# Europeiska unionens C 389/10 o

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 389 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 65 årgången10 oktober 2022 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 389

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

65 årgången10 oktober 2022

---

| Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- |
| | IV   Upplysningar |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europeiska unionens domstol |
| 2022/C 389/01 | Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning | 1 |

Innehållsförteckning

Sida

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska unionens domstol

2022/C 389/01

Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning

Europeiska unionens officiella tidning

1

---

| | V   Yttranden |
| --- | --- |
| | DOMSTOLSFÖRFARANDEN |
| | Domstolen |
| 2022/C 389/02 | Mål C-465/22: Domstolens beslut av den 16 augusti 2022 (begäran om förhandsavgörande från Amtsgericht Hamburg – Tyskland) – flightright GmbH mot Brussels Airlines SA/NV (Luftfart – Kompensation till passagerare vid kraftigt försenade flygningar – Flygning med direkt anslutande flygförbindelse – Försening som uppstått i samband med den första delsträckan – Avtalsförhållande föreligger inte mellan passageraren och det EG-lufttrafikföretag som genomförde flygningen på den andra delsträckan – Talan om kompensation riktad mot det lufttrafikföretag som genomförde flygningen på den andra delsträckan) | 2 |
| 2022/C 389/03 | Mål C-413/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) den 21 juni 2022 – Vapo Atlantic SA mot Entidade Nacional Para o Setor Energético EPE, Fundo de Eficiência Energética, Fundo Ambiental | 2 |
| 2022/C 389/04 | Mål C-416/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugal) den 21 juni 2022 – EDP – Energias de Portugal, S.A. mot Autoridade Tributária e Aduaneira | 3 |
| 2022/C 389/05 | Mål C-428/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Administrativen sad Varna (Bulgarien), den 28 juni 2022 – DEVNIA TSIMENT AD/Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia Darzhaven rezerv i voennovremenni zapasi | 4 |
| 2022/C 389/06 | Mål C-437/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Riigikohus (Estland) den 4 juli 2022 – R.M. och E.M. mot Eesti Vabariik (Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet) | 5 |
| 2022/C 389/07 | Mål C-466/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Administrativen sad – Veliko Tarnovo (Bulgarien) den 12 juli 2022 – V.B. Trade OOD mot Direktor na Direktsia Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika – Veliko Tarnovo | 6 |
| 2022/C 389/08 | Mål C-473/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Marknadsdomstolen (Finland) den 15 juli 2022 – Mylan AB mot Gilead Sciences Finland Oy, Gilead Biopharmaceutics Ireland UC och Gilead Sciences Inc. | 7 |
| 2022/C 389/09 | Mål C-497/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Landgericht Düsseldorf (Tyskland) den 22 juli 2022 – EM mot Roompot Service B.V. | 7 |
| 2022/C 389/10 | Mål C-509/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Corte suprema di cassazione (Italien) den 27 juli 2022 – Agenzia delle Dogane e dei Monopoli mot Girelli Alcool Srl | 8 |
| 2022/C 389/11 | Mål C-522/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Landgerichts Frankfurt am Main (Tyskland) den 4 augusti 2022 – GE mot British Airways plc | 9 |
| 2022/C 389/12 | Mål C-551/22 P: Överklagande ingett den 17 augusti 2022 av Europeiska kommissionen av den dom som tribunalen (tredje avdelningen) meddelade den 1 juni 2022 i mål T-481/19, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno y SFL mot SRB | 9 |
| | Tribunalen |
| 2022/C 389/13 | Mål T-409/22: Talan väckt den 30 juni 2022 – Glonatech mot REA | 11 |
| 2022/C 389/14 | Mål T-450/22: Talan väckt den 18 juli 2022 – Sberbank Europe mot Gemensamma resolutionsnämnden | 12 |
| 2022/C 389/15 | Mål T-453/22: Talan väckt den 21 juli 2022 – BASF m.fl. mot kommissionen | 13 |
| 2022/C 389/16 | Mål T-501/22: Talan väckt den 18 augusti 2022 – Österrike mot kommissionen | 14 |
| 2022/C 389/17 | Mål T-506/22: Överklagande ingett den 18 augusti 2022 – CrossFit mot EUIPO – Pitk Pelotas (CROSSWOD EQUIPMENT) | 15 |
| 2022/C 389/18 | Mål T-509/22: Överklagande ingett den 22 augusti 2022 – Bimbo mot EUIPO – Bottari Europe (BimboBIKE) | 16 |
| 2022/C 389/19 | Mål T-511/22: Överklagande ingett den 23 augusti 2022 – Olimp Laboratories mot EUIPO – Schmitzer (HPU AND YOU) | 17 |
| 2022/C 389/20 | Mål T-517/22: Överklagande ingett den 29 augusti 2022 – Aldi mot EUIPO – Heredero de Navarra (LYTTOS) | 18 |
| 2022/C 389/21 | Mål T-520/22: Talan väckt den 28 augusti 2022 – Karić mot rådet | 18 |
| 2022/C 389/22 | Mål T-521/22: Talan väckt den 29 augusti 2022 – Golovaty mot rådet | 19 |
| 2022/C 389/23 | Mål T-522/22: Talan väckt den 29 augusti 2022 – QU mot rådet | 20 |
| 2022/C 389/24 | Mål T-528/22: Talan väckt den 30 augusti 2022 – Belaruskali mot rådet | 21 |
| 2022/C 389/25 | Mål T-529/22: Talan väckt den 30 augusti 2022 – QT mot EIB | 22 |
| 2022/C 389/26 | Mål T-534/22: Talan väckt den 30 augusti 2022 – Belarusian Potash Company mot rådet | 23 |
| 2022/C 389/27 | Mål T-415/18: Tribunalens beslut av den 25 augusti 2022 – Silgan Closures och Silgan Holdings mot kommissionen | 24 |
| 2022/C 389/28 | Mål T-808/19: Tribunalens beslut av den 25 augusti 2022 – Silgan International och Silgan Closures mot kommissionen | 24 |

V   Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Domstolen

2022/C 389/02

Mål C-465/22: Domstolens beslut av den 16 augusti 2022 (begäran om förhandsavgörande från Amtsgericht Hamburg – Tyskland) – flightright GmbH mot Brussels Airlines SA/NV (Luftfart – Kompensation till passagerare vid kraftigt försenade flygningar – Flygning med direkt anslutande flygförbindelse – Försening som uppstått i samband med den första delsträckan – Avtalsförhållande föreligger inte mellan passageraren och det EG-lufttrafikföretag som genomförde flygningen på den andra delsträckan – Talan om kompensation riktad mot det lufttrafikföretag som genomförde flygningen på den andra delsträckan)

2

2022/C 389/03

Mål C-413/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) den 21 juni 2022 – Vapo Atlantic SA mot Entidade Nacional Para o Setor Energético EPE, Fundo de Eficiência Energética, Fundo Ambiental

2

2022/C 389/04

Mål C-416/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugal) den 21 juni 2022 – EDP – Energias de Portugal, S.A. mot Autoridade Tributária e Aduaneira

3

2022/C 389/05

Mål C-428/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Administrativen sad Varna (Bulgarien), den 28 juni 2022 – DEVNIA TSIMENT AD/Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia Darzhaven rezerv i voennovremenni zapasi

4

2022/C 389/06

Mål C-437/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Riigikohus (Estland) den 4 juli 2022 – R.M. och E.M. mot Eesti Vabariik (Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet)

5

2022/C 389/07

Mål C-466/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Administrativen sad – Veliko Tarnovo (Bulgarien) den 12 juli 2022 – V.B. Trade OOD mot Direktor na Direktsia Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika – Veliko Tarnovo

6

2022/C 389/08

Mål C-473/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Marknadsdomstolen (Finland) den 15 juli 2022 – Mylan AB mot Gilead Sciences Finland Oy, Gilead Biopharmaceutics Ireland UC och Gilead Sciences Inc.

7

2022/C 389/09

Mål C-497/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Landgericht Düsseldorf (Tyskland) den 22 juli 2022 – EM mot Roompot Service B.V.

7

2022/C 389/10

Mål C-509/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Corte suprema di cassazione (Italien) den 27 juli 2022 – Agenzia delle Dogane e dei Monopoli mot Girelli Alcool Srl

8

2022/C 389/11

Mål C-522/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Landgerichts Frankfurt am Main (Tyskland) den 4 augusti 2022 – GE mot British Airways plc

9

2022/C 389/12

Mål C-551/22 P: Överklagande ingett den 17 augusti 2022 av Europeiska kommissionen av den dom som tribunalen (tredje avdelningen) meddelade den 1 juni 2022 i mål T-481/19, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno y SFL mot SRB

9

Tribunalen

2022/C 389/13

Mål T-409/22: Talan väckt den 30 juni 2022 – Glonatech mot REA

11

2022/C 389/14

Mål T-450/22: Talan väckt den 18 juli 2022 – Sberbank Europe mot Gemensamma resolutionsnämnden

12

2022/C 389/15

Mål T-453/22: Talan väckt den 21 juli 2022 – BASF m.fl. mot kommissionen

13

2022/C 389/16

Mål T-501/22: Talan väckt den 18 augusti 2022 – Österrike mot kommissionen

14

2022/C 389/17

Mål T-506/22: Överklagande ingett den 18 augusti 2022 – CrossFit mot EUIPO – Pitk Pelotas (CROSSWOD EQUIPMENT)

15

2022/C 389/18

Mål T-509/22: Överklagande ingett den 22 augusti 2022 – Bimbo mot EUIPO – Bottari Europe (BimboBIKE)

16

2022/C 389/19

Mål T-511/22: Överklagande ingett den 23 augusti 2022 – Olimp Laboratories mot EUIPO – Schmitzer (HPU AND YOU)

17

2022/C 389/20

Mål T-517/22: Överklagande ingett den 29 augusti 2022 – Aldi mot EUIPO – Heredero de Navarra (LYTTOS)

18

2022/C 389/21

Mål T-520/22: Talan väckt den 28 augusti 2022 – Karić mot rådet

18

2022/C 389/22

Mål T-521/22: Talan väckt den 29 augusti 2022 – Golovaty mot rådet

19

2022/C 389/23

Mål T-522/22: Talan väckt den 29 augusti 2022 – QU mot rådet

20

2022/C 389/24

Mål T-528/22: Talan väckt den 30 augusti 2022 – Belaruskali mot rådet

21

2022/C 389/25

Mål T-529/22: Talan väckt den 30 augusti 2022 – QT mot EIB

22

2022/C 389/26

Mål T-534/22: Talan väckt den 30 augusti 2022 – Belarusian Potash Company mot rådet

23

2022/C 389/27

Mål T-415/18: Tribunalens beslut av den 25 augusti 2022 – Silgan Closures och Silgan Holdings mot kommissionen

24

2022/C 389/28

Mål T-808/19: Tribunalens beslut av den 25 augusti 2022 – Silgan International och Silgan Closures mot kommissionen

24

---

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska unionens domstol

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/1 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/1

---

Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning

(2022/C 389/01)

Senaste offentliggörandet

EUT C 380, 3.10.2022

Senaste listan över offentliggöranden

EUT C 368, 26.9.2022

EUT C 359, 19.9.2022

EUT C 340, 5.9.2022

EUT C 326, 29.8.2022

EUT C 318, 22.8.2022

EUT C 311, 16.8.2022

Dessa texter är tillgängliga på

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Domstolen

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/2 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/2

---

Domstolens beslut av den 16 augusti 2022 (begäran om förhandsavgörande från Amtsgericht Hamburg – Tyskland) – flightright GmbH mot Brussels Airlines SA/NV

(Mål C-465/22) (1)

(Luftfart - Kompensation till passagerare vid kraftigt försenade flygningar - Flygning med direkt anslutande flygförbindelse - Försening som uppstått i samband med den första delsträckan - Avtalsförhållande föreligger inte mellan passageraren och det EG-lufttrafikföretag som genomförde flygningen på den andra delsträckan - Talan om kompensation riktad mot det lufttrafikföretag som genomförde flygningen på den andra delsträckan)

(2022/C 389/02)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Amtsgericht Hamburg

Parter i målet vid den nationella domstolen

Kärande: flightright GmbH

Svarande: Brussels Airlines SA/NV

Avgörande

Mål C-465/22 avskrivs.

---

(1)  Date de dépôt: 12.07.2022)

---

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/2 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/2

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) den 21 juni 2022 – Vapo Atlantic SA mot Entidade Nacional Para o Setor Energético EPE, Fundo de Eficiência Energética, Fundo Ambiental

(Mål C-413/22)

(2022/C 389/03)

Rättegångsspråk: portugisiska

Hänskjutande domstol

Supremo Tribunal Administrativo

Parter i det nationella målet

Klagande: Vapo Atlantic SA

Motpart: Entidade Nacional Para o Setor Energético EPE, Fundo de Eficiência Energética, Fundo Ambiental

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artiklarna 3.4 och 18 i direktiv 2009/[28] (1) tolkas så, att de utgör hinder för en nationell lagstiftning, som den som är omtvistad i det nationella målet, som med avseende på uppfyllandet av målen för inblandning av biodrivmedel föreskriver att de ekonomiska aktörerna får välja mellan att styrka uppfyllandet av dessa kriterier genom i) att fysiskt blanda in biodrivmedel i det fossila bränslet, eller ii) att förvärva biodrivmedelscertifikat från andra aktörer som har ett överskott av dem? |
| --- | --- |

1)

Ska artiklarna 3.4 och 18 i direktiv 2009/[28] (1) tolkas så, att de utgör hinder för en nationell lagstiftning, som den som är omtvistad i det nationella målet, som med avseende på uppfyllandet av målen för inblandning av biodrivmedel föreskriver att de ekonomiska aktörerna får välja mellan att styrka uppfyllandet av dessa kriterier genom i) att fysiskt blanda in biodrivmedel i det fossila bränslet, eller ii) att förvärva biodrivmedelscertifikat från andra aktörer som har ett överskott av dem?

| 2) | Ska artiklarna 3.4 och 18 i direktiv 2009/[28] tolkas så, att de utgör hinder för en nationell lagstiftning, som den som är omtvistad i det nationella målet, enligt vilken det endast är sådana biodrivmedelsproducenter som har ställning som skatteupplag för omvandling som har möjlighet att fysiskt blanda in biodrivmedel, men inte inblandande enheter som importerar drivmedel med stöd av sin ställning som registrerad mottagare, vilka är hänvisade till möjligheten att förvärva biodrivmedelscertifikat och vilka kan åläggas att betala ersättning (som i materiellt hänseende motsvarar en sanktionsavgift) om de inte förvärvar sådana certifikat? |
| --- | --- |

2)

