# Den Europæiske Unions C 443/22.

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 443 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 65. årgang22. november 2022 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 443

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

65. årgang22. november 2022

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser |
| | BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER |
| | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg |
| | 571. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg — Plenarmøde med fuldt fysisk fremmøde, 13.7.2022-14.7.2022 |
| 2022/C 443/01 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs resolution: Bidrag til Kommissionens arbejdsprogram for 2023 | 1 |
| | UDTALELSER |
| | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg |
| | 571. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg — Plenarmøde med fuldt fysisk fremmøde, 13.7.2022-14.7.2022 |
| 2022/C 443/02 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om beskatning af hjemmearbejdende grænsearbejdere og deres arbejdsgivere (initiativudtalelse) | 15 |
| 2022/C 443/03 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om digital identitet, datasuverænitet og vejen til en retfærdig digital omstilling for borgere i informationssamfundet (initiativudtalelse) | 22 |
| 2022/C 443/04 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om analyse af det organiserede civilsamfunds rolle i den nye aftale mellem EU og Organisationen af Stater i Afrika, Caribien og Stillehavet (OACSS), herunder situationen for ØPA'erne inden for disse rammer (initiativudtalelse) | 29 |
| 2022/C 443/05 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det nye handels- og teknologiråd mellem EU og USA i aktion: prioriteter for erhvervsliv, arbejdstagere og forbrugere og nødvendige garantier (initiativudtalelse) | 37 |
| 2022/C 443/06 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ungdomspolitik på Vestbalkan som led i innovationsdagsordenen for Vestbalkan (Initiativudtalelse) | 44 |
| 2022/C 443/07 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om omkostningerne ved ikke at virkeliggøre EU — fordelene ved det indre marked (sonderende udtalelse) | 51 |
| 2022/C 443/08 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om digital beskatning (sonderende udtalelse på anmodning af det tjekkiske rådsformandskab) | 58 |
| 2022/C 443/09 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ligestilling mellem kønnene (sonderende udtalelse på anmodning af det tjekkiske formandskab) | 63 |

Indhold

Side

I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

571. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg — Plenarmøde med fuldt fysisk fremmøde, 13.7.2022-14.7.2022

2022/C 443/01

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs resolution: Bidrag til Kommissionens arbejdsprogram for 2023

1

UDTALELSER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

571. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg — Plenarmøde med fuldt fysisk fremmøde, 13.7.2022-14.7.2022

2022/C 443/02

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om beskatning af hjemmearbejdende grænsearbejdere og deres arbejdsgivere (initiativudtalelse)

15

2022/C 443/03

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om digital identitet, datasuverænitet og vejen til en retfærdig digital omstilling for borgere i informationssamfundet (initiativudtalelse)

22

2022/C 443/04

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om analyse af det organiserede civilsamfunds rolle i den nye aftale mellem EU og Organisationen af Stater i Afrika, Caribien og Stillehavet (OACSS), herunder situationen for ØPA'erne inden for disse rammer (initiativudtalelse)

29

2022/C 443/05

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det nye handels- og teknologiråd mellem EU og USA i aktion: prioriteter for erhvervsliv, arbejdstagere og forbrugere og nødvendige garantier (initiativudtalelse)

37

2022/C 443/06

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ungdomspolitik på Vestbalkan som led i innovationsdagsordenen for Vestbalkan (Initiativudtalelse)

44

2022/C 443/07

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om omkostningerne ved ikke at virkeliggøre EU — fordelene ved det indre marked (sonderende udtalelse)

51

2022/C 443/08

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om digital beskatning (sonderende udtalelse på anmodning af det tjekkiske rådsformandskab)

58

2022/C 443/09

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ligestilling mellem kønnene (sonderende udtalelse på anmodning af det tjekkiske formandskab)

63

---

| | III   Forberedende retsakter |
| --- | --- |
| | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg |
| | 571. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg — Plenarmøde med fuldt fysisk fremmøde, 13.7.2022-14.7.2022 |
| 2022/C 443/10 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2005/29/EF og 2011/83/EU for så vidt angår styrkelse af forbrugernes rolle i den grønne omstilling gennem bedre beskyttelse mod urimelig praksis og bedre oplysning (COM(2022) 143 final — 2022/0092 (COD)) | 75 |
| 2022/C 443/11 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om virksomhedernes due diligence i forbindelse med bæredygtighed og om ændring af direktiv (EU) 2019/1937 (COM(2022) 71 final) | 81 |
| 2022/C 443/12 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 909/2014 for så vidt angår afviklingsdisciplin, grænseoverskridende levering af tjenesteydelser, tilsynssamarbejde, levering af bankmæssige accessoriske tjenesteydelser og krav til tredjelandes værdipapircentraler (COM(2022) 120 final — 2022/0074 (COD)) | 87 |
| 2022/C 443/13 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet (COM(2022) 105 final) | 93 |
| 2022/C 443/14 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Covid-19 — Opretholdelse af EU's beredskab og indsats: vejen frem (COM(2022) 190 final) | 101 |
| 2022/C 443/15 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: EU-strategien for bæredygtige og cirkulære tekstiler (COM(2022) 141 final) | 106 |
| 2022/C 443/16 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om køreplan for kritiske teknologier inden for sikkerhed og forsvar (COM(2022) 61 final) | 112 |
| 2022/C 443/17 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om den Europæiske Unions geografiske betegnelser for vin, spiritus og landbrugsprodukter og kvalitetsordninger for landbrugsprodukter, om ændring af forordning (EU) nr. 1308/2013, (EU) 2017/1001 og (EU) 2019/787 og om ophævelse af forordning (EU) nr. 1151/2012 (COM(2022) 134 final — 2022/0089 (COD)) | 116 |
| 2022/C 443/18 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Om at bæredygtige produkter skal være normen (COM(2022) 140 final) og om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om rammerne for fastlæggelse af krav til miljøvenligt design af bæredygtige produkter og om ophævelse af direktiv 2009/125/EF (COM(2022) 142 final — 2022/0095 (COD)) | 123 |
| 2022/C 443/19 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU af 24. november 2010 om industrielle emissioner (integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening) og Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald (COM(2022) 156 final — 2022/0104 (COD)) og om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om rapportering af miljødata fra industrianlæg og oprettelse af en portal for industrielle emissioner (COM(2022) 157 final — 2022/0105 (COD)) | 130 |
| 2022/C 443/20 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Forsyningssikkerhed og overkommelige energipriser: Løsningsmodeller for øjeblikkelige foranstaltninger og forberedelser til næste vinter (COM(2022) 138 final) | 140 |
| 2022/C 443/21 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om specifikke og midlertidige foranstaltninger i lyset af Ruslands invasion af Ukraine vedrørende førerdokumenter udstedt af Ukraine i overensstemmelse med landets lovgivning (COM(2022) 313 final — 2022/0204 (COD)) | 144 |
| 2022/C 443/22 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv (EU) 2018/2001 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder, direktiv 2010/31/EU om bygningers energimæssige ydeevne og direktiv 2012/27/EU om energieffektivitet (COM(2022) 222 final) | 145 |

III   Forberedende retsakter

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

571. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg — Plenarmøde med fuldt fysisk fremmøde, 13.7.2022-14.7.2022

2022/C 443/10

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2005/29/EF og 2011/83/EU for så vidt angår styrkelse af forbrugernes rolle i den grønne omstilling gennem bedre beskyttelse mod urimelig praksis og bedre oplysning (COM(2022) 143 final — 2022/0092 (COD))

(COM(2022) 143 final — 2022/0092 (COD))

75

2022/C 443/11

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om virksomhedernes due diligence i forbindelse med bæredygtighed og om ændring af direktiv (EU) 2019/1937 (COM(2022) 71 final)

(COM(2022) 71 final)

81

2022/C 443/12

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 909/2014 for så vidt angår afviklingsdisciplin, grænseoverskridende levering af tjenesteydelser, tilsynssamarbejde, levering af bankmæssige accessoriske tjenesteydelser og krav til tredjelandes værdipapircentraler (COM(2022) 120 final — 2022/0074 (COD))

(COM(2022) 120 final — 2022/0074 (COD))

87

2022/C 443/13

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet (COM(2022) 105 final)

(COM(2022) 105 final)

93

2022/C 443/14

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Covid-19 — Opretholdelse af EU's beredskab og indsats: vejen frem (COM(2022) 190 final)

(COM(2022) 190 final)

101

2022/C 443/15

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: EU-strategien for bæredygtige og cirkulære tekstiler (COM(2022) 141 final)

(COM(2022) 141 final)

106

2022/C 443/16

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om køreplan for kritiske teknologier inden for sikkerhed og forsvar (COM(2022) 61 final)

(COM(2022) 61 final)

112

2022/C 443/17

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om den Europæiske Unions geografiske betegnelser for vin, spiritus og landbrugsprodukter og kvalitetsordninger for landbrugsprodukter, om ændring af forordning (EU) nr. 1308/2013, (EU) 2017/1001 og (EU) 2019/787 og om ophævelse af forordning (EU) nr. 1151/2012 (COM(2022) 134 final — 2022/0089 (COD))

(COM(2022) 134 final — 2022/0089 (COD))

116

2022/C 443/18

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Om at bæredygtige produkter skal være normen (COM(2022) 140 final) og om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om rammerne for fastlæggelse af krav til miljøvenligt design af bæredygtige produkter og om ophævelse af direktiv 2009/125/EF (COM(2022) 142 final — 2022/0095 (COD))

(COM(2022) 140 final)

(COM(2022) 142 final — 2022/0095 (COD))

123

2022/C 443/19

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU af 24. november 2010 om industrielle emissioner (integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening) og Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald (COM(2022) 156 final — 2022/0104 (COD)) og om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om rapportering af miljødata fra industrianlæg og oprettelse af en portal for industrielle emissioner (COM(2022) 157 final — 2022/0105 (COD))

(COM(2022) 156 final — 2022/0104 (COD))

(COM(2022) 157 final — 2022/0105 (COD))

130

2022/C 443/20

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Forsyningssikkerhed og overkommelige energipriser: Løsningsmodeller for øjeblikkelige foranstaltninger og forberedelser til næste vinter (COM(2022) 138 final)

(COM(2022) 138 final)

140

2022/C 443/21

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om specifikke og midlertidige foranstaltninger i lyset af Ruslands invasion af Ukraine vedrørende førerdokumenter udstedt af Ukraine i overensstemmelse med landets lovgivning (COM(2022) 313 final — 2022/0204 (COD))

(COM(2022) 313 final — 2022/0204 (COD))

144

2022/C 443/22

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv (EU) 2018/2001 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder, direktiv 2010/31/EU om bygningers energimæssige ydeevne og direktiv 2012/27/EU om energieffektivitet (COM(2022) 222 final)

(COM(2022) 222 final)

145

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

I Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

571. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg — Plenarmøde med fuldt fysisk fremmøde, 13.7.2022-14.7.2022

| 22.11.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/1 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/1

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs resolution: Bidrag til Kommissionens arbejdsprogram for 2023

(2022/C 443/01)

| Ordførere: | Mariya MINCHEVA


  Stefano PALMIERI


  Kinga JOÓ |
| --- | --- |

Ordførere:

Mariya MINCHEVA

Stefano PALMIERI

Kinga JOÓ

| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 4 |
| --- | --- |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 14.7.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 571 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 196/0/0 |

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 4

Vedtaget på plenarforsamlingen

14.7.2022

Plenarforsamling nr.

571

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

196/0/0

1.   Indledning

| 1.1. | Både pandemien og krigen i Ukraine har vist, at det er afgørende, at EU er godt forberedt på en uventet udvikling. Dette understreger betydningen af fremsynsaktiviteter med hensyn til at opdage eventuelle svage signaler og skitsere forskellige scenarier og dermed skabe et grundlag for, at EU's politiske beslutningstagere, arbejdsmarkedets parter og andre civilsamfundsaktører kan forbedre modstandsdygtigheden, tackle risici og udnytte muligheder. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) opfordrer til, at de strategiske fremsynsaktiviteter fokuserer langt mere på den geopolitiske udvikling, ikke kun i Europa, men også uden for Europa (1), herunder hvordan denne udvikling påvirker sikkerheden, handelen, flygtninge og integrationen af disse i de modtagende samfund. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Pandemien og krigen har også endnu engang kastet lys over civilsamfundets og dets institutioners styrke og vigtighed med hensyn til at bekæmpe konsekvenserne af kriser og hjælpe folk. EØSU opfordrer derfor Kommissionen til i højere grad at anerkende civilsamfundets og deres institutioners betydning ved at give dem en fremtrædende plads i EU's politik. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EU's globale styrke stammer fra Unionens fælles værdier, der er baseret på demokrati, retsstatsprincippet og dens økonomiske og sociale model. Flere på hinanden følgende chok viser betydningen af at opbygge en mere modstandsdygtig europæisk økonomi og afbøde forskellige krisers afledte virkninger (inflation, stigende energi- og råvarepriser og forsyningsknaphed og afbrydelser i forsyningskæder). Europa skal mindske afhængigheden og eksponeringen for upålidelige leverandører, men samtidig opbygge koalitioner med ligesindede partnere og diversificere forsyningskilderne. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Ud over energi kommer en betydelig andel af EU's import af metaller, som er afgørende for flere strategiske industrier, fra Rusland og Ukraine (2). Begge lande er store eksportører af flere landbrugsprodukter såsom korn og oliefrø. Afbrydelsen af eksporten fra disse lande har allerede ført til enorme globale prisstigninger på landbrugsråvarer. Konsekvenserne mærkes især i verdens fattigste lande, og de fattigste er dem, der vil lide mest. I den forbindelse gentager EØSU sin opfordring til at fremskynde udviklingen af strategisk og teknologisk autonomi for Europa og behovet for at begrænse vores afhængighed af energi, kritiske råstoffer og fødevarer (3). |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | For at undgå drastiske økonomiske og sociale konsekvenser skal EU's energipolitik være realistisk og bidrage til at opbygge energiunionen og til at nå klimamålene uden at lægge en ekstra byrde på sårbare forbrugere og arbejdstagere og uden at undergrave de europæiske virksomheders konkurrenceevne. EU skal arbejde hen imod sine ambitiøse klimamål og samtidig sikre stabiliteten og sikkerheden i energiforsyningen til en pris, der er overkommelig for virksomheder og borgere. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | De europæiske samfund blev allerede hårdt ramt af pandemien, og denne krise er endnu et massivt chok, som de mest sårbare i vores samfund mærker mest. Solidaritet og social konvergens skal også være retningsgivende for de kommende EU-politikker: Reaktionen på krigen i Ukraine vil have store omkostninger for alle, og vi skal sørge for, at disse byrder deles på en retfærdig måde. Kommissionen kan føre yderligere drøftelser med medlemsstaterne om mulige langsigtede værktøjer, dvs. arbejdsløshedsgenforsikringsordninger, til at løse de systemiske problemer, der kun forværres af den igangværende krise. Virkningerne af og en potentiel yderligere anvendelse af SURE-mekanismen bør også udforskes og drøftes med arbejdsmarkedets parter. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU opfordrer Kommissionen til at prioritere bedre regulering og opfordrer Kommissionen og EU's lovgivere til hele tiden at uddybe og fremme alle aspekter af EU's system for bedre regulering og systematisk anvende værktøjerne og retningslinjerne for bedre regulering i deres arbejde. Med henblik herpå opfordrer EØSU Kommissionen til fortsat at fremme principperne og redskaberne for bedre regulering i alle sine tjenestegrene. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | En tilgang med bæredygtig udvikling bør vedtages som et overordnet og integreret mål for alle politikker, programmer og foranstaltninger. For at sætte skub i genopretningen efter kriserne bør Kommissionen og medlemsstaterne identificere og arbejde for politikker og initiativer, der på en og samme tid skaber økonomiske, sociale og miljømæssige fordele, dvs. styrker erhvervsklimaet, forbedrer arbejds- og levevilkårene og letter omstillingen til en klimaneutral og cirkulær økonomi. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EU's genopretning og modstandsdygtighed over for kriser hænger uløseligt sammen med bæredygtig vækst, social konvergens, et gunstigt erhvervsklima og en positiv udvikling af beskæftigelsen og beskæftigelsesvilkårene i overensstemmelse med den europæiske grønne pagt, den europæiske søjle for sociale rettigheder og dens handlingsplan og FN's verdensmål for bæredygtig udvikling. Alle de politiske foranstaltninger, der træffes, bør målrettes mod at fremme bæredygtige virksomheder, iværksætteri og jobskabelse samt bedre arbejds- og levevilkår. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Det er afgørende, at vi trods presserende problemer ikke glemmer grundlæggende EU-formål såsom effektiv gennemførelse af det indre marked eller langsigtede behov såsom klimaneutralitet inden 2050 og bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse for at sikre en god fremtid for borgere og virksomheder. Kommissionen bør derfor fortsætte med at lette og tilskynde investeringer i forskning og innovation under behørig hensyntagen til de voksende behov for at finde løsninger og forbedre modstandsdygtigheden over for geoøkonomiske, samfundsmæssige, sundhedsmæssige og miljømæssige risici. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | En stærkere position i verden kræver ikke blot en styrkelse af det indre marked og mindskelse den kritiske afhængighed, men også gode resultater inden for eksport. Kommissionen bør undersøge, hvordan man kan øge de europæiske virksomheders konkurrenceevne generelt og navnlig styrke EU-virksomheders stilling på de globale markeder for teknologier, produkter og løsninger som reaktion på globale megatendenser og udfordringer som f.eks. klimaændringerne. Også sundhedssektorens kapacitet skal styrkes med bedre forskning og bedre metoder til at håndtere det stigende behov for behandling og pleje og mulige fremtidige pandemier. Dette bør omfatte støtte til udvikling og international fremme af europæiske virksomheders og innovatorers standarder, eftersom standarder skaber markeder. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Opnåelsen af en stærkere global rolle for EU kræver et stærkt sammenhold og en fælles indsats fra medlemsstaternes side. Kommissionen bør bygge videre på det sammenhold, der er opnået under kriserne, og finde metoder til at styrke EU's genopretning og langsigtede konkurrenceevne og borgernes velfærd på en måde, der i stigende grad beror på innovation og færdigheder snarere end på statsstøtte eller barrierer for handel og samarbejde. I relationerne til den øvrige verden bør Unionen fortsat bidrage til udryddelsen af fattigdom og beskyttelse af menneskerettighederne. |
| --- | --- |

1.12.

2.   Den europæiske grønne pagt

| 2.1. | EØSU har støttet gennemførelsen af den europæiske grønne pagt og påpeget, at den skal foregå på en socialt retfærdig måde, og således at den europæiske fødevaresikkerhed og energiforsyningssikkerheden er garanteret på prisoverkommelig vis. Dette gælder bl.a. Fit for 55-pakken, som vil indvirke forskelligt på sektorer, virksomheder, regioner, lokalsamfund og enkeltpersoner i hele Europa. EØSU insisterer på, at aktiv inddragelse af arbejdsmarkedets parter og relevante civilsamfundsorganisationer er vigtig både i planlægnings- og gennemførelsesfasen. Det er afgørende at støtte borgere og interessentgrupper i deres mobilisering med henblik på at deltage aktivt i omstillingen til et kulstoffattigt samfund. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | EØSU bemærker, at initiativer vedrørende den europæiske grønne pagt skal være komplementære og gensidigt forstærkende på tværs af områderne klima, energi, transport, bygninger, industri, skovbrug og fødevaresystemer for at opnå en konkurrencedygtig, retfærdig, klimaneutral og cirkulær EU-økonomi. EØSU opfordrer også til en bedre komplementaritet mellem den grønne og den digitale omstilling. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | For at overvåge hvordan omstillingen til økonomisk, socialt og miljømæssigt bæredygtig vækst skrider frem i overensstemmelse med den europæiske grønne pagt opfordrer EØSU til, at der udvikles et sæt passende indikatorer, der rækker »ud over BNP«. Der bør udarbejdes en koncis resultattavle, der ikke er begrænset til BNP, som kan inkorporeres i resultattavlen for den europæiske grønne pagt og europæiske proces for økonomisk styring. Den skal også bruges som input til politikudviklingen, forbedre kommunikationen og fremme fastsættelsen af mål. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | EØSU støtter målet med EU-klassificeringssystemet for bæredygtige aktiviteter (»EU-klassificeringssystemet«) om at lede investeringerne i retning af bæredygtige projekter og aktiviteter. Med dette for øje har Kommissionen udarbejdet et regelsæt til at fastslå, hvad der kan betegnes som miljømæssigt (grønne) investeringer. EØSU opfordrer til, at klassificeringssystemet udvikles således, at der tages hensyn til samfundsmæssige behov såsom sikkerhed i forsyningen af energi og vigtige råmaterialer og varer, og at der også fokuseres mere på sociale bæredygtighedsaspekter såsom arbejdstager- og menneskerettigheder, samtidig med at medlemsstaternes kompetencer og forskellige systemer for arbejdsmarkedsrelationer samt muligheden for en objektiv vurdering i forbindelse med adgang til finansiering respekteres. EØSU har helt fra begyndelsen argumenteret for, at den grønne pagt kun kan og vil blive en succes, hvis den også er en social pagt. Hvad angår de sociale aspekter af klassificeringssystemet arbejder EØSU p.t. på en initiativudtalelse om »Et socialt klassificeringssystem — Udfordringer og muligheder«. Klassificeringssystemet bør også anvendes i forbindelse med den europæiske standard for grønne obligationer. EØSU finder det vigtigt, at klassificeringssystemer ensrettes på internationalt plan inden for rammerne af den internationale platform for bæredygtig finansiering. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | For at tage højde for de sociale og arbejdsmarkedsrelaterede forhold i den europæiske grønne pagt opfordrer EØSU Kommissionen til at foreslå yderligere politiske foranstaltninger for at styrke den europæiske grønne pagts sociale og arbejdsmarkedsrelaterede dimension, og således at den er forenelig med de ambitiøse sociale mål i Portoerklæringen, den europæiske søjle for sociale rettigheder og ILO's retningslinjer for en retfærdig omstilling. EØSU opfordrer navnlig EU-institutionerne til at kortlægge og analysere de virkninger, som den grønne omstilling vil få for beskæftigelsen og færdigheder i forskellige lande, regioner og sektorer, herunder for underleverandører og værdikæder i efterfølgende led. EØSU opfordrer også til at sikre, at de nationale energi- og klimaplaner indeholder strategier for retfærdig omstilling. Desuden er det vigtigt at foregribe og håndtere ændringer på arbejdsmarkedet, herunder gennem målrettet støtte som f.eks. forbedring af de nødvendige færdigheder, sikring af social beskyttelse og inddragelse af hele det berørte samfund i tilrettelæggelse af omstillingen samt yderligere forslag om at mobilisere massive offentlige og private investeringer til støtte for omstillingen og øge størrelsen af og anvendelsesområdet for Fonden for Retfærdig Omstilling betydeligt for at matche udfordringerne. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | EØSU opfordrer til, at EU's lovgivningsmæssige rammer gør det muligt for EU's virksomheder, herunder SMV'er, at blive førende inden for grønne virksomheder og samtidig hindrer risikoen for udflytning af produktionen og import med en større negativ miljøpåvirkning. Dette gælder især for energiintensive industrier. EØSU efterlyser desuden støtte til SMV'er til at de kan få en bedre forståelse af og blive bedre til at håndtere de stadig flere klima- og miljøkrav, som gælder for dem direkte eller indirekte. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | EØSU efterlyser også robust innovationsstøtte til industrier med henblik på at udvikle og udbrede grønne teknologier, materialer, produkter, produktionsprocesser og forretningsmodeller ved f.eks. at fremme programmer om brint, batterier, halvledere, CO2-opsamling og -anvendelse og praksis for cirkulær økonomi inden for forskellige områder, f.eks. emballage. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | For at øge EU's globale indflydelse hvad angår modvirkning af klimaændringerne bør EU sikre sine industrier konkurrencedygtige betingelser, så de kan udnytte de eksportmuligheder, som den globale efterspørgsel efter klimateknologier og -løsninger giver, og dermed øge EU's »CO2-håndaftryk«. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Industrialliancer har vist sig at være en vellykket metode til at udvikle storstilede og grænseoverskridende industriprojekter på strategiske områder. Disse industrialliancer er sammen med vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse afgørende for genopretningen og for at fremme europæiske standarder og nøgleteknologier, navnlig inden for områder, hvor markedet ikke kan skabe resultater alene, eller hvor det forvrides. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Fremskridtene hen mod en egentlig energiunion bør styrkes for at sikre energiomstillingen til et prisoverkommeligt, sikkert, konkurrencedygtigt og bæredygtigt energisystem. I betragtning af de aktuelle udfordringer som følge af den russisk-ukrainske krig bør Kommissionen fokusere på foranstaltninger, der skaber flest resultater i forhold til alle målene for energiunionen og samtidig bidrager til de akutte udfordringer og de langsigtede mål. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | Situationen i Ukraine har ført til REPowerEU-meddelelsen (4), som efter anmodning fra Det Europæiske Råd efterfulgtes af REPowerEU-planen med forslag (5), som, hvis den gennemføres korrekt, kan fremskynde EU's energiuafhængighed og bæredygtighed betydeligt. Målet om at blive uafhængig af russisk gas og andre fossile brændstoffer kræver både hurtig diversificering af leverandører og energikilder, øget solidaritet og langsigtede foranstaltninger, der fremmer omstillingen til kulstofneutralitet, under hensyntagen til de forskellige medlemsstaters og regioners karakteristika og de tilgængelige alternative kilder. For at sikre at processen lykkes, skal der imidlertid mobiliseres tilstrækkelige private og offentlige investeringer og gøres fuld brug af bl.a. genopretnings- og resiliensfaciliteten og de samhørighedspolitiske fonde. Som det allerede er påpeget (6), er reduceringen af efterspørgslen efter russisk gas med to tredjedele inden udgangen af 2022 en udfordrende opgave, som vil kræve diversificering — på den ene side og overvejende på kort sigt ved hjælp af LNG og biometan og på den anden side gennem energieffektivitet og udbredelse af vedvarende energikilder. Låsning af infrastruktur, som i fremtiden vil sætte grænser for realistiske alternativer, bør undgås, og investeringerne bør så vidt muligt fokuseres på vedvarende energikilder og støtteinfrastruktur. Arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet skal inddrages tæt i disse politiske forslag for at sikre, at de accepteres af samfundet, er bæredygtige og bliver en succes. For at øge indsatsen over for eksterne kriser vil der endvidere være behov for en permanent koordineringsstruktur i Rådet for Den Europæiske Union. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | Yderligere integration af EU's energimarked kommer til at spille en vigtig rolle i forhold til at forbedre prisoverkommeligheden og energiforsyningssikkerheden. Til dette formål er der behov for tilstrækkelig sammenkoblingskapacitet (7), og der skal etableres den nødvendige infrastruktur, navnlig på energiøer (som f.eks. Den Iberiske Halvø (8)). For at fremme EU's konkurrencefordel inden for vedvarende energi og for at sikre, at udbredelsen af vedvarende energikilder ikke bringer forsyningssikkerheden i fare, bør der udarbejdes en realistisk køreplan for udvikling og etablering af en effektiv infrastruktur til vedvarende energi, herunder lagerkapacitet og tilstrækkelig sammenkobling af transmissionsnet, der gør det muligt at eksportere den overskydende produktion til andre medlemsstater. For hurtigt at udbrede infrastrukturen til ren energi er medlemsstaterne nødt til at udstede tilladelser hurtigere. |
| --- | --- |

2.12.

| 2.13. | For at fremme lige konkurrencevilkår bør EU arbejde for global CO2-prissætning. CO2-beskatning bør udvikles og strømlines med henblik på at afspejle klimapåvirkningen på en symmetrisk måde og medregne foranstaltninger til at binde kulstof fra atmosfæren. Endvidere bør EØSU forfølge sit mål om udfasning af støtte til energikilder, der er skadelige for klimaet og miljøet, og samtidig sikre, at omstillingen til en klimaneutral økonomi sker på retfærdig vis. |
| --- | --- |

2.13.

| 2.14. | Den aktuelle stigning i energipriserne udgør en stor trussel, både i form af øget energifattigdom og af tab af konkurrenceevne hos de virksomheder, der anvender energien. EØSU opfordrer til foranstaltninger, der effektivt afbøder virkningen af de øgede energipriser og forebygger energifattigdom, herunder blandt EU's husholdninger. Midlertidige og godt målrettede foranstaltninger til at begrænse virkningerne af stigningen i energipriserne er også nødvendige for at hjælpe SMV'er og energiintensive industrier med at overleve krisen. |
| --- | --- |

2.14.

| 2.15. | Som led i langsigtede overvejelser om, hvordan energimarkedet reagerer på chok, er det vigtigt at tage fat på de underliggende årsager til energiprisstigningerne (p.t. prisen på gas), som påpeget af Den Europæiske Unions Agentur for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (ACER) på grundlag af dets nylige vurdering (9) af det aktuelle elmarkeds udformning og prissætningssystem. Man kunne endvidere overveje at gennemgå de markeder, hvor energiforsyningskoncentrationen er høj, og den normale drift derfor kan forstyrres. |
| --- | --- |

2.15.

| 2.16. | Borgerne og forbrugerne bør være i centrum for energiomstillingen gennem støtte til energifællesskaber og lokalt ejerskab og ved at gøre energiforbrugere til producent-forbrugere. EØSU efterlyser gennemsigtige informations-, hørings- og oplysningskampagner for at fremme borgernes engagement i energiomstillingen. |
| --- | --- |

2.16.

| 2.17. | EØSU opfordrer også til øget opmærksomhed på omstillingsproblemer på vejen mod et kulstofneutralt samfund, navnlig med hensyn til industrier, som af forskellige tekniske og/eller økonomiske årsager har brug for tid til at tilpasse sig for at kunne opretholde konkurrencedygtigheden på markedet. |
| --- | --- |

2.17.

| 2.18. | EØSU bifalder ajourføringen af TEN-T-forordningen, så den er i bedre overensstemmelse med de aktuelle mål og behov. Der skal lægges særlig vægt på at identificere prioriteter og fastlægge et netværk, der forbinder alle hovedstæder, større byer, havne, lufthavne og terminaler i medlemsstaterne, baseret på europæiske korridorer. Korridorerne bør i det omfang, det er hensigtsmæssigt, omfatte »søbroer« eller regelmæssige ro-ro-søforbindelser mellem korridorhavnene. Af hensyn til den territoriale samhørighed mener EØSU, at den regionale, bymæssige og lokale dimension skal sættes i bedre sammenhæng med hovednetkorridorerne. Manglende overensstemmelse mellem de tekniske TEN-T-krav og kravene til militær mobilitet skal også afdækkes for at transportinfrastrukturen kan få en dobbelt anvendelse. |
| --- | --- |

2.18.

| 2.19. | I lyset af de forholdsvis lange gennemførelsestider for TEN-T-projekter støtter EØSU en EU-ramme af lovgivning og finansiering for at sikre stabiliteten af korridorerne og projekterne på mellemlang og lang sigt, indtil det europæiske net er færdigt. EØSU opfordrer også til, at der hurtigt vedtages nationale planer for almindelig og ekstraordinær finansiering til vedligeholdelse af TEN-T-infrastrukturer og en plan for overvågning af hovednettet på EU-plan. |
| --- | --- |

2.19.

| 2.20. | I betragtning af luftfartens afgørende rolle for EU opfordrer EØSU til en omfattende og effektiv tilgang til at fremme genopretningen og væksten af bæredygtig luftfart. |
| --- | --- |

2.20.

| 2.21. | For at bidrage til bestræbelserne på at nedbringe emissionerne fra vejtransport efterlyser EØSU gunstige lovgivningsmæssige betingelser for anvendelse af større og tungere godstransportkøretøjer og vogntog i og mellem de berørte medlemsstater. Kommissionen bør overveje de fremtidige og særlige udfordringer for fragttransport og den forventede mangel på lastbilchauffører i de kommende år, hvilket kan henføres til både manglende generationsskifte og vanskelige arbejdsforhold. I denne forbindelse er det vigtigt at udvikle multimodal fragt for at gøre jernbanefragt mere attraktivt som en del af en komplet logistikkæde og samtidig forbedre arbejdsvilkårene for transportarbejdere. |
| --- | --- |

2.21.

| 2.22. | EØSU glæder sig over udviklingen af EU's ramme for mobilitet i byerne og opfordrer til, at bytransport, navnlig offentlig transport, gøres mere inklusiv og således fremmer lige muligheder for borgerne. |
| --- | --- |

2.22.

| 2.23. | For at fremme bæredygtig og intelligent mobilitet slår EØSU til lyd for et stærkt initiativ fra Kommissionens side til at iværksætte store digitale transportprojekter, som er afgørende for f.eks. effektiv multimodalitet og optimering af kapacitetsudnyttelsen. |
| --- | --- |

2.23.

| 2.24. | Da energi- og transportsystemer og de digitale systemer bliver stadig mere forbundne, er der behov for integrerede transport- og energinet og digitale net. For at forbedre synergierne og øge den samlede infrastrukturs modstandsdygtighed opfordrer EØSU til en gennemgang af de store flaskehalse og sårbarheder i sammenkoblingerne af disse systemer ud fra et nutidigt såvel som et langsigtet perspektiv. |
| --- | --- |

2.24.

| 2.25. | EØSU opfordrer også til at øge energi- og transportnettets og det digitale nets modstandsdygtighed over for klimaændringerne, naturkatastrofer og menneskeskabte katastrofer for at skabe og bevare infrastrukturens værdi på lang sigt. Alt i alt opfordrer EØSU til, at der træffes foranstaltninger til at forbedre tilpasningen til klimaændringerne og virkningerne heraf. |
| --- | --- |

2.25.

| 2.26. | For at sikre fødevaresystemernes bæredygtighed og de europæiske producenters konkurrenceevne opfordrer EØSU til at fremme åben strategisk autonomi, og i den forbindelse forbedre proteinautonomien, sikre gensidighed i handelsstandarderne (økonomiske, sociale og miljømæssige), fremme forskning, udbrede digitaliseringen, udvikle innovative teknologier og frø og fremme rimelige priser, der omfatter højere inputomkostninger og omkostninger til øget bæredygtighed. |
| --- | --- |

2.26.

| 2.27. | Den fælles landbrugspolitik og den fælles fiskeripolitik bør yde et væsentligt bidrag til mere bæredygtige og modstandsdygtige fødevaresystemer. Der skal sikres en struktureret og bred deltagelse fra civilsamfundet i gennemførelsen af jord til bord-strategien. Forslaget til en lovramme for bæredygtige fødevaresystemer bør indeholde klare mål, indikatorer og en robust overvågningsmekanisme og resultattavle. |
| --- | --- |

2.27.

3.   Et Europa klar til den digitale tidsalder

| 3.1. | Pandemien og krigen i Ukraine har understreget den afgørende betydning af digitale teknologier og behovet for, at EU øger sin digitale suverænitet. EØSU har hilst det digitale kompas og vejen til det digitale årti velkommen og opfordrer til en effektiv indførelse af forvaltningsmekanismen og fremme af en hurtig gennemførelse af målene. Pandemien har også kastet lys over de udfordringer, som den digitale omstilling kan udgøre, og EØSU opfordrer til at styrke den sociale dialog på europæisk, nationalt og industrielt niveau for at sikre, at denne omstilling også er retfærdig. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | EØSU opfatter samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne som afgørende for at evaluere fremskridt og vurdere de nødvendige foranstaltninger for at nå målene, herunder gennem projekter, der involverer flere lande. EØSU opfordrer også til, at rapporten om status over det digitale årti bidrager til udveksling af viden og god praksis mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EØSU har understreget behovet for, at den digitale omstilling foregår på en bæredygtig, menneskecentreret og inklusiv måde, der fungerer for alle, uden at gøre den eksisterende digitale kløft større eller skabe nye uligheder, og at den sikrer rimelige arbejdsvilkår, balance mellem arbejdsliv og privatliv samt sundhed og sikkerhed for arbejdstagerne. I den forbindelse er det også vigtigt at foregribe og håndtere ændringer på arbejdsmarkedet via social dialog på forskellige niveauer og ved at forbedre de nødvendige færdigheder og sikre ordentlige arbejdsvilkår, herunder ved hjemmearbejde og platformsarbejde, idet der på EU-niveau bør foretages en evaluering af den såkaldte »ret til at være offline«. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Investeringer i digital infrastruktur, som sikrer bedre adgang, og udviklingen af det indre marked for data er afgørende og nødvendige katalysatorer for ordentlig digital udvikling i alle EU's regioner. EØSU opfordrer til en effektiv gennemførelse af foranstaltninger, der fremmer den frie udveksling af data og samtidig sikrer, at data, privatlivets fred og intellektuel ejendomsret er ordentligt beskyttet. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EU bør fortsætte fremskridtene hen imod oprettelsen af et sikkert og uafhængigt rumbaseret konnektivitetssystem til levering af garanterede og modstandsdygtige satellitkommunikationstjenester, hvilket vil øge tilgængeligheden af højhastighedsbredbånd og gnidningsløs konnektivitet i hele Europa. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | EØSU finder det vigtigt at fortsætte udviklingen af intelligente transportsystemer i retning af et fælles europæisk mobilitetsdataområde, hvilket betyder øget effektivitet og bedre forudsætninger for forbedrede arbejdsvilkår samt problemfri multimodalitet. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | EØSU finder det rimeligt at benytte sig af stærke europæiske markedsdeltagere til at gennemføre digitale finansielle tjenesteydelser. EØSU mener, at der er behov for en hurtig indsats for at gøre kryptosektoren gennemsigtig og beskytte slutbrugerne af digital finansiering, sikre den finansielle stabilitet, beskytte EU's finansielle sektors integritet og sikre lige vilkår for de forskellige aktører i det økonomiske og finansielle system samt for at føre kryptosektoren i retning mod mere bæredygtige og mindre energiintensive mekanismer. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Da færdigheder og kompetencer er vigtige katalysatorer for den digitale omstilling, opfordrer EØSU til løbende udvikling af metoder til både at øge antallet af talenter på højt niveau og styrke borgernes og arbejdstagernes færdigheder og kompetencer for bedre at kunne udnytte de muligheder, som digitaliseringen giver, og håndtere risiciene i forbindelse hermed. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | For at styrke EU's ekspertise inden for digitalisering har europæiske virksomheder brug for gunstige betingelser for innovation, investeringer og drift sammenlignet med udenlandske konkurrenter. I betragtning af at kooperativer er særligt velegnede til at støtte inklusiv deltagelse i forvaltningen af digitale platforme, opfordrer EØSU indtrængende til at iværksætte initiativer, der fremmer udviklingen af digitale samarbejdsplatforme. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Samtidig med at innovative virksomheder fremmes, skal det sikres, at alle virksomheder, herunder mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder og socialøkonomiske virksomheder, er i stand til at engagere sig i og udnytte fremskridtene. EØSU mener, at det er vigtigt at fremme anvendelsen af kunstig intelligens og andre avancerede teknologier, men det skal også anerkendes, at en hel del SMV'er oplever udfordringer med at implementere selv basale digitale teknologier. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Det er stadig vigtigere for alle aktører, herunder i hele værdikæder, at være tilstrækkelig opmærksomme på cybersikkerhed, og kriserne har i stadig højere grad understreget cybersikkerhedens betydning for en velfungerende økonomi og et velfungerende samfund og for opretholdelsen af internationale forbindelser. Dette kræver en styrket indsats fra medlemsstaternes side, herunder samarbejde, der faciliteres af Kommissionen. Det bliver også stadigt vigtigere at bekæmpe desinformation og samtidig sikre, at dette ikke bruges som påskud for at begrænse de offentlige frihedsrettigheder, navnlig ytringsfriheden. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | EØSU opfordrer til, at der mobiliseres både offentlig og privat finansiering for at fremme investeringer i forskning og innovation, uddannelse og teknisk infrastruktur. Lovrammen er en anden overordnet faktor af betydning for den digitale udvikling. EØSU mener, at det er vigtigt at sikre, at ny lovgivning fremmer innovation og investeringer og lige vilkår på en måde, der er forenelig med menneskerettighederne og miljø- og klimamålene. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | Da digitaliseringen fortsat er en vigtig drivkraft for den globale økonomiske vækst, mener EØSU, at politikker vedrørende beskatning af den digitaliserede økonomi bør søge at fremme, ikke hindre, økonomisk vækst og grænseoverskridende handel og investeringer. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | Det er også vigtigt med regelbaserede og lige vilkår for digitale aktiviteter på internationalt plan, og det indre marked er et springbræt for, at EU kan blive en indflydelsesrig og stærk global aktør. EØSU opfordrer til, at der gøres brug af en lang række værktøjer, der spænder fra diplomatisk indsats til innovationssamarbejde og handelsaftaler, til at fremme en menneskecentreret tilgang til digitale teknologier og tilliden til dem. At være en global standardsætter kræver også global konkurrenceevne, som bygger på et solidt samarbejde mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

3.14.

