevasta taloudellisesta seuraamuksesta, jos hän itse luopuu oikeudenkäynnistä, jonka hoitamisen hän on antanut asianajajallensa, kun lausekkeessa viitataan ammatillisen yhdistyksen palkkiotaulukkoon ja kun lauseketta ei mainita kaupallisessa tarjouksessa eikä ennen sopimuksen tekemistä annettavissa tiedoissa, on pidettävä kyseisen direktiivin 7 artiklassa tarkoitettuna harhaanjohtavana kaupallisena menettelynä, jos se saa tai todennäköisesti saa keskivertokuluttajan tekemään kaupallisen ratkaisun, jota hän ei muuten olisi tehnyt, mikä kansallisen tuomioistuimen on tarkastettava. |
| --- | --- |

3)

Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2005/29/EY

on tulkittava siten, että

sitä, että asianajajan ja päämiehen väliseen sopimukseen sisällytetään lauseke, jossa määrätään päämiehen maksettavaksi tulevasta taloudellisesta seuraamuksesta, jos hän itse luopuu oikeudenkäynnistä, jonka hoitamisen hän on antanut asianajajallensa, kun lausekkeessa viitataan ammatillisen yhdistyksen palkkiotaulukkoon ja kun lauseketta ei mainita kaupallisessa tarjouksessa eikä ennen sopimuksen tekemistä annettavissa tiedoissa, on pidettävä kyseisen direktiivin 7 artiklassa tarkoitettuna harhaanjohtavana kaupallisena menettelynä, jos se saa tai todennäköisesti saa keskivertokuluttajan tekemään kaupallisen ratkaisun, jota hän ei muuten olisi tehnyt, mikä kansallisen tuomioistuimen on tarkastettava.

---

(1)  EUVL C 382, 20.9.2021.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/14 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/14

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 22.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht – Saksa) – SI ym. v. Saksan liittotasavalta

(Asia C-497/21) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Rajavalvonta, turvapaikka ja maahanmuutto - Turvapaikkapolitiikka - Direktiivi 2013/32/EU - Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevat yhteiset menettelyt - Kansainvälistä suojelua koskeva hakemus - Tutkimatta jättämisen perusteet - 2 artiklan q alakohta - Myöhemmän hakemuksen käsite - 33 artiklan 2 kohdan d alakohta - Se, että jäsenvaltio jättää kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tutkimatta sellaisen aiemman hakemuksen hylkäyksen johdosta, jonka asianomainen on tehnyt Tanskan kuningaskunnassa - Tanskan kuningaskunnan tekemä lainvoimainen päätös)

(2022/C 424/15)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht

Pääasian asianosaiset

Kantajat: SI, TL, ND, VH, YT ja HN

Vastaaja: Saksan liittotasavalta

Tuomiolauselma

Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32/EU 33 artiklan 2 kohdan d alakohtaa, luettuna yhdessä sen 2 artiklan q alakohdan ja EU sopimuksen sekä EUT sopimuksen liitteenä olevan Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan (N:o 22) 2 artiklan kanssa,

on tulkittava siten, että

se on esteenä muun jäsenvaltion kuin Tanskan kuningaskunnan lainsäädännölle, jossa säädetään mahdollisuudesta jättää kokonaan tai osittain tutkimatta kyseisen direktiivin 2 artiklan b alakohdassa tarkoitettu kansainvälistä suojelua koskeva hakemus, jonka on kyseiselle jäsenvaltiolle tehnyt kolmannen maan kansalainen tai kansalaisuudeton henkilö, jonka Tanskan kuningaskunnassa tekemän kansainvälistä suojelua koskevan aiemman hakemuksen Tanskan kuningaskunta on hylännyt.

---

(1)  EUVL C 502, 13.12.2021.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/15 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/15

---

Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 6.9.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Judecătoria Târgu-Mureș – Romania) – Asia, jonka on pannut vireille Delgaz Grid SA

(Asia C-95/22) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - SEUT 82 artikla - Tiedonsaantioikeus rikosoikeudellisissa menettelyissä - Henkilön oikeus saada tiedot häntä koskevasta syytteestä - Direktiivi 2012/13/EU - 6 artikan 1 kohta - Soveltamisala - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla - Tehokas oikeussuoja - Rikosoikeudellisen menettelyn kohtuuttoman keston riitauttaminen - Kansallinen säännöstö, jossa tällainen riitauttaminen sallitaan vain rikoksesta epäillyille tai syytetyille - SEUT 267 artikla - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta - Toimivallan selvä puuttuminen)

(2022/C 424/16)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Judecătoria Târgu-Mureș

Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

Delgaz Grid SA

Määräysosa

Unionin tuomioistuin ei selvästikään ole toimivaltainen vastaamaan Judecătoria Târgu-Mureșin (Târgu-Mureșin alioikeus, Romania) 28.1.2022 tekemällään päätöksellä esittämään kysymykseen.

---

(1)  Jättämispäivä: 11.2.2022.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/16 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/16

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil de Prud’hommes d’Agen (Ranska) on esittänyt 21.4.2022 – XT v. Keolis Agen SARL

(Asia C-271/22)

(2022/C 424/17)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil de Prud’hommes d’Agen

Pääasian asianosaiset

Kantaja: XT

Vastaaja: Keolis Agen SARL

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY (1) 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että sitä sovelletaan suoraan yksityisen liikenteenharjoittajan, jolla on yksi ainoa julkista palvelua koskeva toimeksianto, ja sen työntekijöiden väliseen suhteeseen, kun otetaan erityisesti huomioon rautateiden matkustajaliikenteen vapauttaminen? |
| --- | --- |

1)

Onko tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY (1) 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että sitä sovelletaan suoraan yksityisen liikenteenharjoittajan, jolla on yksi ainoa julkista palvelua koskeva toimeksianto, ja sen työntekijöiden väliseen suhteeseen, kun otetaan erityisesti huomioon rautateiden matkustajaliikenteen vapauttaminen?

| 2) | Mikä on kohtuullinen aika 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kertyneen neljän palkallista lomaa koskevan viikon siirtämiselle, kun palkallista lomaa koskevien oikeuksien kertymisaika on yksi vuosi? |
| --- | --- |

2)

Mikä on kohtuullinen aika 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kertyneen neljän palkallista lomaa koskevan viikon siirtämiselle, kun palkallista lomaa koskevien oikeuksien kertymisaika on yksi vuosi?

| 3) | Eikö siirtämiselle varatun rajoittamattoman ajanjakson soveltaminen tilanteessa, jossa siirtämisestä ei ole annettu kansallista säädökseen perustuvaa säännöstä tai sopimukseen perustuvaa määräystä, ole 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohdan vastaista? |
| --- | --- |

3)

Eikö siirtämiselle varatun rajoittamattoman ajanjakson soveltaminen tilanteessa, jossa siirtämisestä ei ole annettu kansallista säädökseen perustuvaa säännöstä tai sopimukseen perustuvaa määräystä, ole 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohdan vastaista?

---

(1)  EUVL 2003, L 299, s. 9.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/16 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/16

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil de Prud’hommes d’Agen (Ranska) on esittänyt 21.4.2022 – KH v. Keolis Agen SARL

(Asia C-272/22)

(2022/C 424/18)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil de Prud’hommes d’Agen

Pääasian asianosaiset

Kantaja: KH

Vastaaja: Keolis Agen SARL

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY (1) 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että sitä sovelletaan suoraan yksityisen liikenteenharjoittajan, jolla on yksi ainoa julkista palvelua koskeva toimeksianto, ja sen työntekijöiden väliseen suhteeseen, kun otetaan erityisesti huomioon rautateiden matkustajaliikenteen vapauttaminen? |
| --- | --- |

1)

Onko tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY (1) 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että sitä sovelletaan suoraan yksityisen liikenteenharjoittajan, jolla on yksi ainoa julkista palvelua koskeva toimeksianto, ja sen työntekijöiden väliseen suhteeseen, kun otetaan erityisesti huomioon rautateiden matkustajaliikenteen vapauttaminen?

| 2) | Mikä on kohtuullinen aika 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kertyneen neljän palkallista lomaa koskevan viikon siirtämiselle, kun palkallista lomaa koskevien oikeuksien kertymisaika on yksi vuosi?” |
| --- | --- |

2)

Mikä on kohtuullinen aika 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kertyneen neljän palkallista lomaa koskevan viikon siirtämiselle, kun palkallista lomaa koskevien oikeuksien kertymisaika on yksi vuosi?”

| 3) | Eikö siirtämiselle varatun rajoittamattoman ajanjakson soveltaminen tilanteessa, jossa siirtämisestä ei ole annettu kansallista säädökseen perustuvaa säännöstä tai sopimukseen perustuvaa määräystä, ole 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohdan vastaista? |
| --- | --- |

3)

Eikö siirtämiselle varatun rajoittamattoman ajanjakson soveltaminen tilanteessa, jossa siirtämisestä ei ole annettu kansallista säädökseen perustuvaa säännöstä tai sopimukseen perustuvaa määräystä, ole 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohdan vastaista?

---

(1)  EUVL 2003, L 299, s. 9.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/17 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/17

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil de Prud’hommes d’Agen (Ranska) on esittänyt 21.4.2022 – BX v. Keolis Agen SARL

(Asia C-273/22)

(2022/C 424/19)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil de Prud’hommes d’Agen

Pääasian asianosaiset

Kantaja: BX

Vastaaja: Keolis Agen SARL

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY (1) 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että sitä sovelletaan suoraan yksityisen liikenteenharjoittajan, jolla on yksi ainoa julkista palvelua koskeva toimeksianto, ja sen työntekijöiden väliseen suhteeseen, kun otetaan erityisesti huomioon rautateiden matkustajaliikenteen vapauttaminen? |
| --- | --- |

1)

Onko tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY (1) 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että sitä sovelletaan suoraan yksityisen liikenteenharjoittajan, jolla on yksi ainoa julkista palvelua koskeva toimeksianto, ja sen työntekijöiden väliseen suhteeseen, kun otetaan erityisesti huomioon rautateiden matkustajaliikenteen vapauttaminen?

| 2) | Mikä on kohtuullinen aika 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kertyneen neljän palkallista lomaa koskevan viikon siirtämiselle, kun palkallista lomaa koskevien oikeuksien kertymisaika on yksi vuosi? |
| --- | --- |

2)

Mikä on kohtuullinen aika 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kertyneen neljän palkallista lomaa koskevan viikon siirtämiselle, kun palkallista lomaa koskevien oikeuksien kertymisaika on yksi vuosi?

| 3) | Eikö siirtämiselle varatun rajoittamattoman ajanjakson soveltaminen tilanteessa, jossa siirtämisestä ei ole annettu kansallista säädökseen perustuvaa säännöstä tai sopimukseen perustuvaa määräystä, ole 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohdan vastaista? |
| --- | --- |

3)

Eikö siirtämiselle varatun rajoittamattoman ajanjakson soveltaminen tilanteessa, jossa siirtämisestä ei ole annettu kansallista säädökseen perustuvaa säännöstä tai sopimukseen perustuvaa määräystä, ole 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohdan vastaista?

---

(1)  EUVL 2003, L 299, s. 9.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/17 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/17

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil de Prud’hommes d’Agen (Ranska) on esittänyt 21.4.2022 – FH v. Keolis Agen SARL

(Asia C-274/22)

(2022/C 424/20)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil de Prud’hommes d’Agen

Pääasian asianosaiset

Kantaja: FH

Vastaaja: Keolis Agen SARL

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY (1) 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että sitä sovelletaan suoraan yksityisen liikenteenharjoittajan, jolla on yksi ainoa julkista palvelua koskeva toimeksianto, ja sen työntekijöiden väliseen suhteeseen, kun otetaan erityisesti huomioon rautateiden matkustajaliikenteen vapauttaminen? |
| --- | --- |

1)

Onko tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY (1) 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että sitä sovelletaan suoraan yksityisen liikenteenharjoittajan, jolla on yksi ainoa julkista palvelua koskeva toimeksianto, ja sen työntekijöiden väliseen suhteeseen, kun otetaan erityisesti huomioon rautateiden matkustajaliikenteen vapauttaminen?

| 2) | Mikä on kohtuullinen aika 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kertyneen neljän palkallista lomaa koskevan viikon siirtämiselle, kun palkallista lomaa koskevien oikeuksien kertymisaika on yksi vuosi? |
| --- | --- |

2)

Mikä on kohtuullinen aika 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kertyneen neljän palkallista lomaa koskevan viikon siirtämiselle, kun palkallista lomaa koskevien oikeuksien kertymisaika on yksi vuosi?

| 3) | Eikö siirtämiselle varatun rajoittamattoman ajanjakson soveltaminen tilanteessa, jossa siirtämisestä ei ole annettu kansallista säädökseen perustuvaa säännöstä tai sopimukseen perustuvaa määräystä, ole 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohdan vastaista? |
| --- | --- |

3)

Eikö siirtämiselle varatun rajoittamattoman ajanjakson soveltaminen tilanteessa, jossa siirtämisestä ei ole annettu kansallista säädökseen perustuvaa säännöstä tai sopimukseen perustuvaa määräystä, ole 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohdan vastaista?

---

(1)  EUVL 2003, L 299, s. 9.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/18 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/18

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil de Prud’hommes d’Agen (Ranska) on esittänyt 21.4.2022 – NW v. Keolis Agen SARL

(Asia C-275/22)

(2022/C 424/21)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil de Prud’hommes d’Agen

Pääasian asianosaiset

Kantaja: NW

Vastaaja: Keolis Agen SARL

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY (1) 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että sitä sovelletaan suoraan yksityisen liikenteenharjoittajan, jolla on yksi ainoa julkista palvelua koskeva toimeksianto, ja sen työntekijöiden väliseen suhteeseen, kun otetaan erityisesti huomioon rautateiden matkustajaliikenteen vapauttaminen? |
| --- | --- |

1)

Onko tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY (1) 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että sitä sovelletaan suoraan yksityisen liikenteenharjoittajan, jolla on yksi ainoa julkista palvelua koskeva toimeksianto, ja sen työntekijöiden väliseen suhteeseen, kun otetaan erityisesti huomioon rautateiden matkustajaliikenteen vapauttaminen?

| 2) | Mikä on kohtuullinen aika 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kertyneen neljän palkallista lomaa koskevan viikon siirtämiselle, kun palkallista lomaa koskevien oikeuksien kertymisaika on yksi vuosi? |
| --- | --- |

2)

Mikä on kohtuullinen aika 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kertyneen neljän palkallista lomaa koskevan viikon siirtämiselle, kun palkallista lomaa koskevien oikeuksien kertymisaika on yksi vuosi?

| 3) | Eikö siirtämiselle varatun rajoittamattoman ajanjakson soveltaminen tilanteessa, jossa siirtämisestä ei ole annettu kansallista säädökseen perustuvaa säännöstä tai sopimukseen perustuvaa määräystä, ole 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohdan vastaista? |
| --- | --- |

3)

Eikö siirtämiselle varatun rajoittamattoman ajanjakson soveltaminen tilanteessa, jossa siirtämisestä ei ole annettu kansallista säädökseen perustuvaa säännöstä tai sopimukseen perustuvaa määräystä, ole 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohdan vastaista?

---

(1)  EUVL 2003, L 299, s. 9.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/19 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/19

---

Valitus, jonka the airscreen company GmbH & Co. KG on tehnyt 7.3.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-382/21, the airscreen company GmbH & Co. KG v. EUIPO, 12.5.2022 antamasta määräyksestä

(Asia C-320/22 P)

(2022/C 424/22)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: the airscreen company GmbH & Co. KG (edustajat: O. Spieker, D. Mienert ja J. Selbmann, Rechtsanwälte)

Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Moviescreens Rental GmbH

Euroopan unionin tuomioistuin (valituslupajaosto) on 28.9.2022 antamallaan määräyksellä jättänyt valitusluvan antamatta ja päättänyt, että valittaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/19 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/19

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (Kroatia) on esittänyt 16.5.2022 – Centar za restrukturiranje i prodaju v. Prom-VIDIJA d.o.o.

(Asia C-327/22)

(2022/C 424/23)

Oikeudenkäyntikieli: kroatia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Visoki trgovački sud Republike Hrvatske

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Centar za restrukturiranje i prodaju

Vastaaja: Prom-VIDIJA d.o.o.

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko SEU 19 artiklan 1 kohdan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan mukaisina pidettävä sääntöä, joka sisältyy tuomioistuinten työjärjestyksen (Sudski poslovnik) 121 artiklaan ja Visoki trgovački sudin presidentin 20.1.2022 vahvistamaan ohjesääntöön ja jolla kielletään lähettämästä tuomareiden ratkaisuja, jos ne eivät täysimääräisesti vastaa kyseisessä ohjesäännössä vahvistettua käsittelyjärjestystä?

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/19 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/19

---

Valitus, jonka Anna Hrebenyuk on tehnyt 23.3.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-252/21, Anna Hrebenyuk v. EUIPO, 24.5.2022 antamasta tuomiosta

(Asia C-338/22 P)

(2022/C 424/24)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Anna Hrebenyuk (edustaja: H.-J. Ruhl, Rechtsanwalt)

Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Euroopan unionin tuomioistuin (Valituslupajaosto) on 22.9.2022 tekemällään päätöksellä jättänyt valitusluvan myöntämättä ja määrännyt, että valittaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/20 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/20

---

Valitus, jonka Laboratorios Ern, SA on tehnyt 25.5.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-315/21, Laboratorios Ern v. EUIPO – Nordesta (APIAL), 16.3.2022 antamasta tuomiosta

(Asia C-342/22 P)

(2022/C 424/25)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Laboratorios Ern, SA (edustaja: I. Miralles Llorca, abogada)

Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Nordesta GmbH

Unionin tuomioistuin (valituslupajaosto) on 28.9.2022 antamallaan määräyksellä päättänyt, ettei valitusta oteta tutkittavaksi, ja velvoittanut Laboratorios Ern, SA:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/20 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/20

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia grad (Bulgaria) on esittänyt 13.7.2022 – Agentsia ”Patna infrastruktura” v. Rakovoditel na upravlyavashtia organ na operativna programa ”Transport” 2007–2013 i direktor na direktsia ”Koordinatsia na programi i proekti” v Ministerstvoto na transporta

(Asia C-471/22)

(2022/C 424/26)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Administrativen sad Sofia grad

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Agentsia ”Patna infrastruktura”

Vastaaja: Rakovoditel na upravlyavashtia organ na operativna programa ”Transport” 2007–2013 i direktor na direktsia ”Koordinatsia na programi i proekti” v Ministerstvoto na transporta

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Voiko Bulgarian lähentymistavoitteen yhteydessä vuosien 2007–2013 toimintaohjelmalle ”Liikenne” myönnetyn koheesiorahaston rahoitusosuuden osittaisesta kumoamisesta 27.7.2021 tehty komission päätös C(2021) 5793, CCI2007BG161PO004, olla SEUT 296 artiklan kolmannen kohdan ja perusoikeuskirjan 41 artiklan mukaisen hyvän hallinnon periaatteen mukaisesti pätevä, kun otetaan huomioon tehdyn tutkimuksen oikeusperustaa, perusteluja, täydellisyyttä ja objektiivisuutta koskevat vaatimukset? |
| --- | --- |

1)

Voiko Bulgarian lähentymistavoitteen yhteydessä vuosien 2007–2013 toimintaohjelmalle ”Liikenne” myönnetyn koheesiorahaston rahoitusosuuden osittaisesta kumoamisesta 27.7.2021 tehty komission päätös C(2021) 5793, CCI2007BG161PO004, olla SEUT 296 artiklan kolmannen kohdan ja perusoikeuskirjan 41 artiklan mukaisen hyvän hallinnon periaatteen mukaisesti pätevä, kun otetaan huomioon tehdyn tutkimuksen oikeusperustaa, perusteluja, täydellisyyttä ja objektiivisuutta koskevat vaatimukset?

| 2) | Onko neuvoston asetuksen N:o 1083/2006 (1) 100 artiklaa tulkittava siten, että jotta komission päätökset ovat lainmukaisia, sen ei tarvitse todeta, tutkia ja luokitella kaikkia oikeudellisesti merkityksellisiä tosiseikkoja menettelyssä, vaan että sen on tehtävä päätelmänsä yksinomaan jäsenvaltion viestinnän ja näkemysten- tai kirjeenvaihdon perusteella? |
| --- | --- |

2)

Onko neuvoston asetuksen N:o 1083/2006 (1) 100 artiklaa tulkittava siten, että jotta komission päätökset ovat lainmukaisia, sen ei tarvitse todeta, tutkia ja luokitella kaikkia oikeudellisesti merkityksellisiä tosiseikkoja menettelyssä, vaan että sen on tehtävä päätelmänsä yksinomaan jäsenvaltion viestinnän ja näkemysten- tai kirjeenvaihdon perusteella?

| 3) | Onko toimivaltaisilla kansallisilla viranomaisilla nyt tarkasteltavan kaltaisessa tilanteessa, jossa on kyse komission lainvoimaisesta säädöksestä, jolla jäsenvaltiolle määrättiin rahoitusoikaisu kolmessa erillisessä hankintamenettelyssä todetun Euroopan unionin varojen jakamiseen liittyvän sääntöjenvastaisuuden vuoksi, sellainen velvollisuus, että voidakseen tehdä lainmukaisesti asetuksen N:o 1083/2006 98 artiklan mukaisen rahoitusoikaisun niiden on toteutettava oma menettely sääntöjenvastaisuuksien toteamiseksi? |
| --- | --- |

3)

Onko toimivaltaisilla kansallisilla viranomaisilla nyt tarkasteltavan kaltaisessa tilanteessa, jossa on kyse komission lainvoimaisesta säädöksestä, jolla jäsenvaltiolle määrättiin rahoitusoikaisu kolmessa erillisessä hankintamenettelyssä todetun Euroopan unionin varojen jakamiseen liittyvän sääntöjenvastaisuuden vuoksi, sellainen velvollisuus, että voidakseen tehdä lainmukaisesti asetuksen N:o 1083/2006 98 artiklan mukaisen rahoitusoikaisun niiden on toteutettava oma menettely sääntöjenvastaisuuksien toteamiseksi?

| 4) | Jos edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko siinä tapauksessa katsottava, että on turvattu henkilöiden oikeus osallistua perusoikeuskirjan 41 artiklassa taatun hyvää hallintoa koskevan oikeuden mukaisesti jäsenvaltioiden rahoitusoikaisun tekemistä koskevaan menettelyyn? |
| --- | --- |

4)

Jos edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko siinä tapauksessa katsottava, että on turvattu henkilöiden oikeus osallistua perusoikeuskirjan 41 artiklassa taatun hyvää hallintoa koskevan oikeuden mukaisesti jäsenvaltioiden rahoitusoikaisun tekemistä koskevaan menettelyyn?

| 5) | Onko perusoikeuskirjan 47 artiklaa tulkittava siten, että nyt tarkasteltavan kaltaisessa tilanteessa, jossa on kyse komission lainvoimaisesta säädöksestä, jolla jäsenvaltiolle määrättiin rahoitusoikaisu kolmessa erillisessä hankintamenettelyssä todetun Euroopan unionin varojen jakamiseen liittyvän sääntöjenvastaisuuden vuoksi, komission toteamukset ja päätelmät sitovat kansallista tuomioistuinta, kun sen ratkaistavana on kanne, joka on nostettu toimivaltaisen kansallisen viranomaisen tekemästä rahoitusoikaisusta, joka koskee yhtä näistä hankintamenettelyistä, vai seuraako mainitusta määräyksestä, että sen on todettava ja tutkittava oikeudellisesti merkitykselliset tosiseikat ja olosuhteet kattavassa tuomioistuinmenettelyssä kaikkia laissa säädettyjä keinoja käyttäen tarjoamalla asiaan oikeudellista ratkaisua? |
| --- | --- |

5)

Onko perusoikeuskirjan 47 artiklaa tulkittava siten, että nyt tarkasteltavan kaltaisessa tilanteessa, jossa on kyse komission lainvoimaisesta säädöksestä, jolla jäsenvaltiolle määrättiin rahoitusoikaisu kolmessa erillisessä hankintamenettelyssä todetun Euroopan unionin varojen jakamiseen liittyvän sääntöjenvastaisuuden vuoksi, komission toteamukset ja päätelmät sitovat kansallista tuomioistuinta, kun sen ratkaistavana on kanne, joka on nostettu toimivaltaisen kansallisen viranomaisen tekemästä rahoitusoikaisusta, joka koskee yhtä näistä hankintamenettelyistä, vai seuraako mainitusta määräyksestä, että sen on todettava ja tutkittava oikeudellisesti merkitykselliset tosiseikat ja olosuhteet kattavassa tuomioistuinmenettelyssä kaikkia laissa säädettyjä keinoja käyttäen tarjoamalla asiaan oikeudellista ratkaisua?

| 6) | Jos edellä olevaan kysymykseen vastataan siten, että komission päätös, siinä esitetyt tosiseikkoja koskevat toteamukset mukaan lukien, sitoo kansallista tuomioistuinta, voidaanko katsoa, että henkilöiden, joille määrättiin rahoitusoikaisu, perusoikeuskirjan 47 artiklan mukaiset oikeudet tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin on turvattu? |
| --- | --- |

6)

Jos edellä olevaan kysymykseen vastataan siten, että komission päätös, siinä esitetyt tosiseikkoja koskevat toteamukset mukaan lukien, sitoo kansallista tuomioistuinta, voidaanko katsoa, että henkilöiden, joille määrättiin rahoitusoikaisu, perusoikeuskirjan 47 artiklan mukaiset oikeudet tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin on turvattu?