Ska artiklarna 3.4 och 18 i direktiv 2009/[28] tolkas så, att de utgör hinder för en nationell lagstiftning, som den som är omtvistad i det nationella målet, enligt vilken det endast är sådana biodrivmedelsproducenter som har ställning som skatteupplag för omvandling som har möjlighet att fysiskt blanda in biodrivmedel, men inte inblandande enheter som importerar drivmedel med stöd av sin ställning som registrerad mottagare, vilka är hänvisade till möjligheten att förvärva biodrivmedelscertifikat och vilka kan åläggas att betala ersättning (som i materiellt hänseende motsvarar en sanktionsavgift) om de inte förvärvar sådana certifikat?

| 3) | Påverkas svaret på den föregående frågan om det när de faktiska omständigheterna inträffade inte fanns några biodrivmedelscertifikat till försäljning på marknaden, vilket innebar att det var omöjligt – eller mycket svårt – för en liten aktör att köpa sådana, och om Direção-Geral de Energia e Geologia (Generalstyrelsen för energi och geologi, Portugal) (nedan kallad DGEG) inte anordnade några auktioner, vilket innebar att det enda alternativet som återstod var att betala en ersättning (som i materiellt hänseende motsvarar en sanktionsavgift)? |
| --- | --- |

3)

Påverkas svaret på den föregående frågan om det när de faktiska omständigheterna inträffade inte fanns några biodrivmedelscertifikat till försäljning på marknaden, vilket innebar att det var omöjligt – eller mycket svårt – för en liten aktör att köpa sådana, och om Direção-Geral de Energia e Geologia (Generalstyrelsen för energi och geologi, Portugal) (nedan kallad DGEG) inte anordnade några auktioner, vilket innebar att det enda alternativet som återstod var att betala en ersättning (som i materiellt hänseende motsvarar en sanktionsavgift)?

| 4) | Ska artikel 18.3 i direktiv 2009/28 tolkas så, att den föreskriver att oberoende granskningar ska göras (enligt den nationella lagstiftningen: oberoende kontroller) som ett förhandskrav för att hållbarhetssystemet ska tillämpas? |
| --- | --- |

4)

Ska artikel 18.3 i direktiv 2009/28 tolkas så, att den föreskriver att oberoende granskningar ska göras (enligt den nationella lagstiftningen: oberoende kontroller) som ett förhandskrav för att hållbarhetssystemet ska tillämpas?

| 5) | Utgör artikel 18.3 i direktiv 2009/28 hinder för ett nationellt system för kontroll av hållbarhetskriterier som, trots att det föreskriver ackreditering av kontrollorgan för att utföra oberoende kontroller av att hållbarhetskriterierna är uppfyllda (i enlighet med artikel 18.3 i direktivet), i praktiken inte gjorde det möjligt att välja ut sådana enheter på grund av att det inte genomfördes några upphandlingsförfaranden, samtidigt som det kräver att de ekonomiska aktörerna ska styrka att de uppfyller dessa kriterier, utan att det åtföljs av någon oberoende granskning? |
| --- | --- |

5)

Utgör artikel 18.3 i direktiv 2009/28 hinder för ett nationellt system för kontroll av hållbarhetskriterier som, trots att det föreskriver ackreditering av kontrollorgan för att utföra oberoende kontroller av att hållbarhetskriterierna är uppfyllda (i enlighet med artikel 18.3 i direktivet), i praktiken inte gjorde det möjligt att välja ut sådana enheter på grund av att det inte genomfördes några upphandlingsförfaranden, samtidigt som det kräver att de ekonomiska aktörerna ska styrka att de uppfyller dessa kriterier, utan att det åtföljs av någon oberoende granskning?

| 6) | Om de föregående frågorna ska besvaras nekande, ska artikel 34 FEUF då tolkas så, att den utgör hinder för en nationell lagstiftning som den som är omtvistad i det nationella målet, tolkad på det sätt som beskrivs i de föregående tolkningsfrågorna? |
| --- | --- |

6)

Om de föregående frågorna ska besvaras nekande, ska artikel 34 FEUF då tolkas så, att den utgör hinder för en nationell lagstiftning som den som är omtvistad i det nationella målet, tolkad på det sätt som beskrivs i de föregående tolkningsfrågorna?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG av den 23 april 2009 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven 2001/77/EG och 2003/30/EG (EUT L 140, 2009, s. 16).

---

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/3 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/3

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugal) den 21 juni 2022 – EDP – Energias de Portugal, S.A. mot Autoridade Tributária e Aduaneira

(Mål C-416/22)

(2022/C 389/04)

Rättegångsspråk: portugisiska

Hänskjutande domstol

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Parter i det nationella målet

Sökande: EDP – Energias de Portugal, SA

Motpart: Autoridade Tributária e Aduaneira

Tolkningsfrågor

| 1. | Ska transaktioner avseende i) erbjudande att köpa obligationer kontant, ii) emission av obligationer och iii) erbjudande till allmänheten att teckna aktier, anses vara ”övergripande transaktioner” i den mening som avses i EU-domstolens praxis enligt domarna i målen Isabele Gielen (C-299/13) (1) och Air Berlin (C-573/16)? (2) |
| --- | --- |

1.

Ska transaktioner avseende i) erbjudande att köpa obligationer kontant, ii) emission av obligationer och iii) erbjudande till allmänheten att teckna aktier, anses vara ”övergripande transaktioner” i den mening som avses i EU-domstolens praxis enligt domarna i målen Isabele Gielen (C-299/13) (1) och Air Berlin (C-573/16)? (2)

| 2. | Ska uttrycket formaliteter i samband därmed som återfinns i artikel 5.2 b i rådets direktiv 2008/7/CE av den 1[2] februari 2008, (3) tolkas så att det omfattar finansiella förmedlingstjänster som förvärvas i samband med transaktioner avseende i) erbjudande att köpa obligationer kontant, ii) emission av obligationer och iii) erbjudande till allmänheten att teckna aktier? |
| --- | --- |

2.

Ska uttrycket formaliteter i samband därmed som återfinns i artikel 5.2 b i rådets direktiv 2008/7/CE av den 1[2] februari 2008, (3) tolkas så att det omfattar finansiella förmedlingstjänster som förvärvas i samband med transaktioner avseende i) erbjudande att köpa obligationer kontant, ii) emission av obligationer och iii) erbjudande till allmänheten att teckna aktier?

| 3. | Kan artikel 5.2 b i rådets direktiv 2008/7/EG av den 12 februari 2008 tolkas så, att den utgör hinder för att stämpelskatt tas ut på avgifter för finansiella förmedlingstjänster som tillhandahålls av en bank för i) återköp av skuldförbindelser, ii) emission och placering på marknaden av överlåtbara värdepapper och iii) ökning av kapital genom att allmänheten tecknar emitterade aktier, om dessa tjänster innefattar en skyldighet att identifiera och kontakta investerare för att distribuera värdepapper, ta emot tecknings- eller köporder och, i vissa fall, förvärva de värdepapper som erbjudandet avser? |
| --- | --- |

3.

Kan artikel 5.2 b i rådets direktiv 2008/7/EG av den 12 februari 2008 tolkas så, att den utgör hinder för att stämpelskatt tas ut på avgifter för finansiella förmedlingstjänster som tillhandahålls av en bank för i) återköp av skuldförbindelser, ii) emission och placering på marknaden av överlåtbara värdepapper och iii) ökning av kapital genom att allmänheten tecknar emitterade aktier, om dessa tjänster innefattar en skyldighet att identifiera och kontakta investerare för att distribuera värdepapper, ta emot tecknings- eller köporder och, i vissa fall, förvärva de värdepapper som erbjudandet avser?

| 4. | Påverkas svaret på de föregående frågorna av huruvida tillhandahållandet av de finansiella tjänsterna är obligatoriskt enligt lag eller valfritt? |
| --- | --- |

4.

Påverkas svaret på de föregående frågorna av huruvida tillhandahållandet av de finansiella tjänsterna är obligatoriskt enligt lag eller valfritt?

---

(1)  EU:C:2014:2266.

(2)  EU:C:2017:772.

(3)  Rådets direktiv 2008/7/EG av den 12 februari 2008 om indirekta skatter på kapitalanskaffning (EUT L 46, 2008, s. 11).

---

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/4 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/4

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Administrativen sad Varna (Bulgarien), den 28 juni 2022 – ”DEVNIA TSIMENT” AD/Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia ”Darzhaven rezerv i voennovremenni zapasi”

(Mål C-428/22)

(2022/C 389/05)

Rättegångsspråk: bulgariska

Hänskjutande domstol

Administrativen sad Varna

Parter i det nationella målet

Klagande:”DEVNIA TSIMENT” AD

Motpart: Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia ”Darzhaven rezerv i voennovremenni zapasi”

Tolkningsfrågor

| 1. | Ska skäl 33, artiklarna 1, 3, 8 samt 2 i och 2 j i rådets direktiv 2009/119/EG (1) av den 14 september 2009 om skyldighet för medlemsstaterna att inneha minimilager av råolja och/eller petroleumprodukter, med beaktande av syftet med direktivet och med artikel 2 d i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1099/2008 (2) av den 22 oktober 2008 om energistatistik, samt mot bakgrund av proportionalitetsprincipen i artikel 52.1 jämförd med artikel 17 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, tolkas så, att de utgör hinder mot sådan nationell lagstiftning som den nu aktuella, vilken innebär att aktörer som för produktion för in petroleumkoks inom unionen i enlighet med punkt 3.4.23 i bilaga A till förordning (EG) nr 1099/2008 kan åläggas en skyldighet att upprätta beredskapslager? |
| --- | --- |

1.

Ska skäl 33, artiklarna 1, 3, 8 samt 2 i och 2 j i rådets direktiv 2009/119/EG (1) av den 14 september 2009 om skyldighet för medlemsstaterna att inneha minimilager av råolja och/eller petroleumprodukter, med beaktande av syftet med direktivet och med artikel 2 d i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1099/2008 (2) av den 22 oktober 2008 om energistatistik, samt mot bakgrund av proportionalitetsprincipen i artikel 52.1 jämförd med artikel 17 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, tolkas så, att de utgör hinder mot sådan nationell lagstiftning som den nu aktuella, vilken innebär att aktörer som för produktion för in petroleumkoks inom unionen i enlighet med punkt 3.4.23 i bilaga A till förordning (EG) nr 1099/2008 kan åläggas en skyldighet att upprätta beredskapslager?

| 2. | Ska skäl 33, artiklarna 1, 3, 8 samt 2 i och 2 j i direktivet tolkas så, att de utgör hinder mot sådan nationell lagstiftning som den nu aktuella, vilken innebär att de produkttyper av vilka beredskapslager ska upprättas och vidmakthållas begränsas till vissa av de typer av produkter som avses i artikel 2 i i direktivet, jämförd med kapitel 3.4 i bilaga A till förordning (EG) nr 1099/2008? |
| --- | --- |

2.

Ska skäl 33, artiklarna 1, 3, 8 samt 2 i och 2 j i direktivet tolkas så, att de utgör hinder mot sådan nationell lagstiftning som den nu aktuella, vilken innebär att de produkttyper av vilka beredskapslager ska upprättas och vidmakthållas begränsas till vissa av de typer av produkter som avses i artikel 2 i i direktivet, jämförd med kapitel 3.4 i bilaga A till förordning (EG) nr 1099/2008?

| 3. | Ska skäl 33, artiklarna 1, 3, 8 samt 2 i och 2 j i direktivet tolkas så, att de utgör hinder mot sådan nationell lagstiftning som den nu aktuella, vilken innebär att den omständigheten att en aktör genomför unionsintern införsel eller import av en sådan typ av produkt som avses i artikel 2 i i direktivet, jämförd med kapitel 3.4 i bilaga A till förordning (EG) nr 1099/2008, medför att personen ska upprätta och vidmakthålla beredskapslager av en annan typ av produkt? |
| --- | --- |

3.

Ska skäl 33, artiklarna 1, 3, 8 samt 2 i och 2 j i direktivet tolkas så, att de utgör hinder mot sådan nationell lagstiftning som den nu aktuella, vilken innebär att den omständigheten att en aktör genomför unionsintern införsel eller import av en sådan typ av produkt som avses i artikel 2 i i direktivet, jämförd med kapitel 3.4 i bilaga A till förordning (EG) nr 1099/2008, medför att personen ska upprätta och vidmakthålla beredskapslager av en annan typ av produkt?

| 4. | Ska skäl 33, artiklarna 1, 3, 8 samt 2 i och 2 j i direktivet tolkas så, att de utgör hinder mot sådan nationell lagstiftning som den nu aktuella, vilken innebär att en aktör är skyldig att upprätthålla och vidmakthålla lager av en produkt som vederbörande inte använder inom ramen för sin ekonomiska verksamhet och som inte har något samband med denna verksamhet, vilket också medför en betydande ekonomisk börda (vilket i praktiken leder till att det blir omöjligt att uppfylla denna skyldighet), eftersom aktören varken förfogar över produkten eller är importör och/eller innehavare av denna produkt? |
| --- | --- |

4.

Ska skäl 33, artiklarna 1, 3, 8 samt 2 i och 2 j i direktivet tolkas så, att de utgör hinder mot sådan nationell lagstiftning som den nu aktuella, vilken innebär att en aktör är skyldig att upprätthålla och vidmakthålla lager av en produkt som vederbörande inte använder inom ramen för sin ekonomiska verksamhet och som inte har något samband med denna verksamhet, vilket också medför en betydande ekonomisk börda (vilket i praktiken leder till att det blir omöjligt att uppfylla denna skyldighet), eftersom aktören varken förfogar över produkten eller är importör och/eller innehavare av denna produkt?

| 5. | För det fall att någon av frågorna besvaras nekande: Ska skäl 33, artiklarna 1, 3, 8 samt 2 i och 2 j i direktivet, med beaktande av syftet med direktivet och mot bakgrund av proportionalitetsprincipen enligt artikel 52.1 jämförd med artikel 17 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, tolkas så, att importören av en viss typ av produkt endast kan åläggas att upprätta och vidmakthålla beredskapslager av samma typ av produkt som var föremål för importen? |
| --- | --- |

5.

För det fall att någon av frågorna besvaras nekande: Ska skäl 33, artiklarna 1, 3, 8 samt 2 i och 2 j i direktivet, med beaktande av syftet med direktivet och mot bakgrund av proportionalitetsprincipen enligt artikel 52.1 jämförd med artikel 17 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, tolkas så, att importören av en viss typ av produkt endast kan åläggas att upprätta och vidmakthålla beredskapslager av samma typ av produkt som var föremål för importen?

---

(1)  EUT L 265, 2009, s. 9.

(2)  EUT L 304, 2008, s. 1.

---

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/5 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/5

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Riigikohus (Estland) den 4 juli 2022 – R.M. och E.M. mot Eesti Vabariik (Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet)

(Mål C-437/22)

(2022/C 389/06)

Rättegångsspråk: estniska

Hänskjutande domstol

Riigikohus

Parter i det nationella målet

Klagande: R.M. och E.M.