4.   En økonomi, der tjener alle

| 4.1. | Den aktuelle socioøkonomiske udvikling ledsages af en høj grad af usikkerhed som følge af den stadig igangværende covid-19-pandemi og forværres yderligere af krigen i Ukraine og de voksende geopolitiske spændinger med Rusland. Det er afgørende, at medlemsstaterne styrker og koordinerer deres økonomiske, sundhedsmæssige og sociale politikker effektivt, reelt håndterer makroøkonomiske ubalancer og sikrer sunde offentlige finanser. Samtidig skal de også forbedre kvaliteten og sammensætningen af deres offentlige investeringer for at stille de nødvendige økonomiske ressourcer til rådighed for den socioøkologiske omstilling af økonomien, herunder ved at tilskynde til private investeringer, med henblik på at sikre et højt beskæftigelsesniveau, job af høj kvalitet, trivsel og tilstrækkelig indkomst og samtidig sikre, at dette ikke mindsker folks motivation til at være aktive på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | EU bør fokusere på at skabe en konkurrencefordel for EU's industri og job, da dette er afgørende for velstanden, og på kampen mod ulighed og fattigdom i genopretningsprocessen. Den europæiske søjle for sociale rettigheder bør som vejledende instrument for EU's socialpolitik også stå i centrum for genopretningsstrategien for at sikre, at den økonomiske og sociale genopretning går hånd i hånd. EU bør være særligt fokuseret på at hjælpe sårbare grupper gennem aktive og inklusive politikker, der ledsages af væsentlige og understøttende sociale tjenester. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.2.1. | På grundlag af deres konjunkturbetingede succes skal både NextGenerationEU og genopretnings- og resiliensfaciliteten vurderes som effektive redskaber, der kan anvendes som reaktion på den krise, der nu er udløst af krigen, som sandsynligvis vil få dramatiske konsekvenser for den europæiske økonomi. Disse redskaber supplerer de eksisterende strukturelle mekanismer til at fremme økonomisk vækst og opadgående konvergens, beskytte levevilkårene og sikre social fred og stabilitet i EU. |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.3. | EU og de nationale regeringer bør træffe foranstaltninger til at begrænse konsekvenserne af krigen i Ukraine både for at minimere stigningen i priserne og energiomkostningerne for familier og virksomheder og for at støtte økonomien og beskæftigelsen gennem justering af de eksisterende nødforanstaltninger. For at hjælpe virksomhederne med at håndtere kriserne og være i stand til at skabe og fastholde arbejdspladser bør Kommissionen løbende overvåge virkningerne af pandemien og krigen for alle virksomheder i EU, uanset størrelse, og være indstillet på at træffe de nødvendige midlertidige støtteforanstaltninger og samtidig sikre rimelige konkurrencevilkår. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | EØSU støtter udtrykkeligt målsætningen om at omlægge investeringer, så de bidrager til EU's omstilling til en bæredygtig økonomi. I denne forbindelse er det nødvendigt at være på vagt over for vildledende »grøn- eller bæredygtighedsvaskning«. Udvalget forventer, at Kommissionen aktivt inddrager arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet i udformningen og gennemførelsen af den bæredygtige finansiering. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | EU's medlemsstater skal have et passende finanspolitisk råderum til at imødegå de negative økonomiske og sociale konsekvenser af krigen i Ukraine. Dette øger yderligere behovet for en revision af EU's ramme for økonomisk styring. Medlemsstaterne bør dog konsolidere deres offentlige finanser i perioder med god vækst, da dette vil gøre det muligt at reagere under recessioner. Også på denne baggrund gentager EØSU sin advarsel mod for tidlig deaktivering af den generelle undtagelsesklausul. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.5.1. | Desuden efterlyser EØSU en revideret, velstandsorienteret ramme for økonomisk styring med en ny balance, hvor der lægges lige stor vægt på en række centrale politiske mål såsom bæredygtig og inklusiv vækst, fuld beskæftigelse og anstændigt arbejde, en konkurrencedygtig social markedsøkonomi og stabile offentlige finanser. En konkurrencedygtig europæisk økonomi, der også er socialt og miljømæssigt bæredygtig, er en forudsætning for at kunne øge alle europæeres velstand. |
| --- | --- |

4.5.1.

| 4.5.2. | Desuden vil økonomier, hvor de nationale finanspolitikker anerkender behovet for at opbygge indtægtsreserver i væksttider, samtidig med at der foretages de investeringer, der er nødvendige for fremtidig velstand, være bedre til at modstå de negative virkninger af en økonomisk afmatning. |
| --- | --- |

4.5.2.

| 4.5.3. | Korrekt håndhævelse af stabilitets- og vækstpagten, som efter afslutningen af den igangværende revision vil være ændret med forhåbentlig forenklede regler og mindre procyklikalitet og afspejle konteksten efter pandemien, vil være afgørende for at kunne hjælpe medlemsstaterne med at gøre deres offentlige finanser mere holdbare og styrke investeringstilliden. Enhver fremtidig finanspolitisk ramme skal a) fremme bæredygtige offentlige finanser, som gør det muligt at øge de offentlige investeringer, b) muliggøre en mere konjunkturudjævnende politik og c) give mulighed for større fleksibilitet og landespecifik differentiering for så vidt angår gældssanering og samtidig garantere de offentlige finansers holdbarhed. Mere specifikt er et af EØSU's vigtigste forslag til en revision af de finanspolitiske rammer at indføre en gylden regel for offentlige investeringer uden at bringe den finanspolitiske og finansielle stabilitet på mellemlang sigt og euroens værdi i fare og kombinere den med en udgiftsregel. |
| --- | --- |

4.5.3.

| 4.5.4. | Både de nationale parlamenter og Europa-Parlamentet skal bevare deres fremtrædende rolle i EU's fremtidige ramme for økonomisk styring for at styrke Unionens demokratiske ansvarlighed. EØSU bemærkede idéen om at oprette en arbejdsløshedsordning, der oprindeligt var en af Kommissionens politiske prioriteter. I lyset af covid-19-krisens virkninger og den nuværende krig i Ukraine kan Kommissionen føre yderligere drøftelser med medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter om mulige langsigtede værktøjer, dvs. arbejdsløshedsgenforsikringsordninger, til at løse systemiske problemer. |
| --- | --- |

4.5.4.

| 4.6. | SURE (10)-mekanismen har spillet en grundlæggende rolle med hensyn til at afbøde virkningen af pandemien og har vist sig at være et effektivt redskab. På baggrund heraf opfordrer EØSU til, at muligheden for yderligere anvendelse af denne mekanisme vurderes. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Uddybningen af Den Økonomiske og Monetære Union går hånd i hånd med en styrkelse af den økonomiske styring, herunder fuldførelse af bank- og kapitalmarkedsunionen og styrkelse af det europæiske semesters rolle med hensyn til at øge væksten, samhørigheden, inklusionen, konkurrenceevnen og konvergensen. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | EØSU mener, at Den Europæiske Union i lyset af de udfordringer, som krigen medfører, og navnlig det stigende behov for at bruge flere midler på såvel forsvar som energi, kan etablere nye mekanismer for egne indtægter. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Fragmenteringen af kapitalmarkederne i medlemsstaterne skaber ikke tilstrækkelige muligheder for, at virksomhederne kan få lettere adgang til finansielle ressourcer på det indre kapitalmarked. Der er derfor behov for yderligere fremskridt med hensyn til fuldførelsen af kapitalmarkedsunionen. Ved uddybningen af kapitalmarkedsunionen og af bankunionen bør der lægges vægt på at styrke finansieringskanalerne og fremme den private sektors bidrag til investeringsindsatsen. I den forbindelse opfordrer EØSU til, at der findes den rette balance mellem risikodeling og risikoreduktion, og udvalget glæder sig navnlig over bestræbelserne på at styrke overvågningen af systemiske risici som følge af klimakrisen. Det er desuden vigtigt at tage hensyn til risici for den sociale bæredygtighed, som bringer den sociale samhørighed i fare som følge af de stadigt større forskelle i fordelingen. Reguleringen af de finansielle markeder bør også prioritere effektivitet frem for kompleksitet og sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | Alle interessenter bør inddrages i udviklingen og gennemførelsen af foranstaltninger til at forbedre den finansielle forståelse, effektiviteten af beskyttelsesreglerne og reduceringen af informationsasymmetrierne mellem udbydere af finansielle tjenesteydelser og borgerne. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | Det fulde potentiale af EU's indre marked bør udnyttes. Der kan sikres økonomiske gevinster gennem en bedre og mere effektiv anvendelse og håndhævelse af den eksisterende lovgivning og ved at udvide den. Yderligere fjernelse af hindringer for den frie bevægelighed for varer og tjenesteydelser skaber fordele for alle — kunder, arbejdstagere og virksomheder. Et velfungerende indre marked afhænger også af sikkerheden og kvaliteten af varer og tjenesteydelser. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | EØSU finder det bekymrende, at der i EU forekommer illoyal skattekonkurrence, hvilket fremmer skatteunddragelse. Udvalget mener, at en velfungerende monetær union kræver en sammenhængende finanspolitik og ensartede finanspolitiske regler i medlemslandene EØSU har også foreslået, at der lanceres en europæisk pagt for effektivt at bekæmpe skattesvig, skatteunddragelse, skatteundgåelse og hvidvask af penge. |
| --- | --- |

4.12.

| 4.13. | Alt for meget bureaukrati skaber unødvendige omkostninger for økonomien og samfundet. Fremtidens EU bør ikke fokusere på mikroforvaltning, men bør være styret af princippet om bedre regulering. Dette bør dog ikke ske på bekostning af høje standarder for forbruger-, social-, arbejdsmarkeds- og miljøbeskyttelse, der er faste bestanddele i den sociale markedsøkonomi. På europæisk niveau kunne arbejdsmarkedets parter få øgede muligheder for at løse problemer, f.eks. med henblik på at finde en balance mellem forskellige interesser. |
| --- | --- |

4.13.

| 4.14. | Iværksætteri er en nøglekompetence til at forbedre konkurrenceevnen, innovationen og trivslen og til udvikling af en social og grøn økonomi og er blevet endnu vigtigere som led i genopretningen efter pandemien. Fremme af iværksætteruddannelse med henblik på at udvikle iværksætterfærdigheder kan være en måde at nedbringe arbejdsløsheden på, navnlig blandt unge. Alle former for iværksætteri og inden for alle sektorer (herunder turisme, industri, platformsøkonomi, social økonomi og liberale erhverv) er afgørende for økonomisk vækst, innovation, beskæftigelse og social inklusion. Det er vigtigt at kortlægge og reagere på de vanskeligheder, som SMV'er (især meget små virksomheder, som ofte er familieforetagender) står over for på det indre marked, navnlig i forbindelse med den grønne og den digitale omstilling. EØSU opfordrer Kommissionen til at iværksætte de konkrete foranstaltninger i sit arbejdsprogram, der skal fjerne de hindringer for det indre marked, der allerede er konstateret (11). |
| --- | --- |

4.14.

| 4.15. | EØSU støtter vedtagelsen af en kombination af økonomiske politikker, der gør effektiv brug af de disponible nationale offentlige og private ressourcer, herunder de finansielle ressourcer, der skabes inden for rammerne af NextGenerationEU og genopretnings- og resiliensfaciliteten. Den konstaterede mangel på inddragelse af civilsamfundsorganisationer har været og er stadig en bekymring for EØSU. Det organiserede civilsamfund ønsker mere formelle procedurer, der skaber mulighed for reel udveksling i forbindelse med gennemførelsen og evalueringen af de nationale genopretnings- og resiliensplaner. Partnerskabsprincippet bør tjene som en model for en effektiv mekanisme for inddragelse af civilsamfundet. |
| --- | --- |

4.15.

| 4.16. | EØSU støtter Kommissionens lovgivningsforslag vedrørende virksomhedsbeskatning og glæder sig over, at de er på linje med de globale drøftelser, der foregår inden for den inklusive ramme på OECD-niveau, og som har til formål at nå global konsensus. |
| --- | --- |

4.16.

| 4.17. | Udvalget støtter enhver indsats, der sigter mod at reducere efterlevelsesomkostningerne for europæiske virksomheder og skattemyndigheder i forbindelse med indførelsen af det nye skattesystem. Europæiske virksomheder må ikke stilles ringere i konkurrencen. Den fulde gennemførelse af søjle 2 i den globale skatteaftale vil være kompleks og kræve lang tid og en betydelig indsats af både virksomheder og skattemyndigheder. En ensartet vedtagelse og gennemførelse i EU og andre handelsblokke på samme tid af internationalt vedtagne regler er af afgørende interesse for EU og dets medlemsstater. |
| --- | --- |

4.17.

| 4.18. | Socialt iværksætteri fortjener særlig opmærksomhed i betragtning af den rolle, som denne form for iværksætteri kan spille for at overvinde krisen. Gennemførelsen af handlingsplanen for den sociale økonomi vil spille en central rolle i styrkelsen af denne sektor. Definitionen af et specifikt økosystem for den sociale økonomi i den nye industristrategi skal føre til konkrete tiltag for at gøre den sociale økonomi grøn, digital og modstandsdygtig. |
| --- | --- |

4.18.

| 4.19. | Efter pandemien er der et øget behov for at fremme læringsmobilitet af kvalitet for alle og anerkendelse af læringsresultater, og EØSU arbejder derfor for, at der inden 2025 etableres et ægte europæisk uddannelsesområde for læring i Europa. Dette opnås gennem finansiering og frem for alt gennem tværsektorielt samarbejde på uddannelsesområdet. |
| --- | --- |

4.19.

| 4.20. | En moderne forbrugerpolitik skal sikre forbrugerne de rettigheder og den beskyttelse, de har brug for. Det indre marked gør det nemmere for forbrugere og virksomheder i EU at købe og sælge varer og tjenester på tværs af landegrænser både online og offline. Dette kræver tillid og tiltro til markedet, målrettet lovgivning og effektiv håndhævelse. Oplysning og uddannelse af forbrugerne skal også hjælpe dem med at træffe mere ansvarlige valg. |
| --- | --- |

4.20.

| 4.21. | Der skal være flere og bedre muligheder for at deltage i frivilligt arbejde. Potentialet for frivilligt engagement for mennesker i alle aldre og fra alle baggrunde bør undersøges og gennemføres inden for innovative og fleksible rammer, der åbner op for nye muligheder. 2025 bør af EU gøres til det europæiske år for frivillige. Det vil være en passende hyldest til de frivilliges indsats og betydning under covid-19-krisen og krigen i Ukraine. Det vil fremhæve deres betydning for sundheden og trivslen i Europa og deres rolle i genopretningen og Europas fremtid. |
| --- | --- |

4.21.

| 4.22. | Liberale erhverv er en vigtig social og økonomisk faktor i alle medlemsstater og er ansvarlige for vigtige offentlige tjenester inden for sundhed, retsvæsen, sikkerhed, sprog og kunst. Det er derfor nødvendigt, at der gennemføres en specifik analyse af konsekvenserne af lovgivningsforslag for liberale erhverv før og efter vedtagelsen af EU-lovgivning. I den forbindelse skal EU-lovgiveren navnlig tage hensyn til de negative virkninger af den bureaukratiske byrde for liberale erhverv. |
| --- | --- |

4.22.

5.   Et stærkere Europa i verden

| 5.1. | EØSU opfordrer til et åbent, retfærdigt, inkluderende og forudsigeligt internationalt handelsmiljø med fuld opbakning til demokrati og retsstatsprincippet, fred og stabilitet, social og miljømæssig bæredygtighed og en åben, retfærdig og regelbaseret verdensorden for handel. Europa skal beskytte de globale handelsregler, sikre lige vilkår og finde balancen mellem strategisk autonomi og åbenhed over for international handel ved at fremme et stærkt industrigrundlag og modstandsdygtige internationale forsyningskæder. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Både udviklingen i Kina i de senere år og den igangværende russiske aggression gør det dog klart, at øget international handel ikke nødvendigvis bidrager til at styrke de demokratiske processer. EU må derfor fremme grundlæggende værdier såsom respekt for menneskerettighederne, retsstaten og mediefrihed i sin handelspolitik. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | EØSU finder det vigtigt fortsat at tage hånd om EU's kritiske afhængighed af tredjelande. Dette gælder især energi, råmaterialer, fødevarer, sundhedsprodukter, infrastruktur og teknologier. Det gælder også for den industrielle dimension af sikkerheds-, forsvars- og rumpolitikken. EU skal især tage sin mangel på industriel kapacitet og afhængighed af upålidelige partnere op til revision. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Samtidig kræver styrkelsen af EU's åbne strategiske autonomi og en stærkere global rolle samarbejde med partnere på forskellige områder, herunder inden for handel. EØSU opfordrer til, at forhandlingerne om bilaterale handelsaftaler afsluttes, og at der udvikles et multilateralt samarbejde inden for WTO. En styrkelse af forbindelserne med partnerne i Latinamerika på grundlag af moderniserede aftaler vil også være en god lejlighed for EU til at styrke sin position. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | EØSU fremhæver civilsamfundets vigtige rolle i handel og understreger behovet for at styrke samarbejdet med civilsamfundet lige fra udformning af handelsredskaber og -aftaler (frihandelsaftaler, økonomiske partnerskabsaftaler og investeringsaftaler) til overvågning af dem. Dette vil bidrage til at opfylde målene i EU's nye handelsstrategi og sikre, at de indgåede handelsaftaler bidrager til en økonomisk, socialt og miljømæssigt bæredygtig udvikling for både EU og de partnerlande, der forhandles med. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Det er også nødvendigt med samarbejde inden for transport, det digitale område og energi, hvor der har åbnet sig nye muligheder for f.eks. samarbejde mellem EU og USA. For varer og passagerer skal hovednetkorridorerne forbindes bedre med resten af verden. EØSU opfordrer til, at der oprettes et forum, der skal bane vej for integrationen af TEN-T-nettet med resten af verden, herunder nabolandene. |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | EØSU mener, at EU har brug for en mere proaktiv og effektiv tilgang til at varetage de europæiske industriers interesser ved at skabe lige konkurrencevilkår og bekæmpe illoyal handelspraksis ved hjælp af eksisterende handelslovgivning, navnlig antidumping- og antisubsidielovgivningen. |
| --- | --- |

5.7.

| 5.8. | Udvalget mener, at det er nødvendigt at styrke euroens internationale rolle som et vigtigt redskab til at styrke Europas globale position og ser gerne et stærkere fokus på årsagerne til euroens svækkede internationale rolle og fuldførelsen af Den Økonomiske og Monetære Union. |
| --- | --- |

5.8.

| 5.9. | EØSU opfordrer Kommissionen til at intensivere indsatsen for at bringe EU's tilgang til handel og bæredygtig udvikling af både arbejdsmæssige og miljømæssige forpligtelser ind i WTO. Dette bør også omfatte yderligere overvejelser om den strukturerede inddragelse af alle dele af civilsamfundet i WTO-processerne, da der ikke kan opnås reel bæredygtighed uden inddragelse af civilsamfundet. |
| --- | --- |

5.9.

| 5.10. | EU-civilbeskyttelsesmekanismen har ikke længere den tilstrækkelige kapacitet og er ikke længere vidtfavnende nok til at reagere på katastrofer, der knytter sig til klimaændringerne og de forskellige risici, som opstår i og uden for EU. Ud over sit veletablerede virke i forbindelse med naturkatastrofer skal mekanismen tackle risici som pandemier, alvorlige industrielle risici, omfattende havforurening, konsekvenser af cyberangreb på elnet og drikkevandsforsyningen og alle væsentlige infrastrukturer og håndtere humanitære kriser i forbindelse med immigration. |
| --- | --- |

5.10.

| 5.11. | Forbindelsen mellem beskyttelsen af civilbefolkningen på kort sigt og den langsigtede forvaltning af humanitær bistand skal håndteres og koordineres bedre. Med henblik herpå mener EØSU, at der bør ses nærmere på behovet for at oprette et europæisk agentur for civilbeskyttelse og humanitær bistand som en praktisk mekanisme for en stærkere udenrigspolitisk indsats. |
| --- | --- |

5.11.

| 5.12. | EØSU bemærker, at der i mange partnerlande stadig ikke er en inklusiv og deltagelsesbaseret dialog og politikudformning, og at den civile og sociale dialog gradvist indskrænkes til trods for den støtte, som Kommissionen yder. EØSU foreslår, at Kommissionen i samarbejde med EØSU opretter et pilotprojekt med titlen »Resultattavlen for det civile rum« med henblik på, at en række partnerlande hvert år kan måle status for den civile og sociale dialog, begyndende med landene på Vestbalkan eller Euromed-landene. |
| --- | --- |

5.12.

6.   Fremme af vores europæiske levevis

| 6.1. | I næsten alle europæiske lande skal sundhedssystemerne styrkes med fokus på forebyggelse og sikring af adgang for alle til offentlige kvalitetssundhedsstrukturer, grundlæggende sundhedsydelser, herunder vacciner, og langtidspleje. Mental sundhed kræver en hurtig strategisk indsats. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | EØSU minder om, at det er afgørende at støtte et stærkt og koordineret europæisk sundhedsøkosystem for at bidrage til EU's industrielle strategiske autonomi, teknologiske suverænitet og en bedre livskvalitet for EU's borgere. Der bør gennemføres en bottom-up-kortlægning og -analyse for at vurdere den nøjagtige karakter af de kortlagte afhængighedsforhold og afhjælpe sårbarheder og mangel på strategiske materialer. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Migration er fortsat en prioritet på grund af dens indvirkning på EU's demografi, økonomi og politikker (beskæftigelses-, social-, arbejdsmarkeds- og integrationspolitikker, grænsekontrol, bekæmpelse af racisme, fremmedhad, populisme og diskrimination). Der skal lægges sidste hånd på udformningen af EU's pagt for migration og asyl og det fælles europæiske asylsystem på grundlag af en reel balance mellem solidaritet og ansvar og EU's og medlemsstaternes forpligtelser i henhold til folkeretten. |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Den flygtningekrise, der udfolder sig som følge af krigen mod Ukraine, understreger dette områdes afgørende betydning og er den korrekte måde at reagere på fra EU's side: Ud over at give flygtninge øjeblikkelig beskyttelse og indføre midlertidige opholds- og arbejdstilladelser skal der træffes hasteforanstaltninger med henblik på integration i medlemsstaternes samfund og arbejdsmarkeder, og der skal stilles passende midler til rådighed for både regeringer og lokale civilsamfundsorganisationer. |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | 2022 er det europæiske ungdomsår, der har til formål at anerkende de ofre og udfordringer, der har været for de unge under covid-19-pandemien og fortsat er, og give dem mulighed for at deltage på alle niveauer med særligt fokus på grønne spørgsmål, inklusion, digitalisering og integration af unge i alle politikker i EU. Det er afgørende, at der bliver sat et konkret aftryk fra året, og at unge i øvrigt hvert år er i fokus for initiativer på EU-plan. Kommissionen bør derfor fortsætte sit arbejde med opfølgningen på året i 2023 og derefter. |
| --- | --- |

6.5.

7.   Nyt skub i europæisk demokrati

| 7.1. | Der er behov for foranstaltninger til at forbedre den civile dialog med og mellem interessenter og grupper i samfundet, så de føler ejerskab af og reelt deltager i politikker, der direkte påvirker dem, og borgernes rolle i skabelsen af Europas fremtid fremmes. |
| --- | --- |

7.1.

| 7.2. | Der er nogle eksisterende kanaler, der er vigtige for borgernes engagement på europæisk plan, f.eks. det europæiske borgerinitiativ. Disse kanaler er imidlertid ikke tilstrækkelige til en meningsfuld inddragelse af EU-borgerne, og der er behov for, at deltagelsesværktøjerne (herunder e-deltagelse) gøres mere inklusive, anvendes på en struktureret måde, er tilgængelige for alle og især er mere effektive. |
| --- | --- |

7.2.

| 7.3. | I den sammenhæng bør EØSU's institutionelle rolle og dets rådgivende funktion som den etablerede repræsentant for det organiserede civilsamfund styrkes som led i EU-politikudformningen, men også som formidler og garant for aktiviteter, der knytter sig til deltagelsesdemokrati, såsom en struktureret dialog med civilsamfundsorganisationer og borgerpaneler. Et levende civilsamfund er afgørende for EU's demokratiske liv. |
| --- | --- |

7.3.

| 7.4. | EØSU anbefaler, at EU's beslutningstagere udformer sammenhængende (interne og eksterne) EU-strategier for civilsamfundet, herunder politikker baseret på: bedre anerkendelse af dialogen med sektorer og civilsamfundet, herunder gennem en dedikeret søjle i handlingsplanen for europæisk demokrati, den årlige vurdering af retsstatsprincippet og en europæisk civilsamfundsstrategi, der muliggør juridiske rammer og etablering af lige vilkår på europæisk plan, adgang til offentlig finansiering, overvågnings- og beskyttelsesmekanismer på EU-plan. |
| --- | --- |

7.4.

| 7.5. | Det er vigtigt at fokusere på opfølgningen på forslagene fra konferencen om Europas fremtid for at opfylde borgernes krav. EØSU forventer, at alle EU-institutioner engagerer sig med en konstruktiv og ambitiøs tilgang i overensstemmelse med deres rolle og kompetencer i alle faser af opfølgningen, herunder med lovgivningsforslag. EØSU er klar til at påtage sig sit ansvar og sikre en korrekt opfølgning på konferencens resultater, og hvis der arrangeres et konvent, bør EØSU spille en fremtrædende rolle. |
| --- | --- |

7.5.

| 7.6. | EØSU er overbevist om, at EU — for at genopbygge tilliden til udvidelse og styrke de måder, hvorpå EU rækker ud til sine naturlige allierede i regionen — tydeligt bør inkludere Vestbalkan i de aktiviteter, der har til formål at gennemføre resultaterne fra konferencen om Europas fremtid. |
| --- | --- |

7.6.

| 7.7. | Krigen i Ukraine har flyttet europæisk fælles handling og integration i nøglesektorer som forsvar og udenrigspolitik i et omfang, der var svært at forestille sig for et par måneder siden. EØSU glæder sig over tilsagnet i Versailleserklæringen om at gøre mere brug af den europæiske fredsfacilitet og understreger, at EU bør bevæge sig mod en stærkere politisk integration, hvilket kan understøtte en fælles udenrigspolitik. Udvalget opfordrer medlemsstaterne til straks at påbegynde arbejdet med at gennemføre et reelt fælles og effektivt forsvarssystem, der i væsentlig grad vil styrke Europas evne til at forsvare sig (12). En afgørelse, der træffes på EU-plan i denne forbindelse, bør involvere Europa-Parlamentet som direkte repræsentant for borgerne i overensstemmelse med traktaterne. |
| --- | --- |

7.7.

| 7.8. | Europa-Parlamentet, EØSU, arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationerne skal inddrages i beredskabsplanerne for at imødegå de økonomiske konsekvenser af krigen. Navnlig i udformningen af de forskellige elementer i RepowerEU-strategien. |
| --- | --- |

7.8.

| 7.9. | EØSU understreger behovet for at løfte udfordringerne forbundet med unges aktive deltagelse i samfundet og i de politiske beslutningsprocesser, eftersom børn og unge er den generation, der skal betale den enorme offentlige gæld, som landene nu opbygger for at håndtere konsekvenserne af pandemien, og leve med konsekvenserne af de skridt, der nu tages for at tackle klimaændringerne og den nye sikkerhedssituation i Europa. Der er også behov for en koordineret europæisk tilgang baseret på stærke politiske og retlige rammer for at bryde den onde cirkel af ulighed, der går i arv fra generation til generation. Opnåelsen af det fastsatte ambitiøse mål om at løfte så mange børn og unge som muligt ud af fattigdom bør overvåges nøje. |
| --- | --- |

7.9.

| 7.10. | EØSU understreger, at ligestilling mellem kønnene og integration af kønsaspektet bør indgå i alle aspekter af EU's lovgivning og gennemførelse, navnlig fordi pandemien og den afmatning, den har skabt, har øget skævhederne mellem kønnene. |
| --- | --- |

7.10.

| 7.11. | Ingen reaktion på ekstraordinære omstændigheder må være i strid med retsstatsprincippet eller bringe demokratiet, magtens tredeling eller EU-borgernes grundlæggende rettigheder i fare. De nye EU-instrumenter til beskyttelse og fremme af grundlæggende rettigheder og retsstatsprincippet, f.eks. planen for revision af retsstatsprincippet og mekanismen til at gøre EU-finansiering betinget af grundlæggende rettigheder og retsstatsprincippet, skal gennemføres. Dette skal især overvejes i forbindelse med følsomme midlertidige beslutninger såsom forbud mod visse radio- og/eller TV-selskaber, begrænsning af personers frie bevægelighed eller enhver anden beslutning, der træffes under både pandemien og krigen. |
| --- | --- |

7.11.

| 7.12. | EØSU har anbefalet, at der vedtages et europæisk charter om land- og byrettigheder og -ansvar, og opfordrer til, at der etableres en forvaltningsmodel for landdistriktspagten, der omfatter lokale myndigheder samt private og almennyttige lokale virksomheder, der arbejder med lokale demokratiske strukturer og arbejdsmarkedsstrukturer for at sikre, at de lokale stemmer høres, og at den langsigtede vision kan gennemføres med succes. |
| --- | --- |

7.12.

| 7.13. | Med hensyn til den europæiske grønne pagt opfordrer EØSU til, at der etableres stærke forvaltningsstrukturer for at inddrage alle interessenter i udformningen af foranstaltninger knyttet til den europæiske grønne pagt, herunder:






  — | oprette en interessentplatform for den europæiske klimapagt bestående af klimaaktører på alle niveauer |
| --- | --- | --- |

7.13.

—

oprette en interessentplatform for den europæiske klimapagt bestående af klimaaktører på alle niveauer

| — | oprette et EU-forum for klimafinansiering for at lette adgangen til finansiering og fjerne hindringer |
| --- | --- |

—

oprette et EU-forum for klimafinansiering for at lette adgangen til finansiering og fjerne hindringer

| — | sikre en korrekt inddragelse af de eksisterende strukturer for den sociale dialog i Europa |
| --- | --- |

—

sikre en korrekt inddragelse af de eksisterende strukturer for den sociale dialog i Europa

| — | tilskynde medlemsstaterne til at inddrage regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationer i udarbejdelsen af nationale og regionale planer for retfærdig omstilling |
| --- | --- |

—

tilskynde medlemsstaterne til at inddrage regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationer i udarbejdelsen af nationale og regionale planer for retfærdig omstilling

| — | inddrage unge mere strukturelt i beslutningsprocessen om bæredygtighed og medtagelse af en ungdomsdelegeret i den officielle EU-delegation til COP-møder |
| --- | --- |

—

inddrage unge mere strukturelt i beslutningsprocessen om bæredygtighed og medtagelse af en ungdomsdelegeret i den officielle EU-delegation til COP-møder

| — | forbinde »Fit for 55«-pakken strukturelt med FN's verdensmål for bæredygtig udvikling |
| --- | --- |

—

forbinde »Fit for 55«-pakken strukturelt med FN's verdensmål for bæredygtig udvikling

| — | fortsætte med at bygge videre på succesen med det fælles arbejde mellem Kommissionen og EØSU om den europæiske interessentplatform for cirkulær økonomi. |
| --- | --- |

—

fortsætte med at bygge videre på succesen med det fælles arbejde mellem Kommissionen og EØSU om den europæiske interessentplatform for cirkulær økonomi.

| 7.14. | EU-institutionerne bør også anerkende civilsamfundets grundlæggende rolle i at udbrede en kultur af grundlæggende rettigheder og retsstatsprincippet og fremme dets deltagelse i en hensigtsmæssig kommunikation om EU's værdier og principper. Civilsamfundets rolle i gennemgangen af retsstatsprincippet skal derfor styrkes, bl.a. med et interessentforum. |
| --- | --- |

7.14.

| 7.15. | EØSU anser det desuden for afgørende at sikre, at repræsentanter for civilsamfundet, herunder arbejdsmarkedets parter, forbrugerorganisationer og andre berørte interessenter, deltager i udformningen, gennemførelsen og overvågningen af det politiske program for det digitale årti og de dertil knyttede nationale køreplaner. |
| --- | --- |

7.15.

| 7.16. | EØSU opfordrer Kommissionen til fortsat at prioritere bedre regulering og opfordrer Kommissionen, herunder alle dens tjenestegrene, og EU-lovgiverne til konstant at udvide og forbedre alle aspekter af EU's system for bedre regulering og systematisk anvende værktøjerne og retningslinjerne for bedre regulering i deres arbejde. |
| --- | --- |

7.16.

| 7.17. | EØSU understreger, at Kommissionen som standard bør underbygge ethvert lovgivningsforslag med en fuldt udviklet konsekvensanalyse. Kommissionen bør også foretage passende konsekvensanalyser af alle kommende strategier med henblik på at fastslå virkningerne på et tidligt tidspunkt og foregribe den samlede virkning af de enkelte initiativer bedre. |
| --- | --- |

7.17.

| 7.18. | EØSU understreger, at instrumenterne til bedre regulering skal forblive politikneutrale og holdes klart adskilt fra den politiske beslutningstagning, som er en opgave for de udpegede og retmæssige politiske organer.
  I forbindelse med den offentlige høring om Kommissionens forslag skal det omhyggeligt sikres, at der er en balance i inputtene fra forskellige interessenter. Dette kræver en revision af metoden for bedre at nå ud til civilsamfundsorganisationer på EU-plan og nationalt plan. EØSU understreger, at onlineprocedurer skal suppleres af en struktureret dialog med civilsamfundsorganisationer i alle faser af den politiske beslutningsproces, herunder gennemførelses- og evalueringsfasen. |
| --- | --- |

7.18.

I forbindelse med den offentlige høring om Kommissionens forslag skal det omhyggeligt sikres, at der er en balance i inputtene fra forskellige interessenter. Dette kræver en revision af metoden for bedre at nå ud til civilsamfundsorganisationer på EU-plan og nationalt plan. EØSU understreger, at onlineprocedurer skal suppleres af en struktureret dialog med civilsamfundsorganisationer i alle faser af den politiske beslutningsproces, herunder gennemførelses- og evalueringsfasen.

| 7.19. | EØSU opfordrer Kommissionen og navnlig Det Fælles Forskningscenter til fuldt ud at inddrage EØSU i sin fremsynscyklus og støtte det i screeningen af eksisterende fremsynsaktiviteter, der gennemføres af civilsamfundsorganisationer, fagforeninger og erhvervssammenslutninger. |
| --- | --- |

7.19.

| 7.20. | Udvalget opfordrer også til en fortsat styrkelse af samarbejdet i forbindelse med det efterfølgende evalueringsarbejde vedrørende forskellige initiativer. |
| --- | --- |

7.20.

| 7.21. | Både pandemien og den nuværende krig i Ukraine har vist, at der er behov for yderligere tiltag på nationalt og europæisk plan for at beskytte frie og pluralistiske medier og uafhængig kvalitetsjournalistik. |
| --- | --- |

7.21.

Bruxelles, den 14. juli 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 290 af 29.7.2022, s. 35.

1

(2)  EØSU's resolution om krigen i Ukraine og dens økonomiske, sociale og miljømæssige konsekvenser (EUT C 290 af 29.7.2022, s. 1).

2

(3)  EØSU's resolution om krigen i Ukraine og dens økonomiske, sociale og miljømæssige konsekvenser (EUT C 290 af 29.7.2022, s. 1).

3

(4)  https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/da/ip_22_1511

4

(5)  https://ec.europa.eu/info/publications/key-documents-repowereu_da

5

(6)  EØSU's udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — REPowerEU: En fælles europæisk indsats for mere sikker og bæredygtig energi til mere overkommelige priser (EUT C 323 af 26.8.2022, s. 123).

6

(7)  Sammenkobling er allerede et af EU's mål (mindst 15 % inden 2030, men nogle lande er langt fra dette) https://energy.ec.europa.eu/topics/infrastructure/electricity-interconnection-targets_da.

7

(8)  Dokument fra Kommissionen vedrørende »energiøer«: https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/da/MEMO_18_4622.

8

(9)  ACER's endelige vurdering af udformningen af engrosmarkedet for elektricitet i EU.

9

(10)  Det europæiske instrument for midlertidig støtte til mindskelse af risiciene for arbejdsløshed i en nødsituation (SURE).

10

(11)  Se f.eks. »Business Journey on the Single Market: Practical Obstacles and Barriers«, SWD(2020) 54 final, Bruxelles, 10.3.2020.

11

(12)  EUT C 290 af 29.7.2022, s. 1.

12

---

UDTALELSER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

571. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg — Plenarmøde med fuldt fysisk fremmøde, 13.7.2022-14.7.2022

| 22.11.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/15 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/15

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om beskatning af hjemmearbejdende grænsearbejdere og deres arbejdsgivere

(initiativudtalelse)

(2022/C 443/02)

| Ordfører: | Krister ANDERSSON |
| --- | --- |

Ordfører:

Krister ANDERSSON

| Plenarforsamlingens beslutning | 20.1.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed |
| Vedtaget i sektionen | 1.7.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 13.7.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 571 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 195/0/2 |

Plenarforsamlingens beslutning

20.1.2022

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed

Vedtaget i sektionen

1.7.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

13.7.2022

Plenarforsamling nr.

571

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

195/0/2

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) anerkender de særlige udfordringer, som stigningen i grænseoverskridende hjemmearbejde udgør for de nuværende internationale skattesystemer. Dette gælder navnlig beskatning af lønninger og beskatning af virksomheders overskud. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU er enig med Kommissionen i, at en hjemmearbejdende grænsearbejder kan blive dobbeltbeskattet af sin indkomst med langvarige og bekostelige tvister mellem arbejdstageren og medlemsstaternes skattemyndigheder til følge. Afhængigt af den skattemæssige behandling af udenlandsk indkomst i et givent land kan en arbejdstager også være forpligtet til at udfylde to separate selvangivelser, muligvis på forskellige tidspunkter, hvis medlemsstaterne har forskellige frister for indlevering af selvangivelse. Byrderne forbundet med efterlevelse af reglerne udgør hindringer for et effektivt indre marked. Medlemsstaterne bør være tilstrækkeligt opmærksomme på hindringerne i forbindelse med indgåelsen af de bilaterale skatteaftaler. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Med hensyn til beskatning af virksomheders overskud kan internationale fjernarbejdere risikere uforvarende at oprette et fast forretningssted for virksomheden i et andet land end det land, hvor den er etableret. Hvis et fast forretningssted etableres i et andet land, vil selskabet være tvunget til at fordele sine selskabsindtægter nøjagtigt mellem de to steder og således være underlagt forskellige indberetnings- og skatteforpligtelser. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU bifalder OECD's retningslinjer under pandemien samt de midlertidige skatteforanstaltninger, som medlemsstaterne traf, da pandemien var på sit højeste. Disse foranstaltninger gjorde det muligt for arbejdstagere og arbejdsgivere på tværs af grænserne at fortsætte med erhvervsaktiviteter og sikrede, at ingen af dem blev dobbeltbeskattet, hvilket gav virksomhederne mulighed for på et vigtigt tidspunkt fortsat at understøtte EU's økonomi og arbejdstagere. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU understreger, hvor vigtigt det er, at skattesystemerne ajourføres yderligere for at imødekomme behovene i et moderne arbejdsmiljø. De internationale selskabsskatteregler er for nylig blevet revideret gennem en aftale om en OECD-skattepakke/Inclusive Framework Tax Package, der består af to søjler. Hvis arbejdstagerne i stigende grad arbejder hjemme, kan der også være behov for en revision af de internationale skatteregler for enkeltpersoner. Navnlig skal reglerne være lette at efterleve. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU mener, at det er vigtigt, at skattereglerne for grænseoverskridende hjemmearbejde sikrer, at der ikke forekommer dobbeltbeskatning eller utilsigtet ikkebeskatning af såvel arbejdstagere som arbejdsgivere. For at sikre at virksomheder uanset størrelse kan tilbyde hjemmearbejde, er det vigtigt, at alle administrative forpligtelser i forbindelse med beskatning af hjemmearbejdende grænsearbejdere fjernes eller i det mindste minimeres. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Udvalget anerkender, at det er landene, der beslutter, om de vil opkræve skat i deres lande og med hvilken procent, men mener, at beskatningsprincipper for grænseoverskridende hjemmearbejde bedst aftales internationalt. I betragtning af den naturlige mobilitet inden for EU som følge af den frie bevægelighed inden for det indre marked er der imidlertid grund til at behandle spørgsmålet på EU-niveau, før der findes en international løsning. Selv om forskellige tilgange er mulige, er det vigtigt med en høj grad af koordinering i EU. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU understreger, at reglerne bør være lette for både arbejdstagere og arbejdsgivere. En mulighed er, at medlemsstaterne bliver enige om kun at beskatte arbejdstageren, hvis antallet af arbejdsdage i landet overstiger 96 dage pr. kalenderår. EØSU bemærker, at man i OECD i forbindelse med den inklusive ramme har anvendt et multilateralt instrument som et værktøj til at fremme en rettidig gennemførelse af de nye skatteregler. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU opfordrer Kommissionen til at overveje, om en one-stop-shop som den, der findes på momsområdet, kunne være en mulighed. Det vil kræve, at arbejdsgiveren for hjemmearbejdende grænsearbejdere indberetter antallet af dage, hvor de har arbejdet i deres bopælsland og i det land, hvor arbejdsgiveren er etableret. Med disse oplysninger vil skattemyndighederne kunne vurdere, i hvilket land indkomsten er skattepligtig, eller hvilken del af indkomsten der er skattepligtig i hvert land. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Et one-stop-shop-system, der er udviklet til hjemmearbejdende grænsearbejdere, kan være et første skridt i retning af en infrastruktur, der gør det muligt for arbejdstagere og arbejdsgivere at mindske antallet af skattetvister mellem medlemsstaterne og samtidig sikre, at skatterne opkræves korrekt, uden at den enkelte skal indgive selvangivelse i flere lande. |
| --- | --- |

1.10.