---

(1)  Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisesta 11.7.2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1083/2006 (EUVL 2006, L 210, s. 25).

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/21 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/21

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugali) on esittänyt 14.7.2022 – NO v. Autoridade Tributária e Aduaneira

(Asia C-472/22)

(2022/C 424/27)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: NO

Vastaaja: Autoridade Tributária e Aduaneira

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko SEUT 49 artiklaa (sijoittautumisoikeus) ja/tai SEUT 63 artiklaa (pääomien vapaa liikkuvuus) tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle jäsenvaltion säännöstölle tai verotuskäytännölle, jonka mukaan luonnollisten henkilöiden tuloverotuksessa kyseisessä jäsenvaltiossa myönnettyä verotuksellista etuutta, joka muodostuu siitä, että yhtiöosuuksien luovutusvoitosta 50 prosenttia on veronalaista tuloa, sovelletaan kansallisen oikeuden mukaan perustetuista yhtiöistä omistettujen yhtiöosuuksien luovutuksiin mutta ei toisessa jäsenvaltiossa perustetuista yhtiöistä omistettujen yhtiöosuuksien luovutuksiin? |
| --- | --- |

1)

Onko SEUT 49 artiklaa (sijoittautumisoikeus) ja/tai SEUT 63 artiklaa (pääomien vapaa liikkuvuus) tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle jäsenvaltion säännöstölle tai verotuskäytännölle, jonka mukaan luonnollisten henkilöiden tuloverotuksessa kyseisessä jäsenvaltiossa myönnettyä verotuksellista etuutta, joka muodostuu siitä, että yhtiöosuuksien luovutusvoitosta 50 prosenttia on veronalaista tuloa, sovelletaan kansallisen oikeuden mukaan perustetuista yhtiöistä omistettujen yhtiöosuuksien luovutuksiin mutta ei toisessa jäsenvaltiossa perustetuista yhtiöistä omistettujen yhtiöosuuksien luovutuksiin?

| 2) | Onko SEUT 49 artiklaa (sijoittautumisoikeus) ja/tai SEUT 63 artiklaa (pääomien vapaa liikkuvuus) tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle jäsenvaltion säännöstölle tai verotuskäytännölle, jonka mukaan luonnollisten henkilöiden tuloverotuksessa kyseisessä jäsenvaltiossa myönnettyä verotuksellista etuutta, joka muodostuu siitä, että yhtiöosuuksien luovutusvoitosta 50 prosenttia on veronalaista tuloa, sovelletaan yhtiöistä, joiden tosiasiallinen kotipaikka on kyseisen jäsenvaltion alueella, omistettujen yhtiöosuuksien luovutuksiin mutta ei yhtiöistä, joiden tosiasiallinen kotipaikka on toisen jäsenvaltion alueella, omistettujen yhtiöosuuksien luovutuksiin? |
| --- | --- |

2)

Onko SEUT 49 artiklaa (sijoittautumisoikeus) ja/tai SEUT 63 artiklaa (pääomien vapaa liikkuvuus) tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle jäsenvaltion säännöstölle tai verotuskäytännölle, jonka mukaan luonnollisten henkilöiden tuloverotuksessa kyseisessä jäsenvaltiossa myönnettyä verotuksellista etuutta, joka muodostuu siitä, että yhtiöosuuksien luovutusvoitosta 50 prosenttia on veronalaista tuloa, sovelletaan yhtiöistä, joiden tosiasiallinen kotipaikka on kyseisen jäsenvaltion alueella, omistettujen yhtiöosuuksien luovutuksiin mutta ei yhtiöistä, joiden tosiasiallinen kotipaikka on toisen jäsenvaltion alueella, omistettujen yhtiöosuuksien luovutuksiin?

| 3) | Onko SEUT 49 artiklaa (sijoittautumisoikeus) ja/tai SEUT 63 artiklaa (pääomien vapaa liikkuvuus) tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle jäsenvaltion säännöstölle tai verotuskäytännölle, jonka mukaan luonnollisten henkilöiden tuloverotuksessa kyseisessä jäsenvaltiossa myönnettyä verotuksellista etuutta, joka muodostuu siitä, että yhtiöosuuksien luovutusvoitosta 50 prosenttia on veronalaista tuloa, sovelletaan yhtiöistä, joiden verotuksellinen asuinpaikka on kyseisen jäsenvaltion alueella, omistettujen yhtiöosuuksien luovutuksiin mutta ei yhtiöistä, joiden verotuksellinen asuinpaikka on toisen jäsenvaltion alueella, omistettujen yhtiöosuuksien luovutuksiin? |
| --- | --- |

3)

Onko SEUT 49 artiklaa (sijoittautumisoikeus) ja/tai SEUT 63 artiklaa (pääomien vapaa liikkuvuus) tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle jäsenvaltion säännöstölle tai verotuskäytännölle, jonka mukaan luonnollisten henkilöiden tuloverotuksessa kyseisessä jäsenvaltiossa myönnettyä verotuksellista etuutta, joka muodostuu siitä, että yhtiöosuuksien luovutusvoitosta 50 prosenttia on veronalaista tuloa, sovelletaan yhtiöistä, joiden verotuksellinen asuinpaikka on kyseisen jäsenvaltion alueella, omistettujen yhtiöosuuksien luovutuksiin mutta ei yhtiöistä, joiden verotuksellinen asuinpaikka on toisen jäsenvaltion alueella, omistettujen yhtiöosuuksien luovutuksiin?

| 4) | Onko SEUT 49 artiklaa (sijoittautumisoikeus) ja/tai SEUT 63 artiklaa (pääomien vapaa liikkuvuus) tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle jäsenvaltion säännöstölle tai verotuskäytännölle, jonka mukaan luonnollisten henkilöiden tuloverotuksessa kyseisessä jäsenvaltiossa myönnettyä verotuksellista etuutta, joka muodostuu siitä, että yhtiöosuuksien luovutusvoitosta 50 prosenttia on veronalaista tuloa, sovelletaan yhtiöistä, jotka harjoittavat toimintaansa kyseisen jäsenvaltion alueella, omistettujen yhtiöosuuksien luovutuksiin mutta ei yhtiöistä, jotka harjoittavat toimintaansa toisen jäsenvaltion alueella, omistettujen yhtiöosuuksien luovutuksiin? |
| --- | --- |

4)

Onko SEUT 49 artiklaa (sijoittautumisoikeus) ja/tai SEUT 63 artiklaa (pääomien vapaa liikkuvuus) tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle jäsenvaltion säännöstölle tai verotuskäytännölle, jonka mukaan luonnollisten henkilöiden tuloverotuksessa kyseisessä jäsenvaltiossa myönnettyä verotuksellista etuutta, joka muodostuu siitä, että yhtiöosuuksien luovutusvoitosta 50 prosenttia on veronalaista tuloa, sovelletaan yhtiöistä, jotka harjoittavat toimintaansa kyseisen jäsenvaltion alueella, omistettujen yhtiöosuuksien luovutuksiin mutta ei yhtiöistä, jotka harjoittavat toimintaansa toisen jäsenvaltion alueella, omistettujen yhtiöosuuksien luovutuksiin?

| 5) | Onko väärinkäytön kiellon periaatetta tulkittava siten, että sitä sovelletaan käsiteltävässä asiassa kyseessä olevien kaltaisiin yhtiöosuuksien luovutuksiin, jotka johtavat olennaisin osin samaan tulokseen kuin osingon jakaminen ja joiden oikeudellisen muodon verovelvollinen on valinnut pääasiallisena tarkoituksenaan saada kansalliseen oikeuteen perustuva verotuksellinen etuus, jota sovelletaan ainoastaan arvopapereiden luovutusvoittoihin, käsiteltävässä asiassa kyseessä olevien kaltaisissa olosuhteissa, joissa verotuksellisen etuuden myöntäminen verovelvolliselle riippuu siitä, voiko verovelvollinen vedota SEUT 49 artiklassa tarkoitettuun sijoittautumisoikeuteen ja/tai SEUT 63 artiklassa tarkoitettuun pääomien vapaaseen liikkuvuuteen ja käyttää tätä oikeutta ja/tai vapautta? |
| --- | --- |

5)

Onko väärinkäytön kiellon periaatetta tulkittava siten, että sitä sovelletaan käsiteltävässä asiassa kyseessä olevien kaltaisiin yhtiöosuuksien luovutuksiin, jotka johtavat olennaisin osin samaan tulokseen kuin osingon jakaminen ja joiden oikeudellisen muodon verovelvollinen on valinnut pääasiallisena tarkoituksenaan saada kansalliseen oikeuteen perustuva verotuksellinen etuus, jota sovelletaan ainoastaan arvopapereiden luovutusvoittoihin, käsiteltävässä asiassa kyseessä olevien kaltaisissa olosuhteissa, joissa verotuksellisen etuuden myöntäminen verovelvolliselle riippuu siitä, voiko verovelvollinen vedota SEUT 49 artiklassa tarkoitettuun sijoittautumisoikeuteen ja/tai SEUT 63 artiklassa tarkoitettuun pääomien vapaaseen liikkuvuuteen ja käyttää tätä oikeutta ja/tai vapautta?

| 6) | Onko väärinkäytön kiellon periaatetta tulkittava siten, että se on esteenä sille, että verovelvollinen vetoaa sijoittautumisoikeuteen (SEUT 49 artiklan mukaisesti) tai pääomien vapaaseen liikkuvuuteen (SEUT 63 artiklan mukaisesti) ja käyttää tätä oikeutta tai vapautta voidakseen saada kansallisessa oikeudessa yhtiöosuuksien luovutusvoitoista myönnetyn verotuksellisen etuuden, kun verovelvollisen kyseisen verotuksellisen etuuden saamiseksi tekemä liiketoimi eli osakkeiden luovutus johtaa olennaisin osin samaan tulokseen kuin osingon jakaminen? |
| --- | --- |

6)

Onko väärinkäytön kiellon periaatetta tulkittava siten, että se on esteenä sille, että verovelvollinen vetoaa sijoittautumisoikeuteen (SEUT 49 artiklan mukaisesti) tai pääomien vapaaseen liikkuvuuteen (SEUT 63 artiklan mukaisesti) ja käyttää tätä oikeutta tai vapautta voidakseen saada kansallisessa oikeudessa yhtiöosuuksien luovutusvoitoista myönnetyn verotuksellisen etuuden, kun verovelvollisen kyseisen verotuksellisen etuuden saamiseksi tekemä liiketoimi eli osakkeiden luovutus johtaa olennaisin osin samaan tulokseen kuin osingon jakaminen?

| 7) | Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voiko verovelvollinen vedota oikeusvarmuuteen tai luottamuksensuojaan riitauttaakseen sen, että sijoittautumisoikeus ja/tai oikeus pääomien vapaaseen liikkuvuuteen on evätty väärinkäytön kieltoa koskevan periaatteen nojalla, ja siten oikeuttaa tämän väärinkäytön? |
| --- | --- |

7)

Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voiko verovelvollinen vedota oikeusvarmuuteen tai luottamuksensuojaan riitauttaakseen sen, että sijoittautumisoikeus ja/tai oikeus pääomien vapaaseen liikkuvuuteen on evätty väärinkäytön kieltoa koskevan periaatteen nojalla, ja siten oikeuttaa tämän väärinkäytön?

| 8) | Onko väärinkäytön kieltoa koskevaa periaatetta tulkittava siten, että sen soveltaminen riippuu väärinkäyttöä koskevan yleisen kansallisen säännöstön soveltamiselle asetettujen edellytysten täyttymisestä? |
| --- | --- |

8)

Onko väärinkäytön kieltoa koskevaa periaatetta tulkittava siten, että sen soveltaminen riippuu väärinkäyttöä koskevan yleisen kansallisen säännöstön soveltamiselle asetettujen edellytysten täyttymisestä?

| 9) | Onko väärinkäytön kieltoa koskevaa periaatetta tulkittava siten, että sen soveltaminen riippuu siitä, vetoavatko kansalliset viranomaiset tähän periaatteeseen? |
| --- | --- |

9)

Onko väärinkäytön kieltoa koskevaa periaatetta tulkittava siten, että sen soveltaminen riippuu siitä, vetoavatko kansalliset viranomaiset tähän periaatteeseen?

| 10) | Onko väärinkäytön kieltoa koskevaa periaatetta tulkittava siten, että sen soveltaminen riippuu siitä, noudattavatko kansalliset veroviranomaiset väärinkäyttöä koskevan yleisen kansallisen lainsäädännön mukaista menettelyä? |
| --- | --- |

10)

Onko väärinkäytön kieltoa koskevaa periaatetta tulkittava siten, että sen soveltaminen riippuu siitä, noudattavatko kansalliset veroviranomaiset väärinkäyttöä koskevan yleisen kansallisen lainsäädännön mukaista menettelyä?

| 11) | Kun kansallisella tuomioistuimella on ainoastaan toimivalta arvioida verotuspäätösten lainmukaisuus ja päättää niiden kumoamisesta tai niiden pysyttämisestä kansallisessa oikeusjärjestyksessä, mutta se ei voi korvata verohallinnon arviointia omalla arvioinnillaan, onko väärinkäytön kieltoa koskevaa periaatetta tulkittava siten, että veroasioiden välimiesoikeus on toimivaltainen luokittelemaan/määrittelemään/luonnehtimaan väärinkäyttöä merkitsevän liiketoimen uudelleen ja soveltamaan sen tilalle tulevan liiketoimen kannalta merkityksellistä kansallista lainsäädäntöä? |
| --- | --- |

11)

Kun kansallisella tuomioistuimella on ainoastaan toimivalta arvioida verotuspäätösten lainmukaisuus ja päättää niiden kumoamisesta tai niiden pysyttämisestä kansallisessa oikeusjärjestyksessä, mutta se ei voi korvata verohallinnon arviointia omalla arvioinnillaan, onko väärinkäytön kieltoa koskevaa periaatetta tulkittava siten, että veroasioiden välimiesoikeus on toimivaltainen luokittelemaan/määrittelemään/luonnehtimaan väärinkäyttöä merkitsevän liiketoimen uudelleen ja soveltamaan sen tilalle tulevan liiketoimen kannalta merkityksellistä kansallista lainsäädäntöä?

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/23 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/23

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 22.7.2022 – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel) v. Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

(Asia C-501/22)

(2022/C 424/28)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)

Vastaaja: Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (1) 164 artiklan tulkittava tarkoittavan, että siinä sallitaan unionin sääntelyssä vahvistettuja sääntöjä tiukempia sääntöjä sisältävien toimialakohtaisten sopimusten soveltamisalan laajentaminen paitsi kyseisen artiklan b alakohdassa mainittujen ”tuotantoa koskevien sääntöjen” alalla myös kaikilla a ja c–n alakohdassa mainituilla aloilla, joiden osalta siinä säädetään, että toimialakohtaisen sopimuksen soveltamisalan laajentamista voidaan pyytää, ja erityisesti kysytään, sallitaanko kyseisessä artiklassa – kun otetaan huomioon, että unionin lainsäädännössä säädetään kaupan pitämistä koskevista säännöistä hedelmien tai vihannesten tietyn luokan osalta – sitovampien sääntöjen antaminen toimialakohtaisen sopimuksen muodossa ja niiden soveltamisen ulottaminen kaikkiin toimijoihin?

---

(1)  Maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 922/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17.12.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1308/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 671).

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/23 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/23

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 22.7.2022 – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel) v. Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

(Asia C-502/22)

(2022/C 424/29)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)

Vastaaja: Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 922/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (1) 164 artiklan tulkittava tarkoittavan, että siinä sallitaan unionin sääntelyssä vahvistettuja sääntöjä tiukempia sääntöjä sisältävien toimialakohtaisten sopimusten soveltamisalan laajentaminen paitsi kyseisen artiklan b alakohdassa mainittujen ”tuotantoa koskevien sääntöjen” alalla myös kaikilla a ja c–n alakohdassa mainituilla muilla aloilla, joiden osalta siinä säädetään, että toimialakohtaisen sopimuksen soveltamisalan laajentamista voidaan pyytää? |
| --- | --- |

1)

Onko maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 922/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (1) 164 artiklan tulkittava tarkoittavan, että siinä sallitaan unionin sääntelyssä vahvistettuja sääntöjä tiukempia sääntöjä sisältävien toimialakohtaisten sopimusten soveltamisalan laajentaminen paitsi kyseisen artiklan b alakohdassa mainittujen ”tuotantoa koskevien sääntöjen” alalla myös kaikilla a ja c–n alakohdassa mainituilla muilla aloilla, joiden osalta siinä säädetään, että toimialakohtaisen sopimuksen soveltamisalan laajentamista voidaan pyytää?

| 2) | Onko silloin, kun tietystä hedelmien tai vihannesten luokasta ei ole annettu nimenomaisia unionin sääntöjä, asetuksen (EU) N:o 1308/2013 164 artiklan tulkittava tarkoittavan, että siinä sallitaan Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission vahvistamia vaatimuksia tiukempia sääntöjä sisältävien toimialakohtaisten sopimusten soveltamisalan laajentaminen? |
| --- | --- |

2)

Onko silloin, kun tietystä hedelmien tai vihannesten luokasta ei ole annettu nimenomaisia unionin sääntöjä, asetuksen (EU) N:o 1308/2013 164 artiklan tulkittava tarkoittavan, että siinä sallitaan Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission vahvistamia vaatimuksia tiukempia sääntöjä sisältävien toimialakohtaisten sopimusten soveltamisalan laajentaminen?

---

(1)  EUVL 2013, L 347, s. 671.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/24 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/24

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 22.7.2022 – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel) v. Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

(Asia C-503/22)

(2022/C 424/30)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)

Vastaaja: Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 922/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (1) 164 artiklan tulkittava tarkoittavan, että siinä sallitaan unionin sääntelyssä vahvistettuja sääntöjä tiukempia sääntöjä sisältävien toimialakohtaisten sopimusten soveltamisalan laajentaminen paitsi kyseisen artiklan b alakohdassa mainittujen ”tuotantoa koskevien sääntöjen” alalla myös kaikilla a ja c–n alakohdassa mainituilla muilla aloilla, joiden osalta siinä säädetään, että toimialakohtaisen sopimuksen soveltamisalan laajentamista voidaan pyytää, ja erityisesti kysytään, sallitaanko kyseisessä artiklassa – kun otetaan huomioon, että unionin lainsäädännössä säädetään kaupan pitämistä koskevista säännöistä hedelmien tai vihannesten tietyn luokan osalta – sitovampien sääntöjen antaminen toimialakohtaisella sopimuksella ja niiden soveltamisen ulottaminen kaikkiin toimijoihin? |
| --- | --- |

1)

Onko maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 922/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (1) 164 artiklan tulkittava tarkoittavan, että siinä sallitaan unionin sääntelyssä vahvistettuja sääntöjä tiukempia sääntöjä sisältävien toimialakohtaisten sopimusten soveltamisalan laajentaminen paitsi kyseisen artiklan b alakohdassa mainittujen ”tuotantoa koskevien sääntöjen” alalla myös kaikilla a ja c–n alakohdassa mainituilla muilla aloilla, joiden osalta siinä säädetään, että toimialakohtaisen sopimuksen soveltamisalan laajentamista voidaan pyytää, ja erityisesti kysytään, sallitaanko kyseisessä artiklassa – kun otetaan huomioon, että unionin lainsäädännössä säädetään kaupan pitämistä koskevista säännöistä hedelmien tai vihannesten tietyn luokan osalta – sitovampien sääntöjen antaminen toimialakohtaisella sopimuksella ja niiden soveltamisen ulottaminen kaikkiin toimijoihin?

| 2) | Siinä tapauksessa, että edeltävään kysymykseen on annettava erilainen vastaus sen mukaan, ovatko kyseessä kyseisen artiklan [4 kohdan] [d] alakohdassa mainitut ”kaupan pitämistä koskevat säännöt” vai saman [kohdan] k alakohdassa mainitut ”pakkaamista ja esillepanoa koskevat vähimmäisvaatimukset”, kuuluuko samassa pakkauksessa olevien tuotteiden tasalaatuisuuden varmistamiseksi tarkoitettujen kokoluokitteluhaarukoiden vahvistaminen kaupan pitämistä koskeviin sääntöihin vai esillepanoa koskeviin vaatimuksiin? |
| --- | --- |

2)

Siinä tapauksessa, että edeltävään kysymykseen on annettava erilainen vastaus sen mukaan, ovatko kyseessä kyseisen artiklan [4 kohdan] [d] alakohdassa mainitut ”kaupan pitämistä koskevat säännöt” vai saman [kohdan] k alakohdassa mainitut ”pakkaamista ja esillepanoa koskevat vähimmäisvaatimukset”, kuuluuko samassa pakkauksessa olevien tuotteiden tasalaatuisuuden varmistamiseksi tarkoitettujen kokoluokitteluhaarukoiden vahvistaminen kaupan pitämistä koskeviin sääntöihin vai esillepanoa koskeviin vaatimuksiin?