Andra parter och målsägande: Eesti Vabariik (företrädd av Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet)

Tolkningsfrågor

| 1. | Utgör artikel 7 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 (1) av den 18 december 1995 jämförd med artiklarna 56.1 och 54.1 i Europaparlamentets och rådets förordning nr 1306/2013 (2) av den 17 december 2013 och med artikel 35.6 i kommissionens delegerade förordning nr 640/2014 (3) av den 11 mars 2014 en rättslig grund med direkt effekt under sådana omständigheter som i det nationella målet, med följden att ett stöd som finansierats av Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) och som erhållits genom bedrägeri kan återkrävas från företrädarna för en stödmottagande juridisk person, när företrädarna avsiktligt lämnat oriktiga uppgifter i syfte att erhålla stödet genom bedrägeri? |
| --- | --- |

1.

Utgör artikel 7 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 (1) av den 18 december 1995 jämförd med artiklarna 56.1 och 54.1 i Europaparlamentets och rådets förordning nr 1306/2013 (2) av den 17 december 2013 och med artikel 35.6 i kommissionens delegerade förordning nr 640/2014 (3) av den 11 mars 2014 en rättslig grund med direkt effekt under sådana omständigheter som i det nationella målet, med följden att ett stöd som finansierats av Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) och som erhållits genom bedrägeri kan återkrävas från företrädarna för en stödmottagande juridisk person, när företrädarna avsiktligt lämnat oriktiga uppgifter i syfte att erhålla stödet genom bedrägeri?

| 2. | Är det under sådana omständigheter som i det nationella målet, där ett stöd som finansierats av Ejflu har fastställts till följd av bedrägeri och utbetalats till ett bolag med begränsat ansvar (Osaühing), även möjligt att anse det stödmottagande bolagets företrädare – som utförde bedrägeriet och vid tidpunkten då det felaktiga stödet utbetalades även var bolagets faktiska ägare – som stödmottagare i den mening som avses i artikel 54.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 av den 17 december 2013 och artikel 35.6 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 640/2014 av den 11 mars 2014? |
| --- | --- |

2.

Är det under sådana omständigheter som i det nationella målet, där ett stöd som finansierats av Ejflu har fastställts till följd av bedrägeri och utbetalats till ett bolag med begränsat ansvar (Osaühing), även möjligt att anse det stödmottagande bolagets företrädare – som utförde bedrägeriet och vid tidpunkten då det felaktiga stödet utbetalades även var bolagets faktiska ägare – som stödmottagare i den mening som avses i artikel 54.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 av den 17 december 2013 och artikel 35.6 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 640/2014 av den 11 mars 2014?

---

(1)  Rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (EGT L 312, 1995, s. 1),

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 av den 17 december 2013 om finansiering, förvaltning och övervakning av den gemensamma jordbrukspolitiken och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 352/78, (EG) nr 165/94, (EG) nr 2799/98, (EG) nr 814/2000, (EG) nr 1290/2005 och (EG) nr 485/2008 (EUT L 347, 2013, s. 549)

(3)  Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 640/2014 av den 11 mars 2014 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 vad gäller det integrerade administrations- och kontrollsystemet och villkor för avslag på eller indragning av betalningar samt administrativa sanktioner som gäller för direktstöd, landsbygdsutvecklingsstöd och tvärvillkor (EUT L 181, 2014, s. 48)

---

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/6 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/6

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Administrativen sad – Veliko Tarnovo (Bulgarien) den 12 juli 2022 – ”V.B. Trade” OOD mot Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Veliko Tarnovo

(Mål C-466/22)

(2022/C 389/07)

Rättegångsspråk: bulgariska

Hänskjutande domstol

Administrativen sad – Veliko Tarnovo

Parter i det nationella målet

Klagande:”V.B. Trade” OOD

Motpart: Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Veliko Tarnovo

Tolkningsfrågor

| 1. | Ska formuleringen ”rättslig verkan [av en elektronisk underskrift som] giltighet som bevis” i artikel 25.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 910/2014 (1) av den 23 juli 2014 om elektronisk identifiering och betrodda tjänster för elektroniska transaktioner på den inre marknaden och om upphävande av direktiv 1999/93/EG tolkas så, att bestämmelsen förpliktar medlemsstaternas domstolar att godta förekomsten av en sådan signatur om kraven i artikel 3 leden 10–12 i förordningen är uppfyllda eller är ostridiga, och ska bestämmelserna tolkas så, att om bestämmelsens krav är uppfyllda så är medlemsstaternas domstolar skyldiga att tillerkänna de kvalificerade elektroniska underskrifterna ett bevisvärde eller medge att de har giltighet som bevis som är likvärdig med bevisvärdet av en handskriven underskrift endast i den utsträckning som tillämplig nationell lagstiftning föreskriver för den handskrivna underskriften? |
| --- | --- |

1.

Ska formuleringen ”rättslig verkan [av en elektronisk underskrift som] giltighet som bevis” i artikel 25.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 910/2014 (1) av den 23 juli 2014 om elektronisk identifiering och betrodda tjänster för elektroniska transaktioner på den inre marknaden och om upphävande av direktiv 1999/93/EG tolkas så, att bestämmelsen förpliktar medlemsstaternas domstolar att godta förekomsten av en sådan signatur om kraven i artikel 3 leden 10–12 i förordningen är uppfyllda eller är ostridiga, och ska bestämmelserna tolkas så, att om bestämmelsens krav är uppfyllda så är medlemsstaternas domstolar skyldiga att tillerkänna de kvalificerade elektroniska underskrifterna ett bevisvärde eller medge att de har giltighet som bevis som är likvärdig med bevisvärdet av en handskriven underskrift endast i den utsträckning som tillämplig nationell lagstiftning föreskriver för den handskrivna underskriften?

| 2. | Ska formuleringen ”får inte förvägras... vid rättsliga förfaranden” i artikel 25.1 i nämnd förordning tolkas så, att formuleringen innebär ett absolut förbud för medlemsstaternas nationella domstolar mot att använda de processuella möjligheter som finns i respektive rättssystem i syfte att förneka att den rättsliga verkan av den elektroniska underskriften som föreskrivs i förordningen har någon bevisrättslig betydelse, eller ska formuleringen tolkas så, att bestämmelsen inte hindrar att kraven i bestämmelserna i artikel 3 leden 10–12 i förordningen kan motbevisas av de nationella domstolarna med hjälp av de instrument som finns att tillgå enligt respektive nationell processrätt, och därigenom göra det möjligt för parterna i en tvist vid domstol att motbevisa styrkan av bevisningen och bevisvärdet av en elektronisk underskrift? |
| --- | --- |

2.

Ska formuleringen ”får inte förvägras... vid rättsliga förfaranden” i artikel 25.1 i nämnd förordning tolkas så, att formuleringen innebär ett absolut förbud för medlemsstaternas nationella domstolar mot att använda de processuella möjligheter som finns i respektive rättssystem i syfte att förneka att den rättsliga verkan av den elektroniska underskriften som föreskrivs i förordningen har någon bevisrättslig betydelse, eller ska formuleringen tolkas så, att bestämmelsen inte hindrar att kraven i bestämmelserna i artikel 3 leden 10–12 i förordningen kan motbevisas av de nationella domstolarna med hjälp av de instrument som finns att tillgå enligt respektive nationell processrätt, och därigenom göra det möjligt för parterna i en tvist vid domstol att motbevisa styrkan av bevisningen och bevisvärdet av en elektronisk underskrift?

---

(1)  EUT 2014, L 257, s. 73.

---

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/7 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/7

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Marknadsdomstolen (Finland) den 15 juli 2022 – Mylan AB mot Gilead Sciences Finland Oy, Gilead Biopharmaceutics Ireland UC och Gilead Sciences Inc.

(Mål C-473/22)

(2022/C 389/08)

Rättegångsspråk: finska

Hänskjutande domstol

Marknadsdomstolen (Finland)

Parter i det nationella målet

Klagande: Mylan AB

Motpart: Gilead Sciences Finland Oy, Gilead Biopharmaceutics Ireland UC och Gilead Sciences Inc.

Tolkningsfrågor

| 1. | Ska en skadeståndsmekanism som gäller i Finland och som bygger på strikt ansvar, såsom den mekanism som beskrivs ovan (punkterna 16–18 i förevarande begäran om förhandsavgörande), anses vara förenlig med artikel 9.7 i direktiv 2004/48 (1)? |
| --- | --- |

1.

Ska en skadeståndsmekanism som gäller i Finland och som bygger på strikt ansvar, såsom den mekanism som beskrivs ovan (punkterna 16–18 i förevarande begäran om förhandsavgörande), anses vara förenlig med artikel 9.7 i direktiv 2004/48 (1)?

| 2. | Om fråga 1 besvaras nekande: På vilken typ av skadeståndsansvar grundar sig i så fall ansvar enligt artikel 9.7 i direktiv 2004/48? Ska detta ansvar anses utgöra en form av ansvar på grund av vållande, en form av ansvar för missbruk av en rättighet eller ansvar på någon annan grund? |
| --- | --- |

2.

Om fråga 1 besvaras nekande: På vilken typ av skadeståndsansvar grundar sig i så fall ansvar enligt artikel 9.7 i direktiv 2004/48? Ska detta ansvar anses utgöra en form av ansvar på grund av vållande, en form av ansvar för missbruk av en rättighet eller ansvar på någon annan grund?

| 3. | Med hänvisning till fråga 2: Vilka omständigheter ska beaktas vid bedömningen av huruvida det föreligger ansvar? |
| --- | --- |

3.

Med hänvisning till fråga 2: Vilka omständigheter ska beaktas vid bedömningen av huruvida det föreligger ansvar?

| 4. | Ska i synnerhet bedömningen i fråga 3 endast göras på grundval av de omständigheter som var kända när en interimistisk åtgärd vidtogs, eller kan hänsyn exempelvis tas till att den immateriella rättighet vars påstådda intrång har motiverat den interimistiska åtgärden senare ogiltigförklarades retroaktivt, efter det att den vidtagits och, om så är fallet, vilken betydelse bör den senare omständigheten tillmätas? |
| --- | --- |

4.

Ska i synnerhet bedömningen i fråga 3 endast göras på grundval av de omständigheter som var kända när en interimistisk åtgärd vidtogs, eller kan hänsyn exempelvis tas till att den immateriella rättighet vars påstådda intrång har motiverat den interimistiska åtgärden senare ogiltigförklarades retroaktivt, efter det att den vidtagits och, om så är fallet, vilken betydelse bör den senare omständigheten tillmätas?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/48/EG av den 29 april 2004 om säkerställande av skyddet för immateriella rättigheter (EUT L 157, 2004, s. 45).

---

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/7 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/7

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Landgericht Düsseldorf (Tyskland) den 22 juli 2022 – EM mot Roompot Service B.V.

(Mål C-497/22)

(2022/C 389/09)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Landgericht Düsseldorf

Parter i det nationella målet

Klagande: EM

Motpart: Roompot Service B.V.

Tolkningsfrågor

Ska artikel 24.1 första meningen i förordning (EU) nr 1215/2012 (1) tolkas så, att exklusiv behörighet gäller för hyrd egendom som omfattas av ett avtal mellan en privatperson och en kommersiell hyresvärd för semesterbostäder avseende korttidsupplåtelse av en bungalow i en semesterpark som drivs av hyresvärden – som, utöver den rena användningen, tillhandahåller ytterligare tjänster såsom slutstädning och tillhandahållande av sängkläder – oberoende av om semesterbungalowen ägs av hyresvärden eller av en tredje man?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning av den 12 december 2012 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (EUT L 351, 2012, s. 1).

---

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/8 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/8

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Corte suprema di cassazione (Italien) den 27 juli 2022 – Agenzia delle Dogane e dei Monopoli mot Girelli Alcool Srl

(Mål C-509/22)

(2022/C 389/10)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Corte suprema di cassazione

Parter i det nationella målet

Klagande: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

Motpart: Girelli Alcool Srl

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska begreppet ”oförutsebara omständigheter”, till vilket förluster som uppkommer under ett uppskovsförfarande är hänförliga, i den mening som avses i artikel 7.4 i direktiv 2008/118/EG, (1) tolkas på så sätt att det, i likhet med force majeure, syftar på onormala och oförutsebara omständigheter som den godkände upplagshavaren inte rått över, och som upplagshavaren inte kunnat undvika trots att denne iakttagit vederbörlig omsorg och som därför objektivt ligger helt utanför dennes kontroll? |
| --- | --- |

1)

Ska begreppet ”oförutsebara omständigheter”, till vilket förluster som uppkommer under ett uppskovsförfarande är hänförliga, i den mening som avses i artikel 7.4 i direktiv 2008/118/EG, (1) tolkas på så sätt att det, i likhet med force majeure, syftar på onormala och oförutsebara omständigheter som den godkände upplagshavaren inte rått över, och som upplagshavaren inte kunnat undvika trots att denne iakttagit vederbörlig omsorg och som därför objektivt ligger helt utanför dennes kontroll?

| 2) | Är iakttagandet av vederbörlig omsorg för att undvika den skadevållande händelsen av betydelse för att utesluta ansvar i händelse av oförutsebara omständigheter och i så fall i vilken omfattning? |
| --- | --- |

2)

Är iakttagandet av vederbörlig omsorg för att undvika den skadevållande händelsen av betydelse för att utesluta ansvar i händelse av oförutsebara omständigheter och i så fall i vilken omfattning?

| 3) | Mot bakgrund av hur de två första frågorna besvaras, är då en bestämmelse såsom artikel 4.1 i lagstiftningsdekret nr 504 av den 26 oktober 1995, där ringa oaktsamhet (av den berörde själv eller av tredje man) likställs med oförutsebara omständigheter och force majeure, förenlig med artikel 7.4 i direktiv 2008/118/EG, där det inte anges några ytterligare särskilda villkor, särskilt vad gäller den ”oaktsamhet” som visats av den som orsakat skadan eller av den berörde? |
| --- | --- |

3)

Mot bakgrund av hur de två första frågorna besvaras, är då en bestämmelse såsom artikel 4.1 i lagstiftningsdekret nr 504 av den 26 oktober 1995, där ringa oaktsamhet (av den berörde själv eller av tredje man) likställs med oförutsebara omständigheter och force majeure, förenlig med artikel 7.4 i direktiv 2008/118/EG, där det inte anges några ytterligare särskilda villkor, särskilt vad gäller den ”oaktsamhet” som visats av den som orsakat skadan eller av den berörde?

| 4) | Kan uttrycket ”eller ... som en följd av de behöriga myndigheternas medgivande”, som även det återfinns i artikel 7.4 i direktiv 2008/118, förstås på så sätt att det syftar på en möjlighet för medlemsstaten att fastställa en ytterligare allmän kategori (så kallad obetydlig oaktsamhet) som påverkar definitionen av frisläppande för konsumtion i händelse av att varan förstörs eller går förlorad, eller utesluter detta uttryck en sådan möjlighet och ska det tvärtom anses syfta på specifika situationer där medgivande ges från fall till fall eller under alla omständigheter i fördefinierade kategorier av fall enligt objektiva kriterier? |
| --- | --- |

4)

Kan uttrycket ”eller ... som en följd av de behöriga myndigheternas medgivande”, som även det återfinns i artikel 7.4 i direktiv 2008/118, förstås på så sätt att det syftar på en möjlighet för medlemsstaten att fastställa en ytterligare allmän kategori (så kallad obetydlig oaktsamhet) som påverkar definitionen av frisläppande för konsumtion i händelse av att varan förstörs eller går förlorad, eller utesluter detta uttryck en sådan möjlighet och ska det tvärtom anses syfta på specifika situationer där medgivande ges från fall till fall eller under alla omständigheter i fördefinierade kategorier av fall enligt objektiva kriterier?