2.   Baggrund

| 2.1. | Covid-19-pandemien har ført til hidtil usete ændringer for arbejdstagere og virksomheder. Øget hjemmearbejde var en af de mest slående tendenser under covid-19-pandemien, da regeringerne indførte rejserestriktioner og begrænsninger for, hvor mange ansatte der måtte være til stede på kontoret med henblik på at mindske covid-19-smitten (1). Virksomheder og ansatte arbejdede hårdt på at digitalisere deres daglige aktiviteter (f.eks. onlinemødeværktøjer) for at gøre det lettere for de ansatte at arbejde hjemmefra. På denne måde kunne virksomhederne fortsat levere (nødvendige) varer og tjenesteydelser til kunderne og dermed støtte EU's økonomi, beskæftigelse, handel og økonomiske vækst. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Ved at reducere transporttiden skaber hjemmearbejde større fleksibilitet, hvilket kan mindske stress for den ansatte og åbne mulighed for en bedre balance mellem arbejde og privatliv (2). Desuden kan øget hjemmearbejde være til gavn for EU's mål om CO2-neutralitet. En stor andel af EU's emissioner kommer fra transport, og en stigning i hjemmearbejde kan reducere mængden af CO2-emissioner og skabe mindre trængsel i trafikken (3). Ved at gå over til hjemmearbejde vil behovet for kontorlokaler højst sandsynligt falde, hvilket vil sænke emissionsomkostningerne til kontorbygninger (f.eks. til opvarmning og køling). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Forventningen er, at nogle medarbejdere vil vende tilbage til kontoret, efterhånden som vi lægger covid-19 bag os med høje vaccinationsrater i hele EU, men det er usandsynligt, at den stigende tendens til hjemmearbejde vil vende fuldstændigt. I en Eurofoundundersøgelse fra marts 2021 gav 46 % af EU's ansatte udtryk for, at de foretrækker at fortsætte med at arbejde hjemmefra »dagligt« eller »flere gange om ugen«, når pandemien er forbi (4). Som følge heraf forventes hjemmearbejde også at blive en del af vores arbejdskultur. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Stigningen i grænseoverskridende hjemmearbejde udgør en udfordring for de nuværende skattesystemer. Selv om grænseoverskridende arbejde ikke er nyt, giver arbejdstagerens mulighed for at arbejde fra sit hjem i et andet land en række problemer i forhold til de internationale skatteregler, navnlig hvis arbejdstageren tilbringer et stort antal arbejdsdage i sit bopælsland eller i et tredjeland frem for på det, der traditionelt er blevet betragtet som arbejdsstedet. Dette gælder navnlig beskatning af lønninger og beskatning af virksomheders overskud. Disse situationer kan især opstå i visse »hotspotregioner«, som geografisk ligger tæt på andre medlemsstater, men væksten og udviklingen af telekonferenceværktøjer vil sandsynligvis betyde, at dette bliver mere almindeligt udbredt. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Med hensyn til beskatning af lønninger kan arbejdstagere, der er bosiddende i en medlemsstat (bopælsjurisdiktion), men som arbejder for en virksomhed, der er beliggende i en anden medlemsstat (kildejurisdiktion), blive dobbeltbeskattet, hvis begge jurisdiktioner beskatter indkomsten. For at undgå et sådant scenario har landene indgået bilaterale dobbeltbeskatningsaftaler, ofte i overensstemmelse med OECD's modelbeskatningsoverenskomst (OECD-MTC) om indkomst og formue. OECD's modelbeskatningsoverenskomst fastsætter som et generelt princip, at indkomst fra beskæftigelse kun bør beskattes i bopælsjurisdiktionen. Hvis arbejdet udføres i et andet land (dvs. kildestaten), kan kildestaten dog beskatte den indkomst, der kan tilskrives de dage, der er arbejdet i denne stat, forudsat at arbejdstageren opholder sig mindst 183 dage i kildestaten på et år, og at aflønningen betales af en arbejdsgiver i kildestaten, og hvis aflønningen afholdes af et af arbejdsgiverens faste forretningssteder i kildestaten. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | I overensstemmelse med OECD's modelbeskatningsoverenskomst vil en arbejdstager, der er bosat i et andet land end det land, hvor vedkommende sædvanligvis er beskæftiget, fra dag ét skulle håndtere en fordeling af beskatningsrettigheder på arbejdsindkomst mellem bopælsjurisdiktionen og kildejurisdiktionen på pro rata-basis. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | For at undgå en øjeblikkelig fordeling af indtægterne fra grænseoverskridende arbejde og da OECD-modellen er en model, som medlemsstaterne ikke er forpligtet til at følge, har nogle lande indført andre regler, f.eks. de minimis-ordninger. I dette tilfælde beskattes arbejdstagerens indkomst udelukkende i bopælslandet, forudsat at arbejdstageren ikke overskrider et bestemt antal dage, hvor han/hun ikke er til stede på det sædvanlige arbejdssted (5). |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Som følge af de foranstaltninger, der blev truffet under pandemien såsom gennemførelse af strenge karantænekrav og restriktioner for rejse over grænserne, blev mange arbejdstagere, navnlig grænsearbejdere, tvunget til at arbejde hjemme i deres bopælsland i stedet for i deres sædvanlige beskæftigelsesland. Covid-19-pandemien betød, at mange medlemsstater traf midlertidige foranstaltninger for at undgå, at kildejurisdiktioner mistede deres fulde beskatningsret. Medlemsstaterne blev enige om »aftalememoranda«, hvorved alle arbejdsdage på en hjemmearbejdsplads betragtes som beskæftigelse i den medlemsstat, hvor beskæftigelsen normalt finder sted. Dette var kun gældende for arbejdstagere, der var ramt af den ekstraordinære situation i forbindelse med covid-19, og ikke grænsearbejdere, der allerede arbejdede hjemmefra før pandemien. Disse midlertidige foranstaltninger er antageligvis ikke blevet forlænget ud over den 30. juni 2022, og landene vil vende tilbage til OECD's generelle modelbeskatningsoverenskomst eller deres de minimis-ordninger. OECD udstedte tillige en vejledning om beskatning af indkomst for »strandede arbejdstagere« (medarbejdere, der var strandet i en kildejurisdiktion i lang tid på grund af covid-19-relaterede rejserestriktioner, karantæneregler osv.) (6). |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Ifølge Kommissionen (7) kan en hjemmearbejdende grænsearbejder blive dobbeltbeskattet af sin indkomst med (langvarige og bekostelige) tvister mellem arbejdstageren og medlemsstaterne til følge. Afhængigt af den skattemæssige behandling af udenlandsk indkomst i et givent land kan en arbejdstager også være forpligtet til at udfylde to separate selvangivelser, muligvis på forskellige tidspunkter, hvis medlemsstaterne har forskellige frister for indlevering af selvangivelse. Desuden kan der opstå komplekse situationer, hvor visse skatteudgifter, som er nødvendige for at skabe indkomst, skal fordeles nøjagtigt mellem de to medlemsstater. En hjemmearbejdende grænsearbejder kan også miste skattefordele eller skattegodtgørelser. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Generelt kan der for ikkehjemmehørende skatteydere med indkomst fra to eller flere medlemsstater f.eks. mobile arbejdstagere, sæsonarbejdere, sportsfolk, kunstnere og pensionister ikke tages hensyn til personlige og familiemæssige forhold på samme måde som for hjemmehørende skatteydere. Ifølge Schumackerdommen (8) skal medlemsstaterne give disse skattefordele til ikkehjemmehørende skatteydere, hvis disse skatteydere tjener hele eller næsten hele deres indkomst i medlemsstaterne. Nogle medlemsstater anvender en tærskel på 90 % af den samlede indkomst, der skal indtjenes i den pågældende medlemsstat, som grundlag for at give disse skattefordele. Det kan udgøre en hindring for den frie bevægelighed, da al indkomst på mere end 10 % af den samlede indkomst i en anden medlemsstat vil resultere i i hvert fald et delvist tab af disse skattefordele, da tærsklen for indrømmelse af de fulde skattefordele ikke længere vil være nået. Medlemsstaterne bør tillade, at personlige og familiemæssige forhold tages i betragtning, hvis ikkehjemmehørende skatteydere tjener 75 % af den skattepligtige indkomst i kildestaten. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | Byrderne forbundet med efterlevelse af reglerne udgør hindringer for et effektivt indre marked. Medlemsstaterne bør være tilstrækkeligt opmærksomme på hindringerne i forbindelse med indgåelsen af de bilaterale skatteaftaler. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | Med hensyn til beskatning af virksomheders overskud kan internationale fjernarbejdere risikere uforvarende at oprette et fast forretningssted for virksomheden i et andet land end det land, hvor den er etableret. Hvis et fast forretningssted etableres i et andet land, vil selskabet være tvunget til at fordele sine selskabsindtægter nøjagtigt mellem de to steder og således være underlagt forskellige indberetnings- og skatteforpligtelser. |
| --- | --- |

2.12.

| 2.13. | Mange virksomheder, navnlig SMV'er uden en international struktur, er måske ikke klar over, at ansatte, der arbejder i et andet land, kan give dem funktioner og en konkret tilstedeværelse, der gør dem ansvarlige for overskudsallokering og krav om at overholde reglerne for interne afregningspriser samt indberetningspligter. SMV'er har ikke nødvendigvis en skatteafdeling eller adgang til rådgivere, og deres efterlevelsesomkostninger er allerede meget høje. Virksomheder i EU og Det Forenede Kongerige anslås ifølge en undersøgelse fra Kommissionen at bruge et samlet årligt beløb på ca. 204 mia. EUR til at efterleve forpligtelser i forbindelse med selskabsskat, moms, lønrelaterede skatter og bidrag, ejendomsværdiskatter, ejendomsskatter og lokale skatter. En gennemsnitlig virksomhed afholder årlige omkostninger svarende til 1,9 % af omsætningen til opfyldelsen af skatteforpligtelser (9). Enhver yderligere stigning kan bringe virksomhedens overlevelse i fare. |
| --- | --- |

2.13.

| 2.14. | På grund af bekymringer som følge af den mulige oprettelse af faste forretningssteder som følge af grænseoverskridende hjemmearbejde udsendte OECD retningslinjer om emnet (10) i april 2020 og marts 2021. OECD fandt, at den ekstraordinære og midlertidige ændring af det arbejdssted, hvor arbejdstagerne arbejder, ikke bør skabe nye faste forretningssteder for arbejdsgiveren (11). Generelt argumenterede OECD for, at selv om en del af en virksomheds forretning kan udføres på et sted som f.eks. en persons hjemmearbejdsplads, bør det ikke føre til den konklusion, at dette sted er til rådighed for den pågældende virksomhed, blot fordi dette sted anvendes af en person (f.eks. en ansat), der arbejder for virksomheden. Videre argumenterede organisationen for, at der for en ansat, der er tvunget til at arbejde hjemmefra på grund af covid-19-pandemien og folkesundhedsforanstaltninger, ikke er en tilstrækkelig grad af permanent tilstand eller kontinuitet til at kunne betragte hjemmet som et fast forretningssted for arbejdsgiveren. |
| --- | --- |

2.14.

| 2.15. | OECD understregede, at covid-19 var en helt usædvanlig situation, men bemærkede alligevel, at hvis de ansatte fortsætter med at arbejde hjemmefra efter covid-19-pandemien, således at deres hjemmearbejdsplads får en vis grad af permanent tilstand eller kontinuitet, vil denne ikke nødvendigvis blive til et erhvervsmæssigt fast forretningssted. Sådanne situationer vil ifølge OECD kræve en yderligere undersøgelse af de specifikke kendsgerninger og omstændigheder. Med hensyn til personer i beslutningstagende stillinger har skattemyndighederne ofte sat spørgsmålstegn ved, om et fast forretningssted kan være oprettet. |
| --- | --- |

2.15.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | EØSU bifalder stærkt den indsats, som virksomheder og arbejdstagere har gjort under covid-19-pandemien for at fortsætte forretningsaktiviteterne ved hjælp af digitale værktøjer. De hidtil usete omstændigheder omkring covid-19-pandemien og de deraf følgende folkesundhedsmæssige foranstaltninger tvang virksomheder og arbejdstagere til at tilpasse deres arbejdsmiljø for at fortsætte forretningsdriften og levere varer og tjenesteydelser og dermed understøtte EU's økonomi, job og vækst. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Da større fremskridt inden for onlinekontorværktøjer (f.eks. onlinemødesoftware) vil gøre det muligt for nogle arbejdstagere i stigende grad at arbejde hjemmefra med større eller lige så stor effektivitet, forventer vi, at antallet af (grænseoverskridende) hjemmearbejdere vil stige i EU. Lovgiverne er nødt til at tilpasse de eksisterende regler til den nye virkelighed. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Selv om muligheden for hjemmearbejde kan variere alt efter sektor og jobfunktion, mener EØSU, at stigningen i hjemmearbejde bør hilses velkommen og fremmes, hvor det er muligt. Ud over mere fleksibilitet for arbejdstagerne kan det også gavne EU's bredere dagsorden for den grønne pagt med færre mennesker, der pendler til arbejde, og dermed et fald i transportemissioner og luftforurening. EØSU anerkender emnets særlige relevans for EU og arbejdstagernes frie bevægelighed i det indre marked. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU anerkender de særlige udfordringer, som stigningen i grænseoverskridende hjemmearbejde udgør for det internationale skattesystem. EØSU noterer sig de hindringer, som arbejdstagerne har rapporteret om i grænseoverskridende arbejdssituationer, selv før pandemien (12). EØSU bifalder OECD's retningslinjer under pandemien samt de midlertidige skatteforanstaltninger, som medlemsstaterne traf, da pandemien var på sit højeste. Disse foranstaltninger gjorde det muligt for arbejdstagere og arbejdsgivere på tværs af grænserne at fortsætte med erhvervsaktiviteter og sikrede, at ingen af dem blev dobbeltbeskattet, hvilket gav virksomhederne mulighed for på et vigtigt tidspunkt fortsat at understøtte EU's økonomi og arbejdstagere. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EØSU understreger imidlertid, hvor vigtigt det er, at skattesystemerne ajourføres yderligere for at imødekomme behovene i et moderne arbejdsmiljø. Navnlig er det vigtigt, at arbejdsgivere, når de etablerer hjemmearbejdsordninger, ikke afskrækkes fra at ansætte arbejdstagere uden for arbejdsgiverens jurisdiktion på grund af skattemæssige hindringer. Tilsvarende bør beskatningsreglerne ikke være en hindring for arbejdstagere, der søger job i en grænseoverskridende situation. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | EØSU mener, at det er vigtigt, at skattereglerne for grænseoverskridende hjemmearbejde sikrer, at der ikke forekommer dobbeltbeskatning eller utilsigtet ikkebeskatning af såvel arbejdstagere som arbejdsgivere. For at sikre at virksomheder uanset størrelse kan tilbyde hjemmearbejde, er det vigtigt, at alle administrative forpligtelser i forbindelse med beskatning af hjemmearbejdende grænsearbejdere fjernes eller i det mindste minimeres (13). |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | De internationale selskabsskatteregler er for nylig blevet revideret gennem en aftale om en OECD-skattepakke/Inclusive Framework Tax Package, der består af to søjler. Hvis arbejdstagerne i stigende grad arbejder hjemme, kan der også være behov for en revision af de internationale skatteregler for enkeltpersoner. Navnlig skal reglerne være lette at efterleve. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU bifalder de drøftelser, som Kommissionen har indledt om dette emne med henblik på at ajourføre skattesystemerne for at afspejle det nuværende arbejdsmiljø baseret på øget hjemmearbejde, både med medlemsstaterne og med interessenterne i Platformen vedrørende God Forvaltningspraksis på Skatteområdet. EØSU henviser til tidligere drøftelser om dette emne som en del af meddelelsen »Fjernelse af grænseoverskridende skattemæssige hindringer for EU-borgerne« og rapporten fra Kommissionens ekspertgruppe om »Ways to tackle cross-border tax obstacles facing individuals within the EU« (14). |
| --- | --- |

3.8.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1. | Udvalget anerkender, at det er landene, der beslutter, om de vil opkræve skat i deres lande og med hvilken procent, men mener, at beskatningsprincipper for grænseoverskridende hjemmearbejde bedst aftales internationalt. I betragtning af den naturlige mobilitet inden for EU som følge af den frie bevægelighed inden for det indre marked er der imidlertid grund til at behandle spørgsmålet på EU-niveau, før der findes en international løsning. Selv om der er mulighed for forskellige tilgange, er det vigtigt med en høj grad af koordinering mellem EU-medlemsstaterne og, hvor det er muligt, med tredjelande (Det Forenede Kongerige, Schweiz osv.). |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Reglerne bør være lette for både arbejdstagere og arbejdsgivere. En mulighed er, at medlemsstaterne bliver enige om kun at beskatte arbejdstageren, hvis antallet af arbejdsdage i landet overstiger 96 dage pr. kalenderår. EØSU bemærker, at man i OECD i forbindelse med den inklusive ramme har anvendt et multilateralt instrument som et værktøj til at fremme en rettidig gennemførelse af de nye skatteregler. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Der synes dog at være grundlag for mere ambitiøse regler, der giver mulighed for grænseoverskridende hjemmearbejde. Hvis reglen på 183 dage anvendes, vil arbejdstagerne få større fleksibilitet, og der vil være større sandsynlighed for at nå miljømålene. Efterhånden som antallet af dage øges, bliver der også et stadig større behov for en form for standardiseret indberetningssystem og for at indføre en form for udligningsmekanisme til overførsel af skatteindtægter mellem landene (15). |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | EØSU beder Kommissionen om at overveje, om en one-stop-shop som den, der findes på momsområdet (16), kunne være en mulighed. Det vil kræve, at arbejdsgiveren for hjemmearbejdende grænsearbejdere indberetter antallet af dage, hvor de har arbejdet i deres bopælsland og i det land, hvor arbejdsgiveren er etableret. Med disse oplysninger vil skattemyndighederne kunne vurdere, i hvilket land indkomsten er skattepligtig, eller hvilken del af indkomsten der er skattepligtig i hvert land. En sådan anbefaling blev støttet af Kommissionens ekspertgruppe i rapporten »Ways to tackle cross-border tax obstacles facing individuals within the EU« (17). En udligningsordning for skatteindtægter mellem landene kunne kædes sammen med de oplysninger, der indberettes i one-stop-shoppen. Skatteyderen bør kun skulle beskæftige sig med én skattemyndighed. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Arbejdsgiveren skal typisk tilbageholde skat af arbejdstagerens løn. Desuden betales sociale bidrag til offentlige pensionsordninger og andre sociale ydelser til den ansatte ofte separat, men på grundlag af den ansattes indkomst (18). Det ville reducere den administrative byrde betydeligt, hvis arbejdsgiveren kunne betale den slags bidrag for arbejdstageren på en sådan måde, at one-stop-shoppen tildelte midlerne til det pågældende modtagerland. Et sådant system vil kræve et tæt samarbejde mellem skattemyndighederne og elektronisk registrering. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | EØSU har gentagne gange opfordret til et tættere samarbejde mellem medlemsstaternes skattemyndigheder. Et sådant samarbejde ville gøre livet enklere for almindelige borgere og virksomheder og øge mulighederne for at bekæmpe svig og skatteunddragelse mere effektivt. For at bekæmpe unddragelse er det altafgørende, at reglerne er lette at overholde. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Et one-stop-shop-system, der er udviklet til hjemmearbejdende grænsearbejdere, kan være et første skridt i retning af en infrastruktur, der gør det muligt for arbejdstagere og arbejdsgivere at mindske antallet af skattetvister mellem medlemsstaterne og samtidig sikre, at skatterne opkræves korrekt, uden at den enkelte skal indgive selvangivelse i flere lande. |
| --- | --- |

4.7.

Bruxelles, den 13. juli 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  I denne udtalelse anerkendes betydningen af ansættelseskontrakter, sociale bidrag, pensionsrettigheder, (fysiske og psykiske) sundheds- og sikkerhedsproblemer, indvirkning på arbejdsmarkedsorganisationer, konkurrenceevne osv., men fokus for udtalelsen er på den direkte beskatning af arbejdstagere og arbejdsgivere i en situation, hvor arbejdstageren er ansat i en virksomhed i ét land, men udfører en begrænset del af arbejdstiden fra udlandet ved hjælp af redskaber til hjemmearbejde. Udtalelsen omhandler ikke udstationerede arbejdstagere, grænsearbejdere eller selvstændige erhvervsdrivende, der er beskæftiget med grænseoverskridende salg.

1

(2)  The impact of teleworking and digital work on workers and society.

2

(3)  The impact of teleworking and digital work on workers and society.

3

(4)  Eurofound: »Labour market change: Teleworkability and the COVID-19 crisis: a new digital divide?«. Working Paper WPEF20020.

4

(5)  Disse ordninger omfatter hjemmearbejde, men også uddannelse og tjenesterejser.

5

(6)  »Updated guidance on tax treaties and the impact of the COVID-19 pandemic«, OECD.

6

(7)  »Tax in an increasingly mobile working environment: challenges and opportunities«, ved Kommissionens ekspertgruppe »Platformen vedrørende God Forvaltningspraksis på Skatteområdet«.

7

(8)  Se Den Europæiske Unions Domstols dom af 14. februar 1995 i sag C-279/93 Schumacker.

8

(9)  »Tax compliance costs for SMEs: an update and a complement: final report«, 2022.

9

(10)  »Updated guidance on tax treaties and the impact of the COVID-19 pandemic«»OECD Secretariat analysis of tax treaties and the impact of the COVID-19 crisis«.

10

(11)  »OECD Secretariat analysis of tax treaties and the impact of the COVID-19 crisis«.

11

(12)  Se Kommissionens meddelelse om fjernelse af grænseoverskridende skattemæssige hindringer for EU-borgere (COM(2010) 769 final) side 4: »EU-borgere, som flytter til udlandet for at arbejde midlertidigt eller permanent, eller som krydser grænserne hver dag for at tage på arbejde, klager først og fremmest over vanskeligheder med at opnå skattemæssige fradrag og lempelser hos udenlandske skattemyndigheder. De klager også ofte over højere progressive skattesatser gældende for udlændinge og højere beskatning af udenlandsk indkomst. Højt på listen står også beskatningsproblemer som følge af uenighed med hensyn til det skattemæssige domicil, begrænsninger i omfanget af mulighederne for skattenedslag i henhold til bilaterale dobbeltbeskatningsaftaler og i visse tilfælde endog manglen på sådanne aftaler.«

12

(13)  Arbejdstagere, der efter pandemien permanent bor i et andet EU-land end det, hvor virksomheden er beliggende, og som arbejder hjemmefra, vil blive stillet over for mange spørgsmål: Hvilket socialsikringssystem er de dækket af, hvilken skattemyndighed skal arbejdsgiveren betale skat af deres indkomst til, skal arbejdsgiveren fortsat kunne opkræve kildeskat, skal ansættelsesforholdet registreres hos de kompetente arbejdsformidlinger i arbejdstagerens nye opholdsland, hvilken arbejdsmarkedslovgivning gælder for arbejdsforholdet osv.

13

(14)  »Ways to tackle cross-border tax obstacles facing individuals within the EU«.

14

(15)  I henhold til den udligningsmekanisme, der er udviklet for international selskabsbeskatning, henføres en del af overskuddet i meget rentable virksomheder til salgslandet (beløb A under søjle 1). Det er vigtigt, at alle udligningsordninger mellem lande som følge af grænseoverskridende hjemmearbejde er så enkle som muligt. Antallet af dage og arbejdsindkomst bør være de vigtigste parametre at overveje.

15

(16)  EU har indført en one-stop-shop for moms (MOSS) for at lette byrden for virksomheder, der sælger til forbrugere i andre EU-medlemsstater. One-stop-shops tillader virksomheder at indgive en enkelt momsangivelse, der angiver salg i flere EU-medlemsstater, i stedet for at skulle lade sig momsregistrere i hvert land.

16

(17)  »Ways to tackle cross-border tax obstacles facing individuals within the EU«.

17

(18)  EØSU erkender behovet for også at se på indvirkningen på ydelser som pensioner osv., hvis de sociale sikringsbidrag opdeles mellem lande. Det kan være et emne for fremtidigt arbejde i EØSU.

18

---

| 22.11.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/22 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/22

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om digital identitet, datasuverænitet og vejen til en retfærdig digital omstilling for borgere i informationssamfundet

(initiativudtalelse)

(2022/C 443/03)

| Ordfører: | Dumitru FORNEA |
| --- | --- |

Ordfører:

Dumitru FORNEA

| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2
  Initiativudtalelse |
| --- | --- |
| Plenarforsamlingens beslutning | 20.1.2022 |
| Kompetence | Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet |
| Vedtaget i sektionen | 21.6.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 14.7.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 571 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 179/1/3 |

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Plenarforsamlingens beslutning

20.1.2022

Kompetence

Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet

Vedtaget i sektionen

21.6.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

14.7.2022

Plenarforsamling nr.

571

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

179/1/3

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Teknologiske fremskridt og udviklingen af digitale teknologier, bioteknologier og elektroniske kommunikationssystemer har skabt vigtige muligheder for at konsolidere økonomisk velstående, mere inklusive og retfærdige samfund. Samtidig er der opstået en række farlige trusler mod mennesker. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | For at bevare sikkerheden for mennesker og den sociale struktur, der er nødvendig for, at ethvert menneske kan leve et tilfredsstillende liv på denne planet, må vi sikre, at de nye styringsværktøjer, som vi bliver pålagt med den digitale og industrielle revolution, ikke er undertrykkende og ikke gør den enkeltes dagligdag betinget af obligatorisk integration i digitale teknologiske systemer, der kontrolleres på en udemokratisk måde. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Offentlige institutioner er udsatte i forhold til ikkestatslige aktører med direkte adgang til viden, patenter, teknologier og investeringsfonde. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) mener, at europæisk teknologisk suverænitet skal inddrages i al fremtidig politikudvikling, og at lovgivningen skal suppleres med eksplicitte og fuldt gældende forordninger og fælles standarder i alle medlemsstater. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Den teknologiske udvikling påvirker mange borgeres rettigheder og friheder. Udvalget ønsker, at alle sektorer, der anvender personoplysninger og biodata, reguleres på en klar måde og i fuld overensstemmelse med de grundlæggende menneskerettigheder og opfordrer til, at GDPR opdateres i denne henseende. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU er overbevist om, at digital identitet, digitale betalingsmidler og integration i virtuelle og augmented reality-platforme fortsat bør være værktøjer, der kun supplerer den fysiske eksistens, som vi kendte før indførelsen af disse teknologier, og ikke fuldstændigt og ukontrolleret erstatter andre eksistentielle mønstre, der er blevet udviklet og perfektioneret af mennesker gennem tusinder af år. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU efterlyser klare bestemmelser om bekæmpelse af forskelsbehandling i alle fremtidige lovgivningsforslag om digital identitet og er klart imod indførelsen af et system, der holder nøje øje med de europæiske borgere, sporer dem og/eller overvåger deres aktiviteter og adfærd. Udvalget finder det desuden nødvendigt at inddrage det organiserede civilsamfund grundigt i gennemførelsesprocessen. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU er nået til den konklusion, at ethvert initiativ til integration af borgerne i det europæiske digitale identitetssystem bør baseres på konsekvensanalyser og omfattende sociologiske undersøgelser. Den endelige beslutning bør kun træffes med borgerens informerede og frit udtrykte samtykke. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU mener, at Kommissionen er nødt til at gennemføre konsekvensanalyser af følgende for på demokratisk vis at bevæge sig i retning af et retfærdigt digitalt samfund, der accepteres af EU-borgerne:






  — | det enorme behov for energi døgnet rundt for at opretholde den globale teknologiske infrastruktur, så man kan understøtte uafbrudt og sikker adgang til et digitalt system, der har til formål at overføre de kritiske og strategiske funktioner i det menneskelige samfund |
| --- | --- | --- |

1.8.

—

det enorme behov for energi døgnet rundt for at opretholde den globale teknologiske infrastruktur, så man kan understøtte uafbrudt og sikker adgang til et digitalt system, der har til formål at overføre de kritiske og strategiske funktioner i det menneskelige samfund

| — | indvirkningen af digitalisering og automatisering af menneskelig interaktion på livskvaliteten og arbejdsvilkårene, navnlig med hensyn til menneskelige relationer, øget ensomhed, mentale sundhedsproblemer, faldende kognitiv og følelsesmæssig intelligens og øget risiko for social fremmedgørelse |
| --- | --- |

—

indvirkningen af digitalisering og automatisering af menneskelig interaktion på livskvaliteten og arbejdsvilkårene, navnlig med hensyn til menneskelige relationer, øget ensomhed, mentale sundhedsproblemer, faldende kognitiv og følelsesmæssig intelligens og øget risiko for social fremmedgørelse

| — | de politiske, økonomiske og sociale foranstaltninger, der er nødvendige for at tilpasse samfundet til de dramatiske kvantitative ændringer på arbejdsmarkedet |
| --- | --- |

—

de politiske, økonomiske og sociale foranstaltninger, der er nødvendige for at tilpasse samfundet til de dramatiske kvantitative ændringer på arbejdsmarkedet

| — | cybersikkerheden på en baggrund af, at mangfoldigheden og kompleksiteten af hackernes aktiviteter er steget, og med hensyn til betingelserne for den fremskyndede udvikling af tingenes internet, som gør adgangsprotokoller sårbare og gennemtrængelige. |
| --- | --- |

—

cybersikkerheden på en baggrund af, at mangfoldigheden og kompleksiteten af hackernes aktiviteter er steget, og med hensyn til betingelserne for den fremskyndede udvikling af tingenes internet, som gør adgangsprotokoller sårbare og gennemtrængelige.

| 1.9. | EØSU konkluderer, at datasikkerhed ikke bør være til forhandling, og er skuffet over, at sikkerheden i forbindelse med den fremtidige europæiske digitale tegnebog ikke er den højeste prioritet i Kommissionens lovgivningsforslag. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU mener, at der i alle EU's lovgivningsforslag om kunstig intelligens skal være fuld ansvarlighed for eventuelle funktionsfejl. Der skal findes den rette balance mellem ikke at afsløre forretningshemmeligheder og sikre en gennemsigtig og sporbar udvikling. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Udvalget var den første EU-institution, der opfordrede til en tilgang, hvor mennesket bevarer kontrollen, og gentager behovet for flere lag af kontrol for at sikre dette. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | EØSU er klart imod private ansigtsgenkendelsesdatabaser, undtagen til bekæmpelse af kriminalitet, og enhver form for socialt pointsystem, da disse er i strid med EU's grundlæggende værdier og rettigheder. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | EØSU mener, at de data, der produceres i EU, bør lagres i EU og beskyttes mod enhver adgang udefra. EØSU mener endvidere, at der skal indføres informeret samtykke til dataanvendelse for både personoplysninger og andre data end personoplysninger, og opfordrer endnu en gang til, at GDPR opgraderes i denne henseende. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | EØSU er bekymret over de voksende forskelle mellem medlemsstaterne og den manglende beskyttelse af sårbare grupper og efterlyser igen et EU, der arbejder for digital inklusion uden at lade nogen i stikken. Man bør være særligt opmærksom på den ældre generation. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | Udvalget opfordrer til et stærkt europæisk digitalt uddannelsessystem, der kan forberede arbejdsstyrken på teknologiske udfordringer og hjælpe dem med at opnå job af høj kvalitet. Programmer for digitale færdigheder skal gennemføres i alle medlemsstater sammen med programmer for livslang digital læring, terminologiindlæring og praktisk uddannelse. |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | Udvalget mener, at det er afgørende at inddrage medarbejderne i den digitale omstilling, så de kan forstå de fremtidige risici og muligheder, og så viden kan overføres, og nye færdigheder kan erhverves. |
| --- | --- |

1.16.

2.   Baggrund

| 2.1. | De europæiske borgere er interesserede i udviklingen i gennemførelsen af digitale teknologiløsninger, der kan forenkle de administrative procedurer, der er nødvendige for kontakten med myndighederne eller hverdagen i samfundet. Denne udtalelse har til formål at øge bevidstheden blandt nationale og europæiske beslutningstagere om det organiserede civilsamfunds bekymringer vedrørende de potentielle negative samfundsmæssige virkninger, der er forbundet med den fremskyndede udbredelse af digitale teknologier. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Covid-19-pandemien har fremskyndet den digitale omstilling af samfundene og tvunget borgerne til at anvende nye teknologier til arbejde, studier og andre daglige aktiviteter. Det har givet virksomheder og borgere mulighed for at opgradere digitalt og gøre fremskridt. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Fordelene ved den udbredte gennemførelse af en digital identitet forklares indgående i forskellige dokumenter fra EU-institutionerne og globale internationale organisationer. I den forbindelse er det seneste dokument forslaget til forordning for så vidt angår fastlæggelse af en ramme for en europæisk digital identitet (1), der blev offentliggjort den 3. juni 2021. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Kommissionen sigter mod at skabe en europæisk ramme for digital identitet baseret på revisionen af den nuværende ramme, således at mindst 80 % af borgerne har en elektronisk identifikationsløsning for at få adgang til væsentlige offentlige tjenester inden 2030 (2). De offentlige myndigheder skal udstyres med de menneskelige og økonomiske ressourcer, der er nødvendige for at kunne integrere og kontrollere den digitale teknologiske udvikling. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Som bevis herfor skal det bemærkes, at indekset for den digitale økonomi og det digitale samfund (Digital Economy and Society Index — DESI) (3), som Kommissionen offentliggjorde i 2021, viser, at andelen af personer, der som et minimum havde grundlæggende digitale færdigheder, i 2020 var 56 %. En stor del af EU's befolkning har imidlertid endnu ikke grundlæggende digitale færdigheder, selv om de fleste job kræver det. Mange borgere hævder at have digitale færdigheder, men ved nærmere eftersyn rækker disse ikke længere end til at gøre grundlæggende brug af mulighederne på internettet (browsing og sociale netværk) og i Microsoft Office- eller Mac OS-softwarepakkerne. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Hvad angår kunstig intelligens, viser en nylig undersøgelse fra Den Europæiske Investeringsbank (4), at Europa stadig halter bagefter andre økonomiske verdensmagter. Det nævnes heri, at USA og Kina tilsammen tegner sig for mere end 80 % af de 25 mia. EUR i årlige egenkapitalinvesteringer i AI og blockchainteknologier. EU tegner sig kun for 7 %, og det samlede investeringsunderskud er på mellem 5 og 10 mia. EUR om året. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Kommissionen har foreslået at lukke dette hul og tilvejebringe 1 mia. EUR om året til kunstig intelligens, som bør suppleres med private investeringer og medlemsstaternes egne indtægter. Målet er at nå op på 20 mia. EUR i investeringer om året i det kommende årti (5). |
| --- | --- |

2.7.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | Teknologiske fremskridt generelt og udviklingen af digitale teknologier, bioteknologier og elektroniske kommunikationssystemer i løbet af de sidste to årtier har skabt enorme muligheder globalt for at konsolidere økonomisk velstående, mere inklusive og retfærdige samfund. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Samtidig er der i mangel af en ny social kontrakt og en lovgivningsmæssig ramme, der er tilpasset disse nye teknologier med forstyrrende virkning, opstået en række farlige trusler mod mennesket (f.eks. tab af arbejde som følge af udviklingen og udbredelsen af automatisering, krænkelser af privatlivets fred, algoritmiske skævheder forårsaget af dårlige data, markedsvolatilitet osv.), hvilket især skyldes de globale teknologigiganters konstante forsøg på at tvinge deres produkter og tjenester igennem og omgå den eksisterende lovgivning på internationalt og nationalt plan, der garanterer grundlæggende menneskerettigheder. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Internationale og nationale statslige institutioner er udsatte i forhold til ikkestatslige aktører med direkte adgang til viden, patenter, teknologier og investeringsfonde, da personalet i disse institutioner ofte ikke forstår de nye teknologiers fulde samfundsmæssige indvirkning på borgernes og forbrugernes rettigheder. Udvalget er overbevist om, at overvejelserne om EU's teknologiske suverænitet skal indgå i udviklingen af al fremtidig politik. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU opfordrer til at tydeliggøre lovgivningen og supplere den med udtrykkelige og fuldt gældende forordninger og fælles standarder i alle medlemsstater, herunder tilknyttede ansvarsområder, hvor der tages højde for, at digitale identitetsrelaterede teknologier i vid udstrækning forvaltes af computeralgoritmer og kunstig intelligens, som ikke kan holdes ansvarlige for de fejl, de begår. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Der er allerede mange dokumenterede situationer, som er blevet undersøgt i detaljer, hvor folk rammes og uretfærdigt dømmes for de forkerte beslutninger foretaget af computeralgoritmer og kunstig intelligens. F.eks. vildledes beslutningstagere i sikkerheds- og politistyrkerne af forkerte resultater fra computeralgoritmer som f.eks. »kunstig intelligens«, »ansigtsgenkendelse«, »maskinlæring«, »dataanalyse og prognoser«, »timeregnskaber og point« osv. Som følge heraf påvirkes mange borgeres rettigheder og frihedsrettigheder. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Derfor skal de retlige regler, der vil blive udviklet til at omfatte området digital identitet og relaterede teknologier, primært baseres på fuld gennemsigtighed, korrekte og fuldstændige oplysninger om brugerne og frit informeret samtykke og skal sikre fuld beskyttelse, der tager højde for alle cybersårbarheder i mobilkommunikationsnetværk og deres udstyr osv. Derfor kræver EØSU, at alle sektorer, der anvender personoplysninger og biodata såsom digital identitet eller 5G-mobilkommunikationsnet, kunstig intelligens osv., skal reguleres på en klar og tydelig måde og i fuld overensstemmelse med de grundlæggende menneskerettigheder. |
| --- | --- |

3.6.

4.   Særlige bemærkninger

Digital identitet

| 4.1. | Når det gælder implementering af digital ID i Europa, er dataforvaltning afgørende for at sikre borgernes beskyttelse og beskytte deres privatliv. Der skal sikres fuld overholdelse af den generelle databeskyttelsesforordning (GDPR). |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | De europæiske borgere står i centrum for alle programmer og politikker, der gennemføres i EU. EØSU påskønner og støtter offentliggørelsen af Kommissionens forslag om digital identitet for alle europæere (6), hvori det præciseres, at valget om at anvende et digitalt ID eller ej skal ligge hos den enkelte borger. Udvalget mener dog, at virkningen af udelukkelsen af visse borgere, der ikke vil vælge et digitalt ID, er blevet nedtonet, og fastholder, at retten til at blive glemt og retten til at være offline bør indføres tydeligt i EU-lovgivningen. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | EØSU efterlyser klare bestemmelser om ikkeforskelsbehandling i alle fremtidige lovgivningsforslag om emnet. Uanset årsagen til, at en borger måtte beslutte ikke at anvende digitalt ID, hvad enten det er af hensyn til databeskyttelse, anonymitet eller andet, må vedkommende ikke stilles ringere end aktive brugere eller marginaliseres. Individuelle data bør altid forblive den enkeltes ejendom, mens beskyttelsen af menneskerettighederne skal understøtte gennemførelsen af digitalt ID. For at garantere databeskyttelse og -sikkerhed samt respekt for privatlivet foreslår udvalget, at EU-borgernes digitale identitet i hver medlemsstat forvaltes af et offentligt organ under statens myndighed og under demokratisk kontrol fra de nationale parlamenters side. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Indførelsen af et digitalt ID i Europa bør have til formål at muliggøre sikker og nem konnektivitet for forbrugerne. Det skal bl.a. sikre bedre tilvejebringelse af data og levering af offentlige tjenester, styrkede målrettede offentlige programmer og større kreditmarkedseffektivitet. EØSU går ind for et sådant scenario. Udvalget bemærker imidlertid, at gennemførelsen af det digitale ID indebærer en række risici med hensyn til privatlivets fred og databeskyttelse og er klart imod indførelsen af et system, der holder nøje øje med de europæiske borgere, sporer dem og/eller overvåger deres aktiviteter og adfærd. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Cybersikkerhed er et vigtigt aspekt af gennemførelsen, da risikoen for hacking af vigtige personlige og finansielle data er høj. EØSU ser frem til den endelige udgave af den foreslåede lovgivning og aftalen mellem medlemsstaterne om aspekter vedrørende standarder, tekniske specifikationer og interoperabilitet, som forventes at være på plads senest i oktober 2022. EØSU mener, at det organiserede civilsamfund, herunder arbejdsmarkedets parter, NGO'er og den akademiske verden, skal være dybt involveret i gennemførelsesprocessen. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Svig er fortsat en af de største risici i forbindelse med gennemførelsen af det digitale ID. Phishing-meddelelser, som vi alle modtager i dag, vil blive mangedoblet og målrettet mod de mest sårbare grupper i Europa. EØSU mener, at sådanne sikkerhedsproblemer ikke er blevet tilstrækkeligt kvantificeret, og er skuffet over, at sikkerheden i forbindelse med den fremtidige digitale tegnebog ikke er det vigtigste spørgsmål i Kommissionens forslag om en ramme for en europæisk digital identitet. Syntetisk ID-svindel er sket i andre dele af verden, hvor lignende systemer indføres, og EU bør gøre sig bekendt med og tackle disse problemer inden gennemførelsen. Udvalget mener derfor, at datasikkerhed ikke bør være til forhandling. |
| --- | --- |

4.6.

AI — kunstig intelligens

| 4.7. | Det digitale indre marked har brug for kunstig intelligens til at udvikle sig og gøre fremskridt. Kunstig intelligens er baseret på algoritmer, der kræver enorme mængder private data og metadata. Samfundet har brug for at kunne udnytte den teknologiske udvikling og algoritmebaseret anvendt videnskab. Ved indførelsen af AI-teknologier skal det imidlertid sikres, at de befolkningsgrupper, som hidtil har været marginaliseret, er i stand til at bruge programmerne, og at de eksisterende sociale forskelle ikke forværres. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | EØSU var den første EU-institution, der opfordrede til en tilgang med menneskelig kontrol i forbindelse med AI-systemer (7). EØSU gentager, at det er af afgørende betydning, at mennesker har det sidste ord og har fuld kontrol over beslutningsprocesserne, når det drejer sig om maskinudvikling. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Beskyttelse af intellektuel ejendomsret kan bruges som argument for uigennemsigtig udvikling inden for kunstig intelligens. EØSU mener, at man skal finde den rette balance mellem ikke at afsløre forretningshemmeligheder og sikre en gennemsigtig og sporbar udvikling. Desuden skal der i alle EU's lovgivningsforslag vedrørende kunstig intelligens tages højde for ansvarlighed i tilfælde af funktionsfejl, og ansvaret bør ligge hos udviklere, kodere, AI-udviklere og retmæssige ejere. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | Udvalget mener, at AI-teknologier skal gennemføres på en socialt bæredygtig måde under hensyntagen til menneskerettigheder, europæiske værdier, ligestilling mellem kønnene, kulturel mangfoldighed, dårligt stillede gruppers interesser og intellektuelle ejendomsrettigheder. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | Der er behov for yderligere fremskridt med GDPR for at sikre, at algoritmerne er i fuld overensstemmelse med og respekterer EU-retten, og udvalget ønsker, at der udvikles fælles etiske regler, der sikrer fri adgang til algoritmers kildekoder. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | Kunstig intelligens har potentiale til at bidrage til at nå klima- og miljømålene, men man skal desuden tage hensyn til den enorme mængde energi, der anvendes til at drive disse digitale systemer, samt andre udfordringer i forbindelse med internaliseringen af eksterne omkostninger. EØSU foreslår øget overvågning af dette aspekt og opfordrer de digitale virksomheder til at gøre fremskridt med hensyn til reduktion af CO2-emissioner. |
| --- | --- |

4.12.

| 4.13. | På centrale områder såsom forsvar og cybersikkerhed skal menneskers kontrol over robotter garanteres, og EØSU opfordrer til en meget specifik ramme på EU-plan, der sikrer dette, og at menneskelig indgriben altid skal være mulig for at afhjælpe fejl i alle former for automatiserede beslutningssystemer. |
| --- | --- |

4.13.

| 4.14. | EØSU er klart imod private ansigtsgenkendelsesdatabaser, undtagen til bekæmpelse af kriminalitet, og enhver form for socialt pointsystem, da disse er i strid med EU's grundlæggende værdier og rettigheder. |
| --- | --- |

4.14.

| 4.15. | Med hensyn til de sociale aspekter er EØSU bekymret for, at udviklingen inden for kunstig intelligens vil få en enorm indvirkning på arbejdsmarkederne, hvilket kan føre til en arbejdsløshedskrise. Desuden kan de påvirke menneskers adfærd og føre til dovenskab og overfladiskhed. |
| --- | --- |

4.15.