---

(1)  EUVL 2013, L 347, s. 671.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/24 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/24

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 22.7.2022 – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel) v. Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

(Asia C-504/22)

(2022/C 424/31)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)

Vastaaja: Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko 17.12.2013 annetun asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (1) 164 artiklan tulkittava tarkoittavan, että siinä sallitaan unionin sääntelyssä vahvistettuja sääntöjä tiukempia sääntöjä sisältävien toimialakohtaisten sopimusten soveltamisalan laajentaminen paitsi kyseisen artiklan b alakohdassa mainittujen ”tuotantoa koskevien sääntöjen” alalla myös kaikilla a ja c–n alakohdassa mainituilla aloilla, joiden osalta siinä säädetään, että toimialakohtaisen sopimuksen soveltamisalan laajentamista voidaan pyytää? |
| --- | --- |

1)

Onko 17.12.2013 annetun asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (1) 164 artiklan tulkittava tarkoittavan, että siinä sallitaan unionin sääntelyssä vahvistettuja sääntöjä tiukempia sääntöjä sisältävien toimialakohtaisten sopimusten soveltamisalan laajentaminen paitsi kyseisen artiklan b alakohdassa mainittujen ”tuotantoa koskevien sääntöjen” alalla myös kaikilla a ja c–n alakohdassa mainituilla aloilla, joiden osalta siinä säädetään, että toimialakohtaisen sopimuksen soveltamisalan laajentamista voidaan pyytää?

| 2) | Kuuluuko yhtäältä korjuuajankohtien ja toisaalta kaupanpitämisajankohtien vahvistaminen sääntöihin, jotka voidaan vahvistaa toimialakohtaisella sopimuksella ja joiden soveltamisalaa voidaan laajentaa asetuksen N:o 1308/2013 164 artiklan perusteella, ja jos näin on, kuuluuko korjuu- ja kaupanpitämisajankohtien vahvistaminen kyseisen artiklan b alakohdassa tarkoitettuihin ”tuotantoa koskeviin sääntöihin”, vai – kuten aiemmin säädettiin maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22.7.2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (2) liitteessä XVI – saman artiklan d alakohdassa nykyisin tarkoitettuihin ”kaupan pitämistä koskeviin sääntöihin”? |
| --- | --- |

2)

Kuuluuko yhtäältä korjuuajankohtien ja toisaalta kaupanpitämisajankohtien vahvistaminen sääntöihin, jotka voidaan vahvistaa toimialakohtaisella sopimuksella ja joiden soveltamisalaa voidaan laajentaa asetuksen N:o 1308/2013 164 artiklan perusteella, ja jos näin on, kuuluuko korjuu- ja kaupanpitämisajankohtien vahvistaminen kyseisen artiklan b alakohdassa tarkoitettuihin ”tuotantoa koskeviin sääntöihin”, vai – kuten aiemmin säädettiin maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22.7.2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (2) liitteessä XVI – saman artiklan d alakohdassa nykyisin tarkoitettuihin ”kaupan pitämistä koskeviin sääntöihin”?

---

(1)  Maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 992/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17.12.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston (EU) N:o 1308/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 671).

(2)  Maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22.10.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1234/2007 (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) (EUVL 2007, L 299, s. 1).

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/25 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/25

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugali) on esittänyt 25.7.2022 – Deco Proteste – Editores Lda v. Autoridade Tributária e Aduaneira

(Asia C-505/22)

(2022/C 424/32)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Pääasian asianosaiset

Hakija: Deco Proteste – Editores Lda

Vastapuoli: Autoridade Tributária e Aduaneira

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko silloin, kun kausijulkaisuja tilanneille uusille asiakkaille annetaan arvonlisäverodirektiivin (1) 16 artiklassa tarkoitettu lahja (”gadget”), kyseisen lahjan antamista pidettävä






  a) | vastikkeettomana tavaroiden luovutuksena, joka on kausijulkaisujen tilauksesta erillinen tapahtuma
  vai |
| --- | --- | --- |

1)

Onko silloin, kun kausijulkaisuja tilanneille uusille asiakkaille annetaan arvonlisäverodirektiivin (1) 16 artiklassa tarkoitettu lahja (”gadget”), kyseisen lahjan antamista pidettävä

a)

vastikkeettomana tavaroiden luovutuksena, joka on kausijulkaisujen tilauksesta erillinen tapahtuma

vai

| b) | osana yhtä ja samaa vastikkeellista tapahtumaa
  vai myös |
| --- | --- |

b)

osana yhtä ja samaa vastikkeellista tapahtumaa

vai myös

| c) | osana ensisijaisesta tapahtumasta (lehtitilaus) ja toissijaisesta tapahtumasta (lahjan antaminen) muodostuvaa kaupallista suoritepakettia, jossa jälkimmäistä tapahtumaa pidetään lehtitilausta täydentävänä vastikkeellisena tavaran luovutuksena? |
| --- | --- |

c)

osana ensisijaisesta tapahtumasta (lehtitilaus) ja toissijaisesta tapahtumasta (lahjan antaminen) muodostuvaa kaupallista suoritepakettia, jossa jälkimmäistä tapahtumaa pidetään lehtitilausta täydentävänä vastikkeellisena tavaran luovutuksena?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan siten, että kyseessä on vastikkeeton tavaran luovutus, voidaanko arvonlisäverodirektiivin 16 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetun käsitteen ”tavaroiden ottaminen – – vähäarvoisten lahjojen – – antamista varten” mukaisena pitää sellaisen rajoituksen asettamista, jonka mukaan tällaisten lahjojen vuosittainen yhteenlaskettu arvo voi olla enintään viisi promillea verovelvollisen edellisen vuoden liikevaihdosta (lahjojen yksikköarvolle asetetun rajoituksen lisäksi)? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan siten, että kyseessä on vastikkeeton tavaran luovutus, voidaanko arvonlisäverodirektiivin 16 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetun käsitteen ”tavaroiden ottaminen – – vähäarvoisten lahjojen – – antamista varten” mukaisena pitää sellaisen rajoituksen asettamista, jonka mukaan tällaisten lahjojen vuosittainen yhteenlaskettu arvo voi olla enintään viisi promillea verovelvollisen edellisen vuoden liikevaihdosta (lahjojen yksikköarvolle asetetun rajoituksen lisäksi)?

| 3) | Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko katsottava, että enintään viiteen promilleen verovelvollisen edellisen vuoden liikevaihdosta asetettu rajoitus on niin alhainen, että se vie arvonlisäverodirektiivin 16 artiklan toiselta kohdalta sen tehokkaan vaikutuksen? |
| --- | --- |

3)

Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko katsottava, että enintään viiteen promilleen verovelvollisen edellisen vuoden liikevaihdosta asetettu rajoitus on niin alhainen, että se vie arvonlisäverodirektiivin 16 artiklan toiselta kohdalta sen tehokkaan vaikutuksen?

| 4) | Loukataanko tällä enintään viiteen promilleen verovelvollisen edellisen vuoden liikevaihdosta asetetulla rajoituksella neutraalisuusperiaatetta, yhdenvertaisen kohtelun tai syrjintäkiellon periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta, kun lisäksi otetaan huomioon, mihin tarkoituksiin sen asettamisella pyritään? |
| --- | --- |

4)

Loukataanko tällä enintään viiteen promilleen verovelvollisen edellisen vuoden liikevaihdosta asetetulla rajoituksella neutraalisuusperiaatetta, yhdenvertaisen kohtelun tai syrjintäkiellon periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta, kun lisäksi otetaan huomioon, mihin tarkoituksiin sen asettamisella pyritään?

---

(1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1)

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/26 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/26

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Braşov (Romania) on esittänyt 27.7.2022 – KL ja PO v. Administrația Județeană a Finanțelor Publice Brașov

(Asia C-508/22)

(2022/C 424/33)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Curtea de Apel Braşov

Pääasian asianosaiset

Kantajat: KL ja PO

Vastaaja: Administrația Județeană a Finanțelor Publice Brașov

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Voidaanko Euroopan unionin oikeutta (SEUT 110 artiklaa) tulkita siten, että unionin oikeudessa kielletyn veron määrä sisältyy ajoneuvon arvoon ja se voidaan siirtää yhdessä ajoneuvoa koskevan omistusoikeuden kanssa ostajina oleville kolmansille? |
| --- | --- |

1)

Voidaanko Euroopan unionin oikeutta (SEUT 110 artiklaa) tulkita siten, että unionin oikeudessa kielletyn veron määrä sisältyy ajoneuvon arvoon ja se voidaan siirtää yhdessä ajoneuvoa koskevan omistusoikeuden kanssa ostajina oleville kolmansille?

| 2) | Onko SEUT 110 artiklan tulkittava olevan esteenä OUG:n nro 52/2017 1 §:n kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan unionin oikeudessa kielletty vero voidaan palauttaa vain verovelvolliselle, joka on maksanut sen, eikä ajoneuvon, josta vero on maksettu, myöhemmille ostajille, jos veroa ei ole palautettu sille, joka sen oli maksanut? |
| --- | --- |

2)

Onko SEUT 110 artiklan tulkittava olevan esteenä OUG:n nro 52/2017 1 §:n kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan unionin oikeudessa kielletty vero voidaan palauttaa vain verovelvolliselle, joka on maksanut sen, eikä ajoneuvon, josta vero on maksettu, myöhemmille ostajille, jos veroa ei ole palautettu sille, joka sen oli maksanut?

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/26 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/26

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Înalta Curte de Casație și Justiție (Romania) on esittänyt 28.7.2022 – Romaqua Group SA v. Societatea Națională a Apelor Minerale, Agenția Națională pentru Resurse Minerale

(Asia C-510/22)

(2022/C 424/34)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Înalta Curte de Casație și Justiție

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Romaqua Group SA

Vastaajat: Societatea Națională a Apelor Minerale ja Agenția Națională pentru Resurse Minerale

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko SEUT 106 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jolla pidetään voimassa kokonaan valtion omistuksessa olevalle yhtiölle alun perin ja suoraan ilman tarjouskilpailua myönnetyt oikeudet hyödyntää kivennäisvesilähteitä jatkamalla (valtionyhtiön hallussa olevien) yksinoikeuksien voimassaoloa toistuvasti ja rajoittamattomasti? |
| --- | --- |

1)

Onko SEUT 106 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jolla pidetään voimassa kokonaan valtion omistuksessa olevalle yhtiölle alun perin ja suoraan ilman tarjouskilpailua myönnetyt oikeudet hyödyntää kivennäisvesilähteitä jatkamalla (valtionyhtiön hallussa olevien) yksinoikeuksien voimassaoloa toistuvasti ja rajoittamattomasti?

| 2) | Onko perusoikeuskirjan 16 artiklaa, SEUT 49 artiklaa, SEUT 119 artiklaa ja luontaisten kivennäisvesien hyödyntämisestä ja markkinoille saattamisesta annetun direktiivin 2009/54/EY (1) 3 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä edellä mainitulle, pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jolla rajoitetaan perusteettomasti kaupallisen toiminnan harjoittamisen vapautta ja sijoittautumisvapautta? |
| --- | --- |

2)

Onko perusoikeuskirjan 16 artiklaa, SEUT 49 artiklaa, SEUT 119 artiklaa ja luontaisten kivennäisvesien hyödyntämisestä ja markkinoille saattamisesta annetun direktiivin 2009/54/EY (1) 3 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä edellä mainitulle, pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jolla rajoitetaan perusteettomasti kaupallisen toiminnan harjoittamisen vapautta ja sijoittautumisvapautta?

---

(1)  Luontaisten kivennäisvesien hyödyntämisestä ja markkinoille saattamisesta 18.6.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/54/EY (EUVL 2009, L 164, s. 45).

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/27 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/27

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesarbeitsgericht (Saksa) on esittänyt 3.8.2022 – J.M.P. v. AP Assistenzprofis GmbH

(Asia C-518/22)

(2022/C 424/35)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesarbeitsgericht

Pääasian asianosaiset

Revision-menettelyn valittaja: J.M.P.

Revision-menettelyn vastapuoli: AP Assistenzprofis GmbH

Ennakkoratkaisukysymys

Voidaanko direktiivin 2000/78/EY (1) 4 artiklan 1 kohtaa, 6 artiklan 1 kohtaa, 7 artiklaa ja/tai 5 artiklan 2 kohtaa – Euroopan unionin perusoikeuskirjan määräysten ja vammaisten henkilöiden oikeuksia koskevan Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksen 19 artiklan valossa – tulkita siten, että ikään perustuva välitön syrjintä voi olla perusteltua pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa?

---

(1)  Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettu neuvoston direktiivi (EYVL 2000, L 303, s. 16).

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/27 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/27

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Apelativen sad Veliko Tarnovo (Bulgaria) on esittänyt 4.8.2022 –UT v. SO

(Asia C-523/22)

(2022/C 424/36)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Apelativen sad Veliko Tarnovo

Pääasian asianosaiset

Vastaaja: UT

Asianomistaja: SO

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 (1) 4 artiklan 1 kohdan 1 alakohtaan sisältyvää luottolaitoksen määritelmää tulkittava siten, että luottojen myöntämisen on tapahduttava yksinomaan varoilla, joita vastaanotetaan yleisöltä talletuksina tai muina takaisinmaksettavina varoina, vai voiko luottolaitos myöntää luottoja myös muista lähteistä saaduilla varoilla? |
| --- | --- |

1)

Onko luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 (1) 4 artiklan 1 kohdan 1 alakohtaan sisältyvää luottolaitoksen määritelmää tulkittava siten, että luottojen myöntämisen on tapahduttava yksinomaan varoilla, joita vastaanotetaan yleisöltä talletuksina tai muina takaisinmaksettavina varoina, vai voiko luottolaitos myöntää luottoja myös muista lähteistä saaduilla varoilla?

| 2) | Miten luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 42 alakohtaan sisältyvän ilmaisun ”viranomaisten missä tahansa muodossa antamaa asiakirjaa, jolla annetaan lupa liiketoiminnan harjoittamiseen” sisältöä on tulkittava, ja käsittääkö se sekä luottotoimia koskevan lupaa edellyttävän toimilupasääntelyn että lupaa edellyttävän rekisteröitymissääntelyn? |
| --- | --- |

2)

Miten luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 42 alakohtaan sisältyvän ilmaisun ”viranomaisten missä tahansa muodossa antamaa asiakirjaa, jolla annetaan lupa liiketoiminnan harjoittamiseen” sisältöä on tulkittava, ja käsittääkö se sekä luottotoimia koskevan lupaa edellyttävän toimilupasääntelyn että lupaa edellyttävän rekisteröitymissääntelyn?

---

(1)  EUVL 2013, L 176, s. 1.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/28 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/28

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Puola) on esittänyt 9.8.2022 – Getin Noble Bank ym.

(Asia C-531/22)

(2022/C 424/37)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Getin Noble Bank S.A., TF, C2 ja PI

Muut osapuolet: TL, EOS, Zakład Ubezpieczeń Społecznych w Warszawie, MG ja Komornik Sądowy AC

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (1) 6 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa sekä oikeusvarmuuden periaatetta, lainvoimaisten ratkaisujen muuttamattomuuden periaatetta, tehokkuusperiaatetta ja suhteellisuusperiaatetta tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansallisille säännöksille, joissa säädetään, että kansallinen tuomioistuin ei voi viran puolesta valvoa sopimuksessa olevia kohtuuttomia ehtoja eikä tehdä tästä päätelmiä silloin, kun se valvoo ulosottomiehen suorittamaa täytäntöönpanomenettelyä sellaisen lainvoimaisen ja täytäntöönpanolausekkeella varustetun maksamismääräyksen perusteella, joka on annettu menettelyssä, jossa ei vastaanoteta todisteita? |
| --- | --- |

1)

Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (1) 6 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa sekä oikeusvarmuuden periaatetta, lainvoimaisten ratkaisujen muuttamattomuuden periaatetta, tehokkuusperiaatetta ja suhteellisuusperiaatetta tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansallisille säännöksille, joissa säädetään, että kansallinen tuomioistuin ei voi viran puolesta valvoa sopimuksessa olevia kohtuuttomia ehtoja eikä tehdä tästä päätelmiä silloin, kun se valvoo ulosottomiehen suorittamaa täytäntöönpanomenettelyä sellaisen lainvoimaisen ja täytäntöönpanolausekkeella varustetun maksamismääräyksen perusteella, joka on annettu menettelyssä, jossa ei vastaanoteta todisteita?

| 2) | Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 3 artiklan 1 kohtaa, 6 artiklan 1 kohtaa, 7 artiklan 1 ja 2 kohtaa sekä 8 artiklaa, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa sekä oikeusvarmuuden periaatetta, tehokkuusperiaatetta ja suhteellisuusperiaatetta sekä oikeutta tulla kuulluksi koskevaa periaatetta tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että tuomioistuin tulkitsee kansallista säännöstöä siten, että kohtuuttoman sopimusehdon kirjaaminen kielletyiksi todettujen sopimusehtojen rekisteriin aiheuttaa kyseisen sopimusehdon toteamisen kohtuuttomaksi kaikissa menettelyissä, joissa on mukana kuluttaja, mukaan lukien myös, kun kyseessä on






  — | muu kuin se elinkeinonharjoittaja, jota vastaan toimitettiin kielletyiksi todettujen sopimusehtojen rekisteriin kirjaamista koskeva menettely |
| --- | --- | --- |

2)

Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 3 artiklan 1 kohtaa, 6 artiklan 1 kohtaa, 7 artiklan 1 ja 2 kohtaa sekä 8 artiklaa, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa sekä oikeusvarmuuden periaatetta, tehokkuusperiaatetta ja suhteellisuusperiaatetta sekä oikeutta tulla kuulluksi koskevaa periaatetta tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että tuomioistuin tulkitsee kansallista säännöstöä siten, että kohtuuttoman sopimusehdon kirjaaminen kielletyiksi todettujen sopimusehtojen rekisteriin aiheuttaa kyseisen sopimusehdon toteamisen kohtuuttomaksi kaikissa menettelyissä, joissa on mukana kuluttaja, mukaan lukien myös, kun kyseessä on

—

muu kuin se elinkeinonharjoittaja, jota vastaan toimitettiin kielletyiksi todettujen sopimusehtojen rekisteriin kirjaamista koskeva menettely

| — | sopimusehto, jonka sanamuoto ei ole samanlainen kieliasultaan mutta jonka merkitys on sama ja jonka vaikutukset kuluttajaan ovat samat? |
| --- | --- |

—

sopimusehto, jonka sanamuoto ei ole samanlainen kieliasultaan mutta jonka merkitys on sama ja jonka vaikutukset kuluttajaan ovat samat?

---

(1)  EYVL 1993, L 95, s. 29.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/29 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/29

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 15.8.2022 – Air Europa Lineas Aereas v. VO ja GR

(Asia C-545/22)

(2022/C 424/38)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht Düsseldorf

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Air Europa Lineas Aereas

Vastapuolet: VO ja GR

Ennakkoratkaisukysymys

Onko asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että tietyn lennon peruutus on johtunut poikkeuksellisista olosuhteista, kun lentoyhtiö on maailmanlaajuisen covid-19-pandemian alettua yhtäkkisesti ja merkittävästi vähentänyt reittilentojensa määrää ja peruuttanut lukuisia lentoja, koska maailmanlaajuinen lentoliikenne supistui yhtäkkisesti ja merkittävästi maaliskuusta 2020 alkaen, koska lentojen taloudellinen täyttöaste jäi liian matalaksi ja koska se halusi suojella lentohenkilökuntansa ja lentäjänsä terveyttä, ja kun lentoyhtiö ei joutunut peruuttamaan kyseistä lentoa viranomaistoimenpiteiden – kuten lentoasemien sulun, lentokiellon tai maahantulokiellon – perusteella?

---

(1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EYVL 2004, L 46, s. 1)

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/29 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/29

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Giudice di pace di Fondi (Italia) on esittänyt 18.8.2022 – M.M. v. Presidenza del Consiglio dei ministri, Ministero della Giustizia ja Ministero dell'Economia e delle Finanze

(Asia C-548/22)

(2022/C 424/39)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Giudice di pace di Fondi

Pääasian asianosaiset

Kantaja: M.M.