---

(1)  Rådets direktiv 2008/118/EG av den 16 december 2008 om allmänna regler för punktskatt och om upphävande av direktiv 92/12/EEG (EUT L 9, 2009, s. 12).

---

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/9 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/9

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Landgerichts Frankfurt am Main (Tyskland) den 4 augusti 2022 – GE mot British Airways plc

(Mål C-522/22)

(2022/C 389/11)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Landgericht Frankfurt am Main

Parter i det nationella målet

Kärande: GE

Motpart: British Airways plc

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artikel 8.1 a jämförd med artikel 7.3 i förordning (EG) nr 261/2004 (1) tolkas så, att en passagerare som delvis betalat en flygning med flygbonuspoäng kan kräva att lufttrafikföretaget som utför flygningen, som inte är passagerarens avtalspartner, ska göra återbetalningen (enbart) med flygbonuspoäng? |
| --- | --- |

1)

Ska artikel 8.1 a jämförd med artikel 7.3 i förordning (EG) nr 261/2004 (1) tolkas så, att en passagerare som delvis betalat en flygning med flygbonuspoäng kan kräva att lufttrafikföretaget som utför flygningen, som inte är passagerarens avtalspartner, ska göra återbetalningen (enbart) med flygbonuspoäng?

| 2) | Om EU-domstolen besvarar den första frågan jakande:
  Utgör förordning nr 261/2004 hinder för nationell lagstiftning, enligt vilken en passagerare, i en situation där återbetalning med flygbonuspoäng inte skett i strid med skyldigheten enligt artikel 8.1 a i förordning nr 261/2004, har rätt att kräva skadestånd i stället för den uteblivna prestationen av det utförande lufttrafikföretaget, eller är passageraren bunden av sitt ursprungliga krav på återbetalning med flygbonuspoäng? |
| --- | --- |

2)

Om EU-domstolen besvarar den första frågan jakande:

Utgör förordning nr 261/2004 hinder för nationell lagstiftning, enligt vilken en passagerare, i en situation där återbetalning med flygbonuspoäng inte skett i strid med skyldigheten enligt artikel 8.1 a i förordning nr 261/2004, har rätt att kräva skadestånd i stället för den uteblivna prestationen av det utförande lufttrafikföretaget, eller är passageraren bunden av sitt ursprungliga krav på återbetalning med flygbonuspoäng?

| 3) | Om EU-domstolen besvarar den första frågan nekande:
  Ska artikel 8.1 a jämförd med artikel 7.3 i förordning nr 261/2004, för det fall att passageraren även har rätt att begära eller erhåller återbetalning i pengar, tolkas så, att ersättningsbeloppet som motsvarar inköpspriset för biljetten och som ska betalas ut i pengar av det utförande lufttrafikföretaget till passageraren ska göra det möjligt eller hade gjort det möjligt för passageraren att, utan användning av flygbonuspoäng, boka en flygning till den slutliga bestämmelseorten snarast möjligt eller vid ett senare datum som passageraren finner lämpligt, under likvärdiga transportvillkor, beroende på platstillgång? |
| --- | --- |

3)

Om EU-domstolen besvarar den första frågan nekande:

Ska artikel 8.1 a jämförd med artikel 7.3 i förordning nr 261/2004, för det fall att passageraren även har rätt att begära eller erhåller återbetalning i pengar, tolkas så, att ersättningsbeloppet som motsvarar inköpspriset för biljetten och som ska betalas ut i pengar av det utförande lufttrafikföretaget till passageraren ska göra det möjligt eller hade gjort det möjligt för passageraren att, utan användning av flygbonuspoäng, boka en flygning till den slutliga bestämmelseorten snarast möjligt eller vid ett senare datum som passageraren finner lämpligt, under likvärdiga transportvillkor, beroende på platstillgång?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 261/2004 av den 11 februari 2004 om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning (EEG) nr 295/91 (EUT L 46, 2004, s. 1).

---

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/9 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/9

---

Överklagande ingett den 17 augusti 2022 av Europeiska kommissionen av den dom som tribunalen (tredje avdelningen) meddelade den 1 juni 2022 i mål T-481/19, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno y SFL mot SRB

(Mål C-551/22 P)

(2022/C 389/12)

Rättegångsspråk: spanska

Parter

Klagande: Europeiska kommissionen (ombud: L. Flynn, D. Triantafyllou, A. Nijenhuis, P. Němečková och A. Steiblytė)

Övriga parter i målet: Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno, Stiftung für Forschung und Lehre (SFL), Gemensamma resolutionsnämnden (SRB), Konungariket Spanien, Europaparlamentet, Europeiska unionens råd, Banco Santander SA.

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska:

| 1) | Upphäva den dom som tribunalen meddelade den 1 juni 2022 i mål Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno y SFL – Stiftung für Forschung und Lehre (SFL) mot Gemensamma resolutionsnämnden, T-481/17 (EU:T:2022:311), i den mån tribunalen fastslog att talan om ogiltigförklaring i första instans kunde upptas till sakprövning. |
| --- | --- |

1)

Upphäva den dom som tribunalen meddelade den 1 juni 2022 i mål Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno y SFL – Stiftung für Forschung und Lehre (SFL) mot Gemensamma resolutionsnämnden, T-481/17 (EU:T:2022:311), i den mån tribunalen fastslog att talan om ogiltigförklaring i första instans kunde upptas till sakprövning.

| 2) | Faststlå att talan om ogiltigförklaring i mål T-481/17, i första instans, inte kan upptas till sakprövning och följaktligen avvisa den i dess helhet. |
| --- | --- |

2)

Faststlå att talan om ogiltigförklaring i mål T-481/17, i första instans, inte kan upptas till sakprövning och följaktligen avvisa den i dess helhet.

| 3) | Förplikta Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno y SFL, Stiftung für Forschung und Lehre (SFL) (sökande i första instans) att ersätta de rättegångskostnader som uppstått för kommissionen i såväl förfarandet vid tribunalen som i detta överklagandeförfarande. |
| --- | --- |

3)

Förplikta Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno y SFL, Stiftung für Forschung und Lehre (SFL) (sökande i första instans) att ersätta de rättegångskostnader som uppstått för kommissionen i såväl förfarandet vid tribunalen som i detta överklagandeförfarande.

Grunder och huvudargument

Klaganden har åberopat tre grunder och gör gällande att tribunalen gjort sig skyldig till följande fall av felaktig rättstillämpning:

| — | Felaktig tolkning av artikel 263 fjärde stycket FEUF och artikel 18.7 i förordning 806/2014 (1) i den mån tribunalen kvalificerar resolutionsordningen som en rättsakt mot vilken talan kan väckas (första grunden). |
| --- | --- |

—

Felaktig tolkning av artikel 263 fjärde stycket FEUF och artikel 18.7 i förordning 806/2014 (1) i den mån tribunalen kvalificerar resolutionsordningen som en rättsakt mot vilken talan kan väckas (första grunden).

| — | Felaktig tolkning av artikel 263 fjärde stycket FEUF och åsidosättande av kommissionens rätt till försvar såvitt gäller underlåtelsen att rikta talan om ogiltigförklaring mot upphovsmannen bakom den juridiskt bindande slutakten (andra grunden). |
| --- | --- |

—

Felaktig tolkning av artikel 263 fjärde stycket FEUF och åsidosättande av kommissionens rätt till försvar såvitt gäller underlåtelsen att rikta talan om ogiltigförklaring mot upphovsmannen bakom den juridiskt bindande slutakten (andra grunden).

| — | Den överklagade domen har en motsägelsefull motivering, som följer av att tribunalen slår fast att talan om ogiltigförklaring mot den överklagade resolutionsordningen kan upptas till sakprövning samtidigt som tribunalen drar slutsatsen att nämnda resolutionsordning endast träder i kraft och får bindande rättsverkningar genom kommissionens beslut (tredje grunden). |
| --- | --- |

—

Den överklagade domen har en motsägelsefull motivering, som följer av att tribunalen slår fast att talan om ogiltigförklaring mot den överklagade resolutionsordningen kan upptas till sakprövning samtidigt som tribunalen drar slutsatsen att nämnda resolutionsordning endast träder i kraft och får bindande rättsverkningar genom kommissionens beslut (tredje grunden).

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 806/2014 av den 15 juli 2014 om fastställande av enhetliga regler och ett enhetligt förfarande för resolution av kreditinstitut och vissa värdepappersföretag inom ramen för en gemensam resolutionsmekanism och en gemensam resolutionsfond och om ändring av förordning (EU) nr 1093/2010 (EUT L 225, 2014, s. 1).

---

Tribunalen

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/11 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/11

---

Talan väckt den 30 juni 2022 – Glonatech mot REA

(Mål T-409/22)

(2022/C 389/13)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Global Nanotechnologies AE schediasmou anaptyxis paraskevis kai emporias ylikon nanotechnologies (Glonatech) (Lamía, Grekland) (ombud: N. Scandamis)

Svarande: Europeiska genomförandeorganet för forskning

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | fastställa att sökanden har fullgjort sina avtalsenliga skyldigheter på ett korrekt sätt och ska tillerkännas ersättning för begärda kostnader för SANAD-projektet och ogiltigförklara debetnota nr 3242113938 med motiveringen att den innebär ett åsidosättande av gällande bestämmelser genom att de nekade kostnaderna befinns vara icke stödberättigade samt |
| --- | --- |

—

fastställa att sökanden har fullgjort sina avtalsenliga skyldigheter på ett korrekt sätt och ska tillerkännas ersättning för begärda kostnader för SANAD-projektet och ogiltigförklara debetnota nr 3242113938 med motiveringen att den innebär ett åsidosättande av gällande bestämmelser genom att de nekade kostnaderna befinns vara icke stödberättigade samt

| — | förplikta genomförandeorganet för forskning att ersätta samtliga rättegångskostnader i förfarandet vid tribunalen eller, för det fall förstahandsyrkandet lämnas utan bifall, avstå från att förplikta sökanden att ersätta rättegångskostnaderna med anledning av målets komplicerade natur. |
| --- | --- |

—

förplikta genomförandeorganet för forskning att ersätta samtliga rättegångskostnader i förfarandet vid tribunalen eller, för det fall förstahandsyrkandet lämnas utan bifall, avstå från att förplikta sökanden att ersätta rättegångskostnaderna med anledning av målets komplicerade natur.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden fyra grunder.

| 1. | Den första grunden: Sökanden har anfört att den slutliga revisionsberättelsen, som har direkt betydelse för beviljandet av sökandens utstationeringsbidrag för kunskapsutbyte och sektorövergripande rörlighet, inte ska anses omfattas av avtalet (GA). Eftersom genomförandeorganet för forskning undantagsmässigt anlitat sökanden, mot bakgrund av en finansiering till en schablonsats för output och resultatbaserad forskning, omfattas den därmed inte av efterhandskontroller. Vidare har svaranden varit synbart inkvisitorisk efter befarade systematiska fel som däremot inte är fel av systematisk beskaffenhet, och har med detta utgått från avtalsvillkor som härrör från helt olika typer av förfaranden. |
| --- | --- |

1.

Den första grunden: Sökanden har anfört att den slutliga revisionsberättelsen, som har direkt betydelse för beviljandet av sökandens utstationeringsbidrag för kunskapsutbyte och sektorövergripande rörlighet, inte ska anses omfattas av avtalet (GA). Eftersom genomförandeorganet för forskning undantagsmässigt anlitat sökanden, mot bakgrund av en finansiering till en schablonsats för output och resultatbaserad forskning, omfattas den därmed inte av efterhandskontroller. Vidare har svaranden varit synbart inkvisitorisk efter befarade systematiska fel som däremot inte är fel av systematisk beskaffenhet, och har med detta utgått från avtalsvillkor som härrör från helt olika typer av förfaranden.

| 2. | Den andra grunden: Sökanden har anfört att för det fall tribunalen anser att sådan kontroll fallit inom ramen för avtalet (GA), borde den utförts som en verifikation i förhand utav utanordnaren. Detta på grundval av uppgifter som hämtats från de elektroniska inspektionsmekanismer som inrättats av värdorganisationen (KU), som har särskilt anförtrodd uppgift att samla in utstationeringsuppgifter i sina egna lokaler, och vars uppgifter kontrolleras av svaranden. Svaranden har inskränkt avtalsvillkoren i GA genom underlåtenhet i att korrekt bedöma gällande bestämmelser. |
| --- | --- |

2.

Den andra grunden: Sökanden har anfört att för det fall tribunalen anser att sådan kontroll fallit inom ramen för avtalet (GA), borde den utförts som en verifikation i förhand utav utanordnaren. Detta på grundval av uppgifter som hämtats från de elektroniska inspektionsmekanismer som inrättats av värdorganisationen (KU), som har särskilt anförtrodd uppgift att samla in utstationeringsuppgifter i sina egna lokaler, och vars uppgifter kontrolleras av svaranden. Svaranden har inskränkt avtalsvillkoren i GA genom underlåtenhet i att korrekt bedöma gällande bestämmelser.

| 3. | Den tredje grunden: Sökanden har anfört att även om revisonen och sökandens, principiellt åliggande, bevisbörda bör anses omfattas av avtalet, likaså avvisandet av utstationeringskostnader som grundats på en verifikation i efterhand efter systematiska fel, som är oförenlig med en verifikation avseende finansiering till en schablonsats, har avtalet ingåtts i strid med principen om god tro. Både på grundval av budgetförordningen 2018/1046 (1), som var i kraft vid tidpunkten för revisionen (artikel 181.2), och vid fullgörandet av avtalet i allmänhet. Revisionsenheten har med utgångspunkt av sin rättsstridiga bedömning avfärdat att en resultatgranskning är tillräcklig för finansieringen till en schablonsats, för att därefter värdera den på grundval av attesterade och utredda historiska uppgifter från förmånstagaren, och istället gett företräde åt sådan bevisning som avsåg räkenskapspåverkande händelser över de verksamheter som är föremål för finansiering till en schablonsats. En sådan omvänd bevisbörda berövade sökanden rätten att tolka sina avtalsförpliktelser till sin fördel i ett rättsligt sammanhang som präglades av vaga villkor, till följd av den dåvarande budgetförordningen 966/2012 (2), och svarandens motsägelsefulla beteende vid översynen av verkställandet av GA. |
| --- | --- |

3.