Big data

| 4.16. | EØSU bifalder den dataforordning (8), som Kommissionen udsendte i februar 2022, og betragter den som en etisk ramme for gennemsigtig behandling af personoplysninger, hvor de borgere og virksomheder, der genererer dem, har fuld kontrol. Den gør det også muligt at anvende data for et større antal interessenter og borgere med udvidede fordele for forbrugere, virksomheder og offentlige myndigheder, hvilket derfor fører til en retfærdig datadreven økonomi. |
| --- | --- |

4.16.

| 4.17. | Store mængder data er nu tilgængelige for offentlige myndigheder og en håndfuld store teknologigiganter som Google, Facebook (Meta), TikTok og Amazon. Desværre er det kun et begrænset antal interessenter, der drager fordel heraf i dag, og EØSU er bekymret over, at de data, der produceres i EU, lagres, behandles og skaber værdi uden for Europa (9). Udvalget mener, at det vil være vanskeligt at opnå digital suverænitet i EU, hvis EU ikke har sine egne digitale teknologigiganter, hvis europæiske data ikke lagres i EU, og hvis disse data ikke beskyttes mod enhver adgang udefra. |
| --- | --- |

4.17.

| 4.18. | Forvaltning af big data skal altid respektere menneskerettighederne som nedfældet i artikel 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (10), især når der anvendes algoritmer i beslutningsprocessen. EU-baserede cloudtjenesteudbydere har kun en lille del af det internationale marked, som i vid udstrækning domineres af amerikanske virksomheder. Dette stiller EU ringere og begrænser investeringsmulighederne på databehandlingsmarkedet. Det hæmmer også store virksomheders konkurrenceevne og deres mulighed for at vokse og vinde markeder og forhindrer SMV'er i at opskalere. Udvalget glæder sig over Kommissionens meddelelse om en konkurrencepolitik, der er klar til nye udfordringer (11), og den betydning, der tillægges den digitale omstilling i forbindelse med omlægningen af EU's fremtidige konkurrenceregler. |
| --- | --- |

4.18.

| 4.19. | Udvalget mener, at informeret samtykke til databrug skal gennemføres for både personoplysninger og andre data end personoplysninger. EØSU opfordrer endnu en gang til, at GDPR opgraderes i denne henseende. |
| --- | --- |

4.19.

Retfærdig digital omstilling og digitale færdigheder i EU

| 4.20. | Udvalget bemærker et arbejdsmarked i forandring, hvor flere og flere sektorer i økonomien klager over manglen på en kvalificeret arbejdsstyrke. Det noterer sig også et fald i kvalifikationer og mangel på specifik knowhow og ekspertise. |
| --- | --- |

4.20.

| 4.21. | EØSU har i tidligere udtalelser efterlyst en Union, der arbejder for digital inklusion uden at lade nogen i stikken. Nu, flere år senere, vokser forskellene mellem medlemsstaterne, og sårbare grupper er stadig ubeskyttede, især den ældre del af befolkningen, som er mest udsat. |
| --- | --- |

4.21.

| 4.22. | Udvalget er bekymret over den eksisterende digitale kløft i EU og opfordrer til, at programmer for digitale færdigheder gennemføres i alle medlemsstater på en koordineret måde, og til at gøre livslang digital læring, herunder open source-løsninger som gratis alternativer til kommercielle løsninger, til en realitet i EU. Digitale færdigheder starter med terminologiindlæring og slutter med praktisk uddannelse. |
| --- | --- |

4.22.

| 4.23. | Det er afgørende at inddrage medarbejderne i den digitale omstilling, så de kan forstå både risici og muligheder i fremtiden. Skiftende arbejdsmiljøer kræver overførsel af viden og nye færdigheder, men også bedre arbejdsvilkår for personer, der arbejder via digitale arbejdsplatforme. |
| --- | --- |

4.23.

| 4.24. | EØSU opfordrer til et stærkt europæisk digitalt uddannelsessystem, der kan forberede arbejdsstyrken på teknologiske udfordringer og hjælpe dem med at opnå job af høj kvalitet, og minder i denne forbindelse om de europæiske arbejdsmarkedsparters rammeaftale om digitalisering. |
| --- | --- |

4.24.

| 4.25. | Udvalget har allerede påpeget, at der er behov for at forbedre de stærke kompetencer inden for STEM: naturvidenskab, teknologi, ingeniørvirksomhed og matematik yderligere (12). |
| --- | --- |

4.25.

Bruxelles, den 14. juli 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 910/2014 for så vidt angår fastlæggelse af en ramme for en europæisk digital identitet (COM(2021) 281 final).

1

(2)  Digital identitet for alle europæere.

2

(3)  https://digital-strategy.ec.europa.eu/en/policies/desi.

3

(4)  EIB-studie: Artificial intelligence, blockchain and the future of Europe: How disruptive technologies create opportunities for a green and digital economy.

4

(5)  Kommissionen — A European approach to artificial intelligence.

5

(6)  Digital identitet for alle europæere, COM(2021) 281 final.

6

(7)  EUT C 288 af 31.8.2017, s. 1.

7

(8)  Kommissionen — Dataforordningen.

8

(9)  Eurostat rapporterer, at kun 36 % af EU's virksomheder brugte cloudtjenester i 2020, og de fleste af dem til e-mail og lagring, og kun 19 % af cloud-virksomhederne blev brugt.

9

(10)  EUT C 326 af 26.10.2012, s. 391.

10

(11)  Kommissionen — A competition policy fit for new challenges (COM(2021) 713 final).

11

(12)  EUT C 14 af 15.1.2020, s. 46, EUT C 10 af 11.1.2021, s. 40, EUT C 228 af 5.7.2019, s. 16, EUT C 75 af 10.3.2017, s. 6, EUT C 374 af 16.9.2021, s. 11.

12

---

| 22.11.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/29 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/29

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om analyse af det organiserede civilsamfunds rolle i den nye aftale mellem EU og Organisationen af Stater i Afrika, Caribien og Stillehavet (OACSS), herunder situationen for ØPA'erne inden for disse rammer

(initiativudtalelse)

(2022/C 443/04)

| Ordfører: | Carlos TRINDADE |
| --- | --- |

Ordfører:

Carlos TRINDADE

| Plenarforsamlingens beslutning | 21.10.2021 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Eksterne Forbindelser |
| Vedtaget i sektionen | 9.6.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 13.7.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 571 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 170/0/1 |

Plenarforsamlingens beslutning

21.10.2021

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Eksterne Forbindelser

Vedtaget i sektionen

9.6.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

13.7.2022

Plenarforsamling nr.

571

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

170/0/1

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) bemærker, at EU for længst har vedtaget en ramme af værdier og målsætninger for sine forbindelser med landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS), navnlig vedrørende demokrati, god regeringsførelse og menneskerettigheder, bæredygtig og inklusiv vækst med anstændige job, mobilitet og migration som muligheder, menneskelig udvikling, miljø og vilje til at »[s]amle kræfterne på den globale scene på områder af fælles interesse«. Når det gælder forbindelserne med nabotredjelande, suppleres denne ramme af en sikkerhedsmålsætning. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU støtter denne ramme af værdier og målsætninger, på hvilke EU har baseret sine handels- og samarbejdsforbindelser på udviklingsområdet, som løbende er blevet fastlagt i forskellige internationale aftaler med AVS-landene siden 1960. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU støtter generelt den nye aftale og håber, at den hurtigt kan underskrives af parterne, som udvalget komplementerer for den store indsats, der er gjort, og de vigtige forpligtelser, de har påtaget sig med FN's mål for bæredygtig udvikling som referenceramme (SDG). |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU foreslår navnlig indtrængende Kommissionen, at den udviklingssamarbejdsstruktur, der ligger til grund for den nye aftale og de økonomiske partnerskabsaftaler (ØPA'er), gøres til genstand for grundige overvejelser og nye beslutninger under hensyntagen til erfaringerne med covid-19 (som rejser spørgsmålet om kritisk sundhedsinfrastruktur) og de geopolitiske konsekvenser af krigen i Ukraine (bl.a. fødevaresikkerhed, energipriser og trusler mod demokratiet). EØSU understreger, at disse to afgørende globale begivenheder, som i høj grad har ændret det globale landskab, har skabt et behov for en mere kompleks og hurtig indsats i AVS-landene, hvilket kræver et internationalt samarbejde, der adskiller sig fra det nuværende. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU glæder sig over, at den nye aftale anerkender den vigtige rolle, som civilsamfundets organisationer og arbejdsmarkedets parter spiller, og lykønsker de underskrivende parter med at have nået samme anerkendelse. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU understreger og sætter stor pris på, at den nye aftale både i det fælles grundlag og i de enkelte regionale protokoller gentagne gange (om end med forskellige formuleringer) fastslår, at det er vigtigt at der findes formelle mekanismer for deltagelse, information, høring og struktureret høring af civilsamfundet (institutionelle mekanismer). |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU bemærker, at civilsamfundets organisationer og arbejdsmarkedets parter har særskilte institutionaliseringsmekanismer, hvorigennem de formelt kan give udtryk for deres holdninger, forslag og kritik. Det er vigtigt, at der uanset deres betegnelse — økonomiske, sociale og kulturelle udvalg, rådgivende råd, fora, platforme, netværk af civilsamfundsorganisationer, stående konferencer eller hvad de nu kaldes — findes institutionelle mekanismer, der er lovreguleret og fungerer på en formaliseret måde, og som gør det muligt for civilsamfundsorganisationer, der deltager i den civile dialog, og arbejdsmarkedets parter, der deltager i den sociale dialog, at bidrage til debatten på den offentlige og demokratiske scene. Formaliseringen af disse institutionelle mekanismer gør samfundet mere modstandsdygtigt, da det styrker medborgerskabet og intensiverer det demokratiske liv. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU bemærker, at civilsamfundsorganisationerne/arbejdsmarkedets parter og de institutionelle mekanismer i EU og AVS-landene er meget forskellige på grund af de økonomiske, sociale, kulturelle og politiske forskelle mellem regioner, subregioner og lande. I AVS-landene er den uformelle økonomi en uomgængelig realitet, som der skal tages hensyn til i civilsamfundsorganisationernes og arbejdsmarkedsparternes arbejde samt i forbindelse med gennemførelsen af institutionelle mekanismer og i deres funktion, da hele befolkningen ellers ikke ville kunne drage fordel af resultaterne af den nye aftale EØSU mener, at det er absolut nødvendigt at finde løsninger, der gør det muligt at overvinde de eksisterende vanskeligheder, navnlig når det gælder den tekniske kapacitet og den finansielle støtte til civilsamfundets organisationer og arbejdsmarkedets parter. EØSU mener, at der er en række eksempler på god praksis i EU og i OACSS, som bør findes frem, så de kan blive taget op i andre lande. Opfølgningsudvalget AVS/EU er et eksempel herpå, og det er i stand til at påtage sig denne opgave. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Med hensyn til sin medvirken i denne proces har EØSU til hensigt at gennemføre de planlagte institutionelle mekanismer og at fremme og støtte civilsamfundsorganisationer og arbejdsmarkedsparter i AVS-landene, i erkendelse af at disse aktører spiller en afgørende rolle for fremme af bæredygtig udvikling, navnlig i forbindelse med FN's mål nr. 17 for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU anbefaler, at Kommissionen inden for rammerne af den nye aftales struktur tilstræber at etablere fire institutionelle mekanismer: en mellem EU og OACSS på baggrund af det fælles grundlag, en anden med Afrika, en tredje med Caribien og en fjerde med Stillehavsområdet i henhold til de regionale protokoller mellem EU disse regioner. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU anbefaler også Kommissionen at oprette rådgivende udvalg i forbindelse med de økonomiske partnerskabsaftaler. EØSU bekræfter, at civilsamfundsorganisationernes/arbejdsmarkedets parters rolle i ØPA'erne er uerstattelig og bør styrkes. I den forbindelse støtter EØSU anbefalingerne i udtalelse REX/536, som bør gennemføres i de nuværende og fremtidige ØPA'er, og mener, at det rådgivende udvalg Cariforum er et glimrende eksempel på god praksis, som bør udbredes og efterlignes. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | EØSU opfordrer kraftigt Kommissionen til fremover at koordinere de forskellige institutionelle mekanismer, der skal anvendes inden for rammerne af EU-OACSS-aftalen (fælles grundlag, regionale protokoller og ØPA'er), med henblik på at skabe synergier og optimere ressourcerne, navnlig de finansielle. De institutionelle mekanismer, der fokuserer på deres opgaver præcist og omhyggeligt, fungerer som et netværk og som et samlet og struktureret system, vil således vise deres relevans for samfundets modstandsdygtighed, den økonomiske vækst og borgernes velfærd. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | EØSU foreslår, at Kommissionen stiller finansielle instrumenter til rådighed til støtte for programmer og projekter til undersøgelser og fremtidsforskning om civilsamfundsorganisationernes og arbejdsmarkedsparternes virkelighed i AVS-landene, idet der tages hensyn til deres behov for styrket ledelse, organisationernes tekniske robusthed og iværksættelsen af de fastsatte institutionelle mekanismer. EØSU understreger, at målet således er at bidrage til at styrke eksistensen af demokratiske civilsamfundsorganisationer/arbejdsmarkedsparter inden for rammerne af den nye aftale med kvalificeret deltagelse og aktiv inddragelse af deres medlemmer. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | EØSU opfordrer kraftigt Kommissionen til at støtte arbejdet i EØSU's opfølgningsudvalg AVS/EU, som er den eneste nuværende institutionelle mekanisme under den nye aftale mellem EU og OACSS-landene, og som vil spille en større rolle i denne proces, navnlig gennem en struktureret dialog, med henblik på: i) at forsyne institutionerne med relevante rapporter, udkast og udtalelser, ii) at mobilisere AVS-interessenterne og iii) at bidrage til etableringen af de planlagte institutionelle mekanismer. |
| --- | --- |

1.14.

2.   Generelle bemærkninger om den historiske kontekst og de strategiske mål

| 2.1. | I 2016 vedtog Den Europæiske Union inden for rammerne af det fornyede partnerskab med landene i Organisationen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet (OACSS) en række prioriteter af fælles interesse, som er blevet bekræftet i efterfølgende dokumenter, vedrørende demokrati, god regeringsførelse og menneskerettigheder, bæredygtig og inklusiv vækst med anstændige job, mobilitet og migration som muligheder, menneskelig udvikling, miljø og med henblik på at »[s]amle kræfterne på den globale scene på områder af fælles interesse« (1), hvortil der blev tilføjet sikkerhedsmål under hensyntagen til de nærmeste naboer. De mål, som EU tidligere havde sat sig på dette område, blev således struktureret og konsolideret. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | EU har nået disse mål gennem internationale aftaler, først gennem Yaoundékonventionen, derefter med Lomé-aftalerne, siden med Cotonouaftalen og nu gennem forhandlingerne om post-Cotonouaftalen. Samtidig har EU indgået økonomiske partnerskabsaftaler med visse stater eller grupper af AVS-lande. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | De økonomiske partnerskabsaftaler er det mest generelle økonomiske instrument til gennemførelse af denne strategi og har til formål at befordre »en gnidningsløs og gradvis integration af AVS-landene i verdensøkonomien« og udryddelse af fattigdom, samtidig med at det understreges, at der i forhandlingerne bør tages hensyn til forskellene i parternes udvikling og de særlige økonomiske, sociale og miljømæssige karakteristika og navnlig omfanget af de enkelte staters eller subregioners uformelle karakter. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | EØSU mener, at det i lyset af de erfaringer, der er gjort under pandemien, herunder vanskelighederne i sundhedssystemerne, den store skade på økonomien, den voksende sociale ulighed og fattigdom, de strukturelle problemer med hensyn til adgang til og produktion af lægemidler og vacciner, den effektivitet, digitale værktøjer har vist sig at have, truslerne mod menneskerettighederne og demokratiet, og den enorme økonomiske afhængighed, er blevet klart, at det er nødvendigt at gentænke udviklingssamarbejdets udformning, og at der skal tages hensyn hertil ved gennemførelsen og omarbejdningen af strategierne mellem EU og OACSS. |
| --- | --- |

2.4.

3.   Særlige bemærkninger til post-Cotonouaftalen

| 3.1. | Der blev i 2015 foretaget en evaluering af de 15 år med Cotonouaftalen, hvor aftalens succeser og svagheder kortlægges. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Cotonouaftalen skulle efter planen udløbe i februar 2020. Drøftelsen af følsomme emner og pandemien gjorde det imidlertid umuligt at forny den på den planlagte dato, og det var først i april 2021, at teksten til den fornyede partnerskabsaftale, almindeligt kendt som »post-Cotonouaftalen« (ny aftale), blev paraferet mellem EU og OACSS. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | For at tage højde for de undertegnende landes mangfoldighed og fokusere på den regionsspecifikke gennemførelse indeholder den nye aftale et fælles grundlag suppleret med tre regionale protokoller (Afrika, Vestindien og Stillehavet), som alle er bindende. På grund af aftalens mere komplekse struktur bør opfølgningsudvalget AVS/EU være mere proaktivt i fremtiden. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Prioriteterne i den nye aftale er udtryk for parternes engagement i at nå FN's verdensmål for bæredygtig udvikling og er struktureret omkring seks akser: i) menneskerettigheder, demokrati og regeringsførelse, ii) fred og sikkerhed, iii) menneskelig udvikling, hvilket omfatter sundhed, uddannelse, sanitet, fødevaresikkerhed, social samhørighed, kultur og ligestilling mellem kønnene samt forpligtelser til udviklingssamarbejde, iv) inklusiv og bæredygtig økonomisk vækst og udvikling, herunder set fra perspektivet økonomiske partnerskabsaftaler, v) miljømæssig bæredygtighed og klimaændringer og endelig vi) migration og mobilitet. Prioriteterne er af afgørende betydning for civilsamfundsorganisationerne og arbejdsmarkedets parter. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Ud over disse prioriteter skal der tages fat på virkningerne af covid-19-pandemien i EU og AVS-landene, både med hensyn til at imødegå risiciene for demokratiet og med hensyn til økonomisk og social genopretning i en situation, hvor man forventer, at økonomierne i AVS-landene vil få svært ved at komme sig, og at fattigdom og ulighed som følge heraf vil stige. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | EØSU bemærker navnlig, at spørgsmålet om vigtig infrastruktur i AVS-landene stadig er meget relevant, sådan som pandemien har vist. En bæredygtig udvikling er afhængig af robuste infrastrukturer, der stimulerer og støtter økonomisk aktivitet og sociale fremskridt, og er afgørende for at nå verdensmålene, hvad enten det drejer sig om FN's 2030-dagsorden eller Den Afrikanske Unions 2063-dagsorden. EØSU understreger, at udviklingssamarbejdet fortsat er en nødvendig, men ikke tilstrækkelig forudsætning for at opfylde verdensmålene og understreger betydningen af at styrke det i AVS-landene. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | I den forbindelse understreger EØSU navnlig betydningen af en livsvigtig sundhedsinfrastruktur. Det er af afgørende betydning for befolkningens velfærd og for en bæredygtig udvikling, at der findes sundhedsydelser, som er let tilgængelige og overvejende gratis i AVS-landene. Navnlig vil hurtig adgang til vacciner (patenter og lokal teknisk produktionskapacitet) give AVS-samfundene den nødvendige modstandsdygtighed i tilfælde af fremtidige (og mulige) pandemier. EØSU bemærker, at dette relevante spørgsmål ikke indgår i den nye aftale, og opfordrer EU og OACSS til at tage hensyn til dette ved gennemførelsen. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU mener, at den nuværende europæiske og globale geopolitiske situation, navnlig konsekvenserne af krigen i Ukraine (herunder fødevaresikkerhed, energipriser og trusler mod demokratiet), betyder, at der i den nye aftale skal tages hensyn til indvirkningen på udviklingssamarbejdet i almindelighed og økonomiske partnerskabsaftaler i særdeleshed. EØSU henleder opmærksomheden på, at den nuværende situation fører til øget konkurrence om indflydelse fra AVS-landenes side, og opfordrer EU til at intensivere sit samarbejde med disse stater, navnlig på det økonomiske, sociale og kulturelle område. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Med hensyn til de formelle mekanismer for deltagelse, information, høring og struktureret konsultation af civilsamfundet, eller »institutionelle mekanismer«, bifalder EØSU følgende holdninger i den nye aftale, især når det anføres, at parterne skal oprette »åbne og gennemsigtige mekanismer for struktureret høring« (2), at de skal »etablere høringsmekanismer« (3), at de skal »etablere og udvikle mekanismer for høring og dialog« (4), og at de skal »sørge for hørings- og dialogmekanismer« (5). |
| --- | --- |

3.9.

4.   Særlige bemærkninger til de økonomiske partnerskabsaftaler (ØPA'er) mellem EU og landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet

| 4.1. | Forhandlingerne om ni af disse aftaler har resulteret i ikrafttrædelse af syv aftaler med 32 af de 79 AVS-lande, hvoraf 14 ligger i Caribien, 14 i Afrika og 4 i Stillehavet. Ud af de syv anvendes fem af dem midlertidigt, da de endnu ikke er blevet ratificeret af alle EU's medlemsstater. De to andre, med Vest- og Østafrika, er endnu ikke nået frem til den foreløbige anvendelse på grund af forsinkelser i de afrikanske landes undertegnelse og ratificering, mens 21 andre stater har afsluttet forhandlinger om sådanne aftaler, som dog endnu ikke er gennemført. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | EØSU understreger, at ØPA'erne indebærer såvel muligheder som risici. Det er afgørende at sikre et partnerskab mellem ligeværdige partnere, der skaber økonomisk vækst, men også sikrer velfærd og social retfærdighed. Civilsamfundsorganisationernes/arbejdsmarkedsparternes indsats er afgørende for at nå disse mål. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Civilsamfundsorganisationer og arbejdsmarkedsparter, både i EU og i partnerlandenem har imidlertid rejst kritik af de strategiske partnerskabsaftaler. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Kritikken drejer sig om udformningen af ØPA'erne og den mulige nedgang i produktionsvæksten i AVS-landene, selv om de indeholder bestemmelser til beskyttelse af de nationale industrier såsom landbrugsfødevareindustrierne. Selv om frihandel mellem EU og OACSS er en af fordelene ved de økonomiske partnerskabsaftaler, har det i flere tilfælde haft den uheldige virkning, at toldindtægterne er faldet, især ved, at toldafgifterne på udenrigshandel er blevet sænket, hvortil kommer, at det på grund af forskellen i den økonomiske udvikling mellem EU og AVS-landene kan bringe mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder eller kooperative virksomheder, som udgør grundlaget for husholdningerne, i fare, hvilket mange civilsamfundsorganisationer og arbejdsmarkedets parter har beklaget kraftigt. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Der tages hensyn til civilsamfundets rolle på forskellige måder og i forskellige sammensætninger i ØPA'erne, og civilsamfundsorganisationernes rolle i forhandlingerne og opfølgningen varierer også. Aftalen med Elfenbenskysten har f.eks. ført til oprettelsen af Convention de la société civile ivoirienne (CSCI), som har iværksat et projekt (6) til opfølgning af dens indvirkning på husholdningerne. Desuden begrænser interne møders fokusering på temaet bæredygtig udvikling den indflydelse, som civilsamfundet kan have på andre områder. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Nogle økonomiske samarbejdsaftaler indeholder bestemmelser om yderligere organer, f.eks. et blandet parlamentarisk udvalg, hvilket er tilfældet med hensyn til Cariforumaftalerne og aftalerne med Vestafrika. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Da de økonomiske samarbejdsaftaler udtrykkeligt nævner, at de er en del af prioriteterne i Cotonouaftalen, giver den reviderede udgave kontrahenterne en mulighed for at fremme en bredere og mere harmoniseret og institutionaliseret deltagelse fra civilsamfundets organisationer og arbejdsmarkedets parters side, hvilket bør udnyttes fuldt ud, ikke mindst fordi fremskridtene på dette område har været langsomme, som det fremgår af EU's evaluering i 2021 af gennemførelsen af aftalen. Den mest effektive måde at gennemføre de institutionelle mekanismer i ØPA'erne på er, at de offentlige institutioner rettidigt og detaljeret kommunikerer om processen til civilsamfundsorganisationer/arbejdsmarkedets parter og indkalder dem til struktureret deltagelse ved hjælp af evidensbaserede undersøgelser og forslag. |
| --- | --- |

4.7.

5.   Særlige bemærkninger om definitionen, repræsentativiteten, indsatsen og institutionaliseringen af civilsamfundet og arbejdsmarkedets parter

| 5.1. | EØSU har en ambition om at være »hjemstedet for det europæiske civilsamfund«. EØSU er et rådgivende organ i Den Europæiske Union, der er oprettet i henhold til artikel 13 i traktaten om Den Europæiske Union og består af 329 medlemmer, der repræsenterer arbejdsgivere (gruppe I), arbejdstagere (gruppe II) og Gruppen af civilsamfundsorganisationer (gruppe III) og udgør den europæiske institutionelle mekanisme, inden for hvilken disse interessegrupper udtrykker deres synspunkter om EU-spørgsmål i en struktureret dialog. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | EØSU bemærker, at civilsamfundets organisationer omfatter sammenslutninger, der forfølger en række meget forskelligartede mål, repræsenterer deres medlemmer og udfører en funktion i samfundet, som består i fremme af offentlig velfærd, social integration og bekæmpelse af udstødelse, beskyttelse af borgernes eller grupper af borgeres sociale, økonomiske, kulturelle og faglige rettigheder og interesser, beskyttelse af miljøet og bekæmpelse af klimaændringer, forsvar af menneskerettigheder og protester på grundlag af en omsorgspligt samt i at advare og udøve pres på myndighederne for at beskytte de interesser, som deres medlemmer har, samt for at hævde deres samfundsmæssige værdier. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Med hensyn til spørgsmålet om at optegne konturerne af disse organisationer, som er så brede og vidt forskellige, spiller den økonomiske, sociale og politiske kontekst, som de opererer i, en afgørende rolle, og vi skal derfor være forsigtige med at tro, at de trods vigtigheden af og fortjenesten ved deres aktiviteter er den samfundsmæssige vigtigste aktør, som kunne være drivkraften bag den bæredygtige udvikling. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | EØSU understreger, at det er i forbindelse med denne mangesidede virkelighed, at den uformelle økonomi og den sociale organisering i AVS-landene skal ses i sin fulde udstrækning, da den er et element i alle sociale, organisatoriske og institutionelle forhold i disse lande. I denne sammenhæng står civilsamfundsorganisationerne og arbejdsmarkedets parter generelt over for betydelige vanskeligheder med at danne enheder, organisere sig og fungere institutionelt, sikre deres økonomiske eksistens og handle på officielt plan. Disse civilsamfundsorganisationer og arbejdsmarkedsparter bør modtage ekstraordinær finansiel støtte, da de ellers vil have meget vanskeligt ved gennem deres deltagelse og interventioner at bidrage til bæredygtig udvikling, medborgerskab og demokratisk resiliens i deres lande. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Civilsamfundsorganisationernes indsats afhænger af den sociale, samfundsmæssige eller snarere politiske rolle, de ønsker at spille, af deres respektive størrelse, af den samfundsmæssige betydning, som deres medlemmer og det samfund, de befinder sig i, tillægger dem, af den ledelsesfunktion, de påtager sig, samt af de ressourcer, de har brug for for at nå deres mål, og i denne forbindelse især af de betingelser, som deres donorer stiller til dem. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | De svagheder, som civilsamfundsorganisationerne lider under, fører generelt til, at de konkurrerer ikke bare med hinanden, men også nogle gange med offentlige organer om finansiering. Disse sårbarheder vanskeliggør deres aktiviteter og deres deltagelse i nationale og internationale institutionelle mekanismer. I øvrigt kan de gøre dem afhængige af deres finansieringsydere eller nationale regeringer. |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | Fagforeninger og erhvervsorganisationer, der er samlet under betegnelsen »arbejdsmarkedets parter«, klassificeres som civilsamfundsorganisationer, men på grund af deres særlige karakter har de deres eget særpræg i relation til disse. Arbejdsmarkedets parter repræsenterer deres medlemmer og forsvarer deres interesser, navnlig økonomiske interesser, både over for offentlige organer gennem særlige hørings- og forhandlingsmekanismer og gennem deres indbyrdes relationer, navnlig gennem kollektive forhandlinger og indgåelse af kollektive overenskomster. Arbejdsmarkedets parter har en sammenhængende struktur, de repræsenterer klart deres medlemmers interesser, har ubestrideligt en lang historie, har historisk opnået anerkendte resultater og virker inden for et fast etableret og veldefineret handlings- og relationsområde og er generelt i stand til af finansiere sig selv. |
| --- | --- |

5.7.

6.   Særlige bemærkninger om post-Cotonouaftalen i relation til civilsamfundet og arbejdsmarkedets parter

6.1.   Civilsamfundet og arbejdsmarkedets parter i post-Cotonouaftalen

| 6.1.1. | I det fælles grundlag og i hver af de tre regionale protokoller giver den nye aftale civilsamfundet en aktiv rolle. Den giver dog ingen konkret udmøntning, da den overlader det til de underskrivende parter (OACPS-EU) at definere den institutionelle ramme for deres deltagelse, navnlig ved at skabe institutionelle mekanismer, således at det afgørende spørgsmål bliver at afgøre, hvordan det er hensigtsmæssigt at sikre, at civilsamfundets organisationer og arbejdsmarkedets parter inddrages i processen på nationalt og tværnationalt plan. |
| --- | --- |

6.1.1.

| 6.1.2. | Takket være indarbejdelsen af centrale organisatoriske elementer, herunder deres juridiske form, deres repræsentativitet, valget af delegerede eller minimumsgrænserne for mødehyppigheden, er der skabt en række dynamikker, som har styrket civilsamfundsorganisationernes og arbejdsmarkedsparternes rolle som interessenter i denne proces. |
| --- | --- |

6.1.2.

| 6.1.3. | Disse interessenter spiller en særlig rolle, der er knyttet til deres egne interesser, og adskiller sig fra de politiske partiers rolle i samfundet. Civilsamfundsorganisationerne og arbejdsmarkedets parter bør tilskyndes til at deltage i konkrete aktiviteter og ikke kun deltage i generelle drøftelser. Med de undersøgelser, udtalelser og forslag, som de sender til institutionerne, bidrager de til debatterne og beslutningerne. Eksistensen af institutionelle mekanismer, som aktivt inddrager interessenterne i processerne, er selvstyrende og baseret på veletablerede procedureregler, spreder information og interagerer med hinanden gennem høringer og struktureret dialog, er det bedste bidrag fra civilsamfundsorganisationerne og arbejdsmarkedets parter til at sikre et »åbent styre« (7). |
| --- | --- |

6.1.3.

| 6.1.4. | Det finansielle aspekt er et spørgsmål af afgørende betydning. Uden en finansiering, der er passende, er i overensstemmelse med strenge kriterier og gives under fuld gennemsigtighed, vil det imidlertid ikke være muligt at sikre, at civilsamfundets organisationer og arbejdsmarkedets parter vil være til stede, hverken på møderne eller i det indledende anvendte forskningsarbejde, der skal udføres for at indsamle data, gennemføre undersøgelser og udarbejde udtalelser. |
| --- | --- |

6.1.4.

6.2.   Den aktuelle situation for civilsamfundet og arbejdsmarkedets parter i EU og i AVS-landene

6.2.1.   Europa

I Europa findes der tusinder og atter tusinder af foreninger, organisationer, sammenslutninger, forbund, konføderationer, platforme og fora på nationalt eller europæisk plan, som enten hører ind under civilsamfundets organisationer eller erhvervslivet, hvad enten de er private, tilhører mikrovirksomheder og små virksomheder eller er knyttet til den offentlige eller sociale sektor eller til fagforeningsverdenen, med en vis harmonisering på det organisatoriske plan.

6.2.2.   Afrika, Vestindien og Stillehavet

| 6.2.2.1. | For AVS-landenes vedkommende har den økonomiske, sociale, politiske og historiske situation i de enkelte regioner, underregioner og stater givet anledning til en lang række forskellige strukturer blandt civilsamfundsorganisationer og arbejdsmarkedsparter, hvilket har ført til manglende indbyrdes interaktion, ført til mange eksempler på god praksis, samtidig med, at der også er blevet afsløret mange problemer og mangler. |
| --- | --- |

6.2.2.1.

| 6.2.2.2. | Derudover er der flere og flere vanskeligheder eller endog mangel på generel eller specifik information til civilsamfundsorganisationer/arbejdsmarkedets parter om den nye aftale eller de økonomiske partnerskabsaftaler (hvor sådanne findes) og generelt mangel på plads til deltagelse og strukturerede drøftelser med offentlige institutioner. |
| --- | --- |

6.2.2.2.

| 6.2.2.3. | I lyset af denne heterogene virkelighed bør begge situationer undersøges på stedet for at udbrede eksempler på god praksis og for at løse problemer og mangler med henblik på at øge civilsamfundsorganisationernes og arbejdsmarkedsparternes anseelse og styrke deres rolle. Gennem denne tilgang vil det være muligt at støtte eksisterende institutionelle mekanismer eller tilskynde til oprettelse af nye. |
| --- | --- |

6.2.2.3.

6.2.3.   Opfølgningsudvalget EU-AVS

I øjeblikket kan civilsamfundsorganisationerne og arbejdsmarkedets parter inden for rammerne af forbindelserne mellem EU og AVS-landene støtte sig til EU-AVS-opfølgningsudvalget, som er integreret i EØSU og paritetisk sammensat af 12 medlemmer fra EØSU fra EU og 12 medlemmer fra AVS-landene, dvs. i øjeblikket otte for Afrika, to for Vestindien og to for Stillehavet, der repræsenterer civilsamfundsorganisationer og arbejdsmarkedets parter i AVS-landene og udpeges af det organiserede civilsamfund i hver af de regioner, der er omfattet af aftalen, under hensyntagen til ligevægten mellem de forskellige interesser.

7.   Særlige bemærkninger om, hvordan man kan fremme og støtte civilsamfundets organisationer og arbejdsmarkedets parter i deres rolle som drivkræfter for bæredygtig udvikling

| 7.1. | EØSU mener, at det er yderst vigtigt, at de planlagte institutionelle mekanismer bliver formaliseret, og fastslår, at dette er udvalgets vigtigste mål på dette område. |
| --- | --- |

7.1.

| 7.2. | EØSU anbefaler kraftigt, at Kommissionen efter den endelige undertegnelse af den nye aftale tager initiativ til at foreslå OACSS og de berørte stater, at man tilvejebringer de politiske, organisatoriske og finansielle betingelser, der er nødvendige for at etablere disse institutionelle mekanismer. |
| --- | --- |

7.2.

| 7.3. | EØSU opfordrer indtrængende OACSS til at engagere sig lige så beslutsomt i denne proces. |
| --- | --- |

7.3.

| 7.4. | EØSU bemærker, at strukturen i den nye aftale indeholder bestemmelser om oprettelse af en institutionel mekanisme, der vedrører det fælles grundlag og omfatter repræsentanter for EU og OACSS. Samtidig giver de regionale protokoller mulighed for at oprette en institutionel mekanisme i de enkelte regioner (Afrika, Vestindien og Stillehavet), hvori repræsentanter fra den pågældende region og EU deltager. Det vil derfor være nødvendigt at indføre et system baseret på fire institutionelle mekanismer (1+3), der dækker hele den nye aftales anvendelsesområde. |
| --- | --- |

7.4.

| 7.5. | EØSU bemærker, at der også er planer om institutionelle mekanismer i form af rådgivende udvalg inden for rammerne af partnerskabsaftalerne, sådan som det er tilfældet med de aftaler, der er indgået med Cariforum, Vestafrika og Østafrika. |
| --- | --- |

7.5.

| 7.6. | Udvalget påpeger, at dette sæt af institutionelle mekanismer vil kræve en stor strukturerings- og netværksindsats som et unikt og struktureret system for at skabe synergier, undgå overlappende indsatser og spredning af ressourcerne, især de finansielle ressourcer, og optimere deres anvendelse. |
| --- | --- |

7.6.

| 7.7. | EØSU foreslår, at Kommissionen tilskynder EU-delegationerne i OACSS-landene til at støtte civilsamfundsorganisationernes og arbejdsmarkedsparternes projekter, navnlig projekter, der tager sigte på oplysning, uddannelse og kapacitetsopbygning af deres medlemmer og ledere, forbedring af organisationernes tekniske robusthed og fremme af oprettelsen af institutionelle mekanismer. Udvalget anbefaler, at Kommissionen under hensyntagen til deres respektive kvalifikationer bør give fortrinsret til ansøgninger fra civilsamfundsorganisationer og arbejdsmarkedsparter i AVS-landene. |
| --- | --- |

7.7.

| 7.8. | EØSU foreslår, at Kommissionen iværksætter programmer til gennemførelse af de institutionelle mekanismer, som vil give mulighed for at undersøge virkeligheden, potentialet og vanskelighederne for civilsamfundsorganisationerne og arbejdsmarkedsparterne samt de forskellige eksisterende strukturer som platforme, fora osv. på stedet for at indsamle eksempler på god praksis, som allerede findes i forbindelse med forbindelserne mellem EU og OACSS og burde videreudbredes. Udvalget anbefaler, at civilsamfundsorganisationerne og arbejdsmarkedsparterne i AVS-landene i afgørende grad inddrages i disse undersøgelser, både kvantitativt og kvalitativt. |
| --- | --- |

7.8.

| 7.9. | EØSU understreger, at opfølgningsudvalget AVS-EU vil styrkes med flere ressourcer, medlemmer og delegerede, så det bedre kan bidrage til denne proces og opfylde sine opgaver. |
| --- | --- |

7.9.

| 7.10. | Udvalget anbefaler kraftigt Kommissionen, at finansieringen af denne proces integreres i de eksisterende finansielle instrumenter. Udvalget ønsker især at understrege, at hvis civilsamfundsorganisationerne og arbejdsmarkedsparterne skal kunne udføre deres aktiviteter, skal de finansieres, da deres egenfinansiering er utilstrækkelig. EØSU minder om, at i betragtning af den nye aftales geografiske dækning kræver de institutionelle mekanismers korrekte funktion og civilsamfundsorganisationernes og arbejdsmarkedsparternes deltagelse økonomiske ressourcer, som de ikke er i besiddelse af. Selv ved brug af strenge metoder til forvaltningskontrol og moderne digitale teknologier er det fortsat vigtigt at yde økonomisk støtte til disse organisationer. EØSU opfordrer EU, OACSS og medlemsstaterne til at vedtage programmer, der konkret støtter disse civilsamfundsorganisationers og arbejdsmarkedsparters arbejde samt de institutionelle mekanismers funktion. |
| --- | --- |

7.10.

Bruxelles den 13. juli 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Fælles meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet — Et fornyet partnerskab med landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet, 2016, s. 5-6.

1

(2)  Aftalens fælles grundlag, artikel 95.

2

(3)  Regional protokol for Afrika, artikel 5.

3

(4)  Regional protokol for Caribien, artikel 7.

4

(5)  Den regionale protokol for Stillehavet, artikel 7.

5

(6)  Støtte til styrkelse af Elfenbenskystens civilsamfundsorganisationers operationelle kapacitet til at bistå civilsamfundet i den foreløbige økonomiske partnerskabsaftale med Elfenbenskysten.

6

(7)  Princippet som defineret af OECD.

7

---

| 22.11.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/37 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/37

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det nye handels- og teknologiråd mellem EU og USA i aktion: prioriteter for erhvervsliv, arbejdstagere og forbrugere og nødvendige garantier

(initiativudtalelse)

(2022/C 443/05)

| Ordfører: | Timo VUORI |
| --- | --- |
| Medordfører: | Tanja BUZEK |

Ordfører:

Timo VUORI

Medordfører:

Tanja BUZEK

| Plenarforsamlingens beslutning | 21.10.2021 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Eksterne Forbindelser |
| Vedtaget i sektionen | 9.6.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 14.7.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 571 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 173/0/4 |

Plenarforsamlingens beslutning

21.10.2021

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Eksterne Forbindelser

Vedtaget i sektionen

9.6.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

14.7.2022

Plenarforsamling nr.