Vastaajat: Presidenza del Consiglio dei ministri, Ministero della Giustizia ja Ministero dell'Economia e delle Finanze

Ennakkoratkaisukysymys

Onko SEUT 288 artiklaa, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17, 31, 34 ja 47 artiklaa, tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY (1) 7 artiklaa, Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta 15.12.1997 annetun neuvoston direktiivin 97/81/EY (2), sellaisena kuin se on muutettuna 7.4.1998 annetulla neuvoston direktiivillä 98/23/EY (3), liitteenä olevan, 6.6.1997 tehdyn osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lauseketta sekä määräaikaisesta työstä 18.3.1999 tehdyn puitesopimuksen, joka on Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY (4) liitteenä, 4 lauseketta tulkittava siten, että ne ovat esteenä 13.7.2017 annetun asetuksen (decreto legislativo) nro 116 29 §:n, sellaisena kuin se on korvattuna 30.12.2021 annetun lain nro 234 1 §:n 629 momentilla, kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään automaattisesta, ex lege tapahtuvasta luopumisesta kaikista edellä mainittujen direktiivien täytäntöönpanoa koskevista vaatimuksista, mikä merkitsee myös kaiken muun unionin oikeudessa taatun palkkaa, työtä ja sosiaaliturvaa koskevan suojan menettämistä,

| — | siinä tapauksessa, että magistrato onorario -tuomari määräaikaisena ja osa-aikaisena eurooppalaisena työntekijänä, joka on verrattavissa eurooppalaisena vakituisena ja kokoaikaisena työntekijänä toimivaan ammattituomariin, yksinkertaisesti jättää osallistumishakemuksen vakinaistamismenettelyihin, joilla pannaan ainoastaan muodollisesti täytäntöön määräaikaisesta työstä 18.3.1999 tehdyn puitesopimuksen, joka on direktiivin 1999/70 liitteenä, 5 lausekkeen 1 kohta |
| --- | --- |

—

siinä tapauksessa, että magistrato onorario -tuomari määräaikaisena ja osa-aikaisena eurooppalaisena työntekijänä, joka on verrattavissa eurooppalaisena vakituisena ja kokoaikaisena työntekijänä toimivaan ammattituomariin, yksinkertaisesti jättää osallistumishakemuksen vakinaistamismenettelyihin, joilla pannaan ainoastaan muodollisesti täytäntöön määräaikaisesta työstä 18.3.1999 tehdyn puitesopimuksen, joka on direktiivin 1999/70 liitteenä, 5 lausekkeen 1 kohta

| — | tai siinä tapauksessa, että hän – mikäli hän ei läpäise näitä menettelyjä tai ei jätä hakemusta – ottaa vastaan korvauksen, joka on määrältään ilmeisen riittämätön ja joka ei ole oikeassa suhteessa edellä mainittujen direktiivien täytäntöönpanon laiminlyönnistä aiheutuneisiin vahinkoihin? |
| --- | --- |

—

tai siinä tapauksessa, että hän – mikäli hän ei läpäise näitä menettelyjä tai ei jätä hakemusta – ottaa vastaan korvauksen, joka on määrältään ilmeisen riittämätön ja joka ei ole oikeassa suhteessa edellä mainittujen direktiivien täytäntöönpanon laiminlyönnistä aiheutuneisiin vahinkoihin?

---

(1)  EUVL 2003, L 299, s. 9.

(2)  EYVL 1998, L 14, s. 9.

(3)  UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta annetun direktiivin 97/81/EY ulottamisesta koskemaan Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa 7.4.1998 annettu neuvoston direktiivi 98/23/EY (EYVL 1998, L 131, s. 10).

(4)  EYVL 1999, L 175, s. 43.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/30 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/30

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rayonen sad Burgas (Bulgaria) on esittänyt 25.8.2022 – JD v. OB

(Asia C-562/22)

(2022/C 424/40)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rayonen sad Burgas

Pääasian asianosaiset

Kantaja: JD

Vastaaja: OB

Ennakkoratkaisukysymykset

Kun otetaan perustaksi SEU 19 artiklan 3 kohdan b alakohta ja SEUT 267 artiklan ensimmäisen kohdan b alakohta ja kolmas kohta: Muodostavatko pääasian oikeudenkäynnissä kyseessä olevat Bulgarian tasavallan, joka on Euroopan unionin jäsenvaltio, säännökset, joiden mukaan omistusoikeuden hankkiminen Bulgariassa sijaitsevaan maatalousmaahan edellyttää viiden vuoden oleskelua tämän jäsenvaltion alueella, SEUT 18, SEUT 49, SEUT 63 ja SEUT 345 artiklan vastaisen rajoituksen?

Tarkemmin ottaen, merkitseekö mainittu omistusoikeuden hankkimiselle asetettu edellytys suhteetonta toimenpidettä, jolla lähtökohtaisesti loukataan SEUT 18 artiklan mukaista syrjintäkiellon periaatetta sekä SEUT 49 ja SEUT 63 artiklassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 45 artiklassa vahvistettuja pääomien vapaata liikkuvuutta ja sijoittautumisvapautta unionissa koskevia periaatteita?

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/31 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/31

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 26.8.2022 – A, B ja yhdistys C v. Skatteministeriet

(Asia C-573/22)

(2022/C 424/41)

Oikeudenkäyntikieli: tanska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Østre Landsret

Pääasian asianosaiset

Kantajat: A, B ja yhdistys C

Vastaaja: Skatteministeriet

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 370 artiklaa, luettuna yhdessä liitteessä X olevan A osan 2 kohdan kanssa, tulkittava siten, että asianomaiset jäsenvaltiot voivat kantaa arvonlisäveroa lakisääteisestä medialupamaksusta julkisten radio- ja televisiolaitosten harjoittaman muun kuin kaupallisen toiminnan rahoittamiseksi, vaikka kyse ei ole kyseisen direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta ”vastikkeellisesta palvelujen suorituksesta”?
  Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, unionin tuomioistuinta pyydetään vastaamaan seuraaviin ennakkoratkaisukysymyksiin: |
| --- | --- |

1)

Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 370 artiklaa, luettuna yhdessä liitteessä X olevan A osan 2 kohdan kanssa, tulkittava siten, että asianomaiset jäsenvaltiot voivat kantaa arvonlisäveroa lakisääteisestä medialupamaksusta julkisten radio- ja televisiolaitosten harjoittaman muun kuin kaupallisen toiminnan rahoittamiseksi, vaikka kyse ei ole kyseisen direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta ”vastikkeellisesta palvelujen suorituksesta”?

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, unionin tuomioistuinta pyydetään vastaamaan seuraaviin ennakkoratkaisukysymyksiin:

| 2) | Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 370 artiklaa, luettuna yhdessä liitteessä X olevan A osan 2 kohdan kanssa, tulkittava siten, että jäsenvaltion mahdollisuus kantaa arvonlisäveroa ensimmäisessä kysymyksessä kuvatusta lakisääteisestä medialupamaksusta voi säilyä, jos jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (2) voimaantulon (1.1.1978) jälkeen jäsenvaltio on muuttanut lupamaksujärjestelmää siten, että aiemmin lupamaksu perittiin radio- ja televisiovastaanotinten hallussapidosta ja nyt se peritään minkä tahansa sellaisen laitteen hallussapidosta, jolla voidaan vastaanottaa audiovisuaalisia ohjelmia ja palveluja suoraan, kuten älypuhelimet, tietokoneet jne.? |
| --- | --- |

2)

Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 370 artiklaa, luettuna yhdessä liitteessä X olevan A osan 2 kohdan kanssa, tulkittava siten, että jäsenvaltion mahdollisuus kantaa arvonlisäveroa ensimmäisessä kysymyksessä kuvatusta lakisääteisestä medialupamaksusta voi säilyä, jos jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (2) voimaantulon (1.1.1978) jälkeen jäsenvaltio on muuttanut lupamaksujärjestelmää siten, että aiemmin lupamaksu perittiin radio- ja televisiovastaanotinten hallussapidosta ja nyt se peritään minkä tahansa sellaisen laitteen hallussapidosta, jolla voidaan vastaanottaa audiovisuaalisia ohjelmia ja palveluja suoraan, kuten älypuhelimet, tietokoneet jne.?

| 3) | Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 370 artiklaa, luettuna yhdessä liitteessä X olevan A osan 2 kohdan kanssa, tulkittava siten, että jäsenvaltion mahdollisuus kantaa arvonlisäveroa ensimmäisessä kysymyksessä kuvatusta lakisääteisestä medialupamaksusta voi säilyä, jos jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY voimaantulon (1.1.1978) jälkeen jäsenvaltio on muuttanut lupamaksujärjestelmää siten, että lupamaksutuloista pienempi osuus käytetään kulttuuriministerin harkinnan mukaan i) radio- ja televisiolaitosten, jotka saavat julkista tukea mutta jotka eivät ole itse julkisia, ja ii) media- ja elokuvaorganisaatioiden, jotka myötävaikuttavat radio- ja televisiotoimintaan mutta eivät itse harjoita sitä, rahoittamiseen? |
| --- | --- |

3)

Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 370 artiklaa, luettuna yhdessä liitteessä X olevan A osan 2 kohdan kanssa, tulkittava siten, että jäsenvaltion mahdollisuus kantaa arvonlisäveroa ensimmäisessä kysymyksessä kuvatusta lakisääteisestä medialupamaksusta voi säilyä, jos jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY voimaantulon (1.1.1978) jälkeen jäsenvaltio on muuttanut lupamaksujärjestelmää siten, että lupamaksutuloista pienempi osuus käytetään kulttuuriministerin harkinnan mukaan i) radio- ja televisiolaitosten, jotka saavat julkista tukea mutta jotka eivät ole itse julkisia, ja ii) media- ja elokuvaorganisaatioiden, jotka myötävaikuttavat radio- ja televisiotoimintaan mutta eivät itse harjoita sitä, rahoittamiseen?

---

(1)  EUVL 2006, L 347, s. 1.

(2)  EYVL 1977, L 145, s. 1.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/32 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/32

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski gradski sad (Bulgaria) on esittänyt 26.8.2022 – Rikosoikeudellinen menettely, jossa syytettyinä ovat CI, VF ja DY

(Asia C-574/22)

(2022/C 424/42)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sofiyski gradski sad

Rikosoikeudellisen menettelyn asianosaiset pääasiassa

CI, VF ja DY

Ennakkoratkaisukysymys

Sallivatko 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 273/2004 (1) säännökset, jotka täydentävät Bulgarian rikoskoodeksin (Nakazatelen kodeks) 354a §:n, luettuna yhdessä huumausaineiden ja niiden lähtöaineiden valvonnasta annetun lain (Zakon za kontrol varhu narkotichnite veshtestva i prekursorite) 3 §:n 4 momentin kanssa, blankettisäännöstä, sen, että henkilö, jolla on hallussaan liitteessä I olevaan luokkaan 3 kuuluvaa ainetta eli 585 millilitraa (0,585 litraa) suolahappoa (vetykloridi), todetaan syylliseksi?

---

(1)  Huumausaineiden lähtöaineista 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 273/2004 (EUVL 2004, L 47, s. 1).

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/32 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/32

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 7.9.2022 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on MV

(Asia C-583/22)

(2022/C 424/43)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

MV

Muu osapuoli: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Voidaanko puitepäätöksen 2008/675/YOS (1) 3 artiklan 1 kohdan mukaisen yhdenvertaisen kohtelun periaatteen sekä puitepäätöksen 2008/675/YOS 3 artiklan 5 kohdan perusteella tilanteessa, jossa Saksassa ja toisissa jäsenvaltioissa tehdyistä rikoksista määrätään yhteinen rangaistus, määrätä kotimaassa tehdystä rikoksesta rangaistus myös silloin, jos toisissa jäsenvaltioissa annettujen rangaistusten fiktiivinen huomioon ottaminen johtaisi siihen, että Saksan oikeuden mukaan ankarin mahdollinen määräaikaisia vankeusrangaistuksia koskeva yhteinen rangaistus ylitettäisiin? |
| --- | --- |

1)

Voidaanko puitepäätöksen 2008/675/YOS (1) 3 artiklan 1 kohdan mukaisen yhdenvertaisen kohtelun periaatteen sekä puitepäätöksen 2008/675/YOS 3 artiklan 5 kohdan perusteella tilanteessa, jossa Saksassa ja toisissa jäsenvaltioissa tehdyistä rikoksista määrätään yhteinen rangaistus, määrätä kotimaassa tehdystä rikoksesta rangaistus myös silloin, jos toisissa jäsenvaltioissa annettujen rangaistusten fiktiivinen huomioon ottaminen johtaisi siihen, että Saksan oikeuden mukaan ankarin mahdollinen määräaikaisia vankeusrangaistuksia koskeva yhteinen rangaistus ylitettäisiin?

| 2) | Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
  Onko toisessa unionin jäsenvaltiossa annetut tuomiot otettava puitepäätöksen 2008/675/YOS 3 artiklan 5 kohdan toisessa virkkeessä määrätyllä tavalla huomioon sillä tavoin, että on konkreettisesti osoitettava ja perusteltava haitta, joka aiheutuu siitä, että mitattaessa rangaistusta kotimaassa tehdyistä rikoksista ei Saksan oikeuden mukaisten yhteisen rangaistuksen määräämistä koskevien periaatteiden mukaisesti ole mahdollista määrätä jälkikäteen yhteistä rangaistusta? |
| --- | --- |

2)

Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:

Onko toisessa unionin jäsenvaltiossa annetut tuomiot otettava puitepäätöksen 2008/675/YOS 3 artiklan 5 kohdan toisessa virkkeessä määrätyllä tavalla huomioon sillä tavoin, että on konkreettisesti osoitettava ja perusteltava haitta, joka aiheutuu siitä, että mitattaessa rangaistusta kotimaassa tehdyistä rikoksista ei Saksan oikeuden mukaisten yhteisen rangaistuksen määräämistä koskevien periaatteiden mukaisesti ole mahdollista määrätä jälkikäteen yhteistä rangaistusta?

---

(1)  Euroopan unionin jäsenvaltioissa annettujen tuomioiden huomioon ottamisesta uudessa rikosprosessissa 24.7.2008 tehty neuvoston puitepäätös (EUVL 2008, L 220, s. 32).

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/33 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/33

---

Valitus, jonka Ryanair DAC on tehnyt 7.9.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kymmenes jaosto) asiassa T-657/20, Ryanair v. komissio (Finnair II; Covid-19), 22.6.2022 antamasta tuomiosta

(Asia C-588/22 P)

(2022/C 424/44)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Ryanair DAC (edustajat: V. Blanc ja F.-C. Laprévote, avocats, D. Pérez de Lamo ja S. Rating, abogados, ja E. Vahida, avocat)

Muut osapuolet: Euroopan komissio, Ranskan tasavalta ja Suomen tasavalta

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | kumoaa valituksenalaisen tuomion |
| --- | --- |

—

kumoaa valituksenalaisen tuomion

| — | SEUT 263 ja SEUT 264 artiklan mukaisesti kumoaa 9.6.2020 annetun Euroopan komission päätöksen C(2020) 3970 final valtiontuesta SA.57410 (2020/N) – Suomi COVID-19: Finnairin pääomitus ja |
| --- | --- |

—

SEUT 263 ja SEUT 264 artiklan mukaisesti kumoaa 9.6.2020 annetun Euroopan komission päätöksen C(2020) 3970 final valtiontuesta SA.57410 (2020/N) – Suomi COVID-19: Finnairin pääomitus ja

| — | velvoittaa komission vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut sekä velvoittaa ensimmäisessä oikeusasteessa esiintyneet väliintulijat ja (mahdolliset) tässä muutoksenhakuasteessa esiintyvät väliintulijat vastaamaan omista kuluistaan. |
| --- | --- |

—

velvoittaa komission vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut sekä velvoittaa ensimmäisessä oikeusasteessa esiintyneet väliintulijat ja (mahdolliset) tässä muutoksenhakuasteessa esiintyvät väliintulijat vastaamaan omista kuluistaan.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valituksen tueksi valittaja vetoaa neljään valitusperusteeseen.

Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen ja selvästi otti tosiseikat huomioon vääristyneellä tavalla hylätessään sen, että tilapäisten puitteiden ja SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan virheellisestä soveltamisesta on ”vakavia epäilyjä”.

Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen ja selvästi otti tosiseikat huomioon vääristyneellä tavalla hylätessään sen, että syrjintäkiellon periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamisesta on ”vakavia epäilyjä”.

Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen ja selvästi otti tosiseikat huomioon vääristyneellä tavalla hylätessään sen, että sijoittautumista ja palvelujen tarjoamista koskevien perusvapauksien loukkaamisesta on ”vakavia epäilyjä”.

Neljänneksi unionin yleinen tuomioistuin ja komissio eivät esittäneet asianmukaisesti perusteluja.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/34 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/34

---

Kanne 16.9.2022 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta

(Asia C-599/22)

(2022/C 424/45)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Triantafyllou, B. Sasinowska ja G. Wilms)

Vastaaja: Helleenien tasavalta

Vaatimukset

Komissio vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | toteaa, ettei Helleenien tasavalta ole noudattanut SEU 4 artiklan 3 kohdan ja komission asetuksen (EY) N:o 29/2009 (1) 3 artiklan 1 kohdan mukaisia velvollisuuksiaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä varmistaakseen, että sen nimeämä ilmaliikennepalvelujen (ATS) tarjoaja täyttää asetuksen (EY) N:o 29/2009 3 artiklan 1 kohdan mukaiset vaatimukset |
| --- | --- |

—

toteaa, ettei Helleenien tasavalta ole noudattanut SEU 4 artiklan 3 kohdan ja komission asetuksen (EY) N:o 29/2009 (1) 3 artiklan 1 kohdan mukaisia velvollisuuksiaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä varmistaakseen, että sen nimeämä ilmaliikennepalvelujen (ATS) tarjoaja täyttää asetuksen (EY) N:o 29/2009 3 artiklan 1 kohdan mukaiset vaatimukset

| — | velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Helleenien tasavalta on toteuttanut yli kolme vuotta myöhässä toimenpiteet asetuksen N:o 29/2009 noudattamiseksi eurooppalaisessa ilmatilassa toteutettavien tiedonsiirtopalvelujen varmistamisen osalta.

---

(1)  Tiedonsiirtopalveluja koskevista vaatimuksista yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa 16.1.2009 annettu komission asetus (EY) N:o 29/2009 (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL 2009, L 13, s. 3).

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/34 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/34

---

Valitus, jonka ABLV Bank AS, selvitystilassa, on tehnyt 16.9.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kymmenes jaosto) asiassa T-280/18, ABLV Bank v. SRB, 6.7.2022 antamasta tuomiosta

(Asia C-602/22 P)

(2022/C 424/46)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: ABLV Bank AS, selvitystilassa (edustaja: O. Behrends, Rechtsanwalt)

Muut osapuolet: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB) ja Euroopan keskuspankki (EKP)

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | kumoaa valituksenalaisen tuomion, |
| --- | --- |

—

kumoaa valituksenalaisen tuomion,

| — | julistaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston 23.2.2018 antamat päätökset mitättömiksi valittajan ja sen Luxemburgissa sijaitsevan tytäryhtiön osalta, |
| --- | --- |

—

julistaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston 23.2.2018 antamat päätökset mitättömiksi valittajan ja sen Luxemburgissa sijaitsevan tytäryhtiön osalta,

| — | velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut ja tästä valituksesta aiheutuneet kulut, ja |
| --- | --- |

—

velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut ja tästä valituksesta aiheutuneet kulut, ja

| — | palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen siltä osin kuin unionin tuomioistuin ei voi ratkaista asiakysymystä. |
| --- | --- |

—

palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen siltä osin kuin unionin tuomioistuin ei voi ratkaista asiakysymystä.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja vetoaa valituksensa tueksi neljään valitusperusteeseen.

Ensimmäinen valitusperuste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi ja sovelsi virheellisesti yhteisestä kriisinratkaisumekanismista annetun asetuksen (1) 18 artiklaa ja teki useita siihen ja tosiasioihin liittyviä virheitä. Valittaja väittää, että

| — | unionin yleinen tuomioistuin ei noudattanut yhteisestä kriisinratkaisumekanismista annetun asetuksen 18 artiklassa olevaa toimivaltuuksien rajojen selvää kuvausta, jonka mukaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston toimilla voi olla ulkopuolisiin kohdistuvia oikeusvaikutuksia ainoastaan, jos kyseisen asetuksen 18 artiklan kaikki kolme edellytystä täyttyvät ja jos Euroopan komissio ja Euroopan unionin neuvosto eivät vastusta toimea, |
| --- | --- |

—

unionin yleinen tuomioistuin ei noudattanut yhteisestä kriisinratkaisumekanismista annetun asetuksen 18 artiklassa olevaa toimivaltuuksien rajojen selvää kuvausta, jonka mukaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston toimilla voi olla ulkopuolisiin kohdistuvia oikeusvaikutuksia ainoastaan, jos kyseisen asetuksen 18 artiklan kaikki kolme edellytystä täyttyvät ja jos Euroopan komissio ja Euroopan unionin neuvosto eivät vastusta toimea,

| — | yhteisestä kriisinratkaisumekanismista annetun asetuksen 18 artiklan sanamuodon perusteella ei voida olettaa, että yhteinen kriisinratkaisuneuvosto voi toteuttaa toimenpiteen, jolla on ulkopuolisiin kohdistuvia oikeusvaikutuksia, ainoastaan kahden ensimmäisen edellytyksen täyttyessä, |
| --- | --- |

—

yhteisestä kriisinratkaisumekanismista annetun asetuksen 18 artiklan sanamuodon perusteella ei voida olettaa, että yhteinen kriisinratkaisuneuvosto voi toteuttaa toimenpiteen, jolla on ulkopuolisiin kohdistuvia oikeusvaikutuksia, ainoastaan kahden ensimmäisen edellytyksen täyttyessä,

| — | yhteinen kriisinratkaisuneuvosto tosiasiassa myönsi virheensä, koska se noudatti erilaista lähestymistapaa viimeisimmissä analogisissa tapauksissa, |
| --- | --- |

—

yhteinen kriisinratkaisuneuvosto tosiasiassa myönsi virheensä, koska se noudatti erilaista lähestymistapaa viimeisimmissä analogisissa tapauksissa,

| — | unionin yleinen tuomioistuin ei tutkinut riittävällä tavalla valituksenalaisten päätösten (23.2.2018 annetut päätökset SRB/EES/2018/09 ja SRB/EES/2018/10) lainmukaisuutta, kun se ei määrittänyt, miten valittajan ja sen tytäryhtiön oikeusasema unionin yleisen tuomioistuimen valituksenalaisista päätöksistä tekemän tulkinnan mukaan tarkkaan ottaen oli muuttunut, |
| --- | --- |

—

unionin yleinen tuomioistuin ei tutkinut riittävällä tavalla valituksenalaisten päätösten (23.2.2018 annetut päätökset SRB/EES/2018/09 ja SRB/EES/2018/10) lainmukaisuutta, kun se ei määrittänyt, miten valittajan ja sen tytäryhtiön oikeusasema unionin yleisen tuomioistuimen valituksenalaisista päätöksistä tekemän tulkinnan mukaan tarkkaan ottaen oli muuttunut,

| — | unionin yleinen tuomioistuin vääristi valituksenalaisten päätösten selvää sisältöä, kun se ei myöntänyt, että ne sisältävät päätöksiä valittajan ja sen tytäryhtiön asettamisesta selvitystilaan, ja |
| --- | --- |

—

unionin yleinen tuomioistuin vääristi valituksenalaisten päätösten selvää sisältöä, kun se ei myöntänyt, että ne sisältävät päätöksiä valittajan ja sen tytäryhtiön asettamisesta selvitystilaan, ja

| — | unionin yleinen tuomioistuin teki tässä yhteydessä useita virheitä, kun se muun muassa sekoitti valituksenalaiset päätökset sellaisiin toimenpiteisiin, jotka yhteinen kriisinratkaisuneuvosto osoitti kansallisille kriisinratkaisuviranomaisille kyseisten päätösten täytäntöönpanoa varten. |
| --- | --- |

—

unionin yleinen tuomioistuin teki tässä yhteydessä useita virheitä, kun se muun muassa sekoitti valituksenalaiset päätökset sellaisiin toimenpiteisiin, jotka yhteinen kriisinratkaisuneuvosto osoitti kansallisille kriisinratkaisuviranomaisille kyseisten päätösten täytäntöönpanoa varten.