Den tredje grunden: Sökanden har anfört att även om revisonen och sökandens, principiellt åliggande, bevisbörda bör anses omfattas av avtalet, likaså avvisandet av utstationeringskostnader som grundats på en verifikation i efterhand efter systematiska fel, som är oförenlig med en verifikation avseende finansiering till en schablonsats, har avtalet ingåtts i strid med principen om god tro. Både på grundval av budgetförordningen 2018/1046 (1), som var i kraft vid tidpunkten för revisionen (artikel 181.2), och vid fullgörandet av avtalet i allmänhet. Revisionsenheten har med utgångspunkt av sin rättsstridiga bedömning avfärdat att en resultatgranskning är tillräcklig för finansieringen till en schablonsats, för att därefter värdera den på grundval av attesterade och utredda historiska uppgifter från förmånstagaren, och istället gett företräde åt sådan bevisning som avsåg räkenskapspåverkande händelser över de verksamheter som är föremål för finansiering till en schablonsats. En sådan omvänd bevisbörda berövade sökanden rätten att tolka sina avtalsförpliktelser till sin fördel i ett rättsligt sammanhang som präglades av vaga villkor, till följd av den dåvarande budgetförordningen 966/2012 (2), och svarandens motsägelsefulla beteende vid översynen av verkställandet av GA.

| 4. | Den fjärde grunden: Sökanden hävdar att genom en korrekt avvägning av en rad olika och samstämda bevis, interna som externa, samt missvisande riktlinjer såväl före som under tidpunkten för verkställandet, ska inkonsekvenser och luckor som upptäcks i bevisningen lämnas utan beaktande eller åtminstone tillerkännas en rimlig betydelse, men däremot inte avvisas helt för att de är av systematisk karaktär, särskilt i den mån dessa inkonsekvenser och luckor ska lämnas utan beaktande som oväsentliga eller försumbarbara i enlighet med proportionalitetsprincipen. |
| --- | --- |

4.

Den fjärde grunden: Sökanden hävdar att genom en korrekt avvägning av en rad olika och samstämda bevis, interna som externa, samt missvisande riktlinjer såväl före som under tidpunkten för verkställandet, ska inkonsekvenser och luckor som upptäcks i bevisningen lämnas utan beaktande eller åtminstone tillerkännas en rimlig betydelse, men däremot inte avvisas helt för att de är av systematisk karaktär, särskilt i den mån dessa inkonsekvenser och luckor ska lämnas utan beaktande som oväsentliga eller försumbarbara i enlighet med proportionalitetsprincipen.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 av den 18 juli 2018 om finansiella regler för unionens allmänna budget, om ändring av förordningarna (EU) nr 1296/2013, (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013, (EU) nr 1304/2013, (EU) nr 1309/2013, (EU) nr 1316/2013, (EU) nr 223/2014, (EU) nr 283/2014 och beslut nr 541/2014/EU samt om upphävande av förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (EUT L 193, 2018, s. 1).

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 av den 25 oktober 2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget och om upphävande av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (EUT L 298, 2012, s. 1).

---

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/12 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/12

---

Talan väckt den 18 juli 2022 – Sberbank Europe mot Gemensamma resolutionsnämnden

(Mål T-450/22)

(2022/C 389/14)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Sberbank Europe AG (Wien, Österrike) (ombud: advokat O. Behrends)

Svarande: Gemensamma resolutionsnämnden

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen

| — | i enlighet med artikel 264 FEUF, ska fastställa att Gemensamma resolutionsnämndens resolutionsbeslut nr av den 1 mars 2022 är ogiltigt såvitt avser sökanden, |
| --- | --- |

—

i enlighet med artikel 264 FEUF, ska fastställa att Gemensamma resolutionsnämndens resolutionsbeslut nr av den 1 mars 2022 är ogiltigt såvitt avser sökanden,

| — | förplikta Gemensamma resolutionsnämnden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Gemensamma resolutionsnämnden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden sju grunder.

| 1. | Genom den första grunden gör sökanden gällande att Gemensamma resolutionsnämnden överskred sin befogenhet genom att anta ett beslut avseende sökanden, istället för att avstå från att vidta åtgärder i enlighet med dess slutsats att villkoren i artikel 18 i förordningen om en gemensam resolutionsmekanism (1) inte var uppfyllda. |
| --- | --- |

1.

Genom den första grunden gör sökanden gällande att Gemensamma resolutionsnämnden överskred sin befogenhet genom att anta ett beslut avseende sökanden, istället för att avstå från att vidta åtgärder i enlighet med dess slutsats att villkoren i artikel 18 i förordningen om en gemensam resolutionsmekanism (1) inte var uppfyllda.

| 2. | Genom den andra grunden gör sökanden gällande att Gemensamma resolutionsnämnden åsidosatte sökandens rätt att yttra sig. |
| --- | --- |

2.

Genom den andra grunden gör sökanden gällande att Gemensamma resolutionsnämnden åsidosatte sökandens rätt att yttra sig.

| 3. | Genom den tredje grunden gör sökanden gällande att Gemensamma resolutionsnämnden inte uppfyllde sin motiveringsskyldighet. |
| --- | --- |

3.

Genom den tredje grunden gör sökanden gällande att Gemensamma resolutionsnämnden inte uppfyllde sin motiveringsskyldighet.

| 4. | Genom den fjärde grunden gör sökanden gällande att Gemensamma resolutionsnämnden inte i vederbörlig ordning beaktade kraven i artikel 18.1 b i förordningen om en gemensam resolutionsmekanism. |
| --- | --- |

4.

Genom den fjärde grunden gör sökanden gällande att Gemensamma resolutionsnämnden inte i vederbörlig ordning beaktade kraven i artikel 18.1 b i förordningen om en gemensam resolutionsmekanism.

| 5. | Genom den femte grunden gör sökanden gällande att Gemensamma resolutionsnämnden underlät att överväga huruvida sökanden kunde beviljas uppskov med betalningen av sina skulder. |
| --- | --- |

5.

Genom den femte grunden gör sökanden gällande att Gemensamma resolutionsnämnden underlät att överväga huruvida sökanden kunde beviljas uppskov med betalningen av sina skulder.

| 6. | Genom den sjätte grunden gör sökanden gällande att Gemensamma resolutionsnämnden åsidosatte proportionalitetsprincipen genom att inte beakta ett flertal uppenbara och mindre betungande alternativ, såsom att överföra sökanden till en annan aktieägare. |
| --- | --- |

6.

Genom den sjätte grunden gör sökanden gällande att Gemensamma resolutionsnämnden åsidosatte proportionalitetsprincipen genom att inte beakta ett flertal uppenbara och mindre betungande alternativ, såsom att överföra sökanden till en annan aktieägare.

| 7. | Genom den sjunde grunden gör sökanden gällande att Gemensamma resolutionsnämnden inte följde resolutionsplanen, utan att ange någon rimlig förklaring i detta avseende. |
| --- | --- |

7.

Genom den sjunde grunden gör sökanden gällande att Gemensamma resolutionsnämnden inte följde resolutionsplanen, utan att ange någon rimlig förklaring i detta avseende.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 806/2014 av den 15 juli 2014 om fastställande av enhetliga regler och ett enhetligt förfarande för resolution av kreditinstitut och vissa värdepappersföretag inom ramen för en gemensam resolutionsmekanism och en gemensam resolutionsfond och om ändring av förordning (EU) nr 1093/2010 (EUT L 225, 2014, s. 1).

---

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/13 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/13

---

Talan väckt den 21 juli 2022 – BASF m.fl. mot kommissionen

(Mål T-453/22)

(2022/C 389/15)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: BASF SE (Ludwigshafen am Rhein, Tyskland), Dow Europe GmbH (Horgen, Schweiz), Nouryon Functional Chemicals BV (Arnhem, Nederländerna) (ombud: advokaterna J.P. Montfort och P. Chopova-Leprêtre)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara kommissionens delegerade förordning (EU) 2022/692 av den 16 februari 2022 om ändring, för anpassning till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen, av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar (nedan kallad den angripna förordningen) (1), i den del som den inför harmoniserad klassificering och märkning för tre ämnen, nämligen N-karboximetyliminobis(etylennitril)tetra(ättiksyra) och dess pentanatrium- och pentakaliumsalter (tillsammans kallade DTPA eller ämnet), det vill säga ogiltigförklara skälen 2 och 3, artiklarna 1 och 2 och bilagan till den angripna förordningen, i den mån som de avser DTPA och, i synnerhet, den text som införts genom bilagan till den angripna förordningen i del 3 i bilaga VI till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 av den 16 december 2008 om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar, ändring och upphävande av direktiven 67/548/EEG och 1999/45/EG samt ändring av förordning (EG) nr 1907/2006 (nedan kallad CLP-förordningen) (2), för var och ett av följande ämnen:






  — | N-karboximetyliminobis(etylennitril)tetra(ättiksyra), |
| --- | --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens delegerade förordning (EU) 2022/692 av den 16 februari 2022 om ändring, för anpassning till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen, av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar (nedan kallad den angripna förordningen) (1), i den del som den inför harmoniserad klassificering och märkning för tre ämnen, nämligen N-karboximetyliminobis(etylennitril)tetra(ättiksyra) och dess pentanatrium- och pentakaliumsalter (tillsammans kallade DTPA eller ämnet), det vill säga ogiltigförklara skälen 2 och 3, artiklarna 1 och 2 och bilagan till den angripna förordningen, i den mån som de avser DTPA och, i synnerhet, den text som införts genom bilagan till den angripna förordningen i del 3 i bilaga VI till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 av den 16 december 2008 om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar, ändring och upphävande av direktiven 67/548/EEG och 1999/45/EG samt ändring av förordning (EG) nr 1907/2006 (nedan kallad CLP-förordningen) (2), för var och ett av följande ämnen:

—

N-karboximetyliminobis(etylennitril)tetra(ättiksyra),

| — | Pentanatrium(karboxylatmetyl)iminobis(etylennitril)tetraacetat, |
| --- | --- |

—

Pentanatrium(karboxylatmetyl)iminobis(etylennitril)tetraacetat,

| — | Pentakalium-2,2’,2",2"’,2""-(etan-1,2-diylnitril)pentaacetate, och |
| --- | --- |

—

Pentakalium-2,2’,2",2"’,2""-(etan-1,2-diylnitril)pentaacetate, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökandena sex grunder.

| 1. | Första grunden: Den angripna förordningen antogs i strid med de klassificeringskriterier som anges i artikel 36.1 och avsnitt 3.7.2.2.1 i bilaga I till CLP-förordningen, eftersom DTPA saknar ”en inneboende specifik förmåga att orsaka negativa effekter på reproduktionen”. För det fall vissa effekter på utvecklingen har observerats hos djur som har exponerats för mycket höga doser av DTPA, är dessa ”icke-specifika sekundära effekter på utvecklingen” vilka inte rättfärdigar klassificeringen som reproduktionstoxiskt ämne. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Den angripna förordningen antogs i strid med de klassificeringskriterier som anges i artikel 36.1 och avsnitt 3.7.2.2.1 i bilaga I till CLP-förordningen, eftersom DTPA saknar ”en inneboende specifik förmåga att orsaka negativa effekter på reproduktionen”. För det fall vissa effekter på utvecklingen har observerats hos djur som har exponerats för mycket höga doser av DTPA, är dessa ”icke-specifika sekundära effekter på utvecklingen” vilka inte rättfärdigar klassificeringen som reproduktionstoxiskt ämne.

| 2. | Andra grunden: Den angripna förordningen antogs i strid med avsnitt 3.7.2.2.2 i bilaga I till CLP-förordningen, eftersom EU-myndigheterna inte på ett korrekt sätt utvärderade och beaktade den ”eventuella påverkan av maternell toxicitet” när de klassificerade DTPA. DTPA ger upphov till zinkbrist vilken rubbar homeostasen hos råttor, och det är denna maternella toxicitet som utlöser de observerade icke-specifika sekundära effekterna på utvecklingen. Detta kan inte åberopas till stöd för klassificeringen av DTPA som reproduktionstoxisk, i enlighet med kraven i CLP-förordningen. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Den angripna förordningen antogs i strid med avsnitt 3.7.2.2.2 i bilaga I till CLP-förordningen, eftersom EU-myndigheterna inte på ett korrekt sätt utvärderade och beaktade den ”eventuella påverkan av maternell toxicitet” när de klassificerade DTPA. DTPA ger upphov till zinkbrist vilken rubbar homeostasen hos råttor, och det är denna maternella toxicitet som utlöser de observerade icke-specifika sekundära effekterna på utvecklingen. Detta kan inte åberopas till stöd för klassificeringen av DTPA som reproduktionstoxisk, i enlighet med kraven i CLP-förordningen.

| 3. | Tredje grunden: Den angripna förordningen antogs i strid med avsnitt 3.7.2.1.1 och tabell 3.7.1 a i bilaga I till CLP-förordningen, eftersom den tillgängliga bevisningen inte ”starkt pekar på” att DTPA kan ha reproduktionseffekter på människor och det dessutom saknas ”tydliga belägg” för att DTPA kan ge effekter på utvecklingen, i avsaknad av andra toxiska effekter (det vill säga maternell toxicitet). I avsaknad av sådana omständigheter är klassificeringen av DTPA såsom reproduktionstoxisk, i kategori 1B, inte heller rättfärdigad. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Den angripna förordningen antogs i strid med avsnitt 3.7.2.1.1 och tabell 3.7.1 a i bilaga I till CLP-förordningen, eftersom den tillgängliga bevisningen inte ”starkt pekar på” att DTPA kan ha reproduktionseffekter på människor och det dessutom saknas ”tydliga belägg” för att DTPA kan ge effekter på utvecklingen, i avsaknad av andra toxiska effekter (det vill säga maternell toxicitet). I avsaknad av sådana omständigheter är klassificeringen av DTPA såsom reproduktionstoxisk, i kategori 1B, inte heller rättfärdigad.

| 4. | Fjärde grunden: Den angripna förordningen antogs i strid med kommissionens skyldighet enligt artikel 37.5 i CLP-förordningen att fastställa att den föreslagna harmoniserade klassificeringen var ”lämplig”. Kommissionen ställde sig bakom riskbedömningskommitténs yttrande utan att kontrollera huruvida det var konsekvent, tillförlitlig och gav stöd åt den föreslagna klassificeringen. Om kommissionen hade beaktat alla relevanta uppgifter om DTPA:s egenskaper, vilket den uppmanades att göra vid upprepade tillfällen mellan 2018 och 2022 av den som lämnat in underlaget (DS), skulle kommissionen inte ha klassificerat DTPA såsom reproduktionstoxisk, i kategori 1B. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Den angripna förordningen antogs i strid med kommissionens skyldighet enligt artikel 37.5 i CLP-förordningen att fastställa att den föreslagna harmoniserade klassificeringen var ”lämplig”. Kommissionen ställde sig bakom riskbedömningskommitténs yttrande utan att kontrollera huruvida det var konsekvent, tillförlitlig och gav stöd åt den föreslagna klassificeringen. Om kommissionen hade beaktat alla relevanta uppgifter om DTPA:s egenskaper, vilket den uppmanades att göra vid upprepade tillfällen mellan 2018 och 2022 av den som lämnat in underlaget (DS), skulle kommissionen inte ha klassificerat DTPA såsom reproduktionstoxisk, i kategori 1B.

| 5. | Femte grunden: Den angripna förordningen antogs i strid med kravet i artikel 37.4 i CLP-förordningen enligt vilket riskbedömningskommittéens yttrande, och inte enbart det förslag till en harmoniserad klassificering och märkning som lagts fram av DS, skulle beaktas. |
| --- | --- |

5.