571

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

173/0/4

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | En positiv transatlantisk dagsorden. Handels- og teknologirådet mellem EU og USA kan udgøre kernen i en dagsorden, der kan puste nyt liv i vores partnerskab via samarbejdskanaler, som vi har tillid til. Selv om vores transatlantiske økonomier tegner sig for ca. halvdelen af verdens BNP og en stor del af verdens handels- og investeringsstrømme, står vores forbindelser stadig over for barrierer, når det gælder handel, investeringer, arbejde, rejser og studier på tværs af Atlanten. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | I spidsen for at beskytte vores værdier og en regelbaseret handel. I disse turbulente geopolitiske tider har verdens førende økonomier, EU og USA, sammen med andre ligesindede partnere, et stort ansvar for at fremme en moderne samarbejdsramme for handel og teknologi, som støtter en åben og bæredygtig økonomi, fri og fair handel og respekterer demokratiske værdier, anstændigt arbejde og menneskerettigheder. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Behovet for at reagere på markedsforstyrrelser. Efter en lang række kriser er det vigtigt, at de transatlantiske partnere hurtigt finder måder at styrke modstandsdygtigheden i vores åbne demokratiske samfund på, bl.a. ved at sikre vores globale værdi- og forsyningskæder og energisikkerheden, navnlig med henblik på det presserende behov for at finde en erstatning for energi- og råvareforsyningen fra Rusland. Derudover skal EU og USA intensivere indsatsen for at styrke multilateralismen og tage fat på de udfordringer, der er forbundet med klimaændringerne, for at sikre, at fri og retfærdig handel ikke undermineres af markedsforstyrrelser fra autoritære stater. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Opbygning af tillid gennem gensidigt og stabilt samarbejde. Begge parter skal arbejde på at skabe en permanent dialogstruktur for handels- og teknologirådet for at opnå konkrete resultater på både kort og lang sigt og ikke kun i forbindelse med politiske valg og regeringsskift. Derudover skal EU og USA inden for rammerne af handels- og teknologirådet søge en mere strategisk og horisontal tilgang til handels- og teknologispørgsmål. De ti arbejdsgrupper under handels- og teknologirådet bør tilstræbe en holistisk og effektivt koordineret tilgang til samarbejdet, så der ikke skabes unødvendige siloer. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Styrkelse af interessenternes engagement. Hvis man vil undgå at gentage fejltagelserne fra tidligere ambitiøse handelsforhandlinger og sikre, at handels- og teknologirådet når sine mål, er vejen frem åbenhed og et stærkt engagement fra interessenter på begge sider af Atlanten. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) vil derfor engagere sig aktivt i de forskellige strukturer under handels- og teknologirådet og stræbe efter at deltage som en enestående civilsamfundsaktør i handels- og teknologirådets ministermøder. EØSU beklager i den forbindelse endnu en gang, at ekspertgruppen om handelsaftaler ikke fik forlænget sit mandat, og at der ikke blev oprettet en lignende permanent struktur for høring af interessenter. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | En specifik transatlantisk arbejdsmarkedsdialog. EØSU har tidligere givet udtryk for sin støtte til de transatlantiske dialoger for virksomheder og forbrugere og bifalder derfor den nylige ministermeddelelse fra Paris om at etablere en trepartsdialog om handel og arbejdsmarkedet og således skabe en formel kanal for arbejdsmarkedets parter på begge sider af Atlanten med henblik på at levere input til handels- og teknologirådets processer og forme de transatlantiske handels- og investeringsforbindelser. I den forbindelse opfordrer EØSU Kommissionen til at tage fat på ubalancen i demokratiet på arbejdsmarkedet som følge af den manglende ratificering af seks grundlæggende ILO-konventioner og konsekvenserne heraf for de lige vilkår på handelsområdet. |
| --- | --- |

1.6.

2.   Generelle bemærkninger — Det stigende behov for et tættere partnerskab mellem EU og USA

| 2.1. | EØSU i den transatlantiske dialog: EØSU har i årevis fulgt de transatlantiske politiske og handelsmæssige anliggender og formuleret EU's organiserede civilsamfunds holdninger. Desuden fører EØSU en regelmæssig dialog både med EU-institutionerne og med den amerikanske regering og navnlig med civilsamfundet på den anden side af Atlanten. Lanceringen af et nyt handels- og teknologiråd mellem EU og USA med ti arbejdsgrupper og regelmæssige høringer kræver, at EØSU ajourfører sin holdning til handels- og teknologirådets prioriteter. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Verdens førende økonomiers ansvar: EØSU understreger, at EU og USA stadig har de mest omfattende bilaterale handels- og investeringsforbindelser og de mest integrerede økonomiske forbindelser i verden. Selv om USA er blevet overhalet af Kina som EU's største importkilde for varer i 2021, er landet fortsat EU's største handels- og investeringspartner. De transatlantiske forbindelser definerer den globale økonomi i et udfordret multilateralt handelssystem, der er blevet påvirket af et WTO i krise, to år med covid-19-pandemien og nu krigen i Ukraine. For næsten alle andre lande i den globale økonomi udgør enten EU eller USA den største handels- og investeringspartner. Det transatlantiske partnerskab er ikke et mål i sig selv, men skal bygge på fælles værdier, interesser og et fælles ansvar. EU og USA bør være et anker for demokrati, fred og sikkerhed i hele verden samt retsstatsprincippet og menneskerettigheder for alle (1). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Tiden er inde til et tættere, strategisk partnerskab mellem EU og USA: EØSU bemærker, at det lige nu — på grund af det uventede væld af kriser, der i øjeblikket ryster verden — er et afgørende øjeblik for verdens førende økonomier — EU og USA sammen med andre ligesindede demokratiske stater med åbne og regelbaserede markedsøkonomier — til at uddybe deres politiske og økonomiske samarbejde for at beskytte vores universelle værdier og styrke velstanden, demokratiet og retsstaten, sikkerheden og menneskerettighederne. Nu er fred blevet en absolut prioritet i den internationale politik. Samtidig bør vi ikke længere tolerere stater, der handler i strid med den internationale orden eller snylter på den internationale handel. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Handlens og teknologiens nøglerolle i geopolitik: EØSU gentager, at handel og teknologi ikke kun handler om lovgivningsmæssige spørgsmål, men at de er vigtige redskaber til at beskytte og fremme disse universelle værdier på verdensplan. EU og USA skal uddybe deres samarbejde og opnå konkrete resultater på multilateralt og bilateralt plan. Handels- og teknologirådet giver en enestående mulighed for et sådant strategisk samarbejde på højt plan om handel og teknologi, der overgår de nuværende ad hoc-samarbejdsordninger og rækker ud over valgene og skift i institutionelle forvaltninger i EU og USA. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Platform for dialog og samarbejde: Handels- og teknologirådet er ikke og bør ikke ses som et forsøg på at genoplive det transatlantiske handels- og investeringspartnerskab (TTIP), selv om der kan drages nogle nyttige erfaringer af disse mislykkede forhandlinger. Målene og procedurerne for handels- og teknologirådet må ikke sætte spørgsmålstegn ved EU-institutionerne og beslutningsprocesserne, men inddragelsen af interessenterne skal styrkes. Der må ikke stilles spørgsmålstegn ved EU-standarder, der afspejler vores værdier — især er forsigtighedsprincippet centralt i EU's tilgang til fastsættelse af standarder. EØSU er enig i, at samarbejdet om standarder også er knyttet til forskellige retlige rammer og kræver grundige analyser af tekniske spørgsmål samt en vurdering af de økonomiske, sociale og miljømæssige virkninger, som alle bør foretages fra sag til sag. Den nye principielle rammeaftale om datastrømme viser f.eks., at EU og USA kan arbejde hen imod at blive enige om følsomme spørgsmål. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Stor opbakning fra interessenterne: EØSU bemærker, at erhvervslivet og andre aktører i civilsamfundet, både i EU og USA, allerede har givet udtryk for generel støtte til handels- og teknologirådet og de ti arbejdsgruppers planlagte emneområder. De transatlantiske partnere synes at kunne se merværdien af et strategisk transatlantisk partnerskab og et tættere reguleringssamarbejde. Der er stadig unødvendige hindringer for handel, investeringer og arbejde. Desuden kan de transatlantiske partnere sammen styrke deres globale konkurrenceevne på det globale marked, hvilket går hånd i hånd med målene om bæredygtig udvikling, social retfærdighed, respekt for menneskerettighederne, høje arbejdsstandarder og høje miljøstandarder. For at opnå resultater skal begge parter imidlertid være opmærksomme på hinandens mål, tilgange og metoder for at kunne udvikle en fælles ny handelsramme. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Bedre inddragelse af interessenter efter mislykkede civilsamfundsdialoger mellem EU og USA: EØSU understreger, at en styrket dialog med civilsamfundet er et afgørende element i den transatlantiske kontekst, herunder i handels- og teknologirådet. Behovet for en fælles dialog om borgernes rettigheder, modstandsdygtighed over for desinformation, mediefrihed, klimaindsats, sociale rettigheder og forbrugerbeskyttelse og om støtte til demokrati er særlig vigtigt i denne forbindelse (2). Det transatlantiske partnerskab kan bane vejen for endnu tættere transatlantisk integration i vores økonomier, herunder en fælles ramme for handel, teknologi og investeringer. |
| --- | --- |

2.7.

3.   Særlige bemærkninger — Nøgleprioriteter for virksomheder, arbejdstagere og forbrugere

| 3.1. | EØSU mener, at handels- og teknologirådet viser, at de to største økonomier i verden er indbyrdes forbundne, og at det fungerer som et enestående forum for opbygning af et større samarbejde om handelspolitik og markedsregulering på tværs af Atlanten. EØSU mener derfor, at handels- og teknologirådet bør fokusere på visse nøgleprioriteter set ud fra erhvervslivets, arbejdstagernes og forbrugernes perspektiv. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Moderne regelbaseret multilateral handel: EU og USA skal udvise fælles ansvar og lederskab i Verdenshandelsorganisationen (WTO) og slå til lyd for en effektiv multilateral model med en progressiv handelspolitik, der tager hensyn til miljømæssige og sociale aspekter (3). Både EU og USA står over for udfordringer i form af markedsforvridninger fra lande uden markedsøkonomi, f.eks. uretfærdige og diskriminerende foranstaltninger vedrørende statsejede virksomheder, statstilskud, afgifter og skatter. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Styring af WTO-reformen: I betragtning af WTO's nøglerolle, når det gælder om at tilvejebringe en effektiv multilateral matrix for en progressiv handelsdagsorden, der dækker miljømæssige og sociale spørgsmål, bør handels- og teknologirådet fokusere på forskellige måder at forbedre WTO's multilaterale handels- og tvistbilæggelsessystem. EU og USA skal stå i spidsen for en ambitiøs WTO-reform og fremme en moderne WTO-dagsorden, nedbryde tabuer (dvs. de sociale aspekter af handel) og tackle nuværende og kommende bæredygtighedsudfordringer. Med henblik herpå opfordrer EØSU EU og USA til at etablere strategiske samarbejdsordninger med centrale handelspartnere om prioriterede multilaterale spørgsmål (4). |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Anstændigt arbejde inden for international handel (5): EØSU opfordrer EU og USA til at fremme et tættere samarbejde mellem WTO og Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) med henblik på at fremme anstændigt arbejde og anstændige arbejdsstandarder ved hjælp af handelsinstrumenter. Begge organisationer har for nylig fået ny generaldirektør, hvilket bør bidrage til at skabe nye impulser på området. EU og USA bør tage initiativ til at indlede en debat om at reformere WTO og herunder at sikre overholdelsen af de internationale arbejdsstandarder, som fastsættes og overvåges af ILO. Som et positivt eksempel og en mulighed for at understøtte denne ambitiøse nye tilgang bifalder EØSU USA's forslag om at tage fat på det globale problem med tvangsarbejde på fiskerfartøjer i de igangværende WTO-forhandlinger om fiskerisubsidier (6). De transatlantiske partnere bør yderligere bruge deres samarbejde til at arbejde for et stærkere retsgrundlag for inddragelse af ILO's grundlæggende arbejdstagerrettigheder i WTO (7). Bilaterale arbejdsmarkedsspørgsmål af fælles interesse bør omfatte komparative tilgange til kapitlerne om handel og bæredygtig udvikling og deres effektive håndhævelse i frihandelsaftaler (8). EØSU har længe efterlyst en moderniseret sanktionsbaseret håndhævelsesmetode for kapitlerne om handel og bæredygtig udvikling og bifaldt de innovative håndhævelsesinstrumenter i aftalen mellem USA, Mexico og Canada (USMCA) (9). |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Samarbejde i internationale fora: Handels- og teknologirådet kunne udgøre et forum, hvor man forbereder et styrket samarbejde om arbejds- og beskæftigelsesspørgsmål i internationale fora, navnlig i ILO og Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD). Et sådant styrket samarbejde bør omfatte fremme og håndhævelse af due diligence. Handels- og teknologirådet bør tilskynde til fælles kapacitetsopbygning, navnlig med henblik på at fremme sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen på verdensplan, og udvikle fælles projekter, f.eks. om at stille ressourcer til rådighed for arbejdstilsyn i tredjelande. Et udbytterigt samarbejdsområde ville være den forventede medtagelse af arbejdsmiljøkonventioner i ILO's grundlæggende arbejdsstandarder. Både USA og EU er dybt optagede af tvangsarbejde, og deres tilgang bør koordineres — navnlig når det gælder import af varer, der er fremstillet ved hjælp af sådanne metoder i Kina. Udbredelsen af nye former for beskæftigelse på verdensplan, navnlig platformsarbejde, der ledes af amerikanske virksomheder og EU-virksomheder, bør drøftes i handels- og teknologirådets relevante arbejdsgrupper, bl.a. med input fra arbejdsmarkedets parter. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Modstandsdygtighed og bæredygtighed i de globale forsyningskæder: Handels- og teknologirådet bør udvikle strategier for større modstandsdygtighed ved at garantere de globale forsyningskæders bæredygtighed og sikre deres korrekte funktion. EU og USA bør udpege fælles svagheder og arbejde sammen, f.eks. når det gælder tilgængeligheden af kritiske råmaterialer og produkter som halvledere. De transatlantiske partnere bør også være opmærksomme på behovet for en standardiseret strategi for energiforsyningssikkerhed, der er i fuld overensstemmelse med en ambitiøs dagsorden for bæredygtighed såsom den europæiske grønne pagt. De bør desuden overveje en fælles indsats for at forbedre relevant produktionskapacitet, investeringer og logistik. Handels- og teknologirådet bør arbejde for fælles obligatorisk due diligence i forsyningskæderne med udgangspunkt i bedste praksis med henblik på at etablere en model for globale bæredygtighedskrav i værdikæderne. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Støtte til den grønne økonomi: Handels- og teknologirådet bør fokusere på at samarbejde om klima- og miljøvenlige teknologier og politikker for retfærdig omstilling. EU og USA bør fremme en international ramme og internationale standarder for modvirkning af klimaændringer, cirkulær økonomi, bæredygtig finansiering, energibesparende teknologi, grønne og sociale standarder inden for offentlige indkøb, miljømærkning og bæredygtighedsrapportering. Desuden bør de transatlantiske partnere arbejde for en multilateral ramme for handelsliberalisering af miljøvenlige varer under de nuværende initiativer, dvs. aftalen om miljøvenlige varer, drøftelserne om handels- og miljømæssig bæredygtighed og den uformelle dialog om plastforurening. Handels- og teknologirådet bør fokusere på effektive og koordinerede CO2-grænsetilpasningsmekanismer med henblik på at skabe en model for en global ramme og undgå handelskonflikter mellem EU og USA. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Digitalisering og nye økonomier: Handels- og teknologirådet bør fokusere på at samarbejde om teknologistandarder, forskning og politikker inden for kunstig intelligens (AI), tingenes internet, 6G samt batteri-, kvante- og blockchainteknologier. Rammen bør fremme innovation og standardisering, men skal omfatte vigtige underliggende politiske overvejelser. Når det gælder nye teknologiområder som f.eks. kunstig intelligens, er der ofte også et arbejdspladsaspekt, der kræver robuste AI- og datastrategier, og som først og fremmest giver en europæisk retlig og kompetencegivende ramme baseret på menneskerettigheder og derfor omfatter etiske regler, arbejdstager- og fagforeningsrettigheder. Selv om det ikke er muligt at have nøjagtig de samme regler på begge sider af Atlanten, bør målet være, at rammerne kan fungere sammen. Det er desuden nødvendigt at præcisere de fælles lovgivningsmæssige krav til klimaneutrale teknologier, bioteknologi og sundhedsteknologi. EU og USA bør fremme værdibaserede principper for internationale standarder for at bevare det globale lederskab på disse nye økonomiske områder. Handels- og teknologirådet bør desuden styrke modstandsdygtigheden i vores demokratiske samfund med det formål at forebygge målrettede desinformationskampagner, der styres af kunstig intelligens. Dette kan ske ved hjælp af mere sikker informations- og kommunikationsteknologi for at bekæmpe statsstøttede cyberangreb. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Databeskyttelse & privatlivets fred: Handels- og teknologirådet bør fokusere på at samarbejde om at sikre, at deling af digital teknologi og data mellem USA og EU i fremtiden giver mulighed for et åbent internationalt økosystem for forskning, udvikling og innovation af den mest avancerede teknologi til gavn for kunder og offentligheden verden over. Samtidig skal deres grundlæggende ret til databeskyttelse sikres, og det politiske rum for adgang til og kontrol med offentlige data og muligheden for at regulere digitale multinationale selskaber opretholdes. Desuden bør EU og USA hurtigt fastsætte en ny ramme for dataoverførsler for at håndtere de problemer, der har ført til, at privatlivsskjoldet er blevet ugyldigt, og for at værne om de fælles værdier for privatlivets fred og sikkerhed. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Eksportkontrol: Handels- og teknologirådet bør arbejde på nye og grundlæggende teknologier, der sikrer den centrale rolle for multilaterale eksportkontrolordninger, da disse er meget relevante for både EU og USA, når det gælder om at fremme demokrati, menneskerettigheder og et åbent samfund med markedsøkonomi. Eksempelvis kræver effektive handelssanktioner en effektiv eksportkontrol over for stater, der misbruger handel og teknologi og underminerer fred, sikkerhed og menneskerettigheder. EU og USA bør arbejde sammen om at opbygge alliancer med ligesindede partnere for at tackle udfordringerne og sikre lige konkurrencevilkår. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Standardisering: Handels- og teknologirådet bør fokusere på samarbejde mellem standardiseringsorganerne og det begrænsede princip for gensidig anerkendelse. USA's og EU's standardiseringssystemer er forskellige. Princippet om, at der for hvert produkt gælder én standard, der anerkendes overalt, er en af søjlerne i EU's indre marked, mens det ikke findes i USA. Når en ny standard vedtages i Europa, trækkes nationale standarder, der er i konflikt med den nye standard, tilbage. I USA findes der forskellige standarder på markedet, hvilket gør det svært for SMV'er at forstå, hvilken standard der bedst passer til deres produktsortiment. Der er ofte tale om små virksomheder med begrænsede ressourcer, men med et højt specialiseringsniveau på et nichemarked, som udgør grundlaget for deres konkurrencedygtighed. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | SMV'er: Reguleringssamarbejde inden for rammerne af handels- og teknologirådet kan spille en vigtig i forhold til at lette handel og investeringer og forbedre især små virksomheders konkurrenceevne. Navnlig små og mellemstore virksomheder (SMV'er) forventer, at der åbner sig nye muligheder, eftersom de ikke som de store virksomheder råder over de fornødne ressourcer til at operere i to miljøer med forskellige lovgivninger på begge siden af Atlanten. Samtidig vil større kompatibilitet mellem reguleringsordninger give store virksomheder mulighed for at udnytte stordriftsfordele mellem EU og USA (10). |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | Fødevarer og landbrug: EØSU mener, at det er vigtigt, at EU og USA ud over handels- og teknologirådets arbejde har oprettet den nye transatlantiske samarbejdsplatform for landbrug, der skal tage de globale udfordringer i form af bæredygtighed, klimaændringer og fødevaresikkerhed op. Internationalt samarbejde om at tackle klimaændringerne og fremme bæredygtighed er afgørende for at imødegå den barske og vanskelige fremtid, der venter os som globalt samfund. Krigen i Ukraine og dens umiddelbare indvirkning på den globale fødevareforsyning har bidraget til denne udfordring. Klimaændringerne påvirker allerede landmændenes levebrød på grundlæggende og omfattende måder, fra ekstreme vejrudsving til alvorlig tørke, fra oversvømmelser til skovbrande og andre katastrofale hændelser, der truer vores byer og samfund. EU og USA må vise, at de kan tage udfordringen op. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | Forbrugere: Som led i handels-og teknologirådets arbejde er det vigtigt at indføre beskyttelsesforanstaltninger for at sikre, at processen med reguleringssamarbejdet ikke bruges til at underminere sociale, arbejdsmæssige, forbrugerrelaterede og miljømæssige standarder. Den bør i stedet sigte mod at harmonisere og forbedre dem. Hvis disse betingelser opfyldes, vil fordelene ikke kun være af økonomisk karakter, de vil måske også kunne lette tilsynsmyndighedernes opgave ved at opfylde mål for den offentlige politik. Desuden kan det transatlantiske samarbejde udvikles, ved at man udveksler analyser, systemer for tidlig varsling mod skadelige produkter og tjenesteydelser fra tredjelande og fører dialog om bedre håndhævelse af lovgivningen. Når man går væk fra den obligatoriske konvergens, som det transatlantiske handels- og investeringspartnerskab formelt efterstræbte, er EU og USA nødt til at få denne nye frivillige samarbejdsdagsorden til at fungere for at hjælpe borgerne med at tackle de nye udfordringer i denne vanskelige tid. |
| --- | --- |

3.14.

4.   Håndtering af problemstillinger og nødvendige garantier

| 4.1. | Handels- og teknologirådet er den bedste mulighed for at vise, at EU og USA kan tage konkrete skridt til at skabe et reelt samarbejde om handel og teknologi, og at deres forbindelser er baseret på et meningsfuldt partnerskab. Der er dog visse alvorlige problemer, som handels- og teknologirådet er nødt til at håndtere, hvis det skal blive en succes:






  — | et stærkt strategisk engagement fra både EU's og USA's side |
| --- | --- | --- |

4.1.

—

et stærkt strategisk engagement fra både EU's og USA's side

| — | en klar fælles vision for målene og processerne for handels- og teknologirådet |
| --- | --- |

—

en klar fælles vision for målene og processerne for handels- og teknologirådet

| — | behovet for at skabe merværdi gennem samarbejde og positive og konkrete resultater |
| --- | --- |

—

behovet for at skabe merværdi gennem samarbejde og positive og konkrete resultater

| — | behovet for at iværksætte en række tiltag med henblik på at udvikle fælles tilgange til fælles standarder |
| --- | --- |

—

behovet for at iværksætte en række tiltag med henblik på at udvikle fælles tilgange til fælles standarder

| — | behovet for at etablere en klar procedure for at løse specifikke tekniske spørgsmål |
| --- | --- |

—

behovet for at etablere en klar procedure for at løse specifikke tekniske spørgsmål

| — | opbygning af effektive mekanismer til opsøgende arbejde med henblik på politisk beslutningstagning både i EU og USA |
| --- | --- |

—

opbygning af effektive mekanismer til opsøgende arbejde med henblik på politisk beslutningstagning både i EU og USA

| — | opbygning af en aktiv og struktureret procedure for interessentdeltagelse sammen med erhvervslivet, fagforeninger og andre interessenter i civilsamfundet |
| --- | --- |

—

opbygning af en aktiv og struktureret procedure for interessentdeltagelse sammen med erhvervslivet, fagforeninger og andre interessenter i civilsamfundet

| — | opbygning af en smidig koordinering, sammenhæng og en holistisk tilgang til hele arbejdsprocessen samt videreførelse af erfaringerne fra TTIP-forhandlingerne og tidligere bilaterale aktiviteter om processer, gennemsigtighed og outreacharbejde |
| --- | --- |

—

opbygning af en smidig koordinering, sammenhæng og en holistisk tilgang til hele arbejdsprocessen samt videreførelse af erfaringerne fra TTIP-forhandlingerne og tidligere bilaterale aktiviteter om processer, gennemsigtighed og outreacharbejde

| — | ansvar for at følge med i processen på et velinformeret grundlag, som civilsamfundet på begge sider af Atlanten bør påtage sig. |
| --- | --- |

—

ansvar for at følge med i processen på et velinformeret grundlag, som civilsamfundet på begge sider af Atlanten bør påtage sig.

| 4.2. | Bevarelsen af EU's stærke samfundsinteresser i det transatlantiske reguleringssamarbejde har altid været af afgørende betydning for EØSU. Udvalget understreger endnu en gang på det kraftigste, at sikringen af de eksisterende høje standarder er et grundlæggende krav. Ud over målet om at forbedre handelsmulighederne bør reguleringssamarbejdet også forbedre sikkerheden, sundheden og den økonomiske og sociale velfærd for borgerne på begge sider af Atlanten. EØSU efterlyser yderligere forsikringer om, at f.eks. EU's fødevarelovgivning ikke vil blive ændret, og at EU vil bevare sine restriktioner med hensyn til hormoner, vækstfremmere og genetisk modificerede organismer (11). |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | EØSU opfordrer Kommissionen til inden for rammerne af handels- og teknologirådet at tage fat på ubalancen i demokratiet på arbejdsmarkedet og dens indvirkning på de lige konkurrencevilkår i samhandelen. EØSU gentager, at USA kun har ratificeret to ud af de otte grundlæggende ILO-arbejdskonventioner og navnlig mangler vigtige mulighedsskabende konventioner som konvention nr. 87 om foreningsfrihed og beskyttelse af retten til at organisere sig og nr. 98 om retten til at organisere sig og føre kollektive forhandlinger (12). |
| --- | --- |

4.3.

5.   Meningsfuld inddragelse af interessenter på grundlag af erfaringerne fra TTIP-processen

| 5.1. | EØSU understreger, at processen omkring handels- og teknologirådet bør være gennemsigtig, ansvarlig og inddrage offentlige interessegrupper på en meningsfuld måde. Den bør gå hånd i hånd med en forbedret og aktiv kommunikationspolitik om handels- og teknologirådets karakter. Vigtigst af alt skal samarbejdsdagsordenen forblive en platform for information og udveksling af god praksis, ikke et automatisk redskab til at påvirke hinandens lovgivnings- og beslutningsprocesser eller forhindre hinanden i at skabe bedre beskyttelsesforanstaltninger. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Interesserede parter skal have mulighed for at give input til alle ti arbejdsgrupper for at undgå en siloopdelt tilgang. Selv om arbejdsgruppen om globale handelsudfordringer har den mest tværgående karakter og udgør det vigtigste forum for drøftelser om arbejdsmarkedet, opstår der relaterede spørgsmål inden for rammerne af en række andre arbejdsgrupper, navnlig i forbindelse med spørgsmål om forsyningskæder, kunstig intelligens og andre nye teknologier samt databeskyttelse. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | EØSU mener, at forbrugerbeskyttelse og -velfærd skal være de overordnede mål for samarbejdet. Dialoger inden for rammerne af handels- og teknologirådet skal være gennemsigtige for interessenterne. Relevante tilsynsmyndigheder og sektorspecialister skal spille en ledende rolle i udviklingen af reguleringssamarbejdet. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Ud over målrettede civilsamfundsdialogmøder bør der planlægges forberedende møder og debriefinger af interessenter før og efter møderne i handels- og teknologirådet. Den tidligere rådgivende gruppe for TTIP, der blev nedsat af Generaldirektoratet for Handel, var et værdifuldt eksempel på høring af interessenter, som EØSU burde have været inddraget i. Det var også et forum, hvor medlemsorganisationerne kunne få en bedre forståelse af de udfordringer og muligheder, som handelen indebærer for de forskellige interesser, som andre repræsenterede. Det har været med til at bygge bro mellem de forskellige organisationer. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | I den forbindelse udtrykker EØSU endnu en gang sin beklagelse over, at ekspertgruppen om handelsaftaler ikke fik forlænget sit mandat, da gruppen var et meget positivt skridt for Kommissionens strategi om at forbedre inddragelsen af civilsamfundet i handelspolitikken og øge gennemsigtigheden. Gruppen var også den logiske videreførelse af TTIP's rådgivende gruppe. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | EØSU har tidligere givet udtryk for sin støtte til de transatlantiske dialoger for virksomheder og forbrugere og opfordret til anerkendelse af en tilsvarende transatlantisk arbejdsmarkedsdialog. |
| --- | --- |

5.6.

Bruxelles, den 14. juli 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 152 af 6.4.2022, s. 56.

1

(2)  EUT C 152 af 6.4.2022, s. 56.

2

(3)  EUT C 152 af 6.4.2022, s. 56.

3

(4)  EUT C 374 af 16.9.2021, s. 73.

4

(5)  EØSU fremsatte konkrete anbefalinger i EUT C 429 af 11.12.2020, s. 197, SOC/727: Anstændigt arbejde i hele verden af ordfører Maria del Carmen Barrera Chamorro, vedtaget i september 2022.

5

Anstændigt arbejde i hele verden

(6)  EUT C 374 af 16.9.2021, s. 73.

6

(7)  Dette kunne gøres ved at overveje at indføre en fortolkningsudtalelse i artikel IX, stk. 2, i WTO-aftalen, som beskriver, hvordan undtagelser vedrørende »offentlig moral« skal fortolkes (artikel XX i GATT 1994 og artikel XIV i GATS), og som omfatter ILO's grundlæggende arbejdstagerrettigheder og skitserer den mulige rolle, som ILO's afgørelser kan spille i enhver retssag om dette spørgsmål.

7

(8)  Et godt eksempel er EU's Comparative Analysis of Trade and Sustainable Development Provisions in Free Trade Agreements, LSE, februar 2022, navnlig med hensyn til mekanismen for hurtig reaktion i aftalen mellem USA og Mexico og Canada (USMCA), https://www.lse.ac.uk/business/consulting/assets/documents/TSD-Final-Report-Feb-2022.pdf .

8

Comparative Analysis of Trade and Sustainable Development Provisions in Free Trade Agreements

(9)  EUT C 105 af 4.3.2022, s. 40.

9

(10)  EUT C 487 af 28.12.2016, s. 30.

10

(11)  EUT C 487 af 28.12.2016, s. 30.

11

(12)  Yderligere ikkeratificerede grundlæggende arbejdskonventioner er konvention nr. 29 om tvangsarbejde, nr. 100 om ligeløn, nr. 111 om forskelsbehandling (beskæftigelse og erhverv) og nr. 138 om børnearbejde.

12

---

| 22.11.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/44 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/44

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ungdomspolitik på Vestbalkan som led i innovationsdagsordenen for Vestbalkan

(Initiativudtalelse)

(2022/C 443/06)

| Ordfører: | Ionuț SIBIAN |
| --- | --- |
| Medordfører: | Andrej ZORKO |

Ordfører:

Ionuț SIBIAN

Medordfører:

Andrej ZORKO

| Plenarforsamlingens beslutning | 20.1.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Eksterne Forbindelser |
| Vedtaget i sektionen | 9.6.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 13.7.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 571 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 165/2/1 |

Plenarforsamlingens beslutning

20.1.2022

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Eksterne Forbindelser

Vedtaget i sektionen

9.6.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

13.7.2022

Plenarforsamling nr.

571

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

165/2/1

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) anerkender fremskridtene inden for udviklingen af fornuftige ungdomspolitiske rammer og opfordrer regeringerne i partnerlandene på Vestbalkan til at investere yderligere i evidensbaserede ungdomspolitikker, som tager hånd om udfordringerne inden for ungdomsudvikling. EØSU mener, at det — for at sikre en vellykket bæredygtig udvikling i lokalsamfundene — er afgørende, at udviklingen af institutioner, programmer og politikker tager udgangspunkt i de unges syn på menneskelig udvikling. EØSU er desuden overbevist om, at tilstrækkelige og gennemsigtige budgetbevillinger til ungdomspolitisk udvikling er en forudsætning for at fremme positive forandringer og forbedre situationen for de unge. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU opfordrer de nationale regeringer på Vestbalkan til at følge EU's centrale ungdomspolitiske dokumenter, fremme udviklingen af nationale ungdomspolitikker og sikre, at unge kan deltage i udformningen af politikker. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU mener, at systematisk indsamling af data af høj kvalitet, som tager højde for ungdomsaspektet, er en forudsætning for politikker og støtteforanstaltninger vedtaget på et informeret grundlag for unge, især sårbare grupper. Især bør systemet for indsamling og behandling af data vedrørende den sociale dimension af unges deltagelse forbedres væsentligt (1). |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Med hensyn til bekæmpelse af fattigdom og forbedring af kvaliteten af uddannelse mener EØSU, at det er vigtigt at inddrage arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationer for at sikre en bredere reform med henblik på at forbedre de unges sociale rettigheder og udsigter. Arbejdsmarkedets parter og andre civilsamfundsorganisationer bør spille en større rolle i dialogen om sociale og økonomiske reformer. Direkte støtte fra EU skal sikre, at der tages hensyn til arbejdsmarkedsparternes og civilsamfundsorganisationernes holdninger. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU opfordrer til en styrkelse af EU's programmer og regionale strukturer med henblik på at nå ud til flere unge på Vestbalkan ved at give dem muligheder for uddannelse, mobilitet, frivilligt arbejde og beskæftigelse. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU opfordrer til øget fokus på erhvervsuddannelse ved at kombinere lærlingeordninger med akademisk undervisning på gymnasie- og universitetsniveau. EØSU mener, at tæt samarbejde mellem politiske beslutningstagere på uddannelses- og erhvervsuddannelsesområdet og erhvervslivet skal fremmes, og at der bør fokuseres mere på færdigheder end på kvalifikationer. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU bifalder meddelelsen om en økonomisk plan og investeringsplan for Vestbalkan, hvori Kommissionen opfordrer til forbedring af arbejdsmarkedsdeltagelsen, især blandt unge og kvinder, ugunstigt stillede grupper og minoriteter, navnlig romaer. Gennemførelsen af planen bør maksimere fordelene for de unge. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU opfordrer til, at ungdomsgarantien gennemføres på Vestbalkan i overensstemmelse med Rådets henstilling om styrkelse af ungdomsgarantien (2). |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Med henblik på gennemførelse af en ungdomsgaranti på Vestbalkan opfordrer EØSU til at øge kapaciteten i de offentlige arbejdsformidlinger og deres personale i landene i regionerne. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU henleder opmærksomheden på betydningen af samarbejde mellem de forskellige partnere, hvis problemerne med ungdomsarbejdsløshed skal løses. Der bør etableres partnerskaber på tværs af alle forvaltningsniveauer, mellem udbydere af tjenesteydelser inden for ungdomsgarantien og relevante interessenter, såsom arbejdsmarkedets parter, uddannelses- og erhvervsuddannelsesinstitutioner, ungdomsorganisationer og andre civilsamfundsorganisationer. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU mener, at der bør sættes fokus på og ydes støtte til kapacitetsopbygning blandt arbejdsmarkedets parter og udviklingen af social dialog og kollektive forhandlinger for at modvirke usikre ansættelsesforhold og forbedre jobkvaliteten. EØSU opfordrer også arbejdsmarkedets parter på Vestbalkan til både på nationalt plan og sektorplan aktivt at inddrage unge i alle deres aktiviteter, herunder de kollektive overenskomstforhandlinger. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | I lyset af de muligheder, som det europæiske ungdomsår 2022 giver, er EØSU overbevist om, at tilgangen med at tage hånd om de udfordringer, som unge står over for, og bringe Europa tættere på de unge ikke kun bør være forbeholdt unge i EU. Den bør også finde anvendelse på unge fra alle landene på Vestbalkan. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | EØSU opfordrer EU og vores partnere fra Vestbalkan til i tråd med EU-strategien for unge at indføre et redskab til konsekvensanalyse for unge, den såkaldte ungdomstest. Denne ungdomstest vil sikre, at der tages hensyn til de unge i den politiske beslutningsproces, og den vil gøre det muligt at skabe mere målrettede politikker og identificere eventuelle afbødende foranstaltninger, der er nødvendige for at undgå negative konsekvenser for de unge. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | EØSU mener, at regeringerne i partnerlandene på Vestbalkan bør gøre en indsats for at gøre regionalt samarbejde til en politisk prioritet. Unionen bør, når den støtter denne omstilling og fremmer regionalt samarbejde som en politisk prioritet, støtte Vestbalkan i bestræbelserne på at identificere centrale områder og veje til at fremme forandringer for borgerne i alle lande på Vestbalkan, navnlig for de unge. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | Konklusionerne fra topmødet mellem EU og Vestbalkan i Berlin i 2021 som led i Berlinprocessen (3) fremhæver behovet for at styrke ungdomsorganisationer og -netværk. EØSU opfordrer Kommissionen til yderligere at undersøge metoder til at støtte relevante ungdomsstrukturer, f.eks. nationale ungdomsråd og ungdomsparaplyorganisationer på Vestbalkan, på regionalt niveau, og dermed give mulighed for ungdomspolitisk dialog. |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | EØSU mener, at der skal gøres en større indsats for at styrke de unges politiske uddannelse og repræsentation, både gennem almindelig politik og gennem ungdomsstrukturer, f.eks. nationale, lokale eller kommunale ungdomsråd. EØSU opfordrer derfor EU-institutionerne til at støtte Vestbalkan yderligere i bestræbelserne på at øge de unges deltagelse. |
| --- | --- |

1.16.

| 1.17. | EØSU glæder sig over, at innovationsdagsordenen for Vestbalkan omfatter yderligere tiltag til at støtte deres deltagelse i alle EU's programmer inden for forskning, innovation, uddannelse, kultur, ungdom og sport. I lyset af den positive sammenhæng mellem mobilitet med henblik på uddannelse eller erhvervsuddannelse og unges deltagelse i samfundet og i politik kan en yderligere indsats i denne henseende sikre øget deltagelse og engagement blandt unge. |
| --- | --- |

1.17.

| 1.18. | EØSU gentager, at unge har stor betydning for Vestbalkans fremtid, og at det derfor er vigtigt at træffe konkrete foranstaltninger til at gøre regionen til et sted med fremtidsudsigter og muligheder for unge, som får dem til at blive og trives (4). Det er yderst vigtigt at sikre rettidig inddragelse af unge i udformningen og gennemførelsen af sociale og politiske forandringer. |
| --- | --- |

1.18.

2.   Indledning

| 2.1. | Ifølge Eurostat (5) er der i alt omkring 3,6 mio. unge på Vestbalkan, som udgør omkring 21 % af den samlede befolkning. Kosovo (*1) har den højeste andel unge (26,29 % af den samlede befolkning), fulgt af Albanien (23,4 %), Bosnien-Hercegovina (20,37 %), Nordmakedonien (20,32 %), Montenegro (19,49 %) og Serbien (16,8 %). Forholdet mellem mænd og kvinder blandt unge er omtrent det samme i alle partnerlandene på Vestbalkan, hvor der er en lidt større andel mænd blandt unge — 51,16 % af de unge er mænd, og 48,84 % er kvinder på Vestbalkan (6). |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Partnerlandene på Vestbalkan har gjort væsentlige fremskridt i bestræbelserne på at etablere og konsolidere deres ungdomspolitiske rammer yderligere ved at vedtage relevante love, strategier og handlingsplaner. Der er dog endnu ikke udviklet et fuldt ud funktionelt ungdomssystem, som sikrer, at unge effektivt får indflydelse på og engagerer sig og deltager i beslutningsprocessen. Der er flere svagheder — fra bredere politiske problemer og manglende vilje til at prioritere unge som en interinstitutionel politik på tværs af sektorer til meget specifikke vanskeligheder inden for den systematiske overvågning og evaluering af udviklingen og gennemførelsen af ungdomspolitikken, dataindsamling og offentliggørelse (7). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Hvis unges trivsel skal fremmes, bør der også sættes fokus på at beskytte børns rettigheder. Bæredygtige politiske foranstaltninger i denne henseende fremmer børns trivsel og fremmer desuden en fornuftig overgang til ungdom og tidligt voksenliv. |
| --- | --- |

2.3.

3.   Udvikling af menneskelig kapital

| 3.1. | Uddannelsesniveauet og uddannelsernes relevans er afgørende for unges beskæftigelsesmuligheder, karriereudvikling og sociale integration i samfundet. Der er dog stadig mangler i uddannelsessystemet med hensyn til at opfylde alle studerendes behov og give unge dimittender relevante kvalifikationer. Utilstrækkelig eller ineffektiv sammenhæng med andre politikområder, såsom beskæftigelse, økonomi, sociale tjenester og social beskyttelse, gør, at mange børn og unge risikerer at forlade skolen for tidligt eller at opleve social udstødelse og fattigdom (8). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | For at opbygge en dynamisk økonomi er det nødvendigt, at Vestbalkan investerer i viden og udvikling af unges kvalifikationer. Reformer af uddannelsessystemet er afgørende for at fremme udvikling (9). Landene på Vestbalkan skal stadig gøre en indsats for at forbedre deres præstationer og sikre, at unge erhverver grundlæggende færdigheder, og de skal indhente efterslæbet i forhold til EU. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Udvandring fra Vestbalkan har været et problem længe og skyldes økonomiske, sociale og institutionelle problemer, der truer regionens udviklingsmuligheder. Udvandringen vil sandsynligvis fortsætte i det meste af regionen i den umiddelbare fremtid, men det bør ikke hindre vedtagelsen af passende politikker til at fastholde de unge i området. Folk vælger at flytte af mange forskellige årsager, men ofte som følge af vanskeligheder med at opnå høj livskvalitet for dem selv og deres familie, hvis de bliver i regionen. Hjerneflugt reducerer regionens menneskelige kapital, som er nødvendig for økonomisk vækst, mens den eksisterende sociale infrastruktur ikke formår at forbedre levevilkårene for dem, der bliver i regionen. Der skal også træffes passende foranstaltninger på national plan for at vende »hjerneflugten« til »hjernemobilitet«. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Udvandring er stadig en central problematik for de fleste lande på Vestbalkan, eftersom den påvirker de økonomiske, sociale og politiske udsigter for en region, der stadig i økonomisk henseende er bagud i forhold til EU. Det er svært at opgøre det nøjagtige samlede antal personer, der har forladt regionen. Data (10) viser, at folk stadig forlader regionen. I perioden 2012-2018 forlod gennemsnitligt 155 000 personer om året regionen til fordel for et OECD-land. Alene i 2018 lå tallet på 175 000 (11). |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Ud over udsigten til en bedre økonomi i udlandet har undersøgelser også fremhævet den vigtige rolle, som troværdige offentlige institutioner af høj kvalitet spiller som motiverende faktor for udvandring. En IMF-analyse (12) (2016) viste, at mens alle typer migranter søgte bedre økonomiske muligheder i udlandet, blev mere højtuddannede personer også motiveret til at flytte som følge af den institutionelle kvalitet i hjemlandet (korruption og nepotisme i forbindelse med jobsøgning), og mere lavtuddannede personer blev også tiltrukket af de mere omfattende og mere pålidelige systemer for sociale ydelser i udlandet (13). Et højt korruptionsniveau i regionen er afgørende for migrantstrømmene ud af landene, som forværres af det forhold, at 63 % af borgerne i regionen ikke har tillid til retsvæsenet og lovgivningsmyndigheden (14). |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Unge i regionen har et stort ønske om at flytte til udlandet for at få bedre muligheder, hvilket bevirker, at der er en stor andel af unge i de samlede udvandringstal. I Bosnien-Hercegovina, Nordmakedonien og Albanien ønsker 50 % af de unge eksempelvis at bo og arbejde i udlandet i en periode på over 20 år, hvilket indikerer et potentielt betydeligt tab på lang sigt for regionens demokratiske og økonomiske fremtid (15). Det store antal unge, der flytter væk fra Vestbalkan, skyldes især de unges manglende mulighed for at få en uddannelse af høj kvalitet (og de begrænsede økonomiske muligheder efter færdiggjort uddannelse), som får mange til at søge uddannelsesmuligheder i udlandet. I 2018 tog 6 % af de studerende i universitetsalderen i regionen deres uddannelse i udlandet (EU-gennemsnittet lå på 3 %). |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Vestbalkans sociale infrastruktur fremmer ikke i tilstrækkelig grad regionens evne til at udvikle og opretholde en robust menneskelig kapital, især i forbindelse med udstrømningen af menneskelig kapital i form af hjerneflugt. De fleste landes uddannelsessektorer mangler finansiering og ressourcer, hvilket fører til suboptimal adgang til uddannelse og suboptimale uddannelsesresultater. De utilstrækkelige uddannelsesresultater gør, at man ikke opnår de nødvendige kvalifikationer, som de fremtidige generationer har brug for, hvis de skal opfylde de eksisterende virksomheders behov og bidrage til udviklingen af nye virksomheder. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Optimering af værdien af den menneskelige kapital er afgørende for at øge konkurrenceevnen og bekæmpe arbejdsløshed. I dag har arbejdsstyrken brug for en række færdigheder, der kan overføres, tilpasningsevne og iværksætterånd, og den skal have tilstrækkelig social sikring. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | De nuværende uddannelsessystemer og pensa skal reformeres og styrke den unge generations beskæftigelsesegnethed ved at fremme erhvervsuddannelse, digital uddannelse og iværksætterfag. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | De unges iværksætterkapacitet bør fremmes. De politiske beslutningstagere bør sikre et gunstigt miljø for, at unge kan starte deres egen virksomhed og blive iværksættere, og støtte og sikre lettere adgang til finansiering for nystartede virksomheder. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | I en verden i rivende udvikling er det afgørende at bekæmpe klimaændringer og udvikle nye forretningsmodeller, forsknings- og innovationskapacitet og nye teknologiske løsninger med henblik på den grønne omstilling. I denne henseende er det vigtigt at øge antallet af unge, især unge kvinder, med færdigheder inden for STEM-fag (naturvidenskab, teknologi, ingeniørvirksomhed og matematik) og digitale færdigheder. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Den grønne omstilling transformerer eksisterende job, ødelægger visse typer job og skaber nye job, der kræver nye grønne og digitale færdigheder. Uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemet skal tilpasses til den voksende efterspørgsel efter nye kvalifikationer. Uddannelses- og erhvervsuddannelsesprogrammer bør tilpasses til virksomhedernes skiftende behov og den dobbelte grønne/digitale omstilling. |
| --- | --- |

3.12.