Toinen valitusperuste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki useita oikeudellisia ja menettelyyn liittyviä virheitä sekä tosiasioihin liittyviä virheitä aineellisten toteamusten osalta. Valittaja väittää, että

| — | unionin yleinen tuomioistuin vääristi asiakirjojen sisältöä, kun se viittasi implisiittiseen arviointiin siitä, onko yhteisö kykenemätön tai todennäköisesti kykenemätön jatkamaan toimintaansa, eikä se maininnut, että yhteinen kriisinratkaisuneuvosto nimenomaisesti totesi vastineessaan, ettei se ole tehnyt tällaista arviointia, ja |
| --- | --- |

—

unionin yleinen tuomioistuin vääristi asiakirjojen sisältöä, kun se viittasi implisiittiseen arviointiin siitä, onko yhteisö kykenemätön tai todennäköisesti kykenemätön jatkamaan toimintaansa, eikä se maininnut, että yhteinen kriisinratkaisuneuvosto nimenomaisesti totesi vastineessaan, ettei se ole tehnyt tällaista arviointia, ja

| — | unionin yleinen tuomioistuin teki tässä yhteydessä lisäksi useita virheitä eikä käsitellyt valittajan väitteitä, kun se muun muassa jätti käsittelemättä maksuvelvollisuuden lykkäämistä koskevan moratorion vaikutuksia ja tulkitsi väärin yhteisestä kriisinratkaisumekanismista annetun asetuksen 18 artiklassa tarkoitettua maksuvalmiuden käsitettä. |
| --- | --- |

—

unionin yleinen tuomioistuin teki tässä yhteydessä lisäksi useita virheitä eikä käsitellyt valittajan väitteitä, kun se muun muassa jätti käsittelemättä maksuvelvollisuuden lykkäämistä koskevan moratorion vaikutuksia ja tulkitsi väärin yhteisestä kriisinratkaisumekanismista annetun asetuksen 18 artiklassa tarkoitettua maksuvalmiuden käsitettä.

Kolmas valitusperuste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki useita oikeudellisia ja tosiasioihin liittyviä virheitä eikä käsitellyt valittajan perusteita, jotka liittyivät FinCENin (talousrikosten torjuntaverkosto) ilmoitukseen ja sitä seuraaviin Latvian korruption ehkäisemisestä ja torjumisesta vastaavan viraston paljastuksiin.

Neljäs valitusperuste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki virheen todetessaan, että valituksenalaisesta päätöksestä nostettua kumoamiskannetta ei oteta tutkittavaksi valittajan tytäryhtiön osalta. Valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin katsoi virheellisesti, että valituksenalaisia päätöksiä ei ole tulkittava kyseisten päätösten yhteydessä annettujen julkisten ilmoitusten mukaisesti ja että ainoastaan sellaisella tekstillä on merkitystä, jonka yhteinen kriisinratkaisuneuvosto toimitti kansallisille kriisinratkaisuviranomaisille valituksenalaisten päätösten täytäntöönpanoa varten, ja että unionin tuomioistuin joka tapauksessa vääristi kyseisen tekstin selvää sisältöä.

---

(1)  Yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 806/2014 (EUVL 2014, L 225, s. 1).

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/36 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/36

---

Kanne 29.9.2022 – Euroopan komissio v. Maltan tasavalta

(Asia C-622/22)

(2022/C 424/47)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Sasinowska ja G. Wilms)

Vastaaja: Maltan tasavalta

Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | toteaa, että Maltan tasavalta ei ole pannut täytäntöön SEU 4 artiklan 3 kohdan mukaisia velvollisuuksiaan, luettuna yhdessä komission asetuksen (EY) N:o 29/2009 (1) 3 artiklan 1 kohdan kanssa, koska se ei ole toteuttanut tarpeellisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että sen nimeämä ATS-palvelujen tarjoaja on komission asetuksen (EY) N:o 29/2009 3 artiklan 1 kohdan säännösten mukainen; ja |
| --- | --- |

—

toteaa, että Maltan tasavalta ei ole pannut täytäntöön SEU 4 artiklan 3 kohdan mukaisia velvollisuuksiaan, luettuna yhdessä komission asetuksen (EY) N:o 29/2009 (1) 3 artiklan 1 kohdan kanssa, koska se ei ole toteuttanut tarpeellisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että sen nimeämä ATS-palvelujen tarjoaja on komission asetuksen (EY) N:o 29/2009 3 artiklan 1 kohdan säännösten mukainen; ja

| — | velvoittaa Maltan tasavallan vastaamaan oikeudenkäyntikuluista. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Maltan tasavallan vastaamaan oikeudenkäyntikuluista.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Maltan tasavalta on yli kolmen vuoden ajan laiminlyönyt tiedonsiirtopalveluja koskevista vaatimuksista yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa 16.1.2009 annetun komission asetuksen (EY) No 29/2009 mukaisia velvollisuuksiaan.

---

(1)  Tiedonsiirtopalveluja koskevista vaatimuksista yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa 16.1.2009 annettu komission asetus (EY) N:o 29/2009 (EUVL 2009, L 13, s. 1).

---

Unionin yleinen tuomioistuin

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/37 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/37

---

Kanne 16.8.2022 – Vleuten Insects and New Generation Nutrition v. komissio

(Asia T-500/22)

(2022/C 424/48)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Vleuten Insects vof (Hoogeloon, Alankomaat) ja New Generation Nutrition BV (Helvoirt, Alankomaat) (edustaja: asianajaja N. Carbonnelle)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan Alphitobius diaperinus larvan markkinoille saattamista uuselintarvikkeena ilman unionin uuselintarvikkeiden luettelon päivittämistä koskevan lupamenettelyn päättämisestä 2.6.2022 tehdyn komission täytäntöönpanopäätöksen; (1) |
| --- | --- |

—

kumoamaan Alphitobius diaperinus larvan markkinoille saattamista uuselintarvikkeena ilman unionin uuselintarvikkeiden luettelon päivittämistä koskevan lupamenettelyn päättämisestä 2.6.2022 tehdyn komission täytäntöönpanopäätöksen; (1)

| — | velvoittaa komission vastaamaan oikeudenkäyntikuluista. |
| --- | --- |

—

velvoittaa komission vastaamaan oikeudenkäyntikuluista.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu komission täytäntöönpanoasetuksen 2017/2469 (2) 6 artiklan 3 kohdan rikkomiseen siltä osin kuin päätös tehtiin ilman kyseisessä säännöksessä asetettuja menettelyllisiä vaatimuksia ja takeita ja oli näin ollen lainvastainen. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu komission täytäntöönpanoasetuksen 2017/2469 (2) 6 artiklan 3 kohdan rikkomiseen siltä osin kuin päätös tehtiin ilman kyseisessä säännöksessä asetettuja menettelyllisiä vaatimuksia ja takeita ja oli näin ollen lainvastainen.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen ja Euroopan ihmisoikeuskirjan 41 artiklan rikkomiseen, muun muassa






  — | menettelyllisen lojaalisuusvelvollisuuden laiminlyöntiin sekä oikeusvarmuuden ja oikeutettujen odotusten periaatteiden loukkaamiseen (toisen kanneperusteen ensimmäinen osa) |
| --- | --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen ja Euroopan ihmisoikeuskirjan 41 artiklan rikkomiseen, muun muassa

—

menettelyllisen lojaalisuusvelvollisuuden laiminlyöntiin sekä oikeusvarmuuden ja oikeutettujen odotusten periaatteiden loukkaamiseen (toisen kanneperusteen ensimmäinen osa)

| — | sovellettavien menettelyllisten vaatimusten noudattamatta jättämiseen sekä pätevien ja oikeudellisesti hyväksyttävien perusteluiden toimittamista koskevan velvollisuuden laiminlyöntiin (toisen kanneperusteen toinen osa), ja |
| --- | --- |

—

sovellettavien menettelyllisten vaatimusten noudattamatta jättämiseen sekä pätevien ja oikeudellisesti hyväksyttävien perusteluiden toimittamista koskevan velvollisuuden laiminlyöntiin (toisen kanneperusteen toinen osa), ja

| — | suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen (toisen kanneperusteen kolmas osa). |
| --- | --- |

—

suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen (toisen kanneperusteen kolmas osa).

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka esitetään toissijaisesti siinä tapauksessa, että ensimmäinen ja toinen kanneperuste hylätään ja joka perustuu asetuksen 2015/2283 (3) 10 artiklan 6 kohdan ja komission täytäntöönpanoasetuksen 2017/2469 6 artiklan lainvastaisuuteen SEUT 277 artiklan kannalta, ja jonka mukaan kyseiset säännökset ovat mitättömiä, koska niillä loukataan oikeusvarmuuden periaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka esitetään toissijaisesti siinä tapauksessa, että ensimmäinen ja toinen kanneperuste hylätään ja joka perustuu asetuksen 2015/2283 (3) 10 artiklan 6 kohdan ja komission täytäntöönpanoasetuksen 2017/2469 6 artiklan lainvastaisuuteen SEUT 277 artiklan kannalta, ja jonka mukaan kyseiset säännökset ovat mitättömiä, koska niillä loukataan oikeusvarmuuden periaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.

---

(1)  Asiakirjan viite: C(2022)3478.

(2)  Uuselintarvikkeista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2015/2283 10 artiklassa tarkoitettuja hakemuksia koskevista hallinnollisista ja tieteellisistä vaatimuksista 20.12.2017 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2017/2469 (EUVL L 351, s. 64).

(3)  Uuselintarvikkeista, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1169/2011 muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 258/97 ja komission asetuksen (EY) N:o 1852/2001 kumoamisesta 25.11.2015 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2015/2283 (EUVL 2015 L 327, s. 1).

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/38 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/38

---

Kanne 5.9.2022 – QW v. komissio

(Asia T-550/22)

(2022/C 424/49)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Asianosaiset

Kantaja: QW (edustajat: asianajajat S. Gemas Donário ja S. Soares)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan tukiohjelmasta SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN), jonka Portugali on myöntänyt Zona Franca da Madeiralle (ZFM) – Järjestely III – 4.12.2020 annetun komission päätöksen C (2020) 8550 final |
| --- | --- |

—

kumoamaan tukiohjelmasta SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN), jonka Portugali on myöntänyt Zona Franca da Madeiralle (ZFM) – Järjestely III – 4.12.2020 annetun komission päätöksen C (2020) 8550 final

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste perustuu Zona Franca de Madeiran järjestelyn III soveltuvuusvaatimuksia koskevaan arviointivirheeseen erityisesti mitä tulee voittojen alkuperään ja työpaikkojen luomiseen ja säilyttämiseen alueella. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste perustuu Zona Franca de Madeiran järjestelyn III soveltuvuusvaatimuksia koskevaan arviointivirheeseen erityisesti mitä tulee voittojen alkuperään ja työpaikkojen luomiseen ja säilyttämiseen alueella.

| 2. | Toinen kanneperuste perustuu komission perusteettomaan viivyttelyyn. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste perustuu komission perusteettomaan viivyttelyyn.

| 3. | Kolmas kanneperuste perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyömiseen. |
| --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyömiseen.

| 4. | Neljäs kanneperuste perustuu oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan oikeuden loukkaamiseen. |
| --- | --- |

4.

Neljäs kanneperuste perustuu oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan oikeuden loukkaamiseen.

| 5. | Viides kanneperuste perustuu luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen. |
| --- | --- |

5.

Viides kanneperuste perustuu luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen.

| 6. | Kuudes kanneperuste perustuu oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen. |
| --- | --- |

6.

Kuudes kanneperuste perustuu oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/39 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/39

---

Kanne 5.9.2022 – QY v. komissio

(Asia T-551/22)

(2022/C 424/50)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Asianosaiset

Kantaja: QY (edustajat: asianajajat S. Gemas Donário ja S. Soares)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan tukiohjelmasta SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN), jonka Portugali on myöntänyt Zona Franca da Madeiralle (ZFM) – Järjestely III – 4.12.2020 annetun komission päätöksen C (2020) 8550 final |
| --- | --- |

—

kumoamaan tukiohjelmasta SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN), jonka Portugali on myöntänyt Zona Franca da Madeiralle (ZFM) – Järjestely III – 4.12.2020 annetun komission päätöksen C (2020) 8550 final

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste perustuu Zona Franca de Madeiran järjestelyn III soveltuvuusvaatimuksia koskevaan arviointivirheeseen erityisesti mitä tulee voittojen alkuperään ja työpaikkojen luomiseen ja säilyttämiseen alueella. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste perustuu Zona Franca de Madeiran järjestelyn III soveltuvuusvaatimuksia koskevaan arviointivirheeseen erityisesti mitä tulee voittojen alkuperään ja työpaikkojen luomiseen ja säilyttämiseen alueella.

| 2. | Toinen kanneperuste perustuu komission perusteettomaan viivyttelyyn. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste perustuu komission perusteettomaan viivyttelyyn.

| 3. | Kolmas kanneperuste perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyömiseen. |
| --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyömiseen.

| 4. | Neljäs kanneperuste perustuu oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan oikeuden loukkaamiseen. |
| --- | --- |

4.

Neljäs kanneperuste perustuu oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan oikeuden loukkaamiseen.

| 5. | Viides kanneperuste perustuu luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen. |
| --- | --- |

5.

Viides kanneperuste perustuu luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen.

| 6. | Kuudes kanneperuste perustuu oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen. |
| --- | --- |

6.

Kuudes kanneperuste perustuu oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/39 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/39

---

Kanne 6.9.2022 – RC v. komissio

(Asia T-553/22)

(2022/C 424/51)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Asianosaiset

Kantaja: RC (edustajat: asianajajat S. Gemas Donário ja S. Soares)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan tukiohjelmasta SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN), jonka Portugali on myöntänyt Zona Franca da Madeiralle (ZFM) – Järjestely III, 4.12.2020 annetun komission päätöksen C (2020) 8550 final |
| --- | --- |

—

kumoamaan tukiohjelmasta SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN), jonka Portugali on myöntänyt Zona Franca da Madeiralle (ZFM) – Järjestely III, 4.12.2020 annetun komission päätöksen C (2020) 8550 final

| — | velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee Zona Franca da Madeiran Järjestely III:n tukikelpoisuuden edellytysten täyttymistä ja erityisesti voittojen alkuperää sekä työpaikkojen luomista ja säilyttämistä alueella. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee Zona Franca da Madeiran Järjestely III:n tukikelpoisuuden edellytysten täyttymistä ja erityisesti voittojen alkuperää sekä työpaikkojen luomista ja säilyttämistä alueella.

| 2. | Toinen kanneperuste, jonka mukaan komissio reagoi perusteettoman hitaasti. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste, jonka mukaan komissio reagoi perusteettoman hitaasti.

| 3. | Kolmas kanneperuste, jonka mukaan perusteluvelvollisuutta on laiminlyöty. |
| --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan perusteluvelvollisuutta on laiminlyöty.

| 4. | Neljäs kanneperuste, joka koskee oikeutta tasapuoliseen menettelyyn. |
| --- | --- |

4.

Neljäs kanneperuste, joka koskee oikeutta tasapuoliseen menettelyyn.

| 5. | Viides kanneperuste, joka koskee luottamuksensuojan periaatetta. |
| --- | --- |

5.

Viides kanneperuste, joka koskee luottamuksensuojan periaatetta.

| 6. | Kuudes kanneperuste, joka koskee oikeusvarmuuden periaatetta. |
| --- | --- |

6.

Kuudes kanneperuste, joka koskee oikeusvarmuuden periaatetta.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/40 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/40

---

Kanne 8.9.2022 – House Foods Group v. CPVO (SK20)

(Asia T-556/22)

(2022/C 424/52)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: House Foods Group, Inc. (Osaka, Japani) (edustajat: asianajajat G. Würtenberger ja T. Wuttke)

Vastaaja: Yhteisön kasvilajikevirasto (CPVO)

Menettely CPVO:ssa

Kyseessä oleva yhteisön kasvinjalostajanoikeus: SK20 – Yhteisön kasvinjalostajanoikeutta koskeva hakemus nro 2017/3314

Riidanalainen päätös: CPVO:n valituslautakunnan 1.7.2022 asiassa A 018/2021 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa CPVO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa CPVO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Neuvoston asetuksen (EU) 2100/94 6 artiklan rikkominen |
| --- | --- |

—

Neuvoston asetuksen (EU) 2100/94 6 artiklan rikkominen

| — | Neuvoston asetuksen (EU) 2100/94 7 artiklan rikkominen |
| --- | --- |

—

Neuvoston asetuksen (EU) 2100/94 7 artiklan rikkominen

| — | Neuvoston asetuksen (EU) 2100/94 76 artiklan rikkominen |
| --- | --- |

—

Neuvoston asetuksen (EU) 2100/94 76 artiklan rikkominen

| — | Neuvoston asetuksen (EU) 2100/94 81 artiklan rikkominen |
| --- | --- |

—

Neuvoston asetuksen (EU) 2100/94 81 artiklan rikkominen

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/40 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/40

---

Kanne 5.9.2022 – Fachverband Eisenhüttenschlacken v. komissio

(Asia T-560/22)

(2022/C 424/53)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Fachverband Eisenhüttenschlacken eV (Duisburg, Saksa) (edustajat: asianajaja G. Franßen ja professori C. Koenig)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2019/1009 täydentämisestä vahvistamalla maataloudellista tehoa ja turvallisuutta koskevat kriteerit sivutuotteiden käytölle EU-lannoitevalmisteissa 14.3.2022 annetun Euroopan komission delegoidun asetuksen (EU) 2022/973 2 artiklan 3 kohdan |
| --- | --- |

—

kumoamaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2019/1009 täydentämisestä vahvistamalla maataloudellista tehoa ja turvallisuutta koskevat kriteerit sivutuotteiden käytölle EU-lannoitevalmisteissa 14.3.2022 annetun Euroopan komission delegoidun asetuksen (EU) 2022/973 2 artiklan 3 kohdan

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste: koska vastaaja on antanut delegoidun asetuksen (EU) 2022/973 (1) 2 artiklan 3 kohdan asetuksen (EU) 2019/1009 (2) 42 artiklan 7 kohdan kolmanteen virkkeeseen sisältyvän valtuutuksen perusteella, se on unionin oikeuden vastaisesti ylittänyt kyseisen valtuutuksen rajat tai käyttänyt kyseistä valtuutusta väärin.
  Asetuksen (EU) 2019/1009 42 artiklan 7 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaan vastaaja voi antaa delegoituja säädöksiä vain maataloudellisen tehon ja turvallisuuden perusteella. Sen sijaan vastaaja on asettanut delegoidun asetuksen (EU) 2022/973 2 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdassa raja-arvot parametreille ”kromi” ja ”vanadiini” terveyden ja ympäristön suojelun perusteella. Kromin ja vanadiinin raja-arvojen vahvistaminen ei kantajan mukaan kuulu asetuksen (EU) 2019/1009 42 artiklan 7 kohdan ensimmäisessä virkkeessä vahvistetun delegoinnin piiriin. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste: koska vastaaja on antanut delegoidun asetuksen (EU) 2022/973 (1) 2 artiklan 3 kohdan asetuksen (EU) 2019/1009 (2) 42 artiklan 7 kohdan kolmanteen virkkeeseen sisältyvän valtuutuksen perusteella, se on unionin oikeuden vastaisesti ylittänyt kyseisen valtuutuksen rajat tai käyttänyt kyseistä valtuutusta väärin.

Asetuksen (EU) 2019/1009 42 artiklan 7 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaan vastaaja voi antaa delegoituja säädöksiä vain maataloudellisen tehon ja turvallisuuden perusteella. Sen sijaan vastaaja on asettanut delegoidun asetuksen (EU) 2022/973 2 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdassa raja-arvot parametreille ”kromi” ja ”vanadiini” terveyden ja ympäristön suojelun perusteella. Kromin ja vanadiinin raja-arvojen vahvistaminen ei kantajan mukaan kuulu asetuksen (EU) 2019/1009 42 artiklan 7 kohdan ensimmäisessä virkkeessä vahvistetun delegoinnin piiriin.

| 2) | Toinen kanneperuste: varovaisuusperiaatteen loukkaaminen asetuksen (EU) 2019/1009 42 artiklan 7 kohdan toisen virkkeen osalta, koska vastaaja ei ole ottanut huomioon uusinta tieteellistä näyttöä.
  Vastaaja ei ole delegoidun asetuksen (EU) 2022/973 2 artiklan 3 kohdan a ja c alakohtaa antaessaan tutkinut, analysoinut tai arvioinut uusinta tieteellistä näyttöä, eikä se ole perustanut päätöstään antaa delegoitu asetus (EU) 2022/973 tällaiseen näyttöön. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste: varovaisuusperiaatteen loukkaaminen asetuksen (EU) 2019/1009 42 artiklan 7 kohdan toisen virkkeen osalta, koska vastaaja ei ole ottanut huomioon uusinta tieteellistä näyttöä.

Vastaaja ei ole delegoidun asetuksen (EU) 2022/973 2 artiklan 3 kohdan a ja c alakohtaa antaessaan tutkinut, analysoinut tai arvioinut uusinta tieteellistä näyttöä, eikä se ole perustanut päätöstään antaa delegoitu asetus (EU) 2022/973 tällaiseen näyttöön.

| 3) | Kolmas kanneperuste: tutkintaperiaatteen loukkaaminen, erityisesti vastaajalle kuuluvan sellaisen virallisen velvollisuuden täyttämättä jättäminen, jonka nojalla sen on tutkittava ja otettava huomioon uusin tieteellinen näyttö.
  Vastaaja ei ole riittävästi tutkinut uusinta tieteellistä näyttöä, eikä ole ottanut sitä huomioon päättäessään antaa delegoidun asetuksen (EU) 2022/973. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste: tutkintaperiaatteen loukkaaminen, erityisesti vastaajalle kuuluvan sellaisen virallisen velvollisuuden täyttämättä jättäminen, jonka nojalla sen on tutkittava ja otettava huomioon uusin tieteellinen näyttö.