Femte grunden: Den angripna förordningen antogs i strid med kravet i artikel 37.4 i CLP-förordningen enligt vilket riskbedömningskommittéens yttrande, och inte enbart det förslag till en harmoniserad klassificering och märkning som lagts fram av DS, skulle beaktas.

| 6. | Sjätte grunden: Genom att anta den angripna förordningen utan att först genomföra och dokumentera en konsekvensbedömning åsidosatte kommissionen sina skyldigheter enligt det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning och principen om god förvaltning. |
| --- | --- |

6.

Sjätte grunden: Genom att anta den angripna förordningen utan att först genomföra och dokumentera en konsekvensbedömning åsidosatte kommissionen sina skyldigheter enligt det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning och principen om god förvaltning.

---

(1)  EUT L 129, 2022, s. 1.

(2)  EUT L 353, 2008, s. 1.

---

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/14 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/14

---

Talan väckt den 18 augusti 2022 – Österrike mot kommissionen

(Mål T-501/22)

(2022/C 389/16)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Republiken Österrike (ombud: J. Schmoll och A. Kögl)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara kommissionens genomförandebeslut (EU) 2022/908 av den 8 juni 2022 om undantagande från unionsfinansiering av vissa utgifter som betalats av medlemsstaterna inom ramen för Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och inom ramen för Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) [delgivet med nr C(2022) 3543], offentliggjort i Europeiska unionens officiella tidning den 10 juni 2022 L 157, s. 15, i den mån som det innebär att de utgifter undantas från unionsfinansiering som anges i bilagan till det beslutet under budgetposten 6200, på raderna 1–8, vilka Republiken Österrike redovisat inom ramen för EGFJ, med avdrag för de belopp som anges under budgetpost 08020601, och som uppgår till ett totalt belopp på 68 146 449,98 euro. |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens genomförandebeslut (EU) 2022/908 av den 8 juni 2022 om undantagande från unionsfinansiering av vissa utgifter som betalats av medlemsstaterna inom ramen för Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och inom ramen för Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) [delgivet med nr C(2022) 3543], offentliggjort i Europeiska unionens officiella tidning den 10 juni 2022 L 157, s. 15, i den mån som det innebär att de utgifter undantas från unionsfinansiering som anges i bilagan till det beslutet under budgetposten 6200, på raderna 1–8, vilka Republiken Österrike redovisat inom ramen för EGFJ, med avdrag för de belopp som anges under budgetpost 08020601, och som uppgår till ett totalt belopp på 68 146 449,98 euro.

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden följande grunder.

| 1. | Första grunden






  — | Svaranden har åsidosatt artikel 52.1 i förordning (EU) nr 1306/2013 (1) genom att den genom det omtvistade beslutet har krävt en finansiell korrigering trots att sökanden har tillämpat en nedsättningskoefficient vid fastställandet av det antal stödrätter som ska tilldelas dem som brukar betesmark i bergen i enlighet med artikel 24.6 i förordning (EU) nr 1307/2013 (2). Den finansiella korrigering som gjorts är således felaktig. |
| --- | --- | --- |

1.

Första grunden

—

Svaranden har åsidosatt artikel 52.1 i förordning (EU) nr 1306/2013 (1) genom att den genom det omtvistade beslutet har krävt en finansiell korrigering trots att sökanden har tillämpat en nedsättningskoefficient vid fastställandet av det antal stödrätter som ska tilldelas dem som brukar betesmark i bergen i enlighet med artikel 24.6 i förordning (EU) nr 1307/2013 (2). Den finansiella korrigering som gjorts är således felaktig.

| 2. | Andra grunden






  — | Svaranden har åsidosatt artikel 52.1 i förordning (EU) nr 1306/2013 genom att besluta om en finansiell korrigering trots att användning av nationella medel för stödåtgärder till dem som brukar betesmark och linjär nedsättning i syfte att undvika att det nationella tröskelvärdet överskrids är förenlig med unionsrätten. Enligt sökanden kunde den lägga artikel 30.7 b eller artikel 7 i förordning (EU) nr 1307/2013 till stöd för sitt agerande. Den finansiella korrigering som gjorts i detta sammanhang är således felaktig. |
| --- | --- | --- |

2.

Andra grunden

—

Svaranden har åsidosatt artikel 52.1 i förordning (EU) nr 1306/2013 genom att besluta om en finansiell korrigering trots att användning av nationella medel för stödåtgärder till dem som brukar betesmark och linjär nedsättning i syfte att undvika att det nationella tröskelvärdet överskrids är förenlig med unionsrätten. Enligt sökanden kunde den lägga artikel 30.7 b eller artikel 7 i förordning (EU) nr 1307/2013 till stöd för sitt agerande. Den finansiella korrigering som gjorts i detta sammanhang är således felaktig.

| 3. | Tredje grunden






  — | Svaranden har åsidosatt artikel 52.4 a i förordning (EU) nr 1306/2013 genom att även ha beslutat att undanta utgifter inom ramen för EGFJ från unionsfinansiering som ägt rum före den 26 november 2016 – och således mer än 24 månader före den tidpunkt då svaranden genom skrivelse av den 27 november 2018 delgav resultatet av sina kontroller. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje grunden

—

Svaranden har åsidosatt artikel 52.4 a i förordning (EU) nr 1306/2013 genom att även ha beslutat att undanta utgifter inom ramen för EGFJ från unionsfinansiering som ägt rum före den 26 november 2016 – och således mer än 24 månader före den tidpunkt då svaranden genom skrivelse av den 27 november 2018 delgav resultatet av sina kontroller.

| 4. | Fjärde grunden






  — | Svaranden har åsidosatt den motiveringsskyldighet som avses i artikel 296 andra stycket FEUF, genom att inte alls beröra sökandens argument beträffande klassificeringen av betesmark i bergen som grundade sig på delstaternas lagar om betesmark i bergen och därigenom inte i tillräcklig mån och på vederbörligt sätt motiverat varför den ansåg att sökanden hade åsidosatt objektivitetsprincipen och likabehandlingsprincipen vid tillämpningen av det undantag som anges i artikel 24.6 i förordning (EU) nr 1307/2013. |
| --- | --- | --- |

4.

Fjärde grunden

—

Svaranden har åsidosatt den motiveringsskyldighet som avses i artikel 296 andra stycket FEUF, genom att inte alls beröra sökandens argument beträffande klassificeringen av betesmark i bergen som grundade sig på delstaternas lagar om betesmark i bergen och därigenom inte i tillräcklig mån och på vederbörligt sätt motiverat varför den ansåg att sökanden hade åsidosatt objektivitetsprincipen och likabehandlingsprincipen vid tillämpningen av det undantag som anges i artikel 24.6 i förordning (EU) nr 1307/2013.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 av den 17 december 2013 om finansiering, förvaltning och övervakning av den gemensamma jordbrukspolitiken och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 352/78, (EG) nr 165/94, (EG) nr 2799/98, (EG) nr 814/2000, (EG) nr 1290/2005 och (EG) nr 485/2008 (EUT L 347, 2013, s. 549).

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1307/2013 av den 17 december 2013 om regler för direktstöd för jordbrukare inom de stödordningar som ingår i den gemensamma jordbrukspolitiken och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 637/2008 och rådets förordning (EG) 73/2009 (EUT L 347, 2013, p. 608).

---

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/15 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/15

---

Överklagande ingett den 18 augusti 2022 – CrossFit mot EUIPO – Pitk Pelotas (CROSSWOD EQUIPMENT)

(Mål T-506/22)

(2022/C 389/17)

Överklagandet är avfattat på engelska

Parter

Klagande: CrossFit LLC (Boulder, Colorado, Förenta staterna) (ombud: advokaten D. Märginean)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: Pitk Pelotas, SL (Noain, Spanien)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Varumärkessökande: Motparten vid överklagandenämnden

Omtvistat varumärke: Ansökan om registrering av EU-figurmärket CROSSWOD EQUIPMENT – Registreringsansökan nr 18 064 486

Förfarande vid EUIPO: Invändningsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av EUIPO:s första överklagandenämnd den 22 juni 2022 i ärende R 325/2021-1

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | delvis ogiltigförklara det överklagade beslutet, |
| --- | --- |

—

delvis ogiltigförklara det överklagade beslutet,

| — | ändra det överklagade beslutet, och |
| --- | --- |

—

ändra det överklagade beslutet, och

| — | förplikta Pitk Pelotas, SL att ersätta de rättegångskostnader som CrossFit, LLC haft för förfarandet vid tribunalen samt för förfarandena vid EUIPO:s överklagandenämnd och invändningsenhet. |
| --- | --- |

—

förplikta Pitk Pelotas, SL att ersätta de rättegångskostnader som CrossFit, LLC haft för förfarandet vid tribunalen samt för förfarandena vid EUIPO:s överklagandenämnd och invändningsenhet.

Grunder

| — | Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning nr 2017/1001, genom att EUIPO:s första överklagandenämnd felaktigt fann att det inte förelåg någon risk för förväxling med de äldre varumärkena CROSSFIT. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning nr 2017/1001, genom att EUIPO:s första överklagandenämnd felaktigt fann att det inte förelåg någon risk för förväxling med de äldre varumärkena CROSSFIT.

| — | Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning nr 2017/1001, genom att EUIPO:s första överklagandenämnd felaktigt fann att det inte förelåg någon risk för förväxling med det äldre varumärket CROSS. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning nr 2017/1001, genom att EUIPO:s första överklagandenämnd felaktigt fann att det inte förelåg någon risk för förväxling med det äldre varumärket CROSS.

| — | Åsidosättande av artikel 8.5 i Europaparlamentets och rådets förordning nr 2017/1001, genom att EUIPO:s första överklagandenämnd felaktigt fann att klaganden inte hade visat att dess äldre varumärke CROSSFIT var känt i Europeiska unionen, med avseende på tjänsterna i klass 41. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.5 i Europaparlamentets och rådets förordning nr 2017/1001, genom att EUIPO:s första överklagandenämnd felaktigt fann att klaganden inte hade visat att dess äldre varumärke CROSSFIT var känt i Europeiska unionen, med avseende på tjänsterna i klass 41.

---

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/16 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/16

---

Överklagande ingett den 22 augusti 2022 – Bimbo mot EUIPO – Bottari Europe (BimboBIKE)

(Mål T-509/22)

(2022/C 389/18)

Överklagandet är avfattat på engelska

Parter

Klagande: Bimbo, SA (Madrid, Spanien) (ombud: juristen J. Carbonell Callicó)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: Bottari Europe Srl (Pomponesco, Italien)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Varumärkessökande: Motparten vid överklagandenämnden

Omtvistat varumärke: Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärket BimboBIKE – Registreringsansökan nr 18 274 340

Förfarande vid EUIPO: Invändningsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av EUIPO:s första överklagandenämnd den 16 juni 2022 i ärende R 2110/2021-1

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet,

| — | fastställa att beslutet att klaganden ska ersätta de kostnader som uppkommit för motparten vid överklagandenämnden inte kan tillämpas, och |
| --- | --- |

—

fastställa att beslutet att klaganden ska ersätta de kostnader som uppkommit för motparten vid överklagandenämnden inte kan tillämpas, och

| — | förplikta EUIPO och intervenienten att ersätta alla rättegångskostnader vid tribunalen, samt kostnaderna i förfarandet vid överklagandenämnden. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO och intervenienten att ersätta alla rättegångskostnader vid tribunalen, samt kostnaderna i förfarandet vid överklagandenämnden.

Grunder

| — | Åsidosättande av artikel 8.5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

| — | Åsidosättande av artikel 109 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 109 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

---

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/17 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/17

---

Överklagande ingett den 23 augusti 2022 – Olimp Laboratories mot EUIPO – Schmitzer (HPU AND YOU)

(Mål T-511/22)

(2022/C 389/19)

Överklagandet är avfattat på engelska

Parter

Klagande: Olimp Laboratories sp. z o.o. (Dębica, Polen) (ombud: advokat M. Kondrat)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: Sonja Schmitzer (Teltow, Tyskland)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Innehavare av det omtvistade varumärket: Motparten vid överklagandenämnden

Omtvistat varumärke: Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärket HPU AND YOU – Registreringsansökan nr 18 174 721

Förfarande vid EUIPO: Invändningsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av fjärde överklagandenämnden vid EUIPO den 23 juni 2022 i ärende R 1888/2021-4

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet och återförvisa målet till EUIPO för förnyad prövning, eller |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet och återförvisa målet till EUIPO för förnyad prövning, eller

| — | ändra det överklagande beslutet och förklara att det föreligger relativa registreringshinder för registreringsansökan nr 18 174 721 för alla varor och tjänster i klasserna 5, 35 och 44 samt att varumärket inte ska registreras, och |
| --- | --- |

—

ändra det överklagande beslutet och förklara att det föreligger relativa registreringshinder för registreringsansökan nr 18 174 721 för alla varor och tjänster i klasserna 5, 35 och 44 samt att varumärket inte ska registreras, och

| — | förplikta motparten att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta motparten att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder

| — | Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 2017/1001.

| — | Åsidosättande av principen om varumärkeslikhetsbedömning. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av principen om varumärkeslikhetsbedömning.

| — | Åsidosättande av principen om skydd för berättigade förväntningar och rättssäkerhetsprincipen. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av principen om skydd för berättigade förväntningar och rättssäkerhetsprincipen.