4.   Udfordringer for ungdomsbeskæftigelsen på Vestbalkan

| 4.1. | De vigtigste udfordringer i politikken vedrørende ungdomsarbejdsløshed i regionen er: koordinering mellem interessenter på forskellige forvaltningsniveauer og inden for forskellige politiske områder (beskæftigelse, uddannelse, boliger, sundhedstjenester), svagheder med hensyn til kvaliteten af uddannelsessystemer og mangler med hensyn til undervisning i de færdigheder, der er nødvendige på arbejdsmarkedet, manglende effektivitet i jobsøgningsprocessen, som fører til manglende overensstemmelse mellem efterspurgte og udbudte kvalifikationer og langvarige overgange mellem skole/universitet og arbejde, udbredelsen af usikre ansættelsesforhold i visse sektorer, det begrænsede udbud af job for unge, manglende børnepasningsfaciliteter til fremme af kvinders tilbagevenden til arbejdsmarkedet og det høje niveau af uformel beskæftigelse. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Unge på Vestbalkan er ugunstigt stillet på arbejdsmarkedet i regionen. I 2020 lå beskæftigelsen for aldersgruppen 15-24 år på under 27 % i hele Vestbalkan, mens ungdomsarbejdsløsheden for aldersgruppen 15-24 år lå på over 26 % (sammenlignet med blot 16,8 % i EU-27 for samme aldersgruppe) og på næsten 50 % i Kosovo (16). |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Andelen af unge, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse (NEET), for aldersgruppen 15-24 år ligger gennemsnitligt på 23,7 % på Vestbalkan, fra 15,9 % i Serbien til 37,4 % i Kosovo. Til sammenligning ligger den på blot 11,1 % i EU for samme aldersgruppe (17). |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Langtidsledighed rammer næsten to tredjedele af de unge arbejdsløse i Nordmakedonien, Bosnien-Hercegovina og Kosovo og to tredjedele af de arbejdsløse unge kvinder i Montenegro. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Erhvervsfrekvensen for unge var også lavere end i EU og havde store kønsbestemte forskelle, hvilket delvist er udtryk for manglen på børnepasningsfaciliteter for unge mødre, der ønsker at komme ind på arbejdsmarkedet. De kønsbestemte forskelle kommer også til udtryk i unge kvinders beskæftigelsesfrekvens, som ligger lavere end unge mænds beskæftigelsesfrekvens overalt i regionen. I de lande, hvor ungdomsarbejdsløshedstallene er højest (Bosnien-Hercegovina, Kosovo, Nordmakedonien og Serbien), er ungdomsarbejdsløsheden blandt kvinder højere end blandt mænd. I Albanien og Montenegro ligger ungdomsarbejdsløshedstallene derimod lavere for kvinder end for mænd, som det også er tilfældet i EU. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Unge befinder sig i en usikker situation på arbejdsmarkedet. Der er i alle økonomier i regionen en højere andel af unge i midlertidige ansættelsesforhold end i EU, især i Kosovo og Montenegro, hvor over tre fjerdedele af unge i arbejde har denne type kontrakt, mens det er tilfældet for over halvdelen i Serbien. Usikre ansættelsesforhold som disse kan påvirke arbejdstagerens trivsel og økonomiernes produktivitet i negativ retning. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Det bør prioriteres at opfylde de unges behov, ikke mindst i lyset af det høje antal personer, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse. Behovet for foranstaltninger baseret på EU's ungdomsgaranti skal fremhæves, så meget desto mere i krisetider. Det vil bidrage til at give unge mulighed for beskæftigelse, videreuddannelse, lærlingepladser eller praktikophold og dermed sikre løsninger og udsigter for unge og bidrage til at bekæmpe hjerneflugt. |
| --- | --- |

4.7.

5.   Unge på Vestbalkan som vigtigt drivkraft bag regionalt samarbejde og fremme af europæisk integration

| 5.1. | Velstanden og konvergensen med EU bør bygge på principperne om inklusivitet, tillid og samarbejde. EØSU påpeger, at regeringerne på Vestbalkan ved at stræbe efter reformer og gennemførelse af investeringsplaner med EU som drivkraft har forpligtet sig til de europæiske kerneværdier demokrati, retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder samt forsoning (18). |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | EØSU er enig i, at regionalt samarbejde på Vestbalkan er afgørende for udvidelsesprocessen og bør styrkes yderligere for at fremme omstilling. Et troværdigt tiltrædelsesperspektiv er den vigtigste tilskyndende faktor og drivkraft bag omstilling i regionen. Det er et vigtigt redskab til fremme af demokrati, retssikkerhed og respekt for de grundlæggende rettigheder, som også er de vigtigste drivkræfter for økonomisk integration og et væsentligt grundlag for fremme af regional forsoning og stabilitet (19). |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | EØSU anerkender, at der er iværksat flere vigtige europæiske og regionale initiativer i de seneste år, navnlig for Vestbalkan, for at bringe regionen tættere på EU, men også for at styrke samarbejdet mellem unge. EU er fortsat regionens vigtigste strategiske partner og yder finansiering og støtte via forskellige programmer (IPA, Erasmus+ osv.). Derudover blev det regionale kontor for ungdomssamarbejde (RYCO), som bygger på det vellykkede fransk-tyske ungdomskontor, lanceret i 2016 for at fremme en ånd af forsoning og samarbejde mellem de unge i regionen ved hjælp af ungdomsudvekslingsprogrammer. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | RYCO spiller en vigtig rolle i at øge samarbejdet og forsoningen mellem unge på Vestbalkan. EU's støtte til at strømline det regionale samarbejde mellem unge, som et vigtigt element i opnåelsen af fred og stabilitet i regionen, har været afgørende. De unges rolle i at sikre fremskridt i regionen bør ikke kun styrkes gennem RYCO's indsats. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Den europæiske ungdomshovedstad er en titel, der tildeles af Det Europæiske Ungdomsforum. Titlen skal give unge indflydelse, fremme de unges deltagelse og styrke den europæiske identitet i byerne. I 2022 er den europæiske ungdomshovedstad Tirana. Under sloganet »Activate Youth« er det primære mål med titlen at tilskynde til aktiv deltagelse med fokus på de unges behov, nu og i fremtiden. Programmet omfatter aktiviteter, som skal fremme frivilligt arbejde, give ungdomsorganisationerne indflydelse og skabe netværk og samspil mellem unge fra hele Europa. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Stærkere samarbejde og gensidige læringsaktiviteter arrangeret af EU-institutioner og ungdomspolitiske interessenter på Vestbalkan i fællesskab bør fremme den vellykkede gennemførelse af innovationsdagsordenen for Vestbalkan yderligere. |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | Indsatsen for at inddrage Vestbalkan i EU's ungdomsprogrammer bør koordineres med RYCO's igangværende programmer. EØSU opfordrer Kommissionen til at bistå Vestbalkan i at undersøge metoder til at etablere nye intraregionale mobilitetsordninger. |
| --- | --- |

5.7.

6.   En stærkere stemme til de unge fra Vestbalkan

| 6.1. | EU's politiske dagsorden med hensyn til innovationsdagsordenen for Vestbalkan er at fremme evidensbaseret politisk beslutningstagning (20). Pålidelige og gennemsigtige statistikker er et stort ønske fra EU til alle landene i førtiltrædelsesfasen (21). |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | EU-strategien for unge for 2019-2027 har til formål at fremme alle unges inklusive demokratiske deltagelse i de demokratiske processer og samfundet, inddrage dem aktivt, fremme unges repræsentation på lokalt, regionalt og nationalt niveau og undersøge og fremme brugen af innovative og alternative former for demokratisk deltagelse, f.eks. digitale demokratiske værktøjer (22). |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | EU's ungdomsdialog er en veletableret ordning for dialog mellem unge og beslutningstagere. EØSU glæder sig over Kommissionens forslag om at tage udgangspunkt i denne ordning og indføre den i det regionale samarbejde på Vestbalkan for at sikre, at der tages højde for de unges og ungdomsorganisationernes holdninger og behov, når de ungdomspolitiske prioriteter fastlægges. Derudover bør eksisterende deltagelsesprocesser og -mekanismer på Vestbalkan, som vedrører unge, tilskyndes og fremmes. |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Ifølge Youth Participation Index (23) er unge på Vestbalkan stadig væsentligt underrepræsenterede i det politiske liv. Nye data viser, at et stort flertal (78 %) mener, at unge bør have større politisk indflydelse (24). |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | EØSU bakker i høj grad op om unges inddragelse i beslutningsprocessen vedrørende spørgsmål, som påvirker dem. Ud over den enkeltes deltagelse spiller ungdomsorganisationer en vigtig rolle i at fremme unges synspunkter på det politiske, økonomiske og sociale område. Derfor er det som understreget i forordningen om IPA III og udvidelsesmetoden nødvendigt at bemærke betydningen af finansiering og støtte til civilsamfundsorganisationer for at imødekomme unges behov. |
| --- | --- |

6.5.

| 6.6. | Samfundsøkonomisk status og uddannelse betragtes som vigtige parametre for enkeltpersoners tilbøjelighed til at stemme eller engagere sig politisk på anden vis. Statistiske analyser på regionalt niveau tegner et generelt billede af samfundsøkonomiske uligheder i de unges engagement på Vestbalkan (25). |
| --- | --- |

6.6.

Bruxelles, den 13. juli 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Youth Participation Index 2020, Ana and Vlade Divac Foundation, s. 31.

1

(2)  Rådets henstilling af 30. oktober 2020 om en bro til job — styrkelse af ungdomsgarantien og erstatning af Rådets henstilling af 22. april 2013 om oprettelsen af en ungdomsgaranti (EUT C 372 af 4.11.2020, s. 1).

2

(3)  Topmødet mellem EU og Vestbalkan som led i Berlinprocessen, Berlintopmødet i 2021, formandskabets konklusioner.

3

(4)  Endelig erklæring fra det 8. civilsamfundsforum for det vestlige Balkan.

4

(5)  Faktabladet »Basic figures on Western Balkans and Turkey, Factsheet«, 2022-udgaven.

5

(*1)  Denne betegnelse indebærer ingen stillingtagen til Kosovos status, og den er i overensstemmelse med FN's Sikkerhedsråds resolution 1244 og Den Internationale Domstols udtalelse om Kosovos uafhængighedserklæring.

*1

(6)  Det Regionale Samarbejdsråd, Mapping of Youth Policies and Identification of Existing Support and Gaps in Financing of Youth Actions in the Western Balkans
  — Comparative report, januar 2021, s. 4.

6

Mapping of Youth Policies and Identification of Existing Support and Gaps in Financing of Youth Actions in the Western Balkans

— Comparative report,

(7)  Det Regionale Samarbejdsråd, Mapping of Youth Policies and Identification of Existing Support and Gaps in Financing of Youth Actions in the Western Balkans — Comparative report, januar 2021, s. 4.

7

, Mapping of Youth Policies and Identification of Existing Support and Gaps in Financing of Youth Actions in the Western Balkans

Comparative report,

(8)  Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut (ETF), Unlocking Youth Potential in South Eastern Europe and Turkey: Skills development for labour market and social inclusion, 2020.

8

Unlocking Youth Potential in South Eastern Europe and Turkey: Skills development for labour market and social inclusion

(9)  Resultatet af OECD's program for international elevevaluering (PISA-programmet) for 2018 viser omfattende underpræstation (elever, der ikke kan klare niveau 2 på PISA-skalaen inden for læsning, matematik og naturfag) inden for vigtige færdigheder i næsten alle landene på Vestbalkan.

9

(10)  Europarådets Udviklingsbank: Social Infrastructure in the Western Balkans- Increasing the region’s economic resilience, enhancing human capital and counteracting the effects of brain drain, november 2021.

10

(11)  Nøjagtigheden af tallene for migrationsstrømmene på Vestbalkan er forbundet med forskellige problemer, der begrænser muligheden for omfattende sammenligninger mellem landene.

11

(12)  Emigration and Its Economic Impact on Eastern Europe, 2016.

12

(13)  De sociale ydelser i landene på Vestbalkan har spredt dækning, og udbetalingen af ydelser kan være forsinket.

13

(14)  Det Regionale Samarbejdsråd, Balkan Barometer 2020: Public Opinion Survey.

14

(15)  Lavric, Tomanovic, & Jusic, FES Youth Study Southeast Europe 2018/2019.

15

Youth Study Southeast Europe

(16)  Det Regionale Samarbejdsråd, Study on Youth Employment in the Western Balkans 2021.

16

Study on Youth Employment in the Western Balkans

(17)  Det Regionale Samarbejdsråd, Study on Youth Employment in the Western Balkans 2021.

17

Study on Youth Employment in the Western Balkans

(18)  REX/184 — Endelig erklæring fra det 8. civilsamfundsforum for det vestlige Balkan, s. 3.

18

(19)  EUT C 220 af 9.6.2021, s. 88.

19

(20)  En dagsorden for Vestbalkan vedrørende innovation, forskning, uddannelse, kultur, ungdom og sport.

20

(21)  Kommissionen — Kapitler i EU-retten/forhandlingskapitler.

21

(22)  Engagement, Netværk, Mobilisering: En ny EU-strategi for unge (COM(2018) 269 final).

22

(23)  Youth Participation Index 2020, Ana and Vlade Divac Foundation.

23

(24)  FES (2019), Jusic, Political alienation of a precarious generation, s. 5.

24

Political alienation of a precarious generation,

(25)  FES (2019), Jusic, Political alienation of a precarious generation, s. 5.

25

Political alienation of a precarious generation,

---

| 22.11.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/51 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/51

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om omkostningerne ved ikke at virkeliggøre EU — fordelene ved det indre marked

(sonderende udtalelse)

(2022/C 443/07)

| Ordfører: | Philip VON BROCKDORFF |
| --- | --- |
| Medordfører: | Émilie PROUZET |

Ordfører:

Philip VON BROCKDORFF

Medordfører:

Émilie PROUZET

| Anmodning om udtalelse | Formandskabet for Rådet for Den Europæiske Union, 26.1.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug |
| Vedtaget i sektionen | 27.6.2022 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 63/1/1 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 13.7.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 571 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 194/0/3 |

Anmodning om udtalelse

Formandskabet for Rådet for Den Europæiske Union, 26.1.2022

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug

Vedtaget i sektionen

27.6.2022

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

63/1/1

Vedtaget på plenarforsamlingen

13.7.2022

Plenarforsamling nr.

571

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

194/0/3

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) mener, at det indre marked handler om at forbedre velfærden gennem social og økonomisk konvergens med henblik på at mindske ulighederne og sikre, at forværringen af de sociale skævheder ikke ender med at blive en alvorlig hindring for den europæiske integration. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Efter EØSU's mening bør nationale retlige instrumenter, der potentielt er til hinder for det indre marked, meddeles Kommissionen og kommenteres og evalueres. Ellers bliver disse procedurer ineffektive og skaber unødvendige hindringer. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Med hensyn til national certificering anbefaler EØSU, at medlemsstaterne forpligter sig til mindre restriktive nationale foranstaltninger via »styrket samarbejde«. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU opfordrer også til en effektiv gennemførelse og håndhævelse af allerede forhandlede og vedtagne direktiver som f.eks. pakken om bedre regulering. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU mener, at forordningen om digitale tjenester (1) og forordningen om digitale markeder (2) er et afgørende skridt i retning af at opnå lige vilkår for alle operatører på digitale markeder. Desuden bør maksimal harmonisering af forordningen om digitale markeders anvendelsesområde være en prioritet. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | På samme måde er den frie udveksling af data afgørende for europæisk innovation og virksomhedernes vækst og udgør en støtte for det digitale indre marked. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU understreger, at territoriale forsyningsbegrænsninger hæmmer udviklingen af det indre marked, og opfordrer Kommissionen til at tage fat på de konkurrencebegrænsende virkninger af de territoriale forsyningsbegrænsninger. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU anbefaler en koordineret tilgang mellem medlemsstaterne vedrørende markedsføring af produkter, der er berørt af krisen i Ukraine. Krisen forårsaget af Ruslands aggression har skabt enorme forsyningsrestriktioner. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU anbefaler mere effektive nationale politiske foranstaltninger og mobilitetsincitamenter med vægt på aktive arbejdsmarkedspolitikker såsom arbejdsmarkedsrelaterede ydelser til EU-arbejdstagere. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU erkender, at kapitalmarkedsunionen er et komplekst projekt, men hæfter sig ved, at EU stadig har 27 kapitalmarkeder og finansielle markeder, der ikke fungerer som ét, hvilket begrænser det indre markeds potentiale. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | I en tid med stor usikkerhed er det nødvendigt at sikre en konkurrencepolitik, der især er rettet mod at gennemføre de omstillinger, som EU har forpligtet sig til. Desuden må der ikke tillades nogen form for kommerciel, social, lovgivningsmæssig, skattemæssig eller miljømæssig dumping, der fordrejer konkurrencen. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Endelig er det EØSU's opfattelse, at der, navnlig i nøglesektorer, bør indføres en »åben strategisk autonomi« for at bidrage til at opbygge modstandsdygtighed, diversificering og en ambitiøs handelsdagsorden. |
| --- | --- |

1.12.

2.   Baggrund

2.1.   Målet med det indre marked

| 2.1.1. | Målet med EU's indre marked var at fjerne hindringerne for bevægeligheden for varer, tjenesteydelser, kapital og personer i et forsøg på at øge produktiviteten og konkurrenceevnen i hele EU. |
| --- | --- |

2.1.1.

2.2.   Fælles ansvar for det indre marked

| 2.2.1. | Det indre markeds funktion er et fælles ansvar mellem EU og medlemsstaterne. I den nuværende situation er der imidlertid stadig mange forskelle i fortolkningen og anvendelsen af EU-lovgivningen. I mange tilfælde kan sådanne forskelle anses for at være uberettigede eller uforholdsmæssige, og under alle omstændigheder udgør de en hindring for den frie bevægelighed for personer, varer og tjenesteydelser. |
| --- | --- |

2.2.1.

2.3.   Medlemsstaternes ansvar

| 2.3.1. | Objektivt set kan der være gyldige grunde til forskelle mellem medlemsstaterne, men sådanne begrundelser gives ikke altid, og det er heller ikke altid, at medlemsstaterne forsøger at veje begrundelserne på nationalt plan op mod mulige negative virkninger på det indre marked. Som følge heraf er der stadig mange lovgivningsmæssige og ikkelovgivningsmæssige hindringer i EU, som gør det indre marked »ufuldstændigt« og fragmenteret, f.eks.:






  — | national lovgivning begrundet i den antagelse, at det er nærhedsprincippet, der anvendes |
| --- | --- | --- |

2.3.1.

—

national lovgivning begrundet i den antagelse, at det er nærhedsprincippet, der anvendes

| — | manglende anerkendelse af princippet om gensidig anerkendelse |
| --- | --- |

—

manglende anerkendelse af princippet om gensidig anerkendelse

| — | overregulering i national ret, også kendt som »gold plating«, og fejlagtig gennemførelse, hvor nationale regeringer og parlamenter overregulerer i forbindelse med gennemførelsen af EU-lovtekster, der er blevet vedtaget på EU-plan. En række hindringer for det indre marked skyldes således ukorrekt eller ufuldstændig anvendelse af EU-lovgivningen, og at medlemsstaterne anvender nationale regler, der er i modstrid med målene for det indre marked. Unøjagtig eller ukorrekt gennemførelse i medlemsstaterne og manglende håndhævelse fra Kommissionens side har derfor skadelige konsekvenser både på EU-plan og på nationalt plan for såvel borgere som virksomheder |
| --- | --- |

—

overregulering i national ret, også kendt som »gold plating«, og fejlagtig gennemførelse, hvor nationale regeringer og parlamenter overregulerer i forbindelse med gennemførelsen af EU-lovtekster, der er blevet vedtaget på EU-plan. En række hindringer for det indre marked skyldes således ukorrekt eller ufuldstændig anvendelse af EU-lovgivningen, og at medlemsstaterne anvender nationale regler, der er i modstrid med målene for det indre marked. Unøjagtig eller ukorrekt gennemførelse i medlemsstaterne og manglende håndhævelse fra Kommissionens side har derfor skadelige konsekvenser både på EU-plan og på nationalt plan for såvel borgere som virksomheder

| — | anvendelse på nationalt plan af kommende europæiske foranstaltninger, hvor regeringer og parlamenter forsøger at foregribe gennemførelsen af EU-foranstaltninger ved at sætte nationale interesser først på trods af, at EU-politikkerne stadig er under udvikling af Kommissionen. Et eksempel herpå er EU's politik for den cirkulære økonomi |
| --- | --- |

—

anvendelse på nationalt plan af kommende europæiske foranstaltninger, hvor regeringer og parlamenter forsøger at foregribe gennemførelsen af EU-foranstaltninger ved at sætte nationale interesser først på trods af, at EU-politikkerne stadig er under udvikling af Kommissionen. Et eksempel herpå er EU's politik for den cirkulære økonomi

| — | prioritering af nationale interesser i spørgsmål om strategiske europæiske økosystemer. |
| --- | --- |

—

prioritering af nationale interesser i spørgsmål om strategiske europæiske økosystemer.

2.4.   Økonomiske omkostninger ved restriktioner for det indre marked

| 2.4.1. | Ovennævnte eksempler illustrerer de vigtigste omkostninger ved ikke at virkeliggøre EU, og flere undersøgelser har faktisk fremhævet de enorme økonomiske fordele ved et »fuldstændigt« indre marked. Europa-Parlamentets sammenfattende rapport har vist, at disse beløber sig til mellem 650 mia. EUR og 1,1 bio. EUR om året, hvilket svarer til mellem 5 og 8,6 % af EU's BNP (3). |
| --- | --- |

2.4.1.

| 2.4.2. | I den samme RAND Europe-undersøgelse for Europa-Parlamentet blev de økonomiske virkninger af færre handelshindringer i det indre marked undersøgt. Ifølge undersøgelsen vil virkningen af forbedrede handelsstrømme, økonomisk vækst og jobskabelse som følge af færre handelshindringer medføre økonomiske fordele på mellem 183 og 269 mia. EUR om året (4). |
| --- | --- |

2.4.2.

| 2.4.3. | Kommissionens vurdering af et fuldt integreret digitalt indre marked i EU er også relevant med hensyn til tabte potentielle fordele. Kommissionen påpeger, at et sådant vil fremme innovation, bidrage med 415 mia. EUR til EU's økonomi hvert år og skabe hundredtusindvis af nye job (5). |
| --- | --- |

2.4.3.

| 2.4.4. | Alt dette peger på de betydelige potentielle økonomiske fordele (og dermed forbundne velfærdsfordele), som et mere komplet indre marked vil give. Sagt på en anden måde repræsenterer dette de samlede økonomiske omkostninger eller den tabte merværdi og den mistede nytte for fællesskabet ved ikke at virkeliggøre EU. |
| --- | --- |

2.4.4.

| 2.4.5. | På trods af begrænsningerne har det indre marked indtil videre bidraget til at bevare og fremme EU's økonomiske velstand. EU's økonomis konkurrenceevne og modstandsdygtighed skal imidlertid styrkes gennem yderligere reformer af det indre marked og ved at tackle strategiske afhængigheder. Der er også behov for at fremme en iværksætterkultur i EU, hvor innovative virksomheder af alle størrelser, navnlig mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder (SMV'er) samt nyetablerede virksomheder, får mere effektiv støtte og kan trives og dermed bidrage til mere modstandsdygtige og sammenhængende samfund. Lige så vigtigt er det, at et velfungerende indre marked vil fremme visionen om et mere socialt Europa, som sætter borgernes velfærd øverst på den politiske dagsorden og bidrager til at undgå en negativ social udvikling. |
| --- | --- |

2.4.5.

3.   Begrænsninger

| 3.1. | De nuværende restriktioner omfatter restriktioner i forbindelse med regulering, spørgsmål vedrørende national lovgivning, skattespørgsmål, logistik- og forsyningsspørgsmål og andre mere nuancerede forskelle mellem EU-medlemsstaterne, som gør, at handelen i EU stadig er vanskelig. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Restriktionerne hæmmer også vigtige økonomiske sektorer såsom tjenesteydelser, der fortsat er opdelt efter nationale grænser, som det fremgår af nedenstående:






  — | historisk restriktive nationale bestemmelser, der ofte er begrundet i nærhedsprincippet |
| --- | --- | --- |

3.2.

—

historisk restriktive nationale bestemmelser, der ofte er begrundet i nærhedsprincippet

| — | mangelfuld gennemførelse og anvendelse af servicedirektivet, der hindrer etableringsfriheden, den frie bevægelighed for tjenesteydelser og den frie udveksling af tjenesteydelser |
| --- | --- |

—

mangelfuld gennemførelse og anvendelse af servicedirektivet, der hindrer etableringsfriheden, den frie bevægelighed for tjenesteydelser og den frie udveksling af tjenesteydelser

| — | nationale handelslove, der hæmmer erhvervslivet i deres måde at drive forretning på. Ofte hæmmer disse love sektorens konkurrenceevne, er protektionistiske og undergraver investeringer foretaget af troværdige og legitime virksomheder i andre medlemsstater |
| --- | --- |

—

nationale handelslove, der hæmmer erhvervslivet i deres måde at drive forretning på. Ofte hæmmer disse love sektorens konkurrenceevne, er protektionistiske og undergraver investeringer foretaget af troværdige og legitime virksomheder i andre medlemsstater

| — | nationale krav, der hindrer den frie bevægelighed for varer. Ofte anmelder medlemsstaterne ikke nye nationale tekniske krav i overensstemmelse med proceduren i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/1535 (6) og undlader at anvende princippet om gensidig anerkendelse i forbindelse med ikkeharmoniserede aktiviteter som f.eks. i direktiverne om overregulering osv. |
| --- | --- |

—

nationale krav, der hindrer den frie bevægelighed for varer. Ofte anmelder medlemsstaterne ikke nye nationale tekniske krav i overensstemmelse med proceduren i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/1535 (6) og undlader at anvende princippet om gensidig anerkendelse i forbindelse med ikkeharmoniserede aktiviteter som f.eks. i direktiverne om overregulering osv.

| 3.3. | EØSU påpeger, at traktatbrudsprocedurer er langvarige og dyre, og at udfaldet er uvist. For virksomhederne udgør dette for høj en udgift og afskrækker dem fra at udvide deres virksomhed eller fra at investere andetsteds i EU. Desuden fratager disse begrænsninger forbrugerne flere valgmuligheder, bedre service og lavere priser. EØSU efterlyser også en større indsats fra Kommissionens side, når det gælder anvendelse af traktatbrudsprocedurer. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Disse omkostninger påvirker økonomien som helhed og begrænser konkurrenceevnen, vækstpotentialet og den videre udvikling af markedsøkonomien. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Som i alle andre økonomier påvirkes EU af eksterne chok, men reaktionen på disse chok og markedernes reaktion afhænger hovedsageligt af de enkelte medlemsstaters politikker på nationalt plan og de foranstaltninger, der træffes for at stimulere den økonomiske adfærd. Krigen i Ukraine har blotlagt EU's afhængighed af globale værdikæder. Den krise, der er under udvikling, vil sandsynligvis påvirke sektorerne forskelligt, men der er ingen tvivl om, at det indre markeds akilleshæl er blevet blottet. Det gælder navnlig restriktionerne for den frie bevægelighed for varer, tjenesteydelser og råvarer. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Endelig skal det bemærkes, at ca. 82 % af de produkter, der handles i det indre marked, er omfattet af harmoniserede regler, og ca. 18 % af handelen med varer inden for EU er omfattet af gensidig anerkendelse. Der er imidlertid stadig nye tilfælde af nationale tekniske forskrifter, som synes at være i strid med EU-lovgivningen. Desuden har der i mange medlemsstater også i den seneste tid været en stigning i de nationale mærkningskrav for fødevarer og drikkevarer, der begrundes i forbrugerbeskyttelse og miljøet. Samtidig fungerer princippet om gensidig anerkendelse ikke tilfredsstillende. Beviset herpå er, at 71 % af de SMV'er, der ansøgte om den eksisterende ordning for gensidig anerkendelse af ikkeharmoniserede varer, blev nægtet adgang til markedet. |
| --- | --- |

3.6.

4.   Afhjælpning af restriktionerne

| 4.1. | De foranstaltninger, der nævnes nedenfor, vil kunne bidrage til at frigøre nogle af de potentielle økonomiske fordele ved det indre marked. |
| --- | --- |

4.1.

4.2.   Bedre udnyttelse af eksisterende værktøjer

| 4.2.1. | EØSU mener, at udkast til nationale tekster, der potentielt hindrer det indre marked, skal meddeles Kommissionen og kommenteres og evalueres. Uden en forpligtelse fra medlemsstaternes side til at underrette og kommentere/evaluere, forbliver disse procedurer ineffektive. Der er derfor behov for mere effektiv overvågning til støtte for harmoniseringen af reguleringen af produktmarkederne i EU's medlemsstater. F.eks. har detailsektoren for nylig oplevet en voldsom stigning i omfanget af nationale restriktioner gennem tilladelser og lokale indholdskrav. Dette er i modstrid med traktatens artikel 28 og 30, idet der ofte anvendes national genafprøvning ved køb af produkter, der allerede lovligt er bragt i omsætning på det indre marked. Med hensyn til tjenesteydelser er EØSU også af den opfattelse, at notifikationsproceduren i henhold til servicedirektivet ikke fungerer så godt som forventet. Med hensyn til etableringsfriheden beklager EØSU at kunne konstatere, at medlemsstaterne ikke er nået frem til et kompromis om forslaget til et såkaldt notifikationsdirektiv. En sådan tekst ville have øget medlemsstaternes forpligtelse til at underrette Kommissionen om udkast til love eller regulativer om tilladelsesordninger for tjenesteydelser (og dermed for byplanlægning) (7). EØSU opfordrer også Kommissionen og medlemsstaterne til at give mere detaljerede oplysninger om den begrundelse og proportionalitet, der anvendes, når medlemsstaterne giver meddelelse om tekniske forskrifter. Det er også vigtigt at sikre, at anmeldte krav underkastes passende kontrol, uanset hvilken notifikationsprocedure der anvendes (8). For grundlæggende at løse problemet mener EØSU, at der er behov for et yderligere lovgivningsmæssigt skift fra minimumsharmonisering til maksimumsharmonisering. |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | Et andet område, der giver anledning til bekymring, er anvendelsen af foranstaltninger, der foregriber planlagt EU-lovgivning såsom national certificering, og som anvendes med det udtrykkelige formål at sikre et vist beskyttelsesniveau, navnlig i landbrugsfødevaresektoren. EØSU mener, at sådanne restriktioner er direkte protektionistiske, men når de bliver afsløret, er den proces, der fører til, at de trækkes tilbage, ofte langsom og byrdefuld, hvilket gør, at sådanne restriktioner pålægges detailhandlerne alt for længe. For at forhindre dette mener EØSU, at medlemsstaterne i stedet kunne forpligte sig til mindre restriktive nationale foranstaltninger via »forstærket samarbejde«, som er tilladt i henhold til traktaten. EØSU henviser også til det paneuropæiske personlige pensionsprodukt som en standardramme til støtte for det indre marked, som kunne anvendes på andre områder. |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.2.3. | EØSU er desuden af den opfattelse, at det europæiske semester kunne være et effektivt redskab til at løse disse problemer, navnlig gennem proportionelle foranstaltninger fra Kommissionens side, herunder en eventuel suspension af EU-midler, hvis tilsagnene om landespecifikke henstillinger ikke overholdes. Dette er i tråd med Kommissionens vejledning til medlemsstaterne om genopretnings- og resiliensplanerne, som fremhæver fjernelsen af lovgivningsmæssige og ikkelovgivningsmæssige hindringer for det indre marked, samt de betingelser under hvilke medlemsstaterne skal leve op til kravene i det europæiske semester. |
| --- | --- |

4.2.3.

| 4.2.4. | Endelig opfordrer EØSU til en effektiv gennemførelse og håndhævelse af allerede forhandlede og vedtagne direktiver. I den forbindelse bør Kommissionen og medlemsstaterne forpligte sig til at gennemføre pakken om bedre regulering med udgangspunkt i konsekvensanalyser af høj kvalitet. |
| --- | --- |

4.2.4.

4.3.   Udnyttelse af potentialet i det digitale indre marked

| 4.3.1. | EØSU mener, at den voksende digitale økonomi i Europa giver mulighed for økonomisk vækst, og at de potentielle økonomiske gevinster kan realiseres gennem en større integration af digitale tjenester på tværs af medlemsstaterne. |
| --- | --- |

4.3.1.

| 4.3.2. | EØSU mener derfor, at forordningen om digitale tjenester og forordningen om digitale markeder er et afgørende skridt i retning af at opnå lige vilkår for alle operatører på digitale markeder. Forordningen om digitale tjenester og forordningen om digitale markeder behandler spørgsmålet om ligebehandling af europæiske og globale onlineudbydere på en meningsfuld måde ved at fokusere på specifikke tjenester, uanset hvor tjenesteudbyderen befinder sig, eller hvilken lov der finder anvendelse på leveringen af tjenesten. Det er desuden en absolut prioritet for EØSU at forhindre, at en mangedobling af national lovgivning yderligere fragmenterer det indre marked. |
| --- | --- |

4.3.2.

| 4.3.3. | Der kan også opnås betydelige økonomiske gevinster ved at øge brugen af onlinetjenester og forbedre den digitale infrastruktur i EU. I den forbindelse anbefaler Kommissionen, at man bevæger sig i retning af en fuldt funktionsdygtig ordning for offentlige e-indkøb og e-fakturering. Imponerende nok tyder skøn på, at en fuldstændig overgang til e-indkøb kan generere 50-75 mia. EUR om året (9). |
| --- | --- |

4.3.3.

| 4.3.4. | Endelig mener EØSU, at den frie udveksling af data er afgørende for europæisk innovation, for virksomhedernes vækst, uanset deres størrelse, for jobskabelsen og for gennemførelsen af et digitalt indre marked. Lovgivningen til støtte for den frie udveksling af data er allerede på plads. Uberettigede datalokaliseringskrav bør imidlertid undgås. |
| --- | --- |

4.3.4.

4.4.   Fjernelse af forsyningsbegrænsninger

| 4.4.1. | EØSU bemærker, at geoblokeringsforordningen fra 2018 har bidraget til at lette handelen inden for EU. De europæiske forbrugere er imidlertid stadig udsat for geoblokering af varer og tjenesteydelser. EØSU fremhæver faktisk eksistensen af vedvarende territoriale forsyningsbegrænsninger, som kan opstå gennem forskellig praksis såsom at nægte at levere eller true med at ophøre med at levere til en bestemt distributør, begrænse de mængder, der er til rådighed for salg i medlemsstaterne, uforklarlige forskelle i produktserier og priser mellem medlemsstaterne eller ved at begrænse sproglige muligheder for produktemballage. EØSU understreger, at de territoriale forsyningsbegrænsninger hæmmer udviklingen af det indre marked og dets potentielle fordele for forbrugerne, og opfordrer Kommissionen til at tage fat på de konkurrencebegrænsende virkninger af de territoriale forsyningsbegrænsninger med henblik på at opnå et fuldt fungerende indre marked. |
| --- | --- |

4.4.1.

| 4.4.2. | Den russiske invasion af Ukraine har kastet lys over enorme energi- og fødevaresikkerhedsrisici, der kræver en fælles strategisk tilgang fra EU's side. EØSU mener, at et velfungerende indre marked kan understøtte denne strategi og lette noget af det pres på priserne, der hurtigt udhuler købekraften i hele EU. I den forbindelse bifalder EØSU bestræbelserne på EU-plan på at samarbejde om fælles indkøb af gas (på frivilligt grundlag) for at lette presset på energipriserne. |
| --- | --- |

4.4.2.

| 4.4.3. | EØSU beklager imidlertid, at der hidtil ikke er blevet gjort forsøg på en koordineret tilgang mellem medlemsstaterne for så vidt angår andre produkter, der er berørt af krisen i Ukraine. |
| --- | --- |

4.4.3.

4.5.   Forbedring af arbejdstageres og erhvervsudøveres mobilitet på tværs af grænserne

| 4.5.1. | Grænseoverskridende mobilitet for arbejdstagere og erhvervsudøvere i hele EU er fortsat en udfordring, hvilket begrænser udbuddet og skaber uoverensstemmelser mellem udbuddet og efterspørgslen efter arbejdskraft i sektorer som IT- og højteknologiindustrien til trods for EU-politikker, der har til formål at fremme den frie bevægelighed for personer. Europæiske og nationale data tyder på, at mobiliteten både mellem og inden for landene fortsat er lav, også sammenlignet med andre lande. |
| --- | --- |

4.5.1.

| 4.5.2. | EØSU anbefaler navnlig mere effektive nationale politiske foranstaltninger, der giver mobilitetsincitamenter, med vægt på aktive arbejdsmarkedspolitikker såsom arbejdsmarkedsrelaterede ydelser til EU- og tredjelandsarbejdstagere med flygtningestatus. I den forbindelse mener EØSU, at værtslandes tilbud om økonomiske incitamenter for jobsøgende til at tage et job i en anden medlemsstat eller en anden region vil fremme mobiliteten yderligere. Desuden skal der gøres en større indsats for at forbedre informationen om job i andre EU-lande og om hjælp til flytning for at støtte logistikken i forbindelse med at flytte fra et land til et andet — f.eks. ved at finde indkvartering, registrering med henblik på skatteformål, finde skole til eventuelle børn, evt. hjælp til at finde et job til partneren osv. EØSU henleder imidlertid opmærksomheden på, at arbejdskraftmobilitet i EU har været offer for denne hidtil usammenhængende tilgang. Yderligere usammenhængende foranstaltninger på navnlig nationalt plan skal undgås. |
| --- | --- |

4.5.2.

| 4.5.3. | Det er fortsat et problem i hele EU at få anerkendt eksamensbeviser og kvalifikationer, som er afgørende for at besætte ledige stillinger, hvor der stadig er mangel på arbejdskraft. EØSU er af den opfattelse, at det nuværende system stadig er alt for afhængigt af de enkelte regeringer, og at medlemsstaterne frit kan anvende deres egne regler. Kommissionen bør sikre, at der anvendes en mere harmoniseret tilgang til anerkendelse af eksamensbeviser og andre kvalifikationer på tværs af medlemsstaterne. |
| --- | --- |

4.5.3.

| 4.5.4. | Endelig kan en forbedring af mobiliteten for arbejdstagere og erhvervsudøvere i EU kun ske, hvis de eksisterende bestemmelser håndhæves bedre, og hvis der er adgang til information, og medlemsstaterne samarbejder. EØSU konstaterer, at de enkelte medlemsstater kan være tilbageholdende med flere reformer af det indre marked på grund af frygten for, at dette kan føre til tab af arbejdspladser på kort sigt og nedgang i sektorer, navnlig i de lande, der allerede halter bagefter, samt i lande/sektorer med lav produktivitet. I teorien burde arbejdskraftens frie bevægelighed bidrage til at løse dette problem, men ud fra et nationalt perspektiv kan det i mellemtiden føre til tab af ressourcer og potentiel hjerneflugt. |
| --- | --- |

4.5.4.