Vastaaja ei ole riittävästi tutkinut uusinta tieteellistä näyttöä, eikä ole ottanut sitä huomioon päättäessään antaa delegoidun asetuksen (EU) 2022/973.

| 4) | Neljäs kanneperuste: oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen, koska uusinta tieteellistä näyttöä ei ole otettu huomioon.
  Kantaja toteaa, että yritykset, joihin delegoitu asetus (EU) 2022/973 vaikuttaa, olivat luottaneet siihen, että vastaaja määrittelee normatiivisesti vain ne kriteerit, jotka on johdettu tekniseltä kannalta uusimmasta tieteellisestä näytöstä. Lisäksi ne olivat luottaneet siihen, että vastaaja määrittelee vain maataloudellista tehoa ja turvallisuutta koskevat kriteerit. Kromin ja vanadiinin raja-arvot eivät ole maataloudellisen tehon ja turvallisuuden kriteereitä. Delegoidun asetuksen (EU) 2022/973 2 artiklan 3 kohdan adressaatit eivät voineet ennakoida, että kromille ja vanadiinille asetettaisiin raja-arvot. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste: oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen, koska uusinta tieteellistä näyttöä ei ole otettu huomioon.

Kantaja toteaa, että yritykset, joihin delegoitu asetus (EU) 2022/973 vaikuttaa, olivat luottaneet siihen, että vastaaja määrittelee normatiivisesti vain ne kriteerit, jotka on johdettu tekniseltä kannalta uusimmasta tieteellisestä näytöstä. Lisäksi ne olivat luottaneet siihen, että vastaaja määrittelee vain maataloudellista tehoa ja turvallisuutta koskevat kriteerit. Kromin ja vanadiinin raja-arvot eivät ole maataloudellisen tehon ja turvallisuuden kriteereitä. Delegoidun asetuksen (EU) 2022/973 2 artiklan 3 kohdan adressaatit eivät voineet ennakoida, että kromille ja vanadiinille asetettaisiin raja-arvot.

| 5) | Viides kanneperuste: suhteellisuutta koskevan vaatimuksen rikkominen, joka johtuu terästeollisuudesta peräisin olevien kalkkipitoisten lannoitevalmisteiden kieltämisestä delegoidun asetuksen (EU) 2022/973 2 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan antamisella.
  Vastaajan asettamissa kromin ja vanadiinin raja-arvoissa ei oteta huomioon SEU 5 artiklan 1 kohdan toisessa virkkeessä ja 4 kohdassa vahvistettua suhteellisuutta koskevaa vaatimusta, koska raja-arvoilla suljetaan unionin lannoitelainsäädännön ulkopuolelle terästeollisuudesta peräisin olevat lannoitevalmisteet, millä on eri tavoin kielteisiä vaikutuksia ympäristöön, kansanterveyteen, eläinten ja kasvien terveyteen, lannoitteiden ja elintarvikkeiden turvallista ja edullista saatavuutta koskevaan yleiseen etuun sekä tuottajien ja jakelijoiden etuihin. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste: suhteellisuutta koskevan vaatimuksen rikkominen, joka johtuu terästeollisuudesta peräisin olevien kalkkipitoisten lannoitevalmisteiden kieltämisestä delegoidun asetuksen (EU) 2022/973 2 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan antamisella.

Vastaajan asettamissa kromin ja vanadiinin raja-arvoissa ei oteta huomioon SEU 5 artiklan 1 kohdan toisessa virkkeessä ja 4 kohdassa vahvistettua suhteellisuutta koskevaa vaatimusta, koska raja-arvoilla suljetaan unionin lannoitelainsäädännön ulkopuolelle terästeollisuudesta peräisin olevat lannoitevalmisteet, millä on eri tavoin kielteisiä vaikutuksia ympäristöön, kansanterveyteen, eläinten ja kasvien terveyteen, lannoitteiden ja elintarvikkeiden turvallista ja edullista saatavuutta koskevaan yleiseen etuun sekä tuottajien ja jakelijoiden etuihin.

| 6) | Kuudes kanneperuste: vastaaja on jättänyt noudattamatta perusteluvelvollisuuttaan.
  Delegoidun asetuksen (EU) 2022/973 johdanto-osan perustelukappaleissa ei ole riittävästi perusteltu kromin ja vanadiinin raja-arvojen asettamista. Vastaaja ei ole julkistanut ratkaisevia (merkityksellisiä) olosuhteita, joihin se on perustanut raja-arvojen vahvistamisen. Se on perustanut raja-arvojen asettamisen terveyden ja ympäristön suojelun kriteereihin. Asetuksen (EU) 2019/1009 42 artiklan 7 kohdan ensimmäisessä virkkeessä esitetyn valtuutuksen edellyttämiä maataloudellisen tehon ja turvallisuuden vaatimuksiin ei sitä vastoin ole viitattu. Siksi perustelujen osat, jotka voidaan päätellä johdanto-osan perustelukappaleista, ovat riittämättömiä, myös muodollisesti, ja puutteellisia. Johdanto-osan perustelukappaleet eivät täytä SEU 296 artiklan toisen kohdan perusteluvelvollisuutta. |
| --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste: vastaaja on jättänyt noudattamatta perusteluvelvollisuuttaan.

Delegoidun asetuksen (EU) 2022/973 johdanto-osan perustelukappaleissa ei ole riittävästi perusteltu kromin ja vanadiinin raja-arvojen asettamista. Vastaaja ei ole julkistanut ratkaisevia (merkityksellisiä) olosuhteita, joihin se on perustanut raja-arvojen vahvistamisen. Se on perustanut raja-arvojen asettamisen terveyden ja ympäristön suojelun kriteereihin. Asetuksen (EU) 2019/1009 42 artiklan 7 kohdan ensimmäisessä virkkeessä esitetyn valtuutuksen edellyttämiä maataloudellisen tehon ja turvallisuuden vaatimuksiin ei sitä vastoin ole viitattu. Siksi perustelujen osat, jotka voidaan päätellä johdanto-osan perustelukappaleista, ovat riittämättömiä, myös muodollisesti, ja puutteellisia. Johdanto-osan perustelukappaleet eivät täytä SEU 296 artiklan toisen kohdan perusteluvelvollisuutta.

| 7) | Seitsemäs kanneperuste: perustelujen aineellinen epätarkkuus ja epätäydellisyydestä, jotka johtuvat kromin ja vanadiinin raja-arvojen teknisen johtamisen aineellisesta epätarkkuudesta ja epätäydellisyydestä. |
| --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste: perustelujen aineellinen epätarkkuus ja epätäydellisyydestä, jotka johtuvat kromin ja vanadiinin raja-arvojen teknisen johtamisen aineellisesta epätarkkuudesta ja epätäydellisyydestä.

---

(1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2019/1009 täydentämisestä vahvistamalla maataloudellista tehoa ja turvallisuutta koskevat kriteerit sivutuotteiden käytölle EU-lannoitevalmisteissa 14.3.2022 annettu komission delegoitu asetus (EU) 2022/973 (EUVL 2022, L 167, s. 29).

(2)  EU-lannoitevalmisteiden asettamista saataville markkinoilla koskevien sääntöjen vahvistamisesta ja asetusten (EY) N:o 1069/2009 ja (EY) N:o 1107/2009 muuttamisesta sekä asetuksen (EY) N:o 2003/2003 kumoamisesta 14.3.2022 annettu komission delegoitu asetus (EU) 2022/973 (EUVL 2022, L 167, s. 29).

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/42 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/42

---

Kanne 2.9.2022 – VP v. Cedefop

(Asia T-563/22)

(2022/C 424/54)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: VP (edustaja: asianajaja L. Levi)

Vastaaja: Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 17.12.2021 tehdyn vastaajan päätöksen olla panematta täytäntöön 16.12.2020 asiassa T-187/18, VP v. Cedefop annetun unionin yleisen tuomioistuimen tuomion tuomiolauselman 1 ja 2 kohta |
| --- | --- |

—

kumoamaan 17.12.2021 tehdyn vastaajan päätöksen olla panematta täytäntöön 16.12.2020 asiassa T-187/18, VP v. Cedefop annetun unionin yleisen tuomioistuimen tuomion tuomiolauselman 1 ja 2 kohta

| — | kumoamaan liitännäisen päätöksen olla uusimatta kantajan työsopimusta toistaiseksi 16.11.2017 alkaen |
| --- | --- |

—

kumoamaan liitännäisen päätöksen olla uusimatta kantajan työsopimusta toistaiseksi 16.11.2017 alkaen

| — | kumoamaan 17.6.2022 tehdyn vastaajan päätöksen hylätä 3.3.2022 päivätty kantajan valitus 17.12.2021 tehdystä päätöksestä |
| --- | --- |

—

kumoamaan 17.6.2022 tehdyn vastaajan päätöksen hylätä 3.3.2022 päivätty kantajan valitus 17.12.2021 tehdystä päätöksestä

| — | velvoittaa korvaamaan kantajalle aiheutunut henkinen kärsimys, jonka kohtuulliseksi määräksi arvioidaan 100 000 euroa |
| --- | --- |

—

velvoittaa korvaamaan kantajalle aiheutunut henkinen kärsimys, jonka kohtuulliseksi määräksi arvioidaan 100 000 euroa

| — | velvoittaa vastaajan korvaaman oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa vastaajan korvaaman oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaajan päätöstä olla panematta täytäntöön 16.12.2020 asiassa T-187/18, VP v. Cedefop annetun unionin yleisen tuomioistuimen tuomion tuomiolauselman 1 ja 2 kohta ja näin ollen jättää uusimatta kantajan työsopimus, rasittaa SEUT 266 artiklan mukaisen 16.12.2020 asiassa T-187/18 annetun tuomion noudattamista koskevan velvollisuuden laiminlyönti ja ilmeinen arviointivirhe. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaajan päätöstä olla panematta täytäntöön 16.12.2020 asiassa T-187/18, VP v. Cedefop annetun unionin yleisen tuomioistuimen tuomion tuomiolauselman 1 ja 2 kohta ja näin ollen jättää uusimatta kantajan työsopimus, rasittaa SEUT 266 artiklan mukaisen 16.12.2020 asiassa T-187/18 annetun tuomion noudattamista koskevan velvollisuuden laiminlyönti ja ilmeinen arviointivirhe.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on laiminlyönyt huolenpitovelvollisuuttaan. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on laiminlyönyt huolenpitovelvollisuuttaan.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja perusteltujen odotusten suojan periaatetta. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja perusteltujen odotusten suojan periaatetta.

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on käyttänyt valtuuksiaan väärin. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on käyttänyt valtuuksiaan väärin.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/43 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/43

---

Kanne 13.9.2022 – Pierre Balmain v. EUIPO – Story Time (Leijonan pään kuva)

(Asia T-564/22)

(2022/C 424/55)

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Pierre Balmain (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat J. Iglesias Monravá ja S. Mainar Roger)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Story Time sp. z o.o. (Poznań, Puola)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus EU-kuviomerkin rekisteröimiseksi (Leijonan pään kuva) – Rekisteröintihakemus nro 17 515 099

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 21.6.2022 asiassa R 96/2022-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/44 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/44

---

Kanne 13.9.2022 – Sports Group Denmark v. EUIPO (ENDURANCE)

(Asia T-566/22)

(2022/C 424/56)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Sports Group Denmark A/S (Silkeborg, Tanska) (edustaja: asianajaja T. Kruse Lie)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalainen tavaramerkki: Kuviomerkin ENDURANCE Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Rekisteröintihakemus nro 1 542 490

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 8.7.2022 asiassa R 1779/2021-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin sillä evätään kuviomerkin ENDURANCE rekisteröinti EU-tavaramerkiksi luokkiin 9, 25, 28 ja 35 kuuluvien tavaroiden osalta |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin sillä evätään kuviomerkin ENDURANCE rekisteröinti EU-tavaramerkiksi luokkiin 9, 25, 28 ja 35 kuuluvien tavaroiden osalta

| — | velvoittaa EUIPO:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valitusmenettelystä EUIPO:n valituslautakunnassa aiheutuneet välttämättömät kustannukset. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valitusmenettelystä EUIPO:n valituslautakunnassa aiheutuneet välttämättömät kustannukset.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/44 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/44

---

Kanne 15.9.2022 – Bora Creations v. EUIPO – True Skincare (TRUE SKIN)

(Asia T-576/22)

(2022/C 424/57)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Bora Creations, SL (Andratx, Espanja) (edustajat: asianajajat R. Lange ja M. Ebner)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: True Skincare Ltd (Ascot, Yhdistynyt kuningaskunta)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja unionin yleisessä tuomioistuimessa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus sanamerkin TRUE SKIN rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 18 170 353

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 21.6.2022 asiassa R 1712/2021-5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen ja |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen ja

| — | velvoittaa EUIPO:n ja väliintulijan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n ja väliintulijan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperuste

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/45 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/45

---

Kanne 16.9.2022 – Tietosuojavaltuutettu v. parlamentti ja neuvosto

(Asia T-578/22)

(2022/C 424/58)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan tietosuojavaltuutettu (asiamiehet: D. Nardi, T. Zerdick, A. Buchta ja F. Coudert)

Vastaajat: Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan asetuksen (EU) 2016/794, (1) sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EU) 2022/991, (2) 74 a ja 74 b artiklan, ja |
| --- | --- |

—

kumoamaan asetuksen (EU) 2016/794, (1) sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EU) 2022/991, (2) 74 a ja 74 b artiklan, ja

| — | velvoittamaan vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi yhteen kanneperusteeseen, jonka mukaan kantajan riippumattomuutta ja toimivaltuuksia valvontaviranomaisena on loukattu, koska oikeusvarmuuden periaatetta ja oikeudellisten toimien taannehtivuuskiellon periaatetta on loukattu. Kantaja väittää, että Euroopan unionin perusoikeuskirjan 8 artiklan 3 kohtaa ja asetuksen (EU) 2018/1725 (3) 55 artiklaa, luettuna yhdessä asetuksen 2016/794, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2022/991, 43 artiklan 1 kohdan ja 3 kohdan e alakohdan kanssa, on rikottu.

Kantaja väittää, että hänen asiavaltuutensa nostaa SEUT 263 artiklan nojalla kumoamiskanne perustuu siihen, että hänellä on oltava oikeus oikeussuojakeinoihin suojellakseen hänen institutionaalisia oikeuksiaan ja erityisesti hänen riippumattomuuttaan valvontaviranomaisena, josta määrätään perusoikeuskirjan 8 artiklan 3 kohdassa, sekä institutionaalista tasapainoa valvontaviranomaisten tehtävien ja lainsäätäjän tehtävien välillä.

Toissijaisesti kantaja väittää, että riidanalaiset säännökset koskevat häntä suoraan ja erikseen ja että hänellä on selvä ja tosiasiallinen intressi saada ne kumotuiksi.

---

(1)  Euroopan unionin lainvalvontayhteistyövirastosta (Europol) sekä neuvoston päätösten 2009/371/YOS, 2009/934/YOS, 2009/935/YOS, 2009/936/YOS ja 2009/968/YOS korvaamisesta ja kumoamisesta 11.5.2016 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/794 (EUVL 2016, L 135, s. 53).

(2)  Asetuksen (EU) 2016/794 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse Europolin yhteistyöstä yksityisten osapuolten kanssa, Europolin suorittamasta henkilötietojen käsittelystä rikostutkintojen tukemiseksi sekä Europolin roolista tutkimuksessa ja innovoinnissa 8.6.2022 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2022/991 (EUVL 2022, L 169, s. 1).

(3)  Luonnollisten henkilöiden suojelusta unionin toimielinten, elinten ja laitosten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta sekä asetuksen (EY) N:o 45/2001 ja päätöksen N:o 1247/2002/EY kumoamisesta 23.10.2018 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/1725 (EUVL 2018, L 295, s. 39).

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/46 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/46

---

Kanne 16.9.2022 – British Airways v. komissio

(Asia T-582/22)

(2022/C 424/59)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: British Airways plc (Harmondsworth, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat A. Lyle-Smythe ja R. O’Donoghue sekä C. Thomas, Barrister-at-Law)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | velvoittamaan komission maksamaan välittömästi viivästyskoron määrän, joka vastaa 3 382 129,97 euron suuruista viivästyskorkoa EKP:n jälleenrahoituskorkokantaa soveltaen korotettuna 3,5 prosenttiyksiköllä ajalta 19.6.2017–25.5.2022 tai joka vaihtoehtoisesti määräytyy unionin yleisen tuomioistuimen (kantajan ensimmäisen ja/tai toisen kanneperusteen nojalla) asianmukaisiksi katsomia korkokantaa ja ajanjaksoa soveltaen |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission maksamaan välittömästi viivästyskoron määrän, joka vastaa 3 382 129,97 euron suuruista viivästyskorkoa EKP:n jälleenrahoituskorkokantaa soveltaen korotettuna 3,5 prosenttiyksiköllä ajalta 19.6.2017–25.5.2022 tai joka vaihtoehtoisesti määräytyy unionin yleisen tuomioistuimen (kantajan ensimmäisen ja/tai toisen kanneperusteen nojalla) asianmukaisiksi katsomia korkokantaa ja ajanjaksoa soveltaen

| — | velvoittamaan komission maksamaan välittömästi koronkorkoa 3 382 129,97 euron suuruiselle viivästyskorolle (tai sellaiselle muulle summalle, joka unionin yleisen tuomioistuimen mukaan kantajalle on maksettava) EKP:n jälleenrahoituskorkokantaa soveltaen korotettuna 3,5 prosenttiyksiköllä 25.5.2022 lähtien kyseisen viivästyskoron määrän maksamiseen saakka tai vaihtoehtoisesti unionin yleisen tuomioistuimen asianmukaisiksi katsomia korkokantaa ja ajanjaksoa soveltaen |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission maksamaan välittömästi koronkorkoa 3 382 129,97 euron suuruiselle viivästyskorolle (tai sellaiselle muulle summalle, joka unionin yleisen tuomioistuimen mukaan kantajalle on maksettava) EKP:n jälleenrahoituskorkokantaa soveltaen korotettuna 3,5 prosenttiyksiköllä 25.5.2022 lähtien kyseisen viivästyskoron määrän maksamiseen saakka tai vaihtoehtoisesti unionin yleisen tuomioistuimen asianmukaisiksi katsomia korkokantaa ja ajanjaksoa soveltaen

| — | lisäksi tai toissijaisesti kumoamaan komission 7.7.2022 päivätyn kielteisen päätöksen, jonka seurauksena komission on maksettava kantajalle viivästyskorkoa ja koronkorkoa tälle korolle välittömästi, tai vielä toissijaisemmin toteamaan, että komission laiminlyönti eli viivästyskorkojen ja niiden koronkorkojen (tai muiden korkojen) maksamatta jättäminen on lainvastainen, ja |
| --- | --- |

—

lisäksi tai toissijaisesti kumoamaan komission 7.7.2022 päivätyn kielteisen päätöksen, jonka seurauksena komission on maksettava kantajalle viivästyskorkoa ja koronkorkoa tälle korolle välittömästi, tai vielä toissijaisemmin toteamaan, että komission laiminlyönti eli viivästyskorkojen ja niiden koronkorkojen (tai muiden korkojen) maksamatta jättäminen on lainvastainen, ja

| — | velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut ja sille tässä oikeudenkäynnissä aiheutuneet muut kulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut ja sille tässä oikeudenkäynnissä aiheutuneet muut kulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantajalla on oikeus saada SEUT 266 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisen kanteen nojalla 3 382 129,97 euron suuruinen viivästyskorko tai vaihtoehtoisesti sellainen korko, joka lasketaan unionin yleisen tuomioistuimen asianmukaisiksi katsomien ajanjakson ja korkokannan mukaan, koska komissio oli velvollinen maksamaan kyseisen koron noudattaakseen unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-341/17 antamaa tuomiota. Tältä osin kantaja vetoaa toissijaisesti SEUT 277 artiklaan, mikäli komissio vetoaisi johdetun oikeuden sääntöihin ja tällaisia sääntöjä tulkittaisiin tavalla, joka on ristiriidassa kantajalla perussopimusten nojalla olevien oikeuksien kanssa. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantajalla on oikeus saada SEUT 266 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisen kanteen nojalla 3 382 129,97 euron suuruinen viivästyskorko tai vaihtoehtoisesti sellainen korko, joka lasketaan unionin yleisen tuomioistuimen asianmukaisiksi katsomien ajanjakson ja korkokannan mukaan, koska komissio oli velvollinen maksamaan kyseisen koron noudattaakseen unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-341/17 antamaa tuomiota. Tältä osin kantaja vetoaa toissijaisesti SEUT 277 artiklaan, mikäli komissio vetoaisi johdetun oikeuden sääntöihin ja tällaisia sääntöjä tulkittaisiin tavalla, joka on ristiriidassa kantajalla perussopimusten nojalla olevien oikeuksien kanssa.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantajalla on lisäksi ja/tai vaihtoehtoisesti oikeus vaatia tällaista viivästyskorkoa SEUT 266 artiklan toisen kohdan, SEUT 268 artiklan ja SEUT 340 artiklan sekä perusoikeuskirjan 41 artiklan 3 kohdan mukaisella kanteella Euroopan unionin sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun perusteella siitä syystä, ettei komissio maksanut tällaisia korkoja unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-341/17 antaman tuomion mukaisesti. Kantaja vetoaa tältä osin jälleen vaihtoehtoisesti SEUT 277 artiklaan, mikäli komissio vetoaisi johdetun oikeuden sääntöihin ja tällaisia sääntöjä tulkittaisiin tavalla, joka on ristiriidassa kantajalla perussopimusten nojalla olevien oikeuksien kanssa. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantajalla on lisäksi ja/tai vaihtoehtoisesti oikeus vaatia tällaista viivästyskorkoa SEUT 266 artiklan toisen kohdan, SEUT 268 artiklan ja SEUT 340 artiklan sekä perusoikeuskirjan 41 artiklan 3 kohdan mukaisella kanteella Euroopan unionin sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun perusteella siitä syystä, ettei komissio maksanut tällaisia korkoja unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-341/17 antaman tuomion mukaisesti. Kantaja vetoaa tältä osin jälleen vaihtoehtoisesti SEUT 277 artiklaan, mikäli komissio vetoaisi johdetun oikeuden sääntöihin ja tällaisia sääntöjä tulkittaisiin tavalla, joka on ristiriidassa kantajalla perussopimusten nojalla olevien oikeuksien kanssa.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantajalla on oikeus vaatia koronkorkoa SEUT 266 artiklan ensimmäisen kohdan tai vaihtoehtoisesti sen toisen kohdan, SEUT 268 artiklan ja SEUT 340 artiklan sekä perusoikeuskirjan 41 artiklan 3 kohdan nojalla nostetulla kanteella, koska komissio on laiminlyönyt kyseisen viivästyskoron maksamisen. Tältä osin kantaja vetoaa jälleen toissijaisesti SEUT 277 artiklaan, mikäli komissio vetoaisi johdetun oikeuden sääntöihin ja tällaisia sääntöjä tulkittaisiin tavalla, joka on ristiriidassa kantajalla perussopimusten nojalla olevien oikeuksien kanssa. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantajalla on oikeus vaatia koronkorkoa SEUT 266 artiklan ensimmäisen kohdan tai vaihtoehtoisesti sen toisen kohdan, SEUT 268 artiklan ja SEUT 340 artiklan sekä perusoikeuskirjan 41 artiklan 3 kohdan nojalla nostetulla kanteella, koska komissio on laiminlyönyt kyseisen viivästyskoron maksamisen. Tältä osin kantaja vetoaa jälleen toissijaisesti SEUT 277 artiklaan, mikäli komissio vetoaisi johdetun oikeuden sääntöihin ja tällaisia sääntöjä tulkittaisiin tavalla, joka on ristiriidassa kantajalla perussopimusten nojalla olevien oikeuksien kanssa.