---

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/18 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/18

---

Överklagande ingett den 29 augusti 2022 – Aldi mot EUIPO – Heredero de Navarra (LYTTOS)

(Mål T-517/22)

(2022/C 389/20)

Överklagandet är avfattat på tyska

Parter

Klagande: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Tyskland) (ombud: advokaterna N. Lützenrath, C. Fürsen, M. Minkner och A. Starcke)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: Heredero de Navarra, SL (Mendavia, Spanien)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Varumärkessökande: Klaganden

Omtvistat varumärke: EU-ordmärket ”LYTTOS” – Registreringsansökan nr 18 126 191

Förfarande vid EUIPO: Invändningsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av EUIPO:s andra överklagandenämnd den 18 maj 2022 i ärende R 1426/2021-2

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet, och

| — | förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder

| — | Åsidosättande av artikel 47.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 47.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

| — | Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

---

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/18 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/18

---

Talan väckt den 28 augusti 2022 – Karić mot rådet

(Mål T-520/22)

(2022/C 389/21)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Bogoljub Karić (Belgrad, Serbien) (ombud: advokat R. Lööf)

Svarande: Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara rådets genomförandebeslut (Gusp) 2022/881 av den 3 juni 2022 om genomförande av beslut 2012/642/Gusp om restriktiva åtgärder med anledning av situationen i Belarus och Belarus inblandning i Rysslands aggression mot Ukraina (1), |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets genomförandebeslut (Gusp) 2022/881 av den 3 juni 2022 om genomförande av beslut 2012/642/Gusp om restriktiva åtgärder med anledning av situationen i Belarus och Belarus inblandning i Rysslands aggression mot Ukraina (1),

| — | ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2022/876 av den 3 juni 2022 om genomförande av artikel 8a.1 i förordning (EG) nr 765/2006 om restriktiva åtgärder med anledning av situationen i Belarus och Belarus inblandning i Rysslands aggression mot Ukraina (2) (nedan kallade de angripna rättsakterna) i den del de avser sökanden, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2022/876 av den 3 juni 2022 om genomförande av artikel 8a.1 i förordning (EG) nr 765/2006 om restriktiva åtgärder med anledning av situationen i Belarus och Belarus inblandning i Rysslands aggression mot Ukraina (2) (nedan kallade de angripna rättsakterna) i den del de avser sökanden, och

| — | förplikta rådet att bära sina rättegångskostnader och ersätta sökandens rättegångskostnader avseende detta förfarande. |
| --- | --- |

—

förplikta rådet att bära sina rättegångskostnader och ersätta sökandens rättegångskostnader avseende detta förfarande.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden tre grunder.

| 1. | Första grunden: Åsidosättande av rätten till försvar. För det första har skälen inte har angetts på ett korrekt sätt. De angripna akterna strider mot artikel 296 andra stycket FEUF, eftersom de inte med tillräcklig tydlighet anger på vilken grund rådet drog slutsatsen att de alternativa kriterierna i artiklarna 3.1 b och 4.1 b i rådets beslut 2012/642/Gusp av den 15 oktober 2012 om restriktiva åtgärder mot Belarus (3) är tillämpliga på sökanden. För det andra har principen om personligt ansvar åsidosatts, eftersom de angripna rättsakterna inte identifierar den förmån som sökanden erhållit från, eller det stöd som sökanden har tillhandahållit, regimen i Belarus, och därmed åsidosätter sökandens grundläggande rättigheter, i strid med principen om personligt ansvar. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Åsidosättande av rätten till försvar. För det första har skälen inte har angetts på ett korrekt sätt. De angripna akterna strider mot artikel 296 andra stycket FEUF, eftersom de inte med tillräcklig tydlighet anger på vilken grund rådet drog slutsatsen att de alternativa kriterierna i artiklarna 3.1 b och 4.1 b i rådets beslut 2012/642/Gusp av den 15 oktober 2012 om restriktiva åtgärder mot Belarus (3) är tillämpliga på sökanden. För det andra har principen om personligt ansvar åsidosatts, eftersom de angripna rättsakterna inte identifierar den förmån som sökanden erhållit från, eller det stöd som sökanden har tillhandahållit, regimen i Belarus, och därmed åsidosätter sökandens grundläggande rättigheter, i strid med principen om personligt ansvar.

| 2. | Andra grunden: En uppenbart felaktig bedömning. För det första påstås det att det har misslyckats med att visa att det har erhållits förmåner från eller getts stöd till Lukasjenkaregimen. I de angripna rättsakterna har det gjorts en uppenbart oriktig bedömning, eftersom de antagits trots brist på tillräckliga bevis. För det andra har man inte styrkt ett tidsmässigt relevant agerande. De angripna rättsakterna är endast bestraffande och således ogiltiga, eftersom den bevisning som angetts som stöd endast avser historiska omständigheter. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: En uppenbart felaktig bedömning. För det första påstås det att det har misslyckats med att visa att det har erhållits förmåner från eller getts stöd till Lukasjenkaregimen. I de angripna rättsakterna har det gjorts en uppenbart oriktig bedömning, eftersom de antagits trots brist på tillräckliga bevis. För det andra har man inte styrkt ett tidsmässigt relevant agerande. De angripna rättsakterna är endast bestraffande och således ogiltiga, eftersom den bevisning som angetts som stöd endast avser historiska omständigheter.

| 3. | Tredje grunden: Ett oproportionerligt ingrepp i sökandens grundläggande rättigheter. Syftet med de angripna rättsakterna har uppnåtts genom andra lagstiftningsåtgärder. De utgör därför ett oproportionerligt ingrepp i sökandens grundläggande rättigheter. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Ett oproportionerligt ingrepp i sökandens grundläggande rättigheter. Syftet med de angripna rättsakterna har uppnåtts genom andra lagstiftningsåtgärder. De utgör därför ett oproportionerligt ingrepp i sökandens grundläggande rättigheter.

---

(1)  EUT L 153, 2022, s. 77.

(2)  EUT L 153, 2022, s. 1.

(3)  EUT L 285, 2022, s. 1.

---

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/19 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/19

---

Talan väckt den 29 augusti 2022 – Golovaty mot rådet

(Mål T-521/22)

(2022/C 389/22)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Ivan Ivanovich Golovaty (Soligorsk, Belarus) (ombud: advokaten V. Ostrovskis)

Svarande: Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara rådets genomförandebeslut (Gusp) 2022/881 av den 3 juni 2022 om genomförande av beslut 2012/642/Gusp om restriktiva åtgärder med anledning av situationen i Belarus och Belarus inblandning i Rysslands aggression mot Ukraina (1), i den del det avser sökanden (bilaga A.2); |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets genomförandebeslut (Gusp) 2022/881 av den 3 juni 2022 om genomförande av beslut 2012/642/Gusp om restriktiva åtgärder med anledning av situationen i Belarus och Belarus inblandning i Rysslands aggression mot Ukraina (1), i den del det avser sökanden (bilaga A.2);

| — | ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2022/876 av den 3 juni 2022 om genomförande av artikel 8a.1 i förordning (EG) nr 765/2006 om restriktiva åtgärder med anledning av situationen i Belarus och Belarus inblandning i Rysslands aggression mot Ukraina (2), i den del det avser sökanden (bilaga A.3), och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2022/876 av den 3 juni 2022 om genomförande av artikel 8a.1 i förordning (EG) nr 765/2006 om restriktiva åtgärder med anledning av situationen i Belarus och Belarus inblandning i Rysslands aggression mot Ukraina (2), i den del det avser sökanden (bilaga A.3), och

| — | förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden sex grunder.

| 1. | Första grunden: Åsidosättande av legalitetsprincipen.






  — | De skäl som anges för att ta upp sökanden i förteckningen innehåller ett antal begrepp som varken definieras i de angripna rättsakterna eller i rättspraxis. Deras innebörd är därför inte klar för sökanden och han kan därför varken entydigt förstå dem eller besluta om hur han ska agera i samband med de åtgärder som rådet vidtar mot honom. |
| --- | --- | --- |

1.

Första grunden: Åsidosättande av legalitetsprincipen.

—

De skäl som anges för att ta upp sökanden i förteckningen innehåller ett antal begrepp som varken definieras i de angripna rättsakterna eller i rättspraxis. Deras innebörd är därför inte klar för sökanden och han kan därför varken entydigt förstå dem eller besluta om hur han ska agera i samband med de åtgärder som rådet vidtar mot honom.

| 2. | Andra grunden: En uppenbart felaktig bedömning.






  — | Rådet har inte kunnat visa på vilket sätt sökanden dragit nytta av eller stöder Lukasjenkaregimen. Rådet har därför inte bevisa att sökanden drar nytta av eller stöder Lukasjenkaregimen. |
| --- | --- | --- |

2.

Andra grunden: En uppenbart felaktig bedömning.

—

Rådet har inte kunnat visa på vilket sätt sökanden dragit nytta av eller stöder Lukasjenkaregimen. Rådet har därför inte bevisa att sökanden drar nytta av eller stöder Lukasjenkaregimen.

| — | Rådet har inte kunnat visa på vilket sätt sökanden är ansvarig för förtrycket av det civila samhället. Rådet har därför inte bevisat att sökanden är ansvarig för förtrycket av det civila samhället. |
| --- | --- |

—

Rådet har inte kunnat visa på vilket sätt sökanden är ansvarig för förtrycket av det civila samhället. Rådet har därför inte bevisat att sökanden är ansvarig för förtrycket av det civila samhället.

| — | Merparten av den bevisning som rådet har åberopat är otillförlitlig, felaktig eller saknar samband med sökanden eller skälen till att han tagits upp i förteckningen. |
| --- | --- |

—

Merparten av den bevisning som rådet har åberopat är otillförlitlig, felaktig eller saknar samband med sökanden eller skälen till att han tagits upp i förteckningen.

| 3. | Tredje grunden: Åsidosättande av icke-diskrimineringsprincipen. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Åsidosättande av icke-diskrimineringsprincipen.

| 4. | Fjärde grunden: Oproportionerligt åsidosättande av rätten till egendom. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Oproportionerligt åsidosättande av rätten till egendom.

| 5. | Femte grunden: Åsidosättande av motiveringsskyldigheten. |
| --- | --- |

5.

Femte grunden: Åsidosättande av motiveringsskyldigheten.

| 6. | Sjätte grunden: Åsidosättande av skyldigheten att iaktta rätten till försvar. |
| --- | --- |

6.

Sjätte grunden: Åsidosättande av skyldigheten att iaktta rätten till försvar.

---

(1)  EUT L 153, 2022, s. 77.

(2)  EUT L 153, 2022, s. 1.

---

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/20 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/20

---

Talan väckt den 29 augusti 2022 – QU mot rådet

(Mål T-522/22)

(2022/C 389/23)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: QU (ombud: advokaterna R. Martens och V. Ostrovskis)

Svarande: Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara, för det första, rådets beslut (Gusp) 2022/883 av den 3 juni 2022 om ändring av beslut 2014/145/Gusp om restriktiva åtgärder mot åtgärder som undergräver eller hotar Ukrainas territoriella integritet, suveränitet och oberoende (1) (nedan kallat det ändrade beslutet), såvitt det avser sökanden, och, för det andra, rådets genomförandeförordning (EU) 2022/878 av den 3 juni 2022 om genomförande av förordning (EU) nr 269/2014 om restriktiva åtgärder med avseende på åtgärder som undergräver eller hotar Ukrainas territoriella integritet, suveränitet och oberoende (2) (nedan kallat den ändrade förordningen), såvitt den avser sökanden, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara, för det första, rådets beslut (Gusp) 2022/883 av den 3 juni 2022 om ändring av beslut 2014/145/Gusp om restriktiva åtgärder mot åtgärder som undergräver eller hotar Ukrainas territoriella integritet, suveränitet och oberoende (1) (nedan kallat det ändrade beslutet), såvitt det avser sökanden, och, för det andra, rådets genomförandeförordning (EU) 2022/878 av den 3 juni 2022 om genomförande av förordning (EU) nr 269/2014 om restriktiva åtgärder med avseende på åtgärder som undergräver eller hotar Ukrainas territoriella integritet, suveränitet och oberoende (2) (nedan kallat den ändrade förordningen), såvitt den avser sökanden, och

| — | förplikta rådet att ersätta samtliga rättegångskostnader. |
| --- | --- |

—

förplikta rådet att ersätta samtliga rättegångskostnader.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden fyra grunder.

| 1. | Första grunden: Åsidosättande av artikel 2 i det ändrade beslutet och artikel 3 i den ändrade förordningen






  — | Sökanden gör gällande att rådet gjorde en felaktig rättstillämpning genom att felaktigt tillämpa kriteriet i led g) i artikel 2.1 i det ändrade beslutet och i artikel 3.1 i den ändrade förordningen på sökanden, utan att noggrant undersöka de faktiska omständigheterna och utan att ange tillräckliga skäl för att vidta restriktiva åtgärder mot en person. |
| --- | --- | --- |

1.

Första grunden: Åsidosättande av artikel 2 i det ändrade beslutet och artikel 3 i den ändrade förordningen

—

Sökanden gör gällande att rådet gjorde en felaktig rättstillämpning genom att felaktigt tillämpa kriteriet i led g) i artikel 2.1 i det ändrade beslutet och i artikel 3.1 i den ändrade förordningen på sökanden, utan att noggrant undersöka de faktiska omständigheterna och utan att ange tillräckliga skäl för att vidta restriktiva åtgärder mot en person.

| 2. | Andra grunden: Åsidosättande av artikel 296 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat FEUF), artikel 41.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan) samt artiklarna 2 och 4 i det ändrade beslutet






  — | Sökanden gör gällande att rådet inte angav tillräckligt specifika och konkreta skäl för beslutet att vidta restriktiva åtgärder mot sökanden i enlighet med artikel 4 i [det ändrade] beslutet och artikel 3 i [den ändrade] förordningen. Rådet gjorde en uppenbart oriktig bedömning och visade inte på vilket sätt sökanden skulle omfattas av något av de kriterier som anges i det ändrade beslutet. Rådet gjorde inte heller en noggrann undersökning av de faktiska omständigheterna och angav inte tillräckliga skäl för att anta restriktiva åtgärder mot en person. |
| --- | --- | --- |

2.