4.6.   Forbedring af kapitalstrømmene og de finansielle tjenesteydelser i hele EU

| 4.6.1. | Det samme gælder for EU's kapitalmarkeder. EØSU erkender, at kapitalmarkedsunionen er et komplekst projekt, der har til formål at uddybe og yderligere integrere EU-medlemsstaternes kapitalmarkeder. Dette kræver, at der vedtages foranstaltninger og lovgivningsmæssige ændringer på en lang række områder og medfører ansvar ikke kun på EU-plan, men også på medlemsstatsniveau. EØSU bemærker, at gennemførelsen af kapitalmarkedsunionen stadig er et fjernt mål i 2022. På trods af visse fremskridt, navnlig med EU's genopretningspakke vedrørende kapitalmarkederne har EU stadig 27 kapitalmarkeder, der ikke fungerer som ét. De europæiske finanser er fortsat stærkt opdelt efter nationale grænser, og sparerne og investorerne er stærkt afhængige af de nationale systemer. Det gælder også finansielle tjenesteydelser generelt, herunder finansielle detailtjenesteydelser og indenlandsk opsparing. |
| --- | --- |

4.6.1.

| 4.6.2. | EØSU mener, at dette begrænser både den økonomiske genopretning og gør, at det indre marked ikke kan fungere ordentligt. De økonomiske fordele ved kapitalmarkedsunionen er tydelige, men gennemførelsen af kapitalmarkedsunionen kræver både politisk opbakning fra de enkelte medlemsstater og effektiv vedtagelse af initiativer styret af Kommissionen, herunder initiativer, der har til formål at styrke euroens internationale rolle. Desuden må digitaliseringens rolle med hensyn til at lette kapitalmarkedsunionen ikke undervurderes. |
| --- | --- |

4.6.2.

4.7.   En langt stærkere politisk vilje til at fjerne restriktionerne for det indre marked

| 4.7.1. | I en tid med stor usikkerhed ser EØSU gerne en konkurrencepolitik, der er særligt rettet mod at gennemføre de omstillinger, som EU selv har indledt. Disse omstillinger kræver ambitiøse handels- og investeringspolitikker, ekstraordinære offentlige og private investeringer, innovation, yderligere sociale, økonomiske og miljømæssige fremskridt og et velfungerende indre marked. Alt dette skal understøttes af en retlig og finansiel ramme, der sikrer lige vilkår på markedet for alle aktører, regioner og borgere i hele EU. Integriteten af det indre marked og det forhold, at det ikke er fragmenteret, er en nøglefaktor i denne henseende. En velfungerende politik for det indre marked og en velfungerende konkurrencepolitik, der gør det muligt for virksomheder og forbrugere at få adgang til en omfattende markedskonkurrence på lige vilkår, er altafgørende for at stimulere effektiviteten og innovationen og skabe et miljø, hvor succesrige virksomheder kan vokse. |
| --- | --- |

4.7.1.

| 4.7.2. | Efter EØSU's mening giver harmonisering og fjernelse af hindringer for den frie bevægelighed på området mulighed for udvikling af konkurrence, innovation og produktivitetsgevinster. Enhver form for kommerciel, social, lovgivningsmæssig, skattemæssig eller miljømæssig dumping, der forvrider konkurrencen, bør ikke tillades. EØSU forventer, at alle medlemsstater respekterer dette og kræver, at vores eksterne partnere respekterer vores grundlæggende værdier og rettigheder på det sociale, erhvervsmæssige og miljømæssige område. |
| --- | --- |

4.7.2.

| 4.7.3. | EØSU advarer om, at det indre marked ikke længere bør betragtes som en glorificeret udgave af en global handelsaftale, hvis egenskaber kan justeres under forhandlingerne. Det indre marked er meget mere end det. Det handler også om at forbedre velfærden gennem social og økonomisk konvergens med henblik på at mindske ulighederne og sikre, at forværringen af de sociale skævheder og den generelle stigning i fattigdommen ikke ender med at blive alvorlige hindringer for den europæiske integration. I dette øjemed understreger EØSU de grundlæggende sociale rettigheder og arbejdstagerrettigheder med hensyn til en anstændig løn og anstændige arbejdsforhold, ikke blot i deres samspil med de økonomiske friheder, men også for så vidt angår det indre marked og arbejdsmarkedet, konkurrencen og enhver anden EU-politisk foranstaltning, herunder, men ikke begrænset til, områder som økonomisk styring, handel, digitalisering og miljø. Den har også til formål at sikre og styrke arbejdsmarkedets parters autonomi ved at etablere en klar forbindelse til respekten for og fremme af kollektive sociale rettigheder. Det er også afgørende at sikre, at de grundlæggende rettigheder er fuldt ud beskyttet i traktaterne. |
| --- | --- |

4.7.3.

| 4.7.4. | EØSU erkender, at det indre marked er nødt til løbende at reagere på teknologiske ændringer, globalisering, udviklingstendenser på uddannelses-, arbejds- og kapitalmarkederne og ikke mindst globale kriser og konflikter. I den nuværende situation er der ikke plads til business as usual-forslag — den nuværende krisesituation og de ændrede omstændigheder skal tages med i betragtning, når der foreslås lovgivning. |
| --- | --- |

4.7.4.

| 4.7.5. | EØSU er også af den opfattelse, at der bør vedtages en »åben strategisk autonomi«, navnlig i nøglesektorer. Dette vil bidrage til at opbygge modstandsdygtighed gennem åbenhed, en ambitiøs handelsdagsorden, samarbejde med ligesindede partnere og diversificering og til at undgå protektionisme. |
| --- | --- |

4.7.5.

| 4.7.6. | Endelig er EØSU ked af at kunne konstatere, at her umiddelbart inden 30-året for EU's indre marked, er det endnu ikke blevet fuldført. |
| --- | --- |

4.7.6.

Bruxelles, den 13. juli 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  COM(2020) 825 final (EUT C 286 af 16.7.2021, s. 70).

1

(2)  COM(2020) 842 final (EUT C 286 af 16.7.2021, s. 64).

2

(3)  https://www.rand.org/blog/2017/11/why-the-eu-single-market-has-still-not-reached-its.html

3

(4)  https://www.rand.org/blog/2017/11/why-the-eu-single-market-has-still-not-reached-its.html

4

(5)  https://www.rand.org/blog/2017/11/why-the-eu-single-market-has-still-not-reached-its.html

5

(6)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/1535 af 9. september 2015 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester (EUT L 241 af 17.9.2015, s. 1).

6

(7)  2016/0398 (COD), https://eur-lex.europa.eu/procedure/DA/2016_398.

7

(8)  Undersøgelse af medlemsstaternes proportionalitetsvurdering, når de vedtager krav relateret til detailvirksomheder i henhold til direktiv 2006/123/EF.

8

(9)  https://www.rand.org/blog/2017/11/why-the-eu-single-market-has-still-not-reached-its.html

9

---

| 22.11.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/58 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/58

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om digital beskatning

(sonderende udtalelse på anmodning af det tjekkiske rådsformandskab)

(2022/C 443/08)

| Ordfører: | Benjamin RIZZO |
| --- | --- |
| Medordfører: | Petru Sorin DANDEA |

Ordfører:

Benjamin RIZZO

Medordfører:

Petru Sorin DANDEA

| Anmodning om udtalelse | 26.1.2022, brev fra europaminister Mikuláš BEK |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed |
| Vedtaget i sektionen | 1.7./2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 13.7.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 571 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 200/0/1 |

Anmodning om udtalelse

26.1.2022, brev fra europaminister Mikuláš BEK

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed

Vedtaget i sektionen

1.7./2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

13.7.2022

Plenarforsamling nr.

571

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

200/0/1

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Udvikling af passende principper og regler for beskatning af den digitale økonomi er blevet en grundlæggende opgave for både Den Europæiske Union og andre internationale reguleringsmyndigheder med henblik på at modernisere finanspolitikkerne og tilpasse dem til nuværende og fremtidige behov. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Når der er indgået en international aftale om søjle 1 i OECD/G20's inklusive ramme vedrørende omfordeling af beskatningsrettigheder anbefaler Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU), at tilsvarende regler hurtigt gennemføres i EU i samordning og parallelt med gennemførelsen hos større handelspartnere. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU mener, at EU kan spille en ledende rolle med hensyn til beskatning af den digitale økonomi. En sådan rolle bør imidlertid varetages inden for rammerne af en international aftale, der er indgået af OECD/G20, som det allerede er sket for søjle 2 vedrørende mekanismen til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU anser det for afgørende, at både søjle 1 og søjle 2 gennemføres i EU, så snart det er muligt, og at der opnås en høj grad af overensstemmelse med den internationale aftale, der forhandles i OECD/G20-regi. Søjle 1 og 2 bør betragtes som en samlet og integreret lovgivningspakke. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU bemærker, at et europæisk lovgivningsinitiativ om beskatning af den digitale økonomi i høj grad kan gavne det indre marked, hvilket uden tvivl vil resultere i en mere effektiv ramme sammenlignet med særskilte nationale initiativer. Medlemsstaternes indførelse af ukoordinerede og særskilte regler vil øge fragmenteringen i hele EU, skabe usikkerhed på skatteområdet og hæmme konkurrenceevnen. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU efterlyser en international aftale om søjle 1 med det formål at realisere et effektivt skattesystem, der respekterer principperne om neutralitet og ligebehandling, og som både er i stand til at bevare innovationspotentialet i den digitale økonomi og sikre, at stærkt digitaliserede virksomheder bidrager med en rimelig andel til de nationale budgetter. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU opfordrer til, at der indgås en international aftale om søjle 1, som så vidt muligt afholder sig fra alt for komplekse regler, og som har til formål at opnå gennemsigtighed, forudsigelighed og administrativ forenkling, således at efterlevelsesomkostningerne holdes nede. Et overkompliceret system kan skabe muligheder for at omgå de nyligt vedtagne regler og mindske deres effektivitet. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU understreger, at en hensigtsmæssig international skattelovgivning for digitale virksomheder har afgørende betydning i bestræbelserne på at forebygge skatteunddragelse og skatteundgåelse og udforme et retfærdigt, stabilt og progressivt skattesystem. Lige vilkår inden for selskabsbeskatning er afgørende, da virksomhederne i nogle medlemsstater i de senere år har haft mulighed for at gøre brug af specifikke skatteregler, som i væsentlig grad har sænket deres effektive skattesats. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU mener, at en passende lovgivningsmæssig ramme for beskatning af den digitale økonomi bør tage højde for den store afhængighed af immaterielle aktiver, som digitaliseringen medfører. Disse aktiver har i høj grad øget virksomhedernes evne til at udvikle relevante forretningsaktiviteter i en skattejurisdiktion uden at være fysisk til stede der. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU påpeger, at digitale virksomheder ofte udnytter brugernes data til at skabe værdi. En sådan metode til værdiskabelse er ikke omfattet af de nuværende skattesystemer, hvilket skaber et misforhold mellem værdiskabelse og beskatning. Dette specifikke spørgsmål bør behandles på behørig vis inden for søjle 1. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU gentager, at det fortsat er afgørende at vælge en tilgang, der forebygger risikoen for dobbeltbeskatning og utilsigtet ikkebeskatning i alle jurisdiktioner, og som minimerer efterlevelsesomkostningerne for europæiske virksomheder. I den forbindelse bør aftalen om søjle 1 og de regler, der har til formål at gennemføre den, harmonisere de forskellige initiativer, som medlemsstaterne allerede har iværksat, og forebygge uoverensstemmelser og smuthuller. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | EØSU håber inderligt, at der snarest muligt kan indgås en holdbar aftale om søjle 1, både på internationalt plan og på EU-plan, og beklager de begrænsninger, der stadig lægger hindringer i vejen for færdiggørelsen af en sådan grundlæggende aftale. |
| --- | --- |

1.12.

2.   Baggrund

| 2.1. | De nuværende internationale selskabsskatteregler er baseret på principper, der er udviklet i begyndelsen af det 20. århundrede og delvist tilpasset over tid. De er ikke længere formålstjenlige i dag og egner sig ikke til en globaliseret og digitaliseret økonomi. Det betyder, at skatteindtægterne ikke fordeles til landene på en retfærdig måde, og at en skadelig skattepraksis kan fortsætte på bekostning af de offentlige finanser og fair konkurrence. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Derfor er udviklingen af passende principper og regler for beskatning af den digitale økonomi blevet en grundlæggende opgave for både Den Europæiske Union og andre reguleringsmyndigheder rundt om i verden med henblik på at modernisere finanspolitikkerne og tilpasse dem til nuværende og fremtidige behov. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | OECD/G20's inklusive ramme vedrørende udhuling af skattegrundlaget og overførsel af overskud bygger på en løsning omfattende to søjler, der skal tackle de skattemæssige udfordringer, der opstår som følge af en stadig mere digitaliseret og globaliseret økonomi. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Søjle 1 har til formål at sikre en mere retfærdig fordeling af overskud og beskatningsrettigheder mellem landene set i relation til de største multinationale virksomheder og navnlig digitale virksomheder. Søjle 1 vil hovedsagelig kræve, at multinationale virksomheder betaler en del af deres indkomstskatter de steder, hvor deres forbrugere og brugere befinder sig, hvilket skaber en forbindelse mellem overskud og de steder, hvor brugere og forbrugere befinder sig. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Aftalen om omfordeling af overskud under søjle 1 omfatter afskaffelse og standstill for beskatning af digitale tjenester og andre tilsvarende foranstaltninger, hvilket bringer handelsspændingerne som følge af ustabiliteten i det internationale skattesystem til ophør. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Søjle 2 har til formål at sikre, at store multinationale selskaber, navnlig digitaliserede selskaber, betaler en effektiv selskabsskattesats på mindst 15 %, idet der opstilles en lovramme, der kan modvirke overførsel af overskud og forhindre skadelig skattekonkurrence mellem skattejurisdiktioner. Konkurrencen på selskabsskatteområdet kan således begrænses effektivt, hvorved der kan opnås en global minimumsselskabsskattesats, der anvendes af landene til at beskytte deres skattegrundlag. EØSU opfordrer alle medlemsstater til hurtigt at indgå en politisk aftale om disse regler og beklager, at der endnu ikke er opnået enighed. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Der er indgået en international aftale om søjle 2 og den inklusive ramme i OECD/G20-regi, og implementeringen heraf i national ret er iværksat af EU-institutionerne via et direktivforslag, som i øjeblikket drøftes i Rådet (1). |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Der er stadig ved at blive opbygget en fælles international konsensus i denne henseende inden for OECD/G20, hvilket bekræftes af den nylige OECD-høring om søjle 1, som indsamler offentlig feedback om udkastet til regler, selv om disse regler ikke afspejler konsensus om dokumentets indhold (2). |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Kommissionen offentliggjorde et lovgivningsforslag om beskatning af den digitale økonomi tilbage i 2018, som ikke er kommet videre, hovedsagelig på grund af manglen på en bred international konsensus om de regler, der skal gennemføres under søjle 1. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | I mellemtiden har EU-institutionerne godkendt forordningen om digitale markeder, der har til formål at regulere de digitale markeders konkurrencestruktur. I den forbindelse har EU vedtaget en særskilt og omfattende lovgivningsmæssig tilgang, der adskiller sig fra dem, der anvendes af andre store handelsblokke, såsom USA, Kina og andre vækstlande. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | EØSU mener, at EU på samme måde som ved forordningen om digitale markeder kan spille en ledende rolle i forbindelse med beskatningen af den digitale økonomi. En sådan rolle bør imidlertid varetages inden for rammerne af en international aftale indgået af OECD/G20, som det allerede var tilfældet for søjle 2. |
| --- | --- |

2.11.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | EØSU er overbevist om, at enhver ændring af reglerne om fordeling af rettighederne til beskatning af overskud mellem landene i forbindelse med digitaliseringen af økonomien skal koordineres globalt med henblik på bedre at kunne udnytte fordelene ved globaliseringen ved hjælp af en passende og effektiv global forvaltning og dertil hørende regler. De konkrete løsninger skal derfor være resultatet af en bred international aftale, der omfatter så mange skattejurisdiktioner som muligt. Desuden bør der tages behørigt hensyn til de nye reglers forskellige virkninger og konsekvenser for henholdsvis små og større medlemsstater. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | EØSU værdsætter den betydelige udvikling i økonomien som følge af digitaliseringen og dens positive indvirkning på vores samfund samt digitaliseringens store potentiale med hensyn til at styrke skatteforvaltningerne og de nationale budgetter og fungere som et redskab til at levere bedre tjenester til borgerne. Det vil være nødvendigt, at EU påtager sig en støttende og koordinerende rolle set i forhold til medlemsstaternes skattemyndigheder, således at de kan håndtere det nye system og en hurtigt skiftende økonomisk kontekst. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EØSU er enig i konklusionen i den endelige rapport fra OECD/G20 om tiltag 1 i BEPS-handlingsplanen (BEPS Action 1 — 2015 Final Report), hvor det konkluderes, at den digitale økonomi i stigende grad bliver til selve økonomien. Digitaliseringen af mange virksomheder i årenes løb har været imponerende, og denne proces tog fart under de seneste covid-19-nedlukninger. Denne tendens udløser ofte en skillelinje mellem de store overskud, som de digitale platforme opnår, og de fysiske steder, hvor de brugere og forbrugere, som betaler for deres varer og tjenester, befinder sig. I fremtiden kan det også blive nødvendigt at behandle dette fænomen og dets indvirkning på forpligtelser til socialsikring. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Når der er indgået en international aftale om søjle 1 i OECD/G20's inklusive ramme, som skaber en balance mellem de forskellige holdninger, der hidtil er givet udtryk for, foreslår EØSU, at søjle 1 — ligesom søjle 2 tidligere — hurtigt gennemføres i EU i samarbejde med andre vigtige handelspartnere, så det indre marked konsolideres i overensstemmelse med traktatens artikel 113-115. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EØSU anser det for afgørende, at både søjle 1 og søjle 2 gennemføres i EU, så snart det er muligt og med en høj grad af overensstemmelse med den internationale aftale, der forhandles i OECD/G20-regi. Søjle 1 og 2 bør betragtes som en samlet og integreret lovgivningspakke, der hurtigt skal anvendes i hele EU. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | EØSU bemærker, at et europæisk lovgivningsinitiativ om beskatning af den digitale økonomi i høj grad kan gavne det indre marked, hvilket uden tvivl vil resultere i en mere effektiv ramme sammenlignet med særskilte nationale initiativer. Medlemsstaternes indførelse af ukoordinerede og særskilte regler efter forskellige beskatningsprincipper og -kriterier vil øge fragmenteringen i hele EU, skabe usikkerhed på skatteområdet og hæmme konkurrenceevnen. EØSU opfordrer til, at der etableres en tvistbilæggelsesmekanisme, der skal gøre det muligt for medlemsstaterne at løse de problemer, der måtte opstå. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Den internationale aftale om søjle 1 bør sigte mod at realisere et effektivt skattesystem, der respekterer principperne om neutralitet og ligebehandling, og som både er i stand til i) at bevare innovationspotentialet i den digitale økonomi og ii) sikre, at stærkt digitaliserede virksomheder bidrager med en rimelig andel til de nationale budgetter og samfundet. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU opfordrer til, at der indgås en international aftale om søjle 1, som så vidt muligt afholder sig fra alt for komplekse regler, og som har til formål at opnå gennemsigtighed, forudsigelighed og administrativ forenkling, således at efterlevelsesomkostningerne holdes nede. Et overkompliceret system kan skabe muligheder for at omgå de nyligt vedtagne regler og mindske deres effektivitet. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | EØSU understreger, at en hensigtsmæssig international skattelovgivning for digitale virksomheder yder et effektivt bidrag til at forebygge skatteunddragelse og skatteundgåelse og udforme et retfærdigt, progressivt, stabilt og effektivt skattesystem. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | EØSU understreger, at søjle 2 vil indføre to nationale regler, mere specifikt:






  A. | indbyrdes forbundne nationale regler (Global anti-Base Erosion Rules), der omfatter: i) en regel om indkomstindregning, som pålægger et moderselskab en supplerende skat i forbindelse med en koncernenheds lavt beskattede indtægt, og ii) en regel om underbeskattede betalinger, som nægter fradrag eller kræver en tilsvarende tilpasning, i det omfang en koncernenheds lave skatteindtægt ikke er skattepligtig under en regel om indkomstindregning og |
| --- | --- | --- |

3.10.

A.

indbyrdes forbundne nationale regler (Global anti-Base Erosion Rules), der omfatter: i) en regel om indkomstindregning, som pålægger et moderselskab en supplerende skat i forbindelse med en koncernenheds lavt beskattede indtægt, og ii) en regel om underbeskattede betalinger, som nægter fradrag eller kræver en tilsvarende tilpasning, i det omfang en koncernenheds lave skatteindtægt ikke er skattepligtig under en regel om indkomstindregning og

| B. | en traktatbaseret skattepligtsregel (Subject to Tax Rule (STTR)), der giver kildejurisdiktioner mulighed for at pålægge begrænset kildebeskatning på visse betalinger mellem forbundne parter, der er skattepligtige under en minimumssats. |
| --- | --- |

B.

en traktatbaseret skattepligtsregel (Subject to Tax Rule (STTR)), der giver kildejurisdiktioner mulighed for at pålægge begrænset kildebeskatning på visse betalinger mellem forbundne parter, der er skattepligtige under en minimumssats.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1. | EØSU understreger, at lige vilkår på selskabsbeskatningsområdet er afgørende. I de senere år har nogle virksomheder været i stand til at udnytte specifikke skatteregler i visse medlemsstater til at reducere deres effektive skattesats. Manglende gennemsigtighed har bidraget til denne situation, og flere følsomme sager har involveret multinationale selskaber, der er aktive inden for digitale tjenester. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | EØSU mener, at en passende lovgivningsmæssig ramme for beskatning af den digitale økonomi bør tage højde for den store afhængighed af immaterielle aktiver, som digitaliseringen medfører. Disse aktiver har i høj grad øget virksomhedernes evne til at udvikle betydelige forretningsaktiviteter i en skattejurisdiktion uden at være fysisk til stede der. De nuværende internationale skatteregler og -principper bør tilpasses denne nye økonomiske kontekst. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | EØSU påpeger, at digitale virksomheder er stærkt afhængige af immaterielle aktiver til at skabe indhold, navnlig ved at bruge og udnytte brugernes data til at skabe værdi. Denne metode til værdiskabelse er ikke omfattet af de nuværende skattesystemer, hvilket skaber et misforhold mellem værdiskabelse og beskatning. Dette specifikke spørgsmål bør behandles på behørig vis inden for søjle 1. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | EØSU gentager, at det har afgørende betydning at vælge en tilgang, der forebygger risikoen for dobbeltbeskatning og utilsigtet ikkebeskatning i alle jurisdiktioner, og som vil minimere efterlevelsesomkostningerne for europæiske virksomheder. I den forbindelse bør aftalen om søjle 1 og de regler, der har til formål at gennemføre den, harmonisere de forskellige initiativer, som medlemsstaterne allerede har iværksat, da disse forskelle kan skabe uoverensstemmelser og smuthuller. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | EØSU minder om, at en af de vigtigste faktorer, der understøtter og motiverer det komplekse forsøg på at opnå global konsensus om OECD's søjle 1-forslag, er udbredelsen af ensidige digitale skatter og den dermed forbundne mulighed for, at flere skattejurisdiktioner kan gøre krav på beskatningsrettigheder til det samme overskud på en række forskellige og undertiden overlappende måder. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Søjle 1 bør derfor sikre afskaffelsen af nationale skatter på digitale tjenester og andre lignende foranstaltninger for virksomheder. Dette er afgørende for at sikre konsensus blandt flere større skattejurisdiktioner om søjle 1 og for at undgå nye regler, der i fremtiden kan anfægtes som »diskriminerende« i henhold til Verdenshandelsorganisationens (WTO) regler med utilsigtede konsekvenser set i et internationalt handelsperspektiv. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | EØSU håber inderligt, at der snarest muligt kan opnås en holdbar international aftale om søjle 1, og beklager de vedvarende begrænsninger, der forhindrer færdiggørelsen af en sådan aftale. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Når søjle 1 og 2 er gennemført, mener EØSU, at tjenesteydelser, der leveres via platforme, der anvendes af europæiske forbrugere, bør integreres fuldt ud i momssystemet som et væsentligt element i håndteringen af skattespørgsmål i forbindelse med den digitale økonomi. Det skal bemærkes, at kunder hos digitale kommunikationstjenester og sociale netværk tilsyneladende har gratis adgang til disse tjenester, hvilket rejser spørgsmålet om, hvordan man på fornuftig vis vil kunne indføre moms. Momsindtægter udgør en egen indtægt i EU-budgettet, og EØSU mener, at det er vigtigt at medtage digitale tjenester i skattegrundlaget. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | EØSU anser det for nødvendigt at finde en rimelig balance ved omfordelingen af selskabsskatterne mellem nettoeksporterende og nettoimporterende lande, og ligeledes mellem producent- og forbrugerlande, så landenes mulighed for at opfylde blandt andet deres sociale og miljørelaterede mål ikke bringes i fare. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | EØSU bemærker, at digitalisering ikke kun er en udfordring, men at den også skaber muligheder for skattemyndighederne. Store mængder tredjepartsdata, der er tilgængelige for skattemyndighederne, gør det muligt at automatisere mere rapportering, hvilket sparer både tid og penge. Dataindsamling kan også anvendes til at bekæmpe underrapportering, unddragelse og svig. De softwareløsninger, som flere skattemyndigheder anvender til at registrere salgsdata på tidspunktet for en transaktion — de kan indsendes direkte til skattemyndighederne — har allerede øget nogle landes momsindtægter betydeligt. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | Endelig henleder EØSU opmærksomheden på Lovgivningspakken om bekæmpelse af hvidvask af penge (3) samt sine to udtalelser om bekæmpelse af skatteundgåelse: Erhvervsbeskatning i det 21. århundrede (4) og Bekæmpelse af brugen af skuffeselskaber (5) for yderligere og mere detaljeret indsigt i specifikke emner. |
| --- | --- |

4.11.

Bruxelles, den 13. juli 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Se EØSU's udtalelse om effektiv minimumsbeskatning af selskaber (EUT C 290 af 29.7.2022, s. 52).

1

(2)  OECD Consultation on the Draft Rules for Nexus and Revenues Sourcing Under Pillar 1 — Amount A, 4. februar 2022.

2

(3)  EØSU's udtalelse om lovgivningspakken om bekæmpelse af hvidvask af penge (EUT C 152 af 6.4.2022, s. 89).

3

(4)  EØSU's udtalelse om erhvervsbeskatning i det 21. århundrede (EUT C 275 af 18.7.2022, s. 40).

4

(5)  EØSU's udtalelse om bekæmpelse af brugen af skuffeselskaber (EUT C 290 af 29.7.2022, s. 45).

5

---

| 22.11.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/63 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/63

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ligestilling mellem kønnene

(sonderende udtalelse på anmodning af det tjekkiske formandskab)

(2022/C 443/09)

| Ordfører: | Milena ANGELOVA |
| --- | --- |

Ordfører:

Milena ANGELOVA

| Anmodning fra det tjekkiske rådsformandskab | 26.1.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab |
| Vedtaget i sektionen | 22.6.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 13.7.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 571 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 194/13/13 |

Anmodning fra det tjekkiske rådsformandskab

26.1.2022

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab

Vedtaget i sektionen

22.6.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

13.7.2022

Plenarforsamling nr.

571

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

194/13/13

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) understreger, at succes med hensyn til at fremme ligestilling mellem kønnene på en bæredygtig måde handler om at fremme en kultur med livslang ligestilling mellem kønnene gennem hele livet med foranstaltninger, der er skræddersyet til karakteren af og behovene i hver enkelt livsfase. Fordi det handler om kultur, er løsningen ikke enkeltstående politikker og foranstaltninger, men erkendelse, ejerskab og et vedvarende engagement fra alle aktører i samfundet. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | En kultur med livslang ligestilling mellem kønnene skal dyrkes helt fra den tidlige barndom ved at sætte et eksempel for børn i familien og fortsættes i vuggestuen og igennem alle skoletrin. EØSU opfordrer medlemsstaterne til gennem deres uddannelsespolitik at fremme kønsneutral undervisning i forhold til såvel viden som sociale færdigheder samt læringsmiljøer uden kønsstereotyper. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | For at understøtte en kultur med livslang ligestilling mellem kønnene yderligere skal ligestilling mellem kønnene fremmes i alle økonomiske og samfundsmæssige aktiviteter, herunder i virksomheder, offentlige tjenester og det politiske liv. EØSU mener, at systematisk fokus på ligestilling mellem kønnene i forskellige sammenhænge er nødvendigt for fremskridt på området. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU anbefaler, at medlemsstaterne med støtte fra Kommissionen og EØSU og i samarbejde med arbejdsmarkedets parter og relevante civilsamfundsorganisationer iværksætter en omfattende oplysnings- og bevidstgørelseskampagne for at fremme en kultur med livslang ligestilling mellem kønnene. Der bør lægges særlig vægt på den centrale rolle, som både de traditionelle og de sociale medier spiller som platforme, der former holdninger. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Kampagnen bør gøre beslutningstagerne opmærksomme på status og fremskridt hen imod ligestilling mellem kønnene i de pågældende medlemsstater og tilskynde medlemsstaterne til at søge inspiration hos hinanden og udveksle god praksis. Politiske aktører, beslutningstagere og offentlige organisationer bør også gå foran med et godt eksempel ved at fremme ligestilling mellem kønnene i forbindelse med deres egne aktiviteter. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Ligestilling mellem kønnene er afgørende, når det gælder deltagelse i den politiske beslutningstagning på nationalt, regionalt og kommunalt plan, med tanke på hvor stor indvirkning politiske beslutninger har på borgernes liv. En forøgelse af andelen af kvindelige politikere på alle niveauer kræver øget bevidsthed hos vælgerne og hos de partier, der indstiller kandidater, og fremme af en kultur, der tilskynder og giver kvinder mulighed for at deltage aktivt i det politiske liv. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Eftersom en forbedring af ligestillingen mellem kønnene kræver, at der indføres foranstaltninger på adskillige politiske områder, gentager EØSU sin opfordring til de politiske beslutningstagere på alle niveauer om at overholde princippet om integrering af kønsaspektet og medtage kønsligestillingsaspektet i alle beslutninger, herunder beslutninger om budgetlægning, investeringer og finansiering, og i offentlige udbud. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | I betragtning af de udfordringer, som følger af en aldrende befolkning og behovet for at sikre en kvalificeret arbejdsstyrke, er inkluderende arbejdsmarkeder vigtigere end nogensinde før. Fjernelse af hindringer og tilvejebringelse af incitamenter for kvinders generelle deltagelse på arbejdsmarkederne, uanset erhverv, opgave eller alder, er således afgørende. Fleksible arbejdsordninger, forældreorlov, beskatning og andre former for incitamenter spiller f.eks. en rolle med hensyn til at øge ligestillingen mellem kønnene. Ud over de lovgivningsmæssige rammer bør de praktiske foranstaltninger fastlægges via kollektive overenskomstforhandlinger mellem arbejdsmarkedets parter. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Genopretningen efter pandemien skal gå hånd i hånd med den grønne og den digitale omstilling, hvilket betyder, at STEM-kompetencer er vigtigere end nogensinde. I et perspektiv om ligestilling mellem kønnene og forebyggelse af kønsopdeling er det vigtigt at få flere piger til at studere STEM-fag og samtidig tiltrække flere drenge til pleje- og lærerfagene. Disse aspekter bør integreres i karrierevejledningen og foranstaltningerne for fastholdelse af personale. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU finder det afgørende at fremme kvindelige ledere i virksomheder, offentlige organisationer og arbejdsmarkedsparternes organisationer. Udvalget opfordrer medlemsstaterne, erhvervsorganisationer og arbejdsmarkedets parter til at iværksætte uddannelses- og mentorprogrammer for kvindelige ledere og kandidater til direktørstillinger i offentlige organisationer og til bestyrelsesposter og ledende stillinger i virksomheder, fagforeninger og private organisationer. Det bifalder endvidere den politiske aftale, som for nylig blev indgået mellem Europa-Parlamentet og Rådet om direktivet om en mere ligelig kønsfordeling blandt menige bestyrelsesmedlemmer i børsnoterede selskaber og tilhørende foranstaltninger, og opfordrer EU-institutionerne til en hurtig og effektiv gennemførelse heraf. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Alle hindringer for kvindelige iværksættere skal også fjernes. Eftersom adgang til finansiering er en forudsætning for iværksætteri, skal det sikres, at kvinder har lige adgang til både privat og offentlig finansiering. EØSU opfordrer desuden medlemsstaterne til at foretage passende offentlige investeringer i projekter, der fremmer ligestilling mellem kønnene, herunder i digital infrastruktur og plejeinfrastruktur. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | EØSU opfordrer til øget opmærksomhed på ligestilling mellem kønnene, når spørgsmålet om ukrainske flygtninge behandles. Dette gælder hjælp til, at børn får adgang til pasning og skole, og at kvinder kommer ud på arbejdsmarkedet via kvalitetsbeskæftigelse og får adgang til seksuelle og reproduktive sundhedsydelser. |
| --- | --- |

1.12.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1. | Denne udtalelse er et svar på en anmodning fra det tjekkiske rådsformandskab om at se nærmere på fremskridtene hen imod ligestilling mellem kønnene og redskaber og instrumenter til at fremme ligestillingen fra forskellige synsvinkler som f.eks. genopbygning og beskæftigelse efter pandemien, flere muligheder for de unge, uddannelse og færdigheder, iværksætteri og virksomhedsledelse, balance mellem arbejde og privatliv samt spørgsmålet om migration og flygtninge, herunder som følge af krigen i Ukraine. Disse spørgsmål er tidligere blevet behandlet i EØSU-udtalelser, og mange andre aspekter af ligestilling er også ved at blive behandlet i andre EØSU-udtalelser (1) om spørgsmål vedrørende f.eks. arbejdsforhold og betaling, plejeinfrastruktur, fattigdom og energifattigdom og kønsbaseret vold. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Endemisk diskrimination, herunder kønsdiskrimination, er en væsentlig årsag til, at folk sakker bagud. EØSU understreger, at ligestilling mellem kønnene har rod i EU's værdier (2), og udryddelse af ulighed og fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder kræver en helhedsorienteret og horisontal tilgang. Succes med hensyn til at fremme ligestilling mellem kønnene på en bæredygtig måde handler om at fremme en kultur med livslang ligestilling mellem kønnene gennem hele livet med foranstaltninger, der er skræddersyet til karakteren af og behovene i hver enkelt livsfase. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | En kultur med livslang ligestilling mellem kønnene skal dyrkes helt fra den tidlige barndom ved at sætte et eksempel for børn i familien og ved at sikre lige rettigheder og forpligtelser for alle familiemedlemmer, vise, at tolerance er normen og respektere alles private sfære og tid. Alle forudfattede meninger om opdeling i »feminine« og »maskuline« aktiviteter, opgaver og arbejde i familien bør undgås, og det samme gælder alle andre situationer, hvor der udvises eller undervises i adfærd, der ikke er fremmende for ligestillingen. Dette skal ske som »learning by doing« og starte helt fra, at begge forældre deler ansvaret for at passe deres små børn og afløser og hjælper hinanden, så begge kan bevare deres respektive ret til privatliv og hvile. EØSU opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at gøre deres yderste for at hjælpe begge forældre med at forene privatliv og arbejde og sørge for, at familierne kan træffe de rette valg. Her er det af allerstørste betydning, at direktivet om balance mellem arbejdsliv og privatliv reelt gennemføres, og at der er adgang til førskoleundervisning og børnepasning til overkommelige priser. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Børns integrering i samfundet starter, når de begynder i vuggestuen og derefter i børnehaveklassen. Disse typer pasningsfaciliteter skal derfor have et stort pædagogisk fokus på at udvikle en kultur med livslang ligestilling mellem kønnene. Bare det, at mange af disse faciliteter har flest kvindelige ansatte, forstærker stereotyper og opfattelsen af, at opdragelse og pasning af børn er en opgave for kvinder. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Næste trin er kønsneutral undervisning af unge og læringsmiljøer uden kønsstereotyper igennem hele skoletiden. Vigtigheden af dette undervurderes i mange medlemsstater. Det er f.eks. vigtigt at fremme børns interesse i STEM-fag baseret på, hvordan deres hjerner reagerer, og ikke på deres køn, for at sikre, at deres talent og potentiale stimuleres, udvikles og udnyttes fuldt ud til gavn for dem senere i livet. Ud over det vidensmæssige aspekt er det lige så vigtigt at sikre, at børn og unge opnår sociale og andre nødvendige færdigheder og udvikler følelsesmæssig intelligens på en kønsneutral måde, uden at nogen sættes i bås eller udsættes for forudfattede meninger. Dette gælder også i forhold til at komme fri af kønsstereotyper vedrørende udseendet. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Fremme af selvværd og selvtillid hos børn og unge er en vigtig drivkraft for en kultur med livslang ligestilling mellem kønnene, som ideelt set kan generere en positiv indstilling, der danner grundlag for deres opfattelse og oplevelse af ligestilling resten af deres liv. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Karrierevejledning med respekt for ligestilling mellem kønnene spiller en vigtig rolle med hensyn til at øge ligestillingen mellem kønnene, fremme karriereudvikling og fastholdelse af arbejde og forhindre kønsopdeling af studier og erhverv. Det vigtigt at få piger til at studere STEM-fag og samtidig tiltrække flere drenge til pleje- og lærerfagene, især med tanke på det tiltagende behov for pleje i en aldrende befolkning (3). |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | En kultur med livslang ligestilling mellem kønnene i hele voksenlivet kræver, at ligestilling mellem kønnene fremmes både i familielivet og i alle økonomiske og samfundsmæssige aktiviteter, herunder i virksomheder, offentlige tjenester og det politiske liv. Fordi det handler om kultur, er løsningen ikke enkeltstående politikker og foranstaltninger, men erkendelse, ejerskab og et vedvarende engagement fra alle aktører i samfundet. Den svenske tilgang, hvor den svenske regering har erklæret sig som en feministisk regering, er ét eksempel på, hvordan det kan sikres, at både kvinders og mænds viden og erfaringer bruges til at fremme fremskridt inden for alle samfundsområder (4). |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | For at gøre fremskridt på området mener EØSU, at det er nødvendigt med systematisk fokus på ligestilling mellem kønnene i forskellige sammenhænge, og at der samtidig er de rette juridiske og politiske rammer. EØSU anbefaler, at medlemsstaterne med støtte fra Kommissionen og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og i samarbejde med arbejdsmarkedets parter og relevante civilsamfundsorganisationer iværksætter en omfattende oplysnings- og bevidstgørelseskampagne for at fremme en kultur med livslang ligestilling mellem kønnene. Der bør lægges særlig vægt på den centrale rolle, som både de traditionelle og de sociale medier spiller som platforme, der former holdninger, f.eks. gennem reklame. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Kampagnen bør gøre beslutningstagerne opmærksomme på status og fremskridt hen imod ligestilling mellem kønnene i de pågældende medlemsstater, hvilket f.eks. kan måles ved hjælp af ligestillingsindekset. Den bør også tilskynde medlemsstaterne til at søge inspiration hos hinanden og til at udveksle god praksis. Offentlige forvaltninger og organisationer bør gå foran med et godt eksempel ved at fremme ligestilling mellem kønnene i deres egne aktiviteter. EØSU anbefaler, at disse aktører og fagforeninger og arbejdsgiver- og civilsamfundsorganisationer som en god praksis offentliggør balancen mellem kønnene i deres ledelsesorganer og bestyrelser. For at skabe en positiv opfattelse i hele samfundet bør kampagnen især været rettet mod mænd og drenge med overbevisende budskaber om fordelene ved ligestilling mellem kønnene. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | Ligestilling mellem kønnene er afgørende, når det gælder deltagelse i den politiske beslutningstagning på nationalt, regionalt og kommunalt plan, med tanke på hvor stor indvirkning politiske beslutninger har på borgernes liv. En forøgelse af andelen af kvindelige politikere kræver øget bevidsthed hos vælgerne og hos de partier, der indstiller kandidater. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | Eftersom en forbedring af ligestillingen mellem kønnene kræver, at der indføres foranstaltninger på adskillige politiske områder, gentager EØSU sin opfordring til de politiske beslutningstagere på alle niveauer om at overholde princippet om integrering af kønsaspektet og medtage kønsligestillingsaspektet i alle beslutninger, herunder beslutninger om budgetlægning, investeringer og finansiering. Integrering af kønsaspektet skal også overvåges og evalueres korrekt. Der er desuden brug for at se ligestilling mellem kønnene i et helhedsorienteret perspektiv med særlig fokus på de områder, hvor der er skæringspunkt mellem køn og andre karakteristika f.eks. handicap, etnisk oprindelse, tilværelse som eneforsørger, socioøkonomisk status, alder og seksuel orientering. |
| --- | --- |

2.12.

| 2.13. | EØSU opfordrer alle EU-institutioner, medlemsstater og aktører til aktivt at gøre brug af det værdifulde arbejde, som EIGE har udført, f.eks. når det gælder kønsopdelte data og statistikker. EØSU ønsker endvidere at understrege betydningen af aktiv inddragelse af arbejdsmarkedets parter i at fremme ligestillingen mellem kønnene, da ligestilling på mange måder er direkte knyttet til arbejdsmarkedet og arbejdsvilkår. Kollektive overenskomstforhandlinger er et vigtigt redskab til at opnå ligestilling mellem kønnene på arbejdsmarkedet. Det er også vigtigt at udnytte EØSU som en aktiv platform for arbejdet med at fremme en kultur med livslang ligestilling mellem kønnene. |
| --- | --- |

2.13.