| 4) | Neljäs kanneperuste, jolla kantaja vaatii lisäksi ja siltä osin kuin on tarpeen unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan SEUT 263 artiklan neljännen kohdan nojalla 7.7.2022 päivätyn komission päätöksen, jolla kieltäydyttiin maksamasta viivästyskorkoa ja koronkorkoa tälle korolle, sillä perusteella, että SEUT 266 artiklaa on rikottu ja/tai sitä unionin oikeuden yleistä periaatetta on loukattu, jonka mukaan unionin toimielimillä on palauttamisvelvollisuus sen jälkeen, kun toimenpide on kumottu tuomiolla. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, jolla kantaja vaatii lisäksi ja siltä osin kuin on tarpeen unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan SEUT 263 artiklan neljännen kohdan nojalla 7.7.2022 päivätyn komission päätöksen, jolla kieltäydyttiin maksamasta viivästyskorkoa ja koronkorkoa tälle korolle, sillä perusteella, että SEUT 266 artiklaa on rikottu ja/tai sitä unionin oikeuden yleistä periaatetta on loukattu, jonka mukaan unionin toimielimillä on palauttamisvelvollisuus sen jälkeen, kun toimenpide on kumottu tuomiolla.

| 5) | Viides kanneperuste, joka on toissijainen neljänteen kanneperusteeseen nähden ja jolla kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta toteamaan SEUT 265 artiklan nojalla, että komissio on toiminut lainvastaisesti, koska se ei ole maksanut kantajalle viivästyskorkoja eikä niille koronkorkoa kantajan 8.6.2022 esittämän näitä korkoja koskevan vaatimuksen jälkeen, mikä on vastoin SEUT 266 artiklaa ja/tai sitä unionin oikeuden yleistä periaatetta, jonka mukaan unionin toimielimillä on palauttamisvelvollisuus sen jälkeen, kun toimenpide on kumottu tuomiolla. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, joka on toissijainen neljänteen kanneperusteeseen nähden ja jolla kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta toteamaan SEUT 265 artiklan nojalla, että komissio on toiminut lainvastaisesti, koska se ei ole maksanut kantajalle viivästyskorkoja eikä niille koronkorkoa kantajan 8.6.2022 esittämän näitä korkoja koskevan vaatimuksen jälkeen, mikä on vastoin SEUT 266 artiklaa ja/tai sitä unionin oikeuden yleistä periaatetta, jonka mukaan unionin toimielimillä on palauttamisvelvollisuus sen jälkeen, kun toimenpide on kumottu tuomiolla.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/47 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/47

---

Kanne 22.9.2022 – Crown Holdings and Crown Cork & Seal Deutschland v. komissio

(Asia T-587/22)

(2022/C 424/60)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Crown Holdings, Inc. (Yardley, Pennsylvania, Yhdysvallat) ja Crown Cork & Seal Deutschland Holdings GmbH (Seesen, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Burnside, C. Graf York von Wartenburg, A. Kidane ja D. Strohl)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan SEUT 101 artiklan mukaisessa menettelyssä (asia AT.40.522 – Metallipakkaukset) 12.7.2022 annetun Euroopan komission päätöksen C(2022) 4761 final siltä osin kuin se koskee kantajia ja |
| --- | --- |

—

kumoamaan SEUT 101 artiklan mukaisessa menettelyssä (asia AT.40.522 – Metallipakkaukset) 12.7.2022 annetun Euroopan komission päätöksen C(2022) 4761 final siltä osin kuin se koskee kantajia ja

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäisellä kanneperusteella väitetään, että komissio loukkasi unionin oikeuden yleisiin periaatteisiin kuuluvaa patere legem quam ipse fecisti -periaatetta hyväksymällä asian siirtämisen Saksan liittovaltion kartellivirastolta, millä poiketaan vakiintuneista käytännöistä, jotka ilmenevät yhteistyötä kilpailuviranomaisten verkostossa koskevasta komission tiedonannosta. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäisellä kanneperusteella väitetään, että komissio loukkasi unionin oikeuden yleisiin periaatteisiin kuuluvaa patere legem quam ipse fecisti -periaatetta hyväksymällä asian siirtämisen Saksan liittovaltion kartellivirastolta, millä poiketaan vakiintuneista käytännöistä, jotka ilmenevät yhteistyötä kilpailuviranomaisten verkostossa koskevasta komission tiedonannosta.

| 2. | Toisella kanneperusteella väitetään, että hyväksymällä asian siirtämisen Saksan liittovaltion kartellivirastolta komissio loukkasi kantajien perusteltua luottamusta siihen, että se noudattaisi vakiintunutta käytäntöä. |
| --- | --- |

2.

Toisella kanneperusteella väitetään, että hyväksymällä asian siirtämisen Saksan liittovaltion kartellivirastolta komissio loukkasi kantajien perusteltua luottamusta siihen, että se noudattaisi vakiintunutta käytäntöä.

| 3. | Kolmannella kanneperusteella väitetään, että hyväksymällä asian siirtämisen niin myöhäisessä Saksan liittovaltion kartelliviraston menettelyn vaiheessa komissio loukkasi toissijaisuusperiaatetta. |
| --- | --- |

3.

Kolmannella kanneperusteella väitetään, että hyväksymällä asian siirtämisen niin myöhäisessä Saksan liittovaltion kartelliviraston menettelyn vaiheessa komissio loukkasi toissijaisuusperiaatetta.

| 4. | Neljännellä kanneperusteella väitetään, että hyväksymällä asian siirtämisen Saksan liittovaltion kartellivirastolta useita vuosia alkuperäisen kahden kuukauden määräajan päättymisen jälkeen komissio loukkasi kantajien puolustautumisoikeuksia. |
| --- | --- |

4.

Neljännellä kanneperusteella väitetään, että hyväksymällä asian siirtämisen Saksan liittovaltion kartellivirastolta useita vuosia alkuperäisen kahden kuukauden määräajan päättymisen jälkeen komissio loukkasi kantajien puolustautumisoikeuksia.

| 5. | Viidennellä kanneperusteella väitetään, että hyväksymällä asian siirtämisen tätä varten varatun alkuperäisen kahden kuukauden määräajan päättymisen jälkeen komissio ei saattanut kilpailulainsäädännön täytäntöönpanon tavoitteita asianmukaisesti tasapainoon oikeusvarmuuteen, luottamuksensuojaan ja kantajien puolustautumisoikeuksiin liittyvien tavoitteiden kanssa, mikä on suhteellisuusperiaatteen vastaista. |
| --- | --- |

5.

Viidennellä kanneperusteella väitetään, että hyväksymällä asian siirtämisen tätä varten varatun alkuperäisen kahden kuukauden määräajan päättymisen jälkeen komissio ei saattanut kilpailulainsäädännön täytäntöönpanon tavoitteita asianmukaisesti tasapainoon oikeusvarmuuteen, luottamuksensuojaan ja kantajien puolustautumisoikeuksiin liittyvien tavoitteiden kanssa, mikä on suhteellisuusperiaatteen vastaista.

| 6. | Kuudennella kanneperusteella väitetään, että hyväksymällä asian siirtämisen Saksan liittovaltion kartellivirastolta alkuperäisen kahden kuukauden määräajan päättymisen jälkeen komissio loukkasi hyvän hallinnon periaatetta. |
| --- | --- |

6.

Kuudennella kanneperusteella väitetään, että hyväksymällä asian siirtämisen Saksan liittovaltion kartellivirastolta alkuperäisen kahden kuukauden määräajan päättymisen jälkeen komissio loukkasi hyvän hallinnon periaatetta.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/48 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/48

---

Kanne 22.9.2022 – Renco Valore v. komissio

(Asia T-588/22)

(2022/C 424/61)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Asianosaiset

Kantaja: Renco Valore SpA (Pesaro, Italia) (edustajat: asianajajat A. Gaspar Schwalbach, C. Pinto Xavier ja M. Cotrim)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa kumoamaan tukiohjelmasta SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN), jonka Portugali on myöntänyt Zona Franca da Madeiralle (ZFM) – Järjestely III, 4.12.2020 annetun komission päätöksen C (2020) 8550 1, 4 ja 5 artiklan |
| --- | --- |

—

kumoaa kumoamaan tukiohjelmasta SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN), jonka Portugali on myöntänyt Zona Franca da Madeiralle (ZFM) – Järjestely III, 4.12.2020 annetun komission päätöksen C (2020) 8550 1, 4 ja 5 artiklan

| — | velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee oikeudellista virhettä, sillä kriteeriä, joka koskee ”Madeiralla tosiasiallisesti ja olennaisesti toteutettua toimintaa”, on tulkittu ja sovellettu oikein ZFM:n järjestelyä III täytäntöön pantaessa. Kantaja vetoaa siihen, että komissio tulkitsi virheellisesti kriteeriä ”voitot ovat seurausta Madeiralla tosiasiallisesti ja olennaisesti toteutetusta toiminnasta”. ZFM:ään rekisteröityjen yritysten voitot, joille voidaan myöntää verohelpotus, eivät rajoitu voittoihin, jotka saadaan toiminnasta, johon kohdistuu syrjäisimpien alueiden asemasta aiheutuvia lisäkustannuksia, eli ainoastaan Madeiran autonomisella alueella harjoitetusta toiminnasta. Kun otetaan huomioon ZFM:n järjestelyn III tavoitteet ja asiayhteys, kyseisen kriteerin oikeassa tulkinnassa hyväksytään, että Madeiralla tosiasiallisesti ja olennaisesti toteutettuna toimintana pidetään sellaista toimintaa, jota harjoittavat Madeiralla toimiluvan saaneet yritykset, joiden päätöksenteko tapahtuu siellä, riippumatta siitä, harjoittavatko ne kansainvälistä toimintaa. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee oikeudellista virhettä, sillä kriteeriä, joka koskee ”Madeiralla tosiasiallisesti ja olennaisesti toteutettua toimintaa”, on tulkittu ja sovellettu oikein ZFM:n järjestelyä III täytäntöön pantaessa. Kantaja vetoaa siihen, että komissio tulkitsi virheellisesti kriteeriä ”voitot ovat seurausta Madeiralla tosiasiallisesti ja olennaisesti toteutetusta toiminnasta”. ZFM:ään rekisteröityjen yritysten voitot, joille voidaan myöntää verohelpotus, eivät rajoitu voittoihin, jotka saadaan toiminnasta, johon kohdistuu syrjäisimpien alueiden asemasta aiheutuvia lisäkustannuksia, eli ainoastaan Madeiran autonomisella alueella harjoitetusta toiminnasta. Kun otetaan huomioon ZFM:n järjestelyn III tavoitteet ja asiayhteys, kyseisen kriteerin oikeassa tulkinnassa hyväksytään, että Madeiralla tosiasiallisesti ja olennaisesti toteutettuna toimintana pidetään sellaista toimintaa, jota harjoittavat Madeiralla toimiluvan saaneet yritykset, joiden päätöksenteko tapahtuu siellä, riippumatta siitä, harjoittavatko ne kansainvälistä toimintaa.

| 2. | Toinen kanneperuste, joka koskee oikeudellista virhettä, sillä kriteeriä ”työpaikkojen säilyttäminen”, on tulkittu ja sovellettu oikein ZFM:n järjestelyä III täytäntöön pantaessa. Kantaja vetoaa siihen, että komissio tulkitsi virheellisesti kriteeriä ”työpaikkojen säilyttäminen”. Koska Euroopan unionin käsitettä ”työpaikka” ei ole olemassa eikä sitä ole määritelty sovellettaessa järjestelyä III eikä vuoden 2007 tai vuoden 2013 päätöksessä eikä vuoden 2007 suuntaviivoissa, on hyväksyttävä kansallisen työlainsäädännön mukainen työpaikan käsite. Menetelmää, jossa työpaikat määritetään kokopäiväisinä työpaikkoina ja vuotuisina työyksikköinä, ei voida soveltaa ZFM:n järjestelyyn III. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste, joka koskee oikeudellista virhettä, sillä kriteeriä ”työpaikkojen säilyttäminen”, on tulkittu ja sovellettu oikein ZFM:n järjestelyä III täytäntöön pantaessa. Kantaja vetoaa siihen, että komissio tulkitsi virheellisesti kriteeriä ”työpaikkojen säilyttäminen”. Koska Euroopan unionin käsitettä ”työpaikka” ei ole olemassa eikä sitä ole määritelty sovellettaessa järjestelyä III eikä vuoden 2007 tai vuoden 2013 päätöksessä eikä vuoden 2007 suuntaviivoissa, on hyväksyttävä kansallisen työlainsäädännön mukainen työpaikan käsite. Menetelmää, jossa työpaikat määritetään kokopäiväisinä työpaikkoina ja vuotuisina työyksikköinä, ei voida soveltaa ZFM:n järjestelyyn III.

| 3 | Kolmas kanneperuste, joka koskee Euroopan unionin oikeuden yleisten oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden loukkaamista. Kantaja vetoaa siihen, että tukiohjelmasta SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN), jonka Portugali on myöntänyt Zona Franca da Madeiralle (ZFM) – Järjestely III, 4.12.2020 annetulla komission päätöksellä loukataan Euroopan unionin oikeuden yleisiä oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteita, sillä luottamuksensuojan periaatteen mukaista ei ole se, että komissio vaatii Portugalin viranomaisia perimään kyseessä olevat tuet takaisin edunsaajilta ja konkreettisemmin ilmaistuna kantajalta. |
| --- | --- |

3

Kolmas kanneperuste, joka koskee Euroopan unionin oikeuden yleisten oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden loukkaamista. Kantaja vetoaa siihen, että tukiohjelmasta SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN), jonka Portugali on myöntänyt Zona Franca da Madeiralle (ZFM) – Järjestely III, 4.12.2020 annetulla komission päätöksellä loukataan Euroopan unionin oikeuden yleisiä oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteita, sillä luottamuksensuojan periaatteen mukaista ei ole se, että komissio vaatii Portugalin viranomaisia perimään kyseessä olevat tuet takaisin edunsaajilta ja konkreettisemmin ilmaistuna kantajalta.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/49 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/49

---

Kanne 22.9.2022 – Silgan Holdings ym. v. komissio

(Asia T-589/22)

(2022/C 424/62)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantajat: Silgan Holdings, Inc. (Stamford, Connecticut, Yhdysvallat), Silgan Holdings Austria GmbH (Wien, Itävalta), Silgan International Holdings BV (Amsterdam, Alankomaat), Silgan Metal Packaging Distribution GmbH (Meißen, Saksa) ja Silgan White Cap Manufacturing GmbH (Hannover, Saksa) (edustajat: asianajajat D. Seeliger, H. Wollmann, R. Grafunder, Y. K. Gürer ja E. Venot)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan riidanalaisen päätöksen SEUT 264 artiklan nojalla kantajia koskevin osin |
| --- | --- |

—

kumoamaan riidanalaisen päätöksen SEUT 264 artiklan nojalla kantajia koskevin osin

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 artiklan mukaisesti. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 artiklan mukaisesti.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan SEUT 101 artiklaan perustuvaa menettelyä koskevassa asiassa (AT.40522 – Metallipakkaukset (aiemmin Pandora) 12.7.2022 tehdyn komission päätöksen C (2022) 4761 final.

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kolmeen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste: vastaajan toimivallan puuttuminen subsidiariteettiperiaatteen loukkaamisen vuoksi
  vastaajalla ei ole ollut toimivaltaa toteuttaa menettelyä Silgania vastaan eikä antaa riidanalaista päätöstä. Kun otetaan huomioon suoritetut perusteelliset tutkimukset ja se, että kansalliset menettelyt mahdollistivat lopullisen ratkaisun antamisen, Bundeskartellamtilla olisi ollut oikeus suorittaa tutkimus loppuun käsiteltävässä asiassa. Komissio ei ollut paremmassa asemassa menettelyn toteuttamiseksi. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste: vastaajan toimivallan puuttuminen subsidiariteettiperiaatteen loukkaamisen vuoksi

vastaajalla ei ole ollut toimivaltaa toteuttaa menettelyä Silgania vastaan eikä antaa riidanalaista päätöstä. Kun otetaan huomioon suoritetut perusteelliset tutkimukset ja se, että kansalliset menettelyt mahdollistivat lopullisen ratkaisun antamisen, Bundeskartellamtilla olisi ollut oikeus suorittaa tutkimus loppuun käsiteltävässä asiassa. Komissio ei ollut paremmassa asemassa menettelyn toteuttamiseksi.

| 2) | Toinen kanneperuste: harkintavallan väärinkäyttö
  Se, että vastaaja on aloittanut menettelyn ja tehnyt riidanalaisen päätöksen, perustuu merkityksettömiin seikkoihin. Tarkoituksena on ollut kiertää Saksan oikeuden säännöksiä, jotka koskevat seuraamuksia SEUT 101 artiklan rikkomisesta ja korjata seuraamuksia koskevat väitetyt puutteet Saksan oikeudessa. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste: harkintavallan väärinkäyttö

Se, että vastaaja on aloittanut menettelyn ja tehnyt riidanalaisen päätöksen, perustuu merkityksettömiin seikkoihin. Tarkoituksena on ollut kiertää Saksan oikeuden säännöksiä, jotka koskevat seuraamuksia SEUT 101 artiklan rikkomisesta ja korjata seuraamuksia koskevat väitetyt puutteet Saksan oikeudessa.

| 3) | Kolmas kanneperuste: Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa määrättyä oikeutta hyvään hallintoon on loukattu
  Vastaaja on loukannut oikeutta hyvään hallintoon ja rikkonut näin perusoikeuskirjan 41 artiklaa, koska riidanalainen päätös on suhteeton, koska sillä loukataan kantajien perusteltua luottamusta ja koska sillä loukataan periaatetta, jonka mukaan hallintoa sitovat sen omat päätökset. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste: Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa määrättyä oikeutta hyvään hallintoon on loukattu

Vastaaja on loukannut oikeutta hyvään hallintoon ja rikkonut näin perusoikeuskirjan 41 artiklaa, koska riidanalainen päätös on suhteeton, koska sillä loukataan kantajien perusteltua luottamusta ja koska sillä loukataan periaatetta, jonka mukaan hallintoa sitovat sen omat päätökset.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/50 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/50

---

Kanne 22.9.2022 – Cristescu v. komissio

(Asia T-590/22)

(2022/C 424/63)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Adrian Sorin Cristescu (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja S. Orlandi)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 17.11.2021 tehdyn päätöksen, jolla kantajalle määrättiin seuraamukseksi ikälisien kertymisen keskeyttäminen kuuden kuukauden ajaksi ja |
| --- | --- |

—

kumoamaan 17.11.2021 tehdyn päätöksen, jolla kantajalle määrättiin seuraamukseksi ikälisien kertymisen keskeyttäminen kuuden kuukauden ajaksi ja

| — | velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja maksamaan kantajalle yhden euron. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja maksamaan kantajalle yhden euron.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäisen kanneperusteen mukaan on tehty ilmeisiä arviointivirheitä, joiden vuoksi riidanalainen päätös on lainvastainen. Kantaja vetoaa tässä yhteydessä siihen, että oletettuja velvollisuuksien laiminlyöntejä, joihin päätös perustuu, ei ole osoitettu ja että tämä ilmenee muun muassa kurinpitolautakunnan yksimielisestä lausunnosta. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäisen kanneperusteen mukaan on tehty ilmeisiä arviointivirheitä, joiden vuoksi riidanalainen päätös on lainvastainen. Kantaja vetoaa tässä yhteydessä siihen, että oletettuja velvollisuuksien laiminlyöntejä, joihin päätös perustuu, ei ole osoitettu ja että tämä ilmenee muun muassa kurinpitolautakunnan yksimielisestä lausunnosta.

| 2) | Toisen kanneperusteen mukaan puolustautumisoikeuksia on loukattu. Kantaja vetoaa erityisesti oikeuteen tulla kuulluksi siltä osin kuin tutkinta- ja kurinpitotoimiston (IDOC) virkamiehet, joille on delegoitu nimittävän viranomaisen (AIPN) toimivaltuuksia menettelyn aikana ja jotka ovat laatineet tutkintakertomuksen, jonka päätelmät kurinpitolautakunta on kyseenalaistanut, ovat olleet tämän jälkeen ratkaisevassa roolissa, kun kolmijäseninen nimittävä viranomainen teki päätöksen tavalla, joka ei ole avoin. |
| --- | --- |

2)

Toisen kanneperusteen mukaan puolustautumisoikeuksia on loukattu. Kantaja vetoaa erityisesti oikeuteen tulla kuulluksi siltä osin kuin tutkinta- ja kurinpitotoimiston (IDOC) virkamiehet, joille on delegoitu nimittävän viranomaisen (AIPN) toimivaltuuksia menettelyn aikana ja jotka ovat laatineet tutkintakertomuksen, jonka päätelmät kurinpitolautakunta on kyseenalaistanut, ovat olleet tämän jälkeen ratkaisevassa roolissa, kun kolmijäseninen nimittävä viranomainen teki päätöksen tavalla, joka ei ole avoin.

| 3) | Kolmannen kanneperusteen mukaan suhteellisuusperiaatetta on loukattu. |
| --- | --- |

3)

Kolmannen kanneperusteen mukaan suhteellisuusperiaatetta on loukattu.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/51 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/51