Andra grunden: Åsidosättande av artikel 296 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat FEUF), artikel 41.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan) samt artiklarna 2 och 4 i det ändrade beslutet

—

Sökanden gör gällande att rådet inte angav tillräckligt specifika och konkreta skäl för beslutet att vidta restriktiva åtgärder mot sökanden i enlighet med artikel 4 i [det ändrade] beslutet och artikel 3 i [den ändrade] förordningen. Rådet gjorde en uppenbart oriktig bedömning och visade inte på vilket sätt sökanden skulle omfattas av något av de kriterier som anges i det ändrade beslutet. Rådet gjorde inte heller en noggrann undersökning av de faktiska omständigheterna och angav inte tillräckliga skäl för att anta restriktiva åtgärder mot en person.

| 3. | Tredje grunden: Åsidosättande av artiklarna 41 och 48 i stadgan






  — | Sökanden gör gällande att rådet inte delgav sökanden handlingarna i ärendet inom en tidsfrist som gjorde det möjligt för honom att tillvarata sina rättigheter. Rådet ålade sökanden en frist på 14 dagar för att lägga fram sina synpunkter och överlämnade handlingarna med bevis till honom först en dag före fristens utgång. Sökanden hade inte tid att vare sig gå igenom handlingarna i ärendet eller lägga fram sina synpunkter, trots att rådet borde ha gett honom tillräckligt med tid för att granska bevishandlingarna och framföra sina synpunkter samt borde ha säkerställt att rätten till försvar iakttogs i sin helhet. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje grunden: Åsidosättande av artiklarna 41 och 48 i stadgan

—

Sökanden gör gällande att rådet inte delgav sökanden handlingarna i ärendet inom en tidsfrist som gjorde det möjligt för honom att tillvarata sina rättigheter. Rådet ålade sökanden en frist på 14 dagar för att lägga fram sina synpunkter och överlämnade handlingarna med bevis till honom först en dag före fristens utgång. Sökanden hade inte tid att vare sig gå igenom handlingarna i ärendet eller lägga fram sina synpunkter, trots att rådet borde ha gett honom tillräckligt med tid för att granska bevishandlingarna och framföra sina synpunkter samt borde ha säkerställt att rätten till försvar iakttogs i sin helhet.

| 4. | Fjärde grunden: Åsidosättande av artikel 296 FEUF samt artiklarna 16 och 45 i stadgan






  — | Sökanden gör gällande att rådet vidtog oproportionerliga restriktiva åtgärder mot honom på grundval av påståenden om faktiska omständigheter som inte styrkts och som under alla omständigheter inte längre kan anses vara motiverade. |
| --- | --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Åsidosättande av artikel 296 FEUF samt artiklarna 16 och 45 i stadgan

—

Sökanden gör gällande att rådet vidtog oproportionerliga restriktiva åtgärder mot honom på grundval av påståenden om faktiska omständigheter som inte styrkts och som under alla omständigheter inte längre kan anses vara motiverade.

---

(1)  EUT L 153, 2022, s. 92.

(2)  EUT L 153, 2022, s. 15.

---

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/21 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/21

---

Talan väckt den 30 augusti 2022 – Belaruskali mot rådet

(Mål T-528/22)

(2022/C 389/24)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Belaruskali AAT (Soligorsk, Belarus) (ombud: advokaten V. Ostrovskis)

Svarande: Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara rådets genomförandebeslut (Gusp) 2022/881 av den 3 juni 2022 om genomförande av beslut 2012/642/Gusp om restriktiva åtgärder med anledning av situationen i Belarus och Belarus inblandning i Rysslands aggression mot Ukraina (1), i den del det avser sökanden; |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets genomförandebeslut (Gusp) 2022/881 av den 3 juni 2022 om genomförande av beslut 2012/642/Gusp om restriktiva åtgärder med anledning av situationen i Belarus och Belarus inblandning i Rysslands aggression mot Ukraina (1), i den del det avser sökanden;

| — | ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2022/876 av den 3 juni 2022 om genomförande av artikel 8a.1 i förordning (EG) nr 765/2006 om restriktiva åtgärder med anledning av situationen i Belarus och Belarus inblandning i Rysslands aggression mot Ukraina (2), i den del det avser sökanden, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2022/876 av den 3 juni 2022 om genomförande av artikel 8a.1 i förordning (EG) nr 765/2006 om restriktiva åtgärder med anledning av situationen i Belarus och Belarus inblandning i Rysslands aggression mot Ukraina (2), i den del det avser sökanden, och

| — | förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden fem grunder.

| 1. | Första grunden: Åsidosättande av legalitetsprincipen.






  — | De angripna rättsakterna strider mot grundläggande mänskliga rättigheter i den del de avser sökanden. |
| --- | --- | --- |

1.

Första grunden: Åsidosättande av legalitetsprincipen.

—

De angripna rättsakterna strider mot grundläggande mänskliga rättigheter i den del de avser sökanden.

| — | De angripna rättsakterna strider, i den del de avser sökanden, mot internationella fördrag. |
| --- | --- |

—

De angripna rättsakterna strider, i den del de avser sökanden, mot internationella fördrag.

| — | De angripna rättsakterna strider mot de mål som har angetts i unionens rättsliga grunder. |
| --- | --- |

—

De angripna rättsakterna strider mot de mål som har angetts i unionens rättsliga grunder.

| — | De angripna rättsakterna strider, i den del de avser sökanden, mot principen om att åtgärder ska vara riktade; de påverkar nämligen civilbefolkningen inte bara i Belarus utan i hela världen. |
| --- | --- |

—

De angripna rättsakterna strider, i den del de avser sökanden, mot principen om att åtgärder ska vara riktade; de påverkar nämligen civilbefolkningen inte bara i Belarus utan i hela världen.

| — | De skäl som anges för att ta upp sökanden i förteckningen innehåller ett antal begrepp som varken definieras i de angripna rättsakterna eller i rättspraxis. Deras innebörd är därför inte klar för sökanden och sökanden kan därför varken entydigt förstå dem eller besluta om hur sökanden ska agera i samband med de åtgärder som rådet vidtar mot denna. |
| --- | --- |

—

De skäl som anges för att ta upp sökanden i förteckningen innehåller ett antal begrepp som varken definieras i de angripna rättsakterna eller i rättspraxis. Deras innebörd är därför inte klar för sökanden och sökanden kan därför varken entydigt förstå dem eller besluta om hur sökanden ska agera i samband med de åtgärder som rådet vidtar mot denna.

| 2. | Andra grunden: En uppenbart felaktig bedömning.






  — | Rådet har inte kunnat visa på vilket sätt sökanden dragit nytta av eller stöder Lukasjenkaregimen. Rådet har därför inte bevisa att sökanden drar nytta av eller stöder Lukasjenkaregimen. |
| --- | --- | --- |

2.

Andra grunden: En uppenbart felaktig bedömning.

—

Rådet har inte kunnat visa på vilket sätt sökanden dragit nytta av eller stöder Lukasjenkaregimen. Rådet har därför inte bevisa att sökanden drar nytta av eller stöder Lukasjenkaregimen.

| — | Rådet har inte kunnat visa på vilket sätt sökanden är ansvarig för förtrycket av det civila samhället. Rådet har därför inte bevisat att sökanden är ansvarig för förtrycket av det civila samhället. |
| --- | --- |

—

Rådet har inte kunnat visa på vilket sätt sökanden är ansvarig för förtrycket av det civila samhället. Rådet har därför inte bevisat att sökanden är ansvarig för förtrycket av det civila samhället.

| — | Merparten av den bevisning som rådet har åberopat är otillförlitlig, felaktig eller saknar samband med sökanden eller skälen till att han tagits upp i förteckningen. |
| --- | --- |

—

Merparten av den bevisning som rådet har åberopat är otillförlitlig, felaktig eller saknar samband med sökanden eller skälen till att han tagits upp i förteckningen.

| 3. | Tredje grunden: Åsidosättande av icke-diskrimineringsprincipen. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Åsidosättande av icke-diskrimineringsprincipen.

| 4. | Fjärde grunden: Åsidosättande av proportionalitetsprincipen. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Åsidosättande av proportionalitetsprincipen.

| 5. | Femte grunden: Åsidosättande av motiveringsskyldigheten. |
| --- | --- |

5.

Femte grunden: Åsidosättande av motiveringsskyldigheten.

---

(1)  EUT L 153, 2022, s. 77.

(2)  EUT L 153, 2022, s. 1.

---

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/22 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/22

---

Talan väckt den 30 augusti 2022 – QT mot EIB

(Mål T-529/22)

(2022/C 389/25)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: QT (ombud: advokaten L. Levi)

Svarande: Europeiska investeringsbanken (EIB)

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | förklara att förevarande kan prövas i sak och är välgrundad,
  och följaktligen |
| --- | --- |

—

förklara att förevarande kan prövas i sak och är välgrundad,

och följaktligen

| — | ogiltigförklara beslutet av den 28 september 2021 att återkräva 61 186,61 euro och beslutet av den 20 maj 2022 att avslå sökandens administrativa klagomål, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet av den 28 september 2021 att återkräva 61 186,61 euro och beslutet av den 20 maj 2022 att avslå sökandens administrativa klagomål,

| — | förplikta EIB att återbetala de återkrävda beloppen jämte dröjsmålsränta med en räntesats motsvarande Europeiska centralbankens styrränta plus två procentenheter, samt |
| --- | --- |

—

förplikta EIB att återbetala de återkrävda beloppen jämte dröjsmålsränta med en räntesats motsvarande Europeiska centralbankens styrränta plus två procentenheter, samt

| — | förplikta EIB att ersätta samtliga rättegångskostnader. |
| --- | --- |

—

förplikta EIB att ersätta samtliga rättegångskostnader.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan mot Europeiska investeringsbankens (EIB) beslut av den 28 september 2021 att återkräva 61 186,61 euro som felaktigt betalats ut som utbildningstillägg och barntillägg och därtill kopplade förmåner under perioden juli 2014 till juni 2017 åberopar sökanden fyra grunder.

| 1. | Första grunden: Bristande behörigheten för rättsaktens upphovsman |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Bristande behörigheten för rättsaktens upphovsman

| 2. | Andra grunden: Åsidosättande av den femåriga preskriptionsfrist som föreskrivs i artikel 16.3 i de administrativa bestämmelserna tillämpliga på EIB:s personal (nedan kallade de administrativa bestämmelserna). |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Åsidosättande av den femåriga preskriptionsfrist som föreskrivs i artikel 16.3 i de administrativa bestämmelserna tillämpliga på EIB:s personal (nedan kallade de administrativa bestämmelserna).

| 3. | Tredje grunden: Åsidosättande av artikel 16 i de administrativa bestämmelserna, då villkoren för återkrav, även bortsett från den femåriga preskriptionsfristen, inte är uppfyllda. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Åsidosättande av artikel 16 i de administrativa bestämmelserna, då villkoren för återkrav, även bortsett från den femåriga preskriptionsfristen, inte är uppfyllda.

| 4. | Fjärde grunden: Åsidosättande av artiklarna 2.23 och 2.2.4 i de administrativa bestämmelserna samt en uppenbart oriktig bedömning. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Åsidosättande av artiklarna 2.23 och 2.2.4 i de administrativa bestämmelserna samt en uppenbart oriktig bedömning.

---

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/23 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/23

---

Talan väckt den 30 augusti 2022 – Belarusian Potash Company mot rådet

(Mål T-534/22)

(2022/C 389/26)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Belarusian Potash Company AAT (Minsk, Belarus) (ombud: advokaten V. Ostrovskis)

Svarande: Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara rådets genomförandebeslut (Gusp) 2022/881 av den 3 juni 2022 om genomförande av beslut 2012/642/Gusp om restriktiva åtgärder med anledning av situationen i Belarus och Belarus inblandning i Rysslands aggression mot Ukraina (1), |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets genomförandebeslut (Gusp) 2022/881 av den 3 juni 2022 om genomförande av beslut 2012/642/Gusp om restriktiva åtgärder med anledning av situationen i Belarus och Belarus inblandning i Rysslands aggression mot Ukraina (1),

| — | ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2022/876 av den 3 juni 2022 om genomförande av artikel 8a.1 i förordning (EG) nr 765/2006 om restriktiva åtgärder med anledning av situationen i Belarus och Belarus inblandning i Rysslands aggression mot Ukraina (2) (nedan kallade de angripna rättsakterna) i den del de avser sökanden, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2022/876 av den 3 juni 2022 om genomförande av artikel 8a.1 i förordning (EG) nr 765/2006 om restriktiva åtgärder med anledning av situationen i Belarus och Belarus inblandning i Rysslands aggression mot Ukraina (2) (nedan kallade de angripna rättsakterna) i den del de avser sökanden, och

| — | förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna inbegripet sökandens kostnader för sitt försvar. |
| --- | --- |

—

förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna inbegripet sökandens kostnader för sitt försvar.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden fyra grunder.

| 1. | Första grunden: De angripna rättsakterna strider mot legalitetsprincipen.






  — | De skäl som anges för att ta upp sökanden i förteckningen innehåller ett antal begrepp som varken definieras i de angripna rättsakterna eller i rättspraxis. Deras innebörd är därför inte klar för sökanden och denne kan därför varken entydigt förstå dem eller besluta om hur sökanden ska agera i samband med de åtgärder som rådet vidtar mot denne. |
| --- | --- | --- |

1.

Första grunden: De angripna rättsakterna strider mot legalitetsprincipen.

—

De skäl som anges för att ta upp sökanden i förteckningen innehåller ett antal begrepp som varken definieras i de angripna rättsakterna eller i rättspraxis. Deras innebörd är därför inte klar för sökanden och denne kan därför varken entydigt förstå dem eller besluta om hur sökanden ska agera i samband med de åtgärder som rådet vidtar mot denne.

| 2. | Andra grunden: Åsidosättande av rätten till ett effektivt försvar och av motiveringsskyldigheten. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Åsidosättande av rätten till ett effektivt försvar och av motiveringsskyldigheten.

| 3. | Tredje grunden: En uppenbart felaktig bedömning.






  — | Merparten av den bevisning som rådet har åberopat är otillförlitlig, felaktig eller saknar samband med sökanden eller skälen till att denne tagits upp i förteckningen. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje grunden: En uppenbart felaktig bedömning.

—

Merparten av den bevisning som rådet har åberopat är otillförlitlig, felaktig eller saknar samband med sökanden eller skälen till att denne tagits upp i förteckningen.

| — | Rådet har inte kunnat visa på vilket sätt sökanden dragit nytta av eller stöder Lukasjenkaregimen. Rådet har därför inte bevisa att sökanden drar nytta av eller stöder Lukasjenkaregimen. |
| --- | --- |

—

Rådet har inte kunnat visa på vilket sätt sökanden dragit nytta av eller stöder Lukasjenkaregimen. Rådet har därför inte bevisa att sökanden drar nytta av eller stöder Lukasjenkaregimen.

| 4. | Fjärde grunden: Åsidosättande av proportionalitetsprincipen. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Åsidosättande av proportionalitetsprincipen.

---

(1)  EUT L 153, 2022, s. 77.

(2)  EUT L 153, 2022, s. 1.

---

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/24 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/24

---

Tribunalens beslut av den 25 augusti 2022 – Silgan Closures och Silgan Holdings mot kommissionen

(Mål T-415/18) (1)

(2022/C 389/27)

Rättegångsspråk: tyska

Ordföranden på nionde avdelningen har förordnat om avskrivning av målet.

---

(1)  EUT C 294, 20.08.2018.

---

| 10.10.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 389/24 |
| --- | --- | --- | --- |

10.10.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 389/24

---

Tribunalens beslut av den 25 augusti 2022 – Silgan International och Silgan Closures mot kommissionen

(Mål T-808/19) (1)

(2022/C 389/28)

Rättegångsspråk: tyska

Ordföranden på nionde avdelningen har förordnat om avskrivning av målet.

---

(1)  EUT C 27, 27.1.2020.

---