---

Kanne 22.9.2022 – Liquid Advertising v. EUIPO – Liqui.do (Liquid+Arcade)

(Asia T-592/22)

(2022/C 424/64)

Kannekirjelmän kieli: puola

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Liquid Advertising, Inc. (El Segundo, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja M. Czarnecki)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Liqui.do SA (Lissabon, Portugali)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki Liquid+Arcade – Rekisteröintihakemus nro 18 317 971

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 28.6.2022 asiassa R 2231/2021-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen ja EUIPO:n väiteosaston 12.11.2021 tekemän päätöksen kokonaisuudessaan tai vaihtoehtoisesti muuttaa riidanalaista päätöstä hyväksymällä hakijan tekemän valituksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen ja EUIPO:n väiteosaston 12.11.2021 tekemän päätöksen kokonaisuudessaan tai vaihtoehtoisesti muuttaa riidanalaista päätöstä hyväksymällä hakijan tekemän valituksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/51 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/51

---

Kanne 26.9.2022 – Hypo Vorarlberg Bank v. SRB

(Asia T-599/22)

(2022/C 424/65)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Hypo Vorarlberg Bank AG (Bregenz, Itävalta) (edustaja: G. Eisenberger ja A. Brenneis Rechtsanwälte)

Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan Hypo Vorarlberg SG:ltä ja Portigon AG:ltä yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuoden 2017 osalta kannettavia ennakollisia vakausmaksuja koskevasta laskelmasta 25.7.2022 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2022/41) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa |
| --- | --- |

—

kumoamaan Hypo Vorarlberg SG:ltä ja Portigon AG:ltä yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuoden 2017 osalta kannettavia ennakollisia vakausmaksuja koskevasta laskelmasta 25.7.2022 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2022/41) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa

| — | velvoittamaan yhteisen kriisinratkaisurahaston korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan yhteisen kriisinratkaisurahaston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kymmeneen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen sen vuoksi, että riidanalaista päätöstä ei ole annettu kantajalle tiedoksi kokonaisuudessaan






  — | Riidanalaista päätöstä ei ole vastoin SEU 1 artiklan toista kohtaa, SEUT 15, SEUT 296 ja SEUT 298 artiklaa sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 42 ja 47 artiklaa annettu kantajalle tiedoksi kokonaisuudessaan. Tiedon saaminen niistä tiedoista, joita ei ole esitetty, on päätöksen keskeisenä osatekijänä tarpeen sen ymmärtämiseksi, miten kantajan yksilöllinen tilanne on otettu vakausmaksuja laskettaessa huomioon kaikkien muiden kyseessä olevien laitosten tilanteeseen nähden. |
| --- | --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen sen vuoksi, että riidanalaista päätöstä ei ole annettu kantajalle tiedoksi kokonaisuudessaan

—

Riidanalaista päätöstä ei ole vastoin SEU 1 artiklan toista kohtaa, SEUT 15, SEUT 296 ja SEUT 298 artiklaa sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 42 ja 47 artiklaa annettu kantajalle tiedoksi kokonaisuudessaan. Tiedon saaminen niistä tiedoista, joita ei ole esitetty, on päätöksen keskeisenä osatekijänä tarpeen sen ymmärtämiseksi, miten kantajan yksilöllinen tilanne on otettu vakausmaksuja laskettaessa huomioon kaikkien muiden kyseessä olevien laitosten tilanteeseen nähden.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen siitä syystä, että riidanalainen päätös on tehty taannehtivasti






  — | Riidanalaisen päätöksen tekeminen taannehtivasti on vastoin oikeusvarmuuden periaatetta, koska se ei ole tarpeen tavoitteiden saavuttamiseksi. |
| --- | --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen siitä syystä, että riidanalainen päätös on tehty taannehtivasti

—

Riidanalaisen päätöksen tekeminen taannehtivasti on vastoin oikeusvarmuuden periaatetta, koska se ei ole tarpeen tavoitteiden saavuttamiseksi.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu direktiivin 2014/59/EU (1) 102 artiklan, asetuksen (EU) N:o 806/2014 (2) 69 artiklan 1 ja 2 kohdan ja 70 artiklan 2 kohdan ja delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 (3) 3 artiklan ja 4 artiklan 2 kohdan rikkomiseen sekä suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen siitä syystä, että tavoitteet on asetettu virheellisesti, koska vastaaja on unionin oikeudessa vahvistettujen oikeudellisten puitteiden vastaisesti asettanut tavoitteet liian korkealle |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu direktiivin 2014/59/EU (1) 102 artiklan, asetuksen (EU) N:o 806/2014 (2) 69 artiklan 1 ja 2 kohdan ja 70 artiklan 2 kohdan ja delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 (3) 3 artiklan ja 4 artiklan 2 kohdan rikkomiseen sekä suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen siitä syystä, että tavoitteet on asetettu virheellisesti, koska vastaaja on unionin oikeudessa vahvistettujen oikeudellisten puitteiden vastaisesti asettanut tavoitteet liian korkealle

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen sen vuoksi, että päätöstä on perusteltu puutteellisesti






  — | Riidanalaisessa päätöksessä ei ole noudatettu SEUT 296 artiklan toisessa kohdassa ja perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdassa ja 2 kohdan c alakohdassa määrättyä perusteluvelvollisuutta, koska vain muutamia valittuja välituloksia on julkistettu. Unionin tuomioistuimen asiassa C-584/20 P (4) vahvistamia vaatimuksia, jotka koskevat perusteluvelvollisuuden laajuutta, ei ole noudatettu. |
| --- | --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen sen vuoksi, että päätöstä on perusteltu puutteellisesti

—

Riidanalaisessa päätöksessä ei ole noudatettu SEUT 296 artiklan toisessa kohdassa ja perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdassa ja 2 kohdan c alakohdassa määrättyä perusteluvelvollisuutta, koska vain muutamia valittuja välituloksia on julkistettu. Unionin tuomioistuimen asiassa C-584/20 P (4) vahvistamia vaatimuksia, jotka koskevat perusteluvelvollisuuden laajuutta, ei ole noudatettu.

| 5) | Viides kanneperuste, joka perustuu olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen sen vuoksi, että huomattavan harkintavallan käyttöä on perusteltu puutteellisesti






  — | Riidanalainen päätöksessä ei ole noudatettu perusteluvelvollisuutta, koska vastaajan harkintavallan osalta ei ole esitetty, mitä arviointeja vastaaja on tarkastellut ja mistä syystä. Ei siis voida sulkea pois sitä, että vastaaja on käyttänyt harkintavaltaa mielivaltaisesti. |
| --- | --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, joka perustuu olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen sen vuoksi, että huomattavan harkintavallan käyttöä on perusteltu puutteellisesti

—

Riidanalainen päätöksessä ei ole noudatettu perusteluvelvollisuutta, koska vastaajan harkintavallan osalta ei ole esitetty, mitä arviointeja vastaaja on tarkastellut ja mistä syystä. Ei siis voida sulkea pois sitä, että vastaaja on käyttänyt harkintavaltaa mielivaltaisesti.

| 6) | Kuudes kanneperuste, joka perustuu direktiivin 2014/59/EU 102 artiklan, asetuksen (EU) N:o 806/2014 69 artiklan 1 ja 2 kohdan ja 70 artiklan 2 ja 3 kohdan, delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 4 artiklan 2 kohdan, 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan, 7 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 17 artiklan 3 ja 4 kohdan ja liitteen rikkomiseen sekä tehokkaan oikeussuojan periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen tosiseikkojen huomiotta jättämisen vuoksi






  — | Riidanalaisella päätöksellä loukataan unionin oikeudessa vahvistettuja oikeudellisia puitteita sekä tehokkaan oikeussuojan periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta, koska vastaaja ei ole ottanut huomioon tämän hetkistä tilannetta riidanalaista päätöstä tehdessään ja se on nojautunut päätöksessään virheellisiin ennusteisiin (erityisesti tavoitteita asettaessaan). |
| --- | --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste, joka perustuu direktiivin 2014/59/EU 102 artiklan, asetuksen (EU) N:o 806/2014 69 artiklan 1 ja 2 kohdan ja 70 artiklan 2 ja 3 kohdan, delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 4 artiklan 2 kohdan, 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan, 7 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 17 artiklan 3 ja 4 kohdan ja liitteen rikkomiseen sekä tehokkaan oikeussuojan periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen tosiseikkojen huomiotta jättämisen vuoksi

—

Riidanalaisella päätöksellä loukataan unionin oikeudessa vahvistettuja oikeudellisia puitteita sekä tehokkaan oikeussuojan periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta, koska vastaaja ei ole ottanut huomioon tämän hetkistä tilannetta riidanalaista päätöstä tehdessään ja se on nojautunut päätöksessään virheellisiin ennusteisiin (erityisesti tavoitteita asettaessaan).

| 7) | Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen sen vuoksi, ettei kantajaa ole kuultu ja että sen oikeutta tulla kuulluksi on loukattu






  — | Kantajaa ei ole vastoin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohtaa ja 2 kohdan a alakohtaa kuultu ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä eikä ennen siihen perustuvan vakausmaksuja koskevan päätöksen tekemistä. Järjestetyssä neuvonpidossa ei ole annettu mahdollisuutta ottaa asiaan kantaa tehokkaasti ja kattavasti. |
| --- | --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen sen vuoksi, ettei kantajaa ole kuultu ja että sen oikeutta tulla kuulluksi on loukattu

—

Kantajaa ei ole vastoin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohtaa ja 2 kohdan a alakohtaa kuultu ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä eikä ennen siihen perustuvan vakausmaksuja koskevan päätöksen tekemistä. Järjestetyssä neuvonpidossa ei ole annettu mahdollisuutta ottaa asiaan kantaa tehokkaasti ja kattavasti.

| 8) | Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 lainvastaisuuteen oikeudellisena perustana riidanalaiselle päätökselle ja delegoidussa asetuksessa (EU) 2015/63 vahvistetun riskikorjausta koskevan menetelmän ja SRB:lle annetun harkintavallan lainvastaisuuteen






  — | Delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 4–7 ja 9 artiklassa ja liitteessä I, joihin riidanalaisessa päätöksessä nojaudutaan, otetaan käyttöön vakausmaksujen vahvistamista koskeva järjestelmä, joka ei ole avoin, joka on ristiriidassa perusoikeuskirjan 16, 17, 41 ja 47 artiklan kanssa ja jonka yhteydessä ei ole varmistettu perusoikeuskirjan 20 ja 21 artiklan eikä suhteellisuusperiaatteen ja oikeusvarmuuden periaatteen noudattamista. Vastaajalla on paljon harkintavaltaa, jonka käyttöä ei ole mahdollista valvoa. |
| --- | --- | --- |

8)

Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 lainvastaisuuteen oikeudellisena perustana riidanalaiselle päätökselle ja delegoidussa asetuksessa (EU) 2015/63 vahvistetun riskikorjausta koskevan menetelmän ja SRB:lle annetun harkintavallan lainvastaisuuteen

—

Delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 4–7 ja 9 artiklassa ja liitteessä I, joihin riidanalaisessa päätöksessä nojaudutaan, otetaan käyttöön vakausmaksujen vahvistamista koskeva järjestelmä, joka ei ole avoin, joka on ristiriidassa perusoikeuskirjan 16, 17, 41 ja 47 artiklan kanssa ja jonka yhteydessä ei ole varmistettu perusoikeuskirjan 20 ja 21 artiklan eikä suhteellisuusperiaatteen ja oikeusvarmuuden periaatteen noudattamista. Vastaajalla on paljon harkintavaltaa, jonka käyttöä ei ole mahdollista valvoa.

| 9) | Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/81 (5) lainvastaisuuteen riidanalaisen päätöksen perustana






  — | Riidanalainen päätös on ristiriidassa perussopimusten kanssa, sillä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/81 8 artiklalla ylitetään asetuksen (EU) N:o 806/2014 70 artiklan 7 kohdassa, luettuna yhdessä SEUT 291 artiklan kanssa, vahvistetut rajat, eikä täytäntöönpanoasetukselle eikä myöskään oikeudellisille perustoille ole esitetty SEUT 296 artiklan 2 kohdan mukaisia perusteluja. Tämä lainvastaisuus vaikuttaa myös riidanalaiseen päätökseen. |
| --- | --- | --- |

9)

Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/81 (5) lainvastaisuuteen riidanalaisen päätöksen perustana

—

Riidanalainen päätös on ristiriidassa perussopimusten kanssa, sillä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/81 8 artiklalla ylitetään asetuksen (EU) N:o 806/2014 70 artiklan 7 kohdassa, luettuna yhdessä SEUT 291 artiklan kanssa, vahvistetut rajat, eikä täytäntöönpanoasetukselle eikä myöskään oikeudellisille perustoille ole esitetty SEUT 296 artiklan 2 kohdan mukaisia perusteluja. Tämä lainvastaisuus vaikuttaa myös riidanalaiseen päätökseen.

| 10) | Kymmenes kanneperuste, joka perustuu direktiivin 2014/59/EU ja asetuksen (EU) N:o 806/2014 lainvastaisuuteen oikeudellisina perustoina delegoidulle asetukselle (EU) 2015/63 ja täytäntöönpanoasetukselle (EU) 2015/81 ja siis riidanalaiselle päätökselle






  — | Toissijaisesti kantaja vetoaa direktiivin 2014/59/EU ja asetuksen (EU) N:o 806/2014 kaikkien niiden säännösten lainvastaisuuteen, joiden mukaan vakausmaksujärjestelmä on sitova ja vastaajalla on laaja harkintavalta. Siltä osin kuin kyseisiä säännöksiä ei ole mahdollista tulkita primäärioikeuden mukaisesti, ne ovat ristiriidassa perusteluvelvollisuutta koskevan periaatteen, oikeusvarmuuden periaatteen ja perussopimusten (erityisesti SEU 1 artiklan toisen kohdan, SEUT 15, SEUT 296 ja SEUT 298 artiklan) sekä perusoikeuskirjan (erityisesti perusoikeuskirjan 16, 17, 41, 42 ja 47 artiklan) kanssa. |
| --- | --- | --- |

10)

Kymmenes kanneperuste, joka perustuu direktiivin 2014/59/EU ja asetuksen (EU) N:o 806/2014 lainvastaisuuteen oikeudellisina perustoina delegoidulle asetukselle (EU) 2015/63 ja täytäntöönpanoasetukselle (EU) 2015/81 ja siis riidanalaiselle päätökselle

—

Toissijaisesti kantaja vetoaa direktiivin 2014/59/EU ja asetuksen (EU) N:o 806/2014 kaikkien niiden säännösten lainvastaisuuteen, joiden mukaan vakausmaksujärjestelmä on sitova ja vastaajalla on laaja harkintavalta. Siltä osin kuin kyseisiä säännöksiä ei ole mahdollista tulkita primäärioikeuden mukaisesti, ne ovat ristiriidassa perusteluvelvollisuutta koskevan periaatteen, oikeusvarmuuden periaatteen ja perussopimusten (erityisesti SEU 1 artiklan toisen kohdan, SEUT 15, SEUT 296 ja SEUT 298 artiklan) sekä perusoikeuskirjan (erityisesti perusoikeuskirjan 16, 17, 41, 42 ja 47 artiklan) kanssa.

---

(1)  Luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä sekä neuvoston direktiivin 82/891/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2001/24/EY, 2002/47/EY, 2004/25/EY, 2005/56/EY, 2007/36/EY, 2011/35/EU, 2012/30/EU ja 2013/36/EU ja asetusten (EU) N:o 1093/2010 ja (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.5.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/59/EU (EUVL 2014, L 173, s. 190).

(2)  Yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 806/2014 (EUVL 2015, L 225, s. 1).

(3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU täydentämisestä kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyihin etukäteen suoritettavien rahoitusosuuksien osalta 21.10.2014 annettu komission delegoitu asetus (EU) 2015/63 (EUVL L 2015, L 11, s. 44).

(4)  Tuomio 15.7.2021, komissio v. Landesbank Baden-Württemberg ja SRB, C-584/20 P ja C-621/20 P, EU:C:2021:601.

(5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 806/2014 yhdenmukaisista soveltamisedellytyksistä yhteiseen kriisinratkaisurahastoon suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen osalta 19.12.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/81 (EUVL 2015, L 15, s. 1).

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/53 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/53

---

Kanne 26.9.2022 – ST v. Frontex

(Asia T-600/22)

(2022/C 424/66)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: ST (edustaja: asianajaja F. Gatta)

Vastaaja: Euroopan raja- ja merivartiovirasto

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | toteamaan, että sen jälkeen kun Frontexia oli SEUT 265 artiklassa vahvistetun menettelyn mukaisesti kehotettu tekemään ratkaisu, Frontex on jättänyt ratkaisun lainvastaisesti tekemättä, koska se ei ole tehnyt asetuksen 2019/1896 (1) 46 artiklan 4 kohdan mukaisesti päätöstä peruuttaa Egeanmeren alueella tapahuvan toimintansa rahoitusta kokonaan tai osittain, keskeyttää kyseinen toiminta tai lopettaa se kokonaan tai osittain, eikä esittänyt asianmukaisesti perusteluja syitä sille, miksi se ei ole toteuttanut kyseisen asetuksen 46 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua asianmukaista toimenpidettä, ja että se ei ole määritellyt kantaansa vastuksena kantajan alustavaan vaatimukseen |
| --- | --- |

—

toteamaan, että sen jälkeen kun Frontexia oli SEUT 265 artiklassa vahvistetun menettelyn mukaisesti kehotettu tekemään ratkaisu, Frontex on jättänyt ratkaisun lainvastaisesti tekemättä, koska se ei ole tehnyt asetuksen 2019/1896 (1) 46 artiklan 4 kohdan mukaisesti päätöstä peruuttaa Egeanmeren alueella tapahuvan toimintansa rahoitusta kokonaan tai osittain, keskeyttää kyseinen toiminta tai lopettaa se kokonaan tai osittain, eikä esittänyt asianmukaisesti perusteluja syitä sille, miksi se ei ole toteuttanut kyseisen asetuksen 46 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua asianmukaista toimenpidettä, ja että se ei ole määritellyt kantaansa vastuksena kantajan alustavaan vaatimukseen

| — | toissijaisesti kumoamaan Frontexin 27.7.2022 tekemän päätöksen, jolla se on kieltäytynyt toimimasta 46 artiklan 4 kohdan mukaisesti, mitä toimintakehotuksessa vaadittiin ja |
| --- | --- |

—

toissijaisesti kumoamaan Frontexin 27.7.2022 tekemän päätöksen, jolla se on kieltäytynyt toimimasta 46 artiklan 4 kohdan mukaisesti, mitä toimintakehotuksessa vaadittiin ja

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 artiklan 1 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäisen kanneperusteen mukaan sen jälkeen kun Frontexia oli SEUT 265 artiklassa vahvistetun menettelyn mukaisesti kehotettu tekemään ratkaisu, se on jättänyt ratkaisun lainvastaisesti tekemättä, koska se ei ole tehnyt asetuksen 2019/1896 46 artiklan 4 kohdan mukaisesti päätöstä peruuttaa Egeanmeren alueella tapahuvan toimintansa rahoitus kokonaan tai osittain, keskeyttää kyseinen toiminta tai lopettaa se kokonaan tai osittain, eikä esittänyt asianmukaisesti perusteluja syitä sille, miksi se ei ole toteuttanut kyseisen asetuksen 46 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua asianmukaista toimenpidettä. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäisen kanneperusteen mukaan sen jälkeen kun Frontexia oli SEUT 265 artiklassa vahvistetun menettelyn mukaisesti kehotettu tekemään ratkaisu, se on jättänyt ratkaisun lainvastaisesti tekemättä, koska se ei ole tehnyt asetuksen 2019/1896 46 artiklan 4 kohdan mukaisesti päätöstä peruuttaa Egeanmeren alueella tapahuvan toimintansa rahoitus kokonaan tai osittain, keskeyttää kyseinen toiminta tai lopettaa se kokonaan tai osittain, eikä esittänyt asianmukaisesti perusteluja syitä sille, miksi se ei ole toteuttanut kyseisen asetuksen 46 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua asianmukaista toimenpidettä.

| 2) | Toisessa kanneperusteessa väitetään toissijaisesti, että jos unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että Frontexin vastaus SEUT 265 artiklan mukaiseen alustavaan vaatimukseen on laiminlyönnin korjaava kannan määrittely, tällöin se, että se on kieltäytynyt toimimasta kantajan toimintakehotuksen mukaan, muodostaa perusteen SEUT 263 artiklan neljännen kohdan mukaiselle kumoamiskanteelle. |
| --- | --- |

2)

Toisessa kanneperusteessa väitetään toissijaisesti, että jos unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että Frontexin vastaus SEUT 265 artiklan mukaiseen alustavaan vaatimukseen on laiminlyönnin korjaava kannan määrittely, tällöin se, että se on kieltäytynyt toimimasta kantajan toimintakehotuksen mukaan, muodostaa perusteen SEUT 263 artiklan neljännen kohdan mukaiselle kumoamiskanteelle.

---

(1)  Eurooppalaisesta raja- ja merivartiostosta sekä asetusten (EU) N:o 1052/2013 ja (EU) 2016/1624 kumoamisesta 13.11.2019 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2019/1896 (EUVL 2019 L 295, s. 1).

---

| 7.11.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 424/54 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 424/54

---

Kanne 27.9.2022 – RT France v. neuvosto

(Asia T-605/22)

(2022/C 424/67)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: RT France (Boulogne-Billancourt, Ranska) (edustaja: asianajaja E. Piwnica)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 27.7.2022 tehdyn Euroopan unionin neuvoston päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoamaan 27.7.2022 tehdyn Euroopan unionin neuvoston päätöksen

| — | velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan

| — | kaikkine oikeusvaikutuksineen. |
| --- | --- |

—

kaikkine oikeusvaikutuksineen.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa, jossa vaaditaan kumoamaan 27.7.2022 tehty neuvoston päätös, jolla kantajan nimi pysytettiin rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta 31.7.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/512/YUTP (EUVL 2014, L 229, s. 13) liitteessä IX sekä rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta 31.7.2014 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 833/2014 (EUVL 2014, L 229, s. 1) liitteessä XV, tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu sananvapauden ja tiedonvälityksen vapauden loukkaamiseen. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu sananvapauden ja tiedonvälityksen vapauden loukkaamiseen.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu elinkeinovapauden loukkaamiseen. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu elinkeinovapauden loukkaamiseen.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu syrjimättömyyden periaatteen loukkaamiseen. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu syrjimättömyyden periaatteen loukkaamiseen.

---