3.   Særlige bemærkninger — beskæftigelse under genopretningen efter pandemien

| 3.1. | Covid-19-pandemien har ramt både kvinder og mænd, men med forskellige virkninger, og konsekvenserne af krisen indebærer en risiko for, at de fremskridt hen imod at mindske uligheden mellem mænd og kvinder i medlemsstaterne, der er opnået i det seneste årti, bringes i fare. Ikke blot har pandemien påvirket balancen mellem arbejde og privatliv, den har også ramt kvinder hårdere gennem tab af job eller midlertidig arbejdsløshed, da sektorer med flest kvindelige arbejdstagere blev særligt hårdt ramt (5). Langt flere kvindelige end mandlige iværksættere har desuden anmeldt virksomhedslukning som følge af pandemien. Den største kønsskævhed blev rapporteret i Europa og Nordamerika, hvor 50 % flere kvinder end mænd anmeldte lukninger (6). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | I et perspektiv om ligestilling mellem kønnene og diversitet bliver en vigtig udfordring under genopretningen efter pandemien at sikre, at de nationale genopretnings- og resiliensplaner er kønssensitive og omfatter målrettede foranstaltninger for at øge ligestillingen mellem kønnene på arbejdsmarkedet. Foranstaltningerne bør også skabe de rette betingelser for iværksætteri og for at drive virksomhed, herunder gunstige beskatningsregler, og fjerne hindringer for kvindelige iværksættere. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Behovet for at fjerne hindringer og tilvejebringe incitamenter gælder for kvinders generelle deltagelse på arbejdsmarkedet, uanset deres erhverv og opgaver, og for kvinder i alle aldre. Det er vigtigt at få unge ud på arbejdsmarkedet ved at tilvejebringe jobmuligheder af kvalitet, men det er også vigtigt at give ældre mulighed for at kunne yde et passende bidrag (7). I betragtning af de udfordringer, som følger af en aldrende befolkning og den tiltagende mangel på en kvalificeret arbejdsstyrke i nogle sektorer, er inkluderende arbejdsmarkeder vigtigere end nogensinde før, også set fra et makroøkonomisk synspunkt. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU understreger, at der er behov for en ambitiøs og effektiv gennemførelse af direktivet om balance mellem arbejdsliv og privatliv. De praktiske foranstaltninger til fremme af en bedre balance mellem arbejde og privatliv for forældre skal fastlægges under kollektive overenskomstforhandlinger, som er det rette instrument til at sikre de bedste løsninger og den bedste praksis under hensyntagen til arbejdstagernes og virksomhedernes interesser. Sammen med fleksible arbejdsordninger og fleksibel betalt forældreorlov spiller beskatning og andre incitamenter til at få kvinder til at blive på arbejdsmarkedet en rolle i at øge ligestillingen mellem kønnene. En passende løn under fædreorlov, især i de første måneder, ville være et incitament for fædre til at tage længere orlov og dermed udvikle et tættere forhold til deres børn. Samtidig ville det gøre det lettere for moderen at komme sig og få en bedre balance mellem arbejde og privatliv. Særskilt beskatning af ægtefællers indkomst er en medvirkende faktor til, at begge forældre ønsker at være aktive på arbejdsmarkedet. Der må også være en erkendelse af, at foranstaltninger, der muliggør og tilskynder til arbejde, også bidrager til mere anstændige pensioner. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Selv om kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet er steget i det seneste årti, er der stadig en klar kønsopdeling (8). For kvinder er der stadig ulige adgang til uddannelse og økonomiske muligheder, selv om uligheden i Europa — med visse forskelle mellem Vest- og Østeuropa — er mindre end i andre dele af verden (9). EØSU har endvidere efterlyst øjeblikkelige foranstaltninger til at udrydde kønsbestemte løn- og pensionsforskelle, først og fremmest ved hjælp af obligatoriske løngennemsigtighedsforanstaltninger (10), inden for alle områder og sektorer og understreger, at lønforskelle forstørrer pensionsforskelle, og her er kvinder særligt sårbare. |
| --- | --- |

3.5.

Derudover påvirkes kvinders valg af erhverv af den kulturelle kontekst og traditionelle stereotyper. Der er f.eks. langt flere kvinder end mænd, der arbejder inden for sektorer som uddannelse, pleje, sundhed og sociale tjenester, mens der er flest mænd inden for byggeri og anlæg og i de tunge industrier.

| 3.6. | Når ligestilling mellem kønnene fremmes som led i en inkluderende og bæredygtig dagsorden for industriel udvikling, skal der ikke blot arbejdes hen imod at styrke konkurrenceevnen i de økonomiske sektorer, hvor der allerede arbejder et stort antal kvinder, men også mod at gøre det muligt for kvinderne at deltage i nye sektorer og roller. Når kvinder inkluderes i sektorer og erhverv, som de tidligere var udelukket fra, giver det de nye sektorer mulighed for udvikling, idet de får adgang til at udnytte en rigere og mere varieret række af kvalifikationer fuldt ud. Udbud af kvalitetsjob er en forudsætning for at sikre, at de eksisterende uligheder mellem kønnene ikke videreføres til disse nye sektorer. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Kønsopdelingen er også synlig på uddannelsesområdet. Selv om kvinder tager en tertiær uddannelse og deltager i livslang læring, så foretrækker de andre fag end naturvidenskab, teknologi, ingeniørvirksomhed og matematik. I betragtning af at genopretningen efter pandemien skal gå hånd i hånd med den grønne og den digitale omstilling, spiller STEM-kompetencer en stadig vigtigere rolle. Dertil kommer, at følelsesmæssige (dvs. personlige og sociale) kompetencer er vigtige i tillæg til funktionsbestemte kompetencer, da de udgør grundlaget for resiliens, mental styrke, konflikthåndtering, samarbejde og faktuel kommunikation. I fremtiden skal fokus uden tvivl være på rationel og følelsesmæssig intelligens. En kultur med livslang ligestilling mellem kønnene skal omfatte undervisning i følelsesmæssige kompetencer, idet Det Verdensøkonomiske Forum i 2021 angav, at de syv vigtigste menneskelige færdigheder bl.a. omfatter kreativitet, følelsesmæssig intelligens og kompleks problemløsning (11). |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Med hensyn til den digitale omstilling kan man se en klar kønsopdeling inden for uddannelse og på arbejdsmarkederne i fordelingen af færdiguddannede inden for IKT, IKT-specialister og forskere og ingeniører i højteknologisektorer. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Fremme af pigers interesse for STEM er vigtig, for at de i fremtiden kan få succes inden for disse fag. Derudover er der behov for målrettede foranstaltninger og udviklingsprogrammer, der kan bidrage til at tiltrække og fastholde dem i STEM-relaterede karrierer. Om ti år vil ni ud af ti job kræve digitale færdigheder (12). Der vil på fremtidens arbejdsmarked være et skift i efterspørgslen i retning af fagfolk inden for teknologi såsom IT-ingeniører og IKT-specialister. Kvinder udgør 65 % af de europæiske arbejdstagere, men kun 17 % af den europæiske IKT-arbejdsstyrke. I 2026 vil 57 % af de job, der sandsynligvis vil være erstattet af teknologi, tidligere have været udført af kvinder (13). |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Inddragelse af kvinder i udviklingen af kunstig intelligens er vigtig for at undgå algoritmer, som er baseret på data med bias om virkeligheden og dermed leverer resultater med bias. Også på dette område er der behov for en intersektionel tilgang. Eftersom adgangen til højhastighedsforbindelser og digitale færdigheder udgør det nødvendige grundlag for en succesfuld digital omstilling, bør de være tilgængelige for alle, uanset køn, alder, handicap, socioøkonomisk baggrund eller geografisk placering. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Underrepræsentationen af kvinder inden for teknologi er problematisk, også set i lyset af den grønne omstilling, eftersom håndteringen af klimaændringer og miljøproblemer kræver, at der udvikles og indføres mange former for teknologiske løsninger. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Selv om både digitale og grønne færdigheder må betragtes som en integreret del af alle erhverv, har de potentiale til at tiltrække flere unge end ældre arbejdstagere. På den anden side er der en klar forskel på arbejdsrelaterede IKT-færdigheder, som omfatter dataforvaltning og desktoppublishing, og de digitale kompetencer, man normalt forbinder med unge, som f.eks. det at sende beskeder og rekreativ brug af internettet. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | Ud over STEM-færdigheder er det også vigtigt at tilskynde piger til at studere økonomi og ledelse for at ruste dem til lederstillinger. Det er desuden vigtigt at guide dem til at lære iværksætterfærdigheder og risikostyringsfærdigheder og styrke deres selvtillid, så de undgår og kan tackle det såkaldte impostorfænomen (14). Ser man på stresstypologien for kvinder, synes der at være en tendens til en mere introvert — snarere end ekstrovert — personlighed i stressede situationer. Resultatet er, at kvinder ikke søger eksponerede stillinger, fordi de er bange for negative bemærkninger fra andre, som ofte tages personligt, ikke føler sig kvalificerede, hvis de ikke (over)opfylder alle krav i jobbeskrivelsen og ikke ønsker at være en »kvotekvinde«. Dette kan ofte føres tilbage til (ubevidste) opfattelser og frygt. Selv om forbedringen af færdigheder og kompetencer kræver praktiske foranstaltninger inden for undervisnings- og læringsmetoder og karrierevejledning, bør disse målsætninger også forbindes med det generelle bevidstgørelsesprogram om en kultur med livslang ligestilling mellem kønnene. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | Et specifikt aspekt, der skal håndteres, er kønsbias inden for sundhedspleje som følge af manglende forskning, uddannelse centreret om manden, fejldiagnoser og underbehandling. Uvidenhed om kønsbetingede forskelle på tværs af medicinske fagområder fører nemt til forkerte diagnoser eller forkert medicinering, fordi symptomer hos kvinder er forskellige fra symptomer hos mænd, eller fordi lægemiddeldoseringer er baseret på kliniske forsøg, som primært gennemføres på mænd. Der mangler også forskning om kvindespecifikke sygdomme, såsom endometriose, og om overgangsalderen og kønsopdelte data inden for forskningen, hvilket gør det vanskeligt at forstå mekanismerne bag sundhedsproblemer og hindrer forsøg på at finde det rette svar på, at kvinder f.eks. har en højere risiko for at udvikle senfølger efter covid. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | For at undgå den negative virkning af bias inden for medicin på kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet understreger EØSU, at kønsbias og kønsbaserede forskelle skal medtænkes og håndteres i alle europæiske sundheds- og lægemiddelstrategier. Desuden skal kvinders ret til at træffe selvstændige beslutninger om deres egen krop respekteres fuldt ud. |
| --- | --- |

3.15.

4.   Særlige bemærkninger — balance mellem arbejde og privatliv

| 4.1. | Ligestilling mellem kønnene med hensyn til balancen mellem arbejde og privatliv er yderst vigtig for økonomien og samfundet, da der er en tæt sammenhæng med velfærd, den generelle beskæftigelse og deltagelse på arbejdsmarkedet samt med karrierer og stillinger i både den offentlige og private sektor. Dette gælder for forskellige opgaver og ansvarsområder i virksomheder og inden for forvaltning og den politiske beslutningstagning. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Balancen mellem arbejde og privatliv udgør en større udfordring for kvinder end for mænd, fordi kvinder udfører en større andel af det ulønnede arbejde i hjemmet og omsorgsforpligtelser. Ifølge ligestillingsindekset (15) (16) er EU's score faldet siden 2010 inden for området tid, som måler fordelingen af arbejde i hjemmet og omsorgsforpligtelser. De store forskelle mellem medlemsstaterne afspejler forskelle i de nationale systemer og familiekulturer. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Pandemien har øget presset på familier, når det gælder balancen mellem arbejde og privatliv. Dette gælder især for kvinder og enlige mødre, mens der i forhold til børnepasning er tegn på en mindre kønsskævhed, fordi begge forældre arbejder hjemme (17). Hjemmearbejde skaber også mange muligheder for at bidrage til ligestilling mellem kønnene, og en bedre koordinering kan tilføje merværdi. EØSU har imidlertid også advaret om, at det skal forhindres, at hjemmearbejde fører til en endnu mere ulige fordeling af det huslige arbejde mellem kvinder og mænd (18). Pandemien har påvirket balancen mellem arbejde og privatliv for kvinder i forskellige stillinger, herunder iværksættere, ledere og ansatte. Man må ikke glemme, at kvinder ofte har en anden opfattelse af ansvarlighed og ansvar, når det gælder »omsorg for andre«. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Mange faktorer vedrørende ligestilling mellem kønnene afhænger af den nationale sociale infrastruktur, som spiller en vigtig rolle med henblik på at opnå en højere deltagelse på arbejdsmarkedet og en bedre balance mellem arbejde og privatliv. De mest åbenlyse er pasningsordninger, forældreorlov, skolesystemet og beskæftigelsesforanstaltninger. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | EØSU gentager sine tidligere forslag (19) om, at det er vigtigt, at medlemsstaterne gennemfører direktivet om balance mellem arbejdsliv og privatliv på en ambitiøs, effektiv og rettidig måde, så familier får hensigtsmæssige og mere lige valgmuligheder, herunder at bedre betalt forældreorlov fremmes for begge forældre. Samtidig skal gennemførelsen også tage højde for virksomhedernes, især SMV'ers, behov. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | EØSU fremhæver behovet for, at medlemsstaterne investerer i forskellige pleje- og pasningsinfrastrukturer, herunder børnepasning, skolefritidsordninger, ældrepleje og pleje af personer med handicap for at sikre, at alle har adgang hertil til overkommelige priser. EØSU opfordrer medlemsstaterne til sammen med arbejdsmarkedets parter at udvikle passende instrumenter, som kan hjælpe familier med at få let og effektiv adgang til støtte- og plejetjenester. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | En ny måde at tænke på alle niveauer er desuden nødvendig for at forbedre ligestillingen mellem kønnene med hensyn til balancen mellem arbejde og privatliv. Nøglen her er at mindske og bryde med stereotype opfattelser af familieroller og fremme beskæftigelsespraksis, der tilgodeser en balance mellem arbejde og familieliv for både kvinder og mænd. |
| --- | --- |

4.7.

5.   Særlige bemærkninger — ledelse

| 5.1. | Ligestilling mellem kønnene og ikkediskrimination på arbejdspladsen sikres gennem lovgivning, mens lige deltagelse af kvinder og mænd i virksomhedsledelse fremmes gennem såvel tilvejebringelsen af lige muligheder som de bredere økonomiske og samfundsmæssige fordele, der følger af bidraget til et bredere perspektiv, kreativitet og konkurrenceevne (20). Det er i virksomhedernes interesse at gøre brug af kvinders videregående uddannelser og talenter ved at støtte deres deltagelse i bestyrelser og i andre ledende stillinger. Det kræver en god forståelse af fordelene ved diversitet og af de negative virkninger for enkeltpersoner og samfundet, hvis diversitet ikke fremmes inden for alle områder. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Selv om der stadig er betydelig plads til forbedringer, har den største stigning i EU's score i ligestillingsindekset siden 2010 været inden for området magt, som måler fremskridt med hensyn til politisk og økonomisk beslutningstagning. Den mest markante forbedring er kvinders deltagelse i de største børsnoterede selskabers bestyrelser. Dette forklarer hovedparten af den samlede stigning i scoren i ligestillingsindekset (21). |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Midlerne til at øge kønsdiversiteten i virksomhedsbestyrelser varierer fra medlemsstat til medlemsstat (22), og ser man på den nuværende situation og de fremskridt, der er gjort over tid, er der tydelige forskelle. Nogle medlemsstater har indført obligatoriske nationale kvoter for store børsnoterede virksomheder, der går fra 25 % til 40 % (23). I modsætning hertil ligger en række medlemsstater over EU-gennemsnittet eller har gjort betydelige fremskridt uden kvoter, med udgangspunkt i selvregulering. I Frankrig, hvor lovgivningen blev indført i 2011, er mere end 40 % af bestyrelsesmedlemmerne kvinder, og i otte lande er andelen på mere end en tredjedel. Samtidig ligger andelen i nogle medlemsstater på under 10 %. Den gennemsnitlige andel ligger i EU på cirka 30 %. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Forskellene vedrører også enkeltmandsvirksomheder. Mens de største virksomheder har gjort betydelige fremskridt, er der færre ændringer at se i virksomhederne i den anden ende af skalaen (24). Det er også værd at bemærke, at selv om bestyrelsesmedlemmer ofte har ledende stillinger, lader det ikke til, at de lande, der klarer sig bedst med hensyn til andelen af kvinder, der er ansat som administrative direktører i store virksomheder, er de samme som dem, der klarer sig bedst med hensyn til antallet af bestyrelsesmedlemmer (25). |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Der synes derfor ikke at være én forklaring på forskellene mellem medlemsstaterne. Dette er forventeligt, eftersom forskellene i nationale traditioner og kulturer spiller en væsentlige rolle i udviklingen af ligestilling mellem kønnene. Det er yderst vigtigt at støtte en positiv udvikling, dele bedste praksis og lære af hinandens erfaringer. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | EØSU gentager sine konklusioner og anbefalinger om spørgsmålet (26) og bifalder, at Europa-Parlamentet og Rådet for nylig nåede til politisk enighed om direktivet om en mere ligelig kønsfordeling blandt menige bestyrelsesmedlemmer i børsnoterede selskaber, som Kommissionen fremlagde i 2012. Udvalget opfordrer EU-institutionerne til en hurtig og effektiv gennemførelse heraf. Medlemsstaterne er efter høring af arbejdsmarkedets parter de bedste til at træffe beslutning om de bedste og mest hensigtsmæssige konkrete foranstaltninger med henblik på at øge andelen af kvinder i bestyrelser, idet man dog skal huske på, at det er ejerne af en virksomhed, som træffer beslutning om bestyrelsernes sammensætning. |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | EØSU finder det vigtigt at fremme kvinders lederskab ved hjælp af fælles programmer for kvindelige ledere og kandidater til bestyrelsesposter og den øverste ledelse og gennem individuel uddannelse og mentorordninger (27). Udvalget opfordrer virksomheder til at investere i den slags programmer, der også kunne støttes med EU-midler. Når kvinder forfremmes til ledende stillinger i virksomheder, bør det også udløse samme løn som mænd i samme stillinger efter princippet om lige løn for lige arbejde, hvilket EØSU fuldt ud støtter. |
| --- | --- |

5.7.

6.   Særlige bemærkninger — iværksætteri

| 6.1. | Med henblik på fremme af iværksætteri skal kvinders fulde potentiale for kreativitet og kapacitet udnyttes. Kvindelige iværksættere har også vist, at de er stærke og udholdende i tider med kriser og kaos (28). |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Kvindelige iværksættere blev også hårdt ramt af pandemien og måtte bære en uforholdsmæssig stor andel af omsorgsforpligtelserne, hvilket blevet forværret af manglen på pasningstjenester og nedlukningen. Alligevel har mange kvindelige iværksættere formået at vende den nye forretningskontekst til deres fordel og at inspirere andre, især andre kvinder, til også at blive iværksættere og til at starte flere virksomheder. Dette har positive virkninger som f.eks. jobskabelse og dermed trivsel. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Europa har nogle af de laveste tal for kvindelige iværksættere sammenlignet med kvinder i andre dele af verden (5,7 %, sammenlignet med et verdensgennemsnit på 11 %). En forklaring er, at kvinder i de europæiske lande har flere jobmuligheder end kvinder andre steder i verden. Alligevel angives manglende jobmuligheder som den hyppigste årsag til opstart af virksomhed, og i højere grad af kvinder end mænd (29). |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Adgang til finansiering er en forudsætning for iværksætteri, og der skal være lige adgang til både privat og offentlig finansiering. EØSU opfordrer til, at kriterierne for relevant finansiering såsom genopretnings- og resiliensfaciliteten evalueres for at fremme lighed inden for iværksætteri og for at tilskynde til investeringer i projekter, som øger ligestillingen mellem kønnene, herunder i den digitale infrastruktur og plejeinfrastrukturen. |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | Der er større sandsynlighed for, at kvinder i Europa har færre ansatte (mellem 1 og 5), hvis de driver en virksomhed, eller for at de er selvstændige. Kvinder i de ældre aldersgrupper leder oftere virksomheder. Selv om kvinder opfatter iværksætteri som en attraktiv mulighed, og selv om de gennemsnitligt set er højt uddannede, rapporterer de om en begrænset iværksætterånd med hensyn til at se nye forretningsmuligheder, have færdighederne til at starte en virksomhed og ikke at lade sig afskrække af frygten for at fejle (30). |
| --- | --- |

6.5.

| 6.6. | Problemerne med at kombinere kravene fra arbejde og familie kan sammen med kulturelle årsager være med til at skabe denne opfattelse. Derfor holder kvindelige iværksættere sig muligvis til visse sektorer og kan være tilbageholdende med at udvide deres virksomhed. For at fremme kvindeligt iværksætteri skal kvinder støttes i at overvinde disse opfattelser og begrænsende faktorer (31). I overensstemmelse med dagsordenen for bedre regulering, dvs. EU-strategien på højeste niveau, der skal sikre, at EU-lovgivningen generelt lever op til sine mål på den mest effektive og virkningsfulde måde, kan der skabes yderligere incitamenter gennem foranstaltninger, der forenkler de administrative procedurer og reducerer efterlevelsesomkostningerne, uden at undergrave det beskyttelsesniveau, som sikres med den relevante lovgivning (32). |
| --- | --- |

6.6.

7.   Særlige bemærkninger — ukrainske flygtninge

| 7.1. | Den russiske invasion af Ukraine har forårsaget en hidtil uset humanitær krise, herunder tilstrømning af hundredtusindvis af asylsøgende flygtninge — primært kvinder og børn — til EU's medlemsstater. Alle medlemsstater gør med støtte fra civilsamfundet deres allerbedste for at tage hånd om og indlogere flygtningene og integrere dem på arbejdsmarkedet, men der er mange udfordringer, som kræver bedre koordinerede løsninger (33). |
| --- | --- |

7.1.

| 7.2. | Eftersom de fleste af flygtningene er kvinder med børn, er adgangen til sociale tjenesteydelser, vuggestuer, børnehaver og skoler den kritiske flaskehals, der forhindrer kvinderne i at komme ud på arbejdsmarkedet. Derudover er overvindelse af sprogbarrieren, anerkendelse af flygtningenes uddannelse og kvalifikationer og hurtig omskoling og opkvalificering centrale faktorer for integrationen. Sikring af de nødvendige midler til fjernarbejde såsom internetforbindelse og enheder med internetadgang er nogle af de redskaber, der er nødvendige for at tackle dette spørgsmål. |
| --- | --- |

7.2.

| 7.3. | EØSU efterlyser større koordinering mellem medlemsstaterne, når de omsætter Politiske retningslinjer for inklusion af ukrainske flygtninge i undervisningen: overvejelser, nøgleprincipper og praksis (34) til praksis. EØSU opfordrer desuden Kommissionen til at aktivere alle potentielle finansieringsmuligheder, især for de medlemsstater, der modtager et stort antal flygtninge. |
| --- | --- |

7.3.

| 7.4. | Kvinder er under krig og flugt fra konflikter mere udsatte for seksuel udnyttelse og seksuelt misbrug. Voldtægt bruges ofte som et våben i krig. For kvindelige ukrainske flygtninge og især voldtægtsofre er det vigtigt, at der er adgang til seksuelle og reproduktive sundhedstjenester, herunder prævention, nødprævention, sikker abort og psykologisk traumebehandling. Kvinder bør aldrig tvinges til at gennemføre en uønsket graviditet. Fraværet af den slags tjenester i nogle medlemsstater bør aldrig være en årsag, der afholder dem fra at forlade et usikkert land. Alle medlemsstater skal sikre alle flygtninge adgang til disse tjenester. Generelt skal alle flygtninge proaktivt tilbydes traumebehandling, ellers er det den perfekte grobund for senere konflikter og negative følelser med enorme omkostninger for landene! På dette område er der desperat behov for hybrid lavtærskelstøtte, og sådanne nystartede virksomheder skal finansieres konsekvent. |
| --- | --- |

7.4.

| 7.5. | Et andet problem, der skal tages hånd om, er flygtningenes vaccinationsstatus — det gælder især børn. I kraft af EU's veludviklede vaccinationsprogrammer for børn er mange farlige sygdomme såsom polio, kopper, nogle typer af hepatitis osv. blevet udryddet. For ikke at sætte dette over styr er medlemsstaterne nødt til at mobilisere deres sundhedssystemer, og retningslinjer på EU-plan vil være en stor hjælp i denne proces. Spørgsmålet kompliceres af, at adgangen til sociale ydelser, f.eks. børnehave eller skole, i mange medlemsstater kræver, at man er færdigvaccineret. |
| --- | --- |

7.5.

| 7.6. | Senere bør genopbygningen af Ukraine være en lejlighed til at forbedre ligestillingen blandt ukrainere gennem opbygningen af bl.a. uddannelsessystemet, sundhedsvæsenet og den sociale og digitale infrastruktur. |
| --- | --- |

7.6.

Bruxelles, den 13. juli 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  SOC/723 (endnu ikke offentliggjort i EUT); EUT C 364 af 28.10.2020, s. 77; EUT C 240 af 16.7.2019, s. 3; EUT C 228 af 5.7.2019, s. 103.

1

(2)  Se f.eks. artikel 2 og artikel 3, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union, artikel 21 i chartret om grundlæggende rettigheder, artikel 8 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

2

(3)  EUT C 194 af 12.5.2022, s. 19.

3

(4)  https://sweden.se/life/equality/gender-equality

4

(5)  EUT C 220 af 9.6.2021, s. 13.

5

(6)  Global Entrepreneurship Monitor.

6

(7)  Se også EUT C 194 af 12.5.2022, s. 19 for yderligere kønsrelaterede aspekter i forbindelse med aldring.

7

(8)  EIGE.

8

(9)  Gender Gap Index.

9

(10)  EUT C 341 af 24.8.2021, s. 84.

10

(11)  Den digitale startup-virksomhed UP'N'CHANGE (www.upnchange.com), der er stiftet af kvinder, har fundet metoder til at omsætte indgående ekspertise inden for psykologi og coaching til enkle digitale værktøjer, der hjælper folk med at udvikle personlige, sociale og kreative færdigheder. UP'N'CHANGE's vision er at frigøre medarbejderes og teams potentiale ved hjælp af digitale værktøjer for at sætte organisationer i stand til at opnå bæredygtig succes. Fordi de rette færdigheder er ensbetydende med effektivt samarbejde, effektivt samarbejde er ensbetydende med innovation, og innovation er ensbetydende med vækst for alle.

11

(12)  Det Verdensøkonomiske Forums årsmøde 2020.

12

(13)  Ibid.

13

(14)  Impostorfænomenet forekommer, f.eks. når man rammes af tvivl om egne evner og færdigheder og derfor ikke søger lederstillinger eller eksponerede stillinger. Især meget reflekterende mennesker, som har en tendens til at trække sig tilbage under stressende omstændigheder, har svært ved at håndtere folk, der udstråler stor selvtillid.

14

(15)  EIGE, https://eige.europa.eu/publications/gender-equality-index-2020-report/progress-gender-equality-most-notable-company-boards.

15

(16)  Eurofound.

16

(17)  Sevilla and Smith 2020.

17

(18)  EUT C 220 af 9.6.2021, s. 13.

18

(19)  EUT C 129 af 11.4.2018, s. 44.

19

(20)  Se EUT C 318 af 23.12.2009, s. 15, og EUT C 341 af 21.11.2013, s. 6.

20

(21)  EIGE Statistical brief: gender balance in corporate boards 2020.

21

(22)  EIGE.

22

(23)  https://eige.europa.eu/news/countries-legislated-quotas-could-achieve-gender-balance-parliaments-2026-those-without-may-take-close-twenty-years

23

(24)  European Women on Boards https://europeanwomenonboards.eu/wp-content/uploads/2021/01/EWoB-Gender-Diversity-Index-2020.pdf.

24

(25)  Forskellige kilder sammensat af det finske handelskammer, https://naisjohtajat.fi/wp-content/uploads/sites/28/2019/01/women-directors-and-executives-report-2018.pdf.

25

(26)  EUT C 133 af 9.5.2013, s. 68.

26

(27)  Et fremragende eksempel er de uddannelses- og støtteprogrammer, som udbydes af WKÖ — https://www.wko.at/service/Women_in_Business.html.

27

(28)  Women's Entrepreneurship 2020/21: Thriving Through Crisis. Offentliggjort af Global Entrepreneurship Research Association, London Business School, ISBN: 978-1-9160178-8-7.

28

Women's Entrepreneurship 2020/21: Thriving Through Crisis.

(29)  Ibid.

29

(30)  Global Entrepreneurship Monitor.

30

(31)  Se også EUT C 299 af 4.10.2012, s. 24.

31

(32)  »SME focus — Long- term strategy for the European industrial future«. Temaafdelingen for Økonomisk og Videnskabelig Politik og Livskvalitet, Europa-Parlamentets Generaldirektorat for Unionens Interne Politikker. Forfatter: Stephanus Johannes Smit, PE 648.776 — april 2020.

32

(33)  Baseret på forslagene i EUT C 242 af 23.7.2015, s. 9.

33

(34)  https://www.schooleducationgateway.eu/da/pub/resources/publications/policy-guidance-on-refugees.htm

34

---

BILAG

Følgende ændringsforslag opnåede mindst en fjerdedel af stemmerne, men blev forkastet under debatten (forretningsordenens artikel 43, stk. 2):

ÆNDRINGSFORSLAG 1

Fremsat af:

ANGELOVA Milena

BLIJLEVENS René

KONTKANEN Mira-Maria

MINCHEVA Mariya

PILAWSKI Lech

VADÁSZ Borbála

SOC/731 — Ligestilling mellem kønnene

Punkt 3.5

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| Selv om kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet er steget i det seneste årti, er der stadig en klar kønsopdeling (1). For kvinder er der stadig ulige adgang til uddannelse og økonomiske muligheder, selv om uligheden i Europa — med visse forskelle mellem Vest- og Østeuropa — er mindre end i andre dele af verden (2). EØSU har endvidere efterlyst øjeblikkelige foranstaltninger til at udrydde kønsbestemte løn- og pensionsforskelle, først og fremmest ved
  hjælp af obligatoriske
  løngennemsigtighedsforanstaltninger (3), inden for alle områder og sektorer og understreger, at lønforskelle forstørrer pensionsforskelle, og her er kvinder særligt sårbare.
  Derudover påvirkes kvinders valg af erhverv af den kulturelle kontekst og traditionelle stereotyper. Der er f.eks. langt flere kvinder end mænd, der arbejder inden for sektorer som uddannelse, pleje, sundhed og sociale tjenester, mens der er flest mænd inden for byggeri og anlæg og i de tunge industrier. | Selv om kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet er steget i det seneste årti, er der stadig en klar kønsopdeling (1). For kvinder er der stadig ulige adgang til uddannelse og økonomiske muligheder, selv om uligheden i Europa — med visse forskelle mellem Vest- og Østeuropa — er mindre end i andre dele af verden (2). EØSU har endvidere efterlyst øjeblikkelige foranstaltninger til at udrydde kønsbestemte løn- og pensionsforskelle, først og fremmest ved
  at fremme
  løngennemsigtighedsforanstaltninger (3), inden for alle områder og sektorer og understreger, at lønforskelle forstørrer pensionsforskelle, og her er kvinder særligt sårbare.
  Derudover påvirkes kvinders valg af erhverv af den kulturelle kontekst og traditionelle stereotyper. Der er f.eks. langt flere kvinder end mænd, der arbejder inden for sektorer som uddannelse, pleje, sundhed og sociale tjenester, mens der er flest mænd inden for byggeri og anlæg og i de tunge industrier. |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

Selv om kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet er steget i det seneste årti, er der stadig en klar kønsopdeling (1). For kvinder er der stadig ulige adgang til uddannelse og økonomiske muligheder, selv om uligheden i Europa — med visse forskelle mellem Vest- og Østeuropa — er mindre end i andre dele af verden (2). EØSU har endvidere efterlyst øjeblikkelige foranstaltninger til at udrydde kønsbestemte løn- og pensionsforskelle, først og fremmest ved
  hjælp af obligatoriske
  løngennemsigtighedsforanstaltninger (3), inden for alle områder og sektorer og understreger, at lønforskelle forstørrer pensionsforskelle, og her er kvinder særligt sårbare.

Derudover påvirkes kvinders valg af erhverv af den kulturelle kontekst og traditionelle stereotyper. Der er f.eks. langt flere kvinder end mænd, der arbejder inden for sektorer som uddannelse, pleje, sundhed og sociale tjenester, mens der er flest mænd inden for byggeri og anlæg og i de tunge industrier.

Selv om kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet er steget i det seneste årti, er der stadig en klar kønsopdeling (1). For kvinder er der stadig ulige adgang til uddannelse og økonomiske muligheder, selv om uligheden i Europa — med visse forskelle mellem Vest- og Østeuropa — er mindre end i andre dele af verden (2). EØSU har endvidere efterlyst øjeblikkelige foranstaltninger til at udrydde kønsbestemte løn- og pensionsforskelle, først og fremmest ved
  at fremme
  løngennemsigtighedsforanstaltninger (3), inden for alle områder og sektorer og understreger, at lønforskelle forstørrer pensionsforskelle, og her er kvinder særligt sårbare.

Derudover påvirkes kvinders valg af erhverv af den kulturelle kontekst og traditionelle stereotyper. Der er f.eks. langt flere kvinder end mænd, der arbejder inden for sektorer som uddannelse, pleje, sundhed og sociale tjenester, mens der er flest mænd inden for byggeri og anlæg og i de tunge industrier.

Resultat af afstemningen:

| For: | 93 |
| --- | --- |
| Imod: | 114 |
| Hverken for eller imod: | 12 |

For:

93

Imod:

114

Hverken for eller imod:

12

---

(1)  EIGE.

(2)  Gender Gap Index.

(3)  SOC/678.

(1)  EIGE.

(2)  Gender Gap Index.

(3)  SOC/678.

---

III Forberedende retsakter

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

571. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg — Plenarmøde med fuldt fysisk fremmøde, 13.7.2022-14.7.2022

| 22.11.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/75 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/75

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2005/29/EF og 2011/83/EU for så vidt angår styrkelse af forbrugernes rolle i den grønne omstilling gennem bedre beskyttelse mod urimelig praksis og bedre oplysning

(COM(2022) 143 final — 2022/0092 (COD))

(2022/C 443/10)

| Ordfører: | Thierry LIBAERT |
| --- | --- |
| Medordfører: | Gonçalo LOBO XAVIER |

Ordfører:

Thierry LIBAERT

Medordfører:

Gonçalo LOBO XAVIER

| | Rådet for den Europæiske Union, 12.4.2022 |
| --- | --- |
| | Europa-Parlamentet, 7.4.2022 |
| Retsgrundlag | Artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug |
| Vedtaget i sektionen | 27.6.2022 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 82/0/3 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 14.7.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 571 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 209/0/1 |

Rådet for den Europæiske Union, 12.4.2022

Europa-Parlamentet, 7.4.2022

Retsgrundlag

Artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug

Vedtaget i sektionen

27.6.2022

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

82/0/3

Vedtaget på plenarforsamlingen

14.7.2022

Plenarforsamling nr.

571

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

209/0/1

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) støtter Kommissionens forslag om at styrke forbrugernes rolle i den grønne omstilling. Udvalget anmoder om, at Kommissionen opretholder et højt ambitionsniveau, eftersom det er et område med positive økonomiske, sociale og miljømæssige virkninger. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU understreger, at det er nødvendigt at sætte alt ind på systematisk at give forbrugerne adgang til oplysninger, navnlig vedrørende reservedele og reparationsvejledninger samt om planlagte softwareopdateringer. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU opfordrer Kommissionen til at være ambitiøs og gennemføre princippet om en score for mindre el-artiklers og hårde hvidevarers reparationsmulighed. En sådan score bør opfylde forbrugernes forventninger, både med hensyn til udvalget af vurderede produkter og de anvendte kriterier. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Ud over disse produkters reparationsmulighed mener EØSU, at Kommissionen bør gøre fremskridt, hvad angår princippet om en enkel og fælles bæredygtighedsmærkning af produkter i de kommende år. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Det handler også om at tilskynde til uddannelse af nye reparatører og opkvalificering af de nuværende aktører, hvilket er en forudsætning for udviklingen af reparationer, som er en vigtig kilde til beskæftigelse på vores kontinent. EØSU opfordrer også Europa til at mindske sin afhængighed af råstoffer for at styrke sin evne til at reparere og have adgang til reservedele. Europa har ligeledes brug for en seriøs og effektiv genindustrialiseringspolitik. De seneste kriser har afsløret svagheder, der bør betragtes som muligheder for genopretning. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Ud over at mærkningen med den lovbestemte garantiperiode skal håndhæves, er der behov for i højere grad at beskytte forbrugerne mod sammenblandinger af lovbestemt og handelsmæssig garanti. Desuden bør man inden for garantiens rammer fremme reparation frem for udskiftning, men uden at begrænse forbrugernes frie valg af afhjælpende foranstaltninger. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Med henblik på at fremme længere levetid for varer bifalder EØSU tilføjelsen af nye former for handelspraksis på listen over handlinger, der betragtes som vildledende. Imidlertid anmoder EØSU Kommissionen om at gå videre end oplysningspligten på tre punkter:






  — | de teknikker, der anvendes til at forkorte et produkts levetid. Efter EØSU's opfattelse bør denne form for praksis medtages som vildledende handelspraksis i tillæg til selve fraværet af oplysning |
| --- | --- | --- |

1.7.

—

de teknikker, der anvendes til at forkorte et produkts levetid. Efter EØSU's opfattelse bør denne form for praksis medtages som vildledende handelspraksis i tillæg til selve fraværet af oplysning

| — | manglende reparationsmuligheder for visse varer: Også her kunne det betragtes som vildledende handelspraksis forsætligt at forhindre reparation og ikke blot som fravær af oplysning herom |
| --- | --- |

—

manglende reparationsmuligheder for visse varer: Også her kunne det betragtes som vildledende handelspraksis forsætligt at forhindre reparation og ikke blot som fravær af oplysning herom

| — | opdateringer, som kan forårsage funktionsfejl: I den henseende bør der indføres krav om opdateringens reversibilitet. |
| --- | --- |

—

opdateringer, som kan forårsage funktionsfejl: I den henseende bør der indføres krav om opdateringens reversibilitet.

| 1.8. | Styrkelsen af forbrugerens handlekraft bør ledsages af en bedre beskyttelse mod vildledende reklamer. I den forbindelse bør den juridiske ramme for reklame sikre, at målene for bæredygtig udvikling integreres bedre |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | I reklame bør det således være forbudt at anvende uberettigede anprisninger, sådan som det ofte er tilfældet med CO2-neutralitet, og at omtale eller vise en adfærd, som er i strid med beskyttelsen af miljøet og bevarelse af naturressourcer. Der er også behov for øget kapacitet til at kontrollere miljøanprisninger. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | For at undgå forvirring og imødegå udbredelsen af ofte selvproklamerede miljømærker bør Kommissionen i højere grad fremhæve EU-miljømærket og nødvendigheden af certificeringstiltag på mærkningsområdet. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU anmoder om, at EU forbedrer beskyttelsen af whistleblowere, som foretager indberetninger om produkters miljøegenskaber, for at advare om vildledende handelspraksis. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Endelig opfordrer EØSU Kommissionen til at fremme en stærk bevidstgørelse af forbrugerne om betydningen af ansvarligt forbrug. |
| --- | --- |

1.12.

2.   Resumé af Kommissionens dokument

| 2.1. | Forslaget til direktiv har til formål at styrke forbrugernes rettigheder ved at ændre to direktiver, der beskytter forbrugernes interesser på EU-plan, nemlig Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF (1) om urimelig handelspraksis og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/83/EU (2) om forbrugerrettigheder. Forslaget sigter mod at bidrage til en cirkulær, ren og grøn EU-økonomi ved at sætte forbrugerne i stand til at træffe informerede købsbeslutninger og dermed bidrage til et mere bæredygtigt forbrug. Det er også rettet mod urimelig handelspraksis, der vildleder forbrugerne og forhindrer dem i at træffe bæredygtige forbrugsvalg. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Forslaget var et af initiativerne i den nye forbrugerdagsorden (3) og handlingsplanen for den cirkulære økonomi (4) og følger op på den europæiske grønne pagt (5). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Forslaget indeholder en række foranstaltninger til ajourføring af den eksisterende forbrugerlovgivning for at sikre, at forbrugerne beskyttes og aktivt kan bidrage til den grønne omstilling. Forbrugerrettighedsdirektivet pålægger i øjeblikket de erhvervsdrivende at give forbrugerne oplysninger om varernes eller tjenesteydelsernes vigtigste egenskaber. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Da der imidlertid ikke er noget krav om at oplyse om fraværet af handelsmæssige garantier for holdbarhed, tilskynder direktivet ikke i tilstrækkelig grad producenterne til at give forbrugerne sådanne garantier. Forskning viser, at når forbrugerprodukter sælges med en handelsmæssig garanti, er oplysningerne herom og den måde, hvorpå forbrugerne opkræves herfor, ofte uklare, upræcise eller ufuldstændige, hvilket gør det vanskeligt for forbrugerne at sammenligne produkter og skelne mellem den handelsmæssige garanti og den (obligatoriske) retlige garanti (6). |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Desuden indeholder direktivet ikke specifikke krav om, at forbrugerne skal informeres om varers reparationsmuligheder. Disse oplysninger, som vil tilskynde til reparation af varer og være særlig nyttige med hensyn til at hjælpe forbrugerne med at bidrage til en cirkulær økonomi, mangler i høj grad på salgsstedet. Nylige undersøgelser viser, at op mod 80 % af forbrugerne i EU angiver, at de har svært ved at finde oplysninger om, hvor let det er at reparere et produkt (7). |
| --- | --- |

2.5.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | De fleste europæiske forbrugere beklager manglen på oplysninger om de miljømæssige virkninger af forbrug. Den offentlige høring, som Kommissionen arrangerede, bekræftede dette forhold. I 2012 viste Eurobarometerundersøgelsen om europæiske forbrugeres adfærd i forbindelse med og holdning til grønne produkter, at 92 % af de europæiske respondenter går ind for, at information om produkters levetid gøres tilgængelig. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | En sådan mangel på information er skadelig, da klar og letforståelig information vil kunne fremme en adfærdsændring. Denne virkning blev bekræftet i EØSU's undersøgelse blandt 3 000 europæiske forbrugere med en simulering af angivelsen af gængse forbrugsvarers levetid på et websted for onlinesalg. Ifølge denne undersøgelse fører angivelse af levetiden til 56 % større salg af varer med lang levetid. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Manglende oplysninger til forbrugerne har særlig stor social betydning. Vanskeligheder i relation til købekraften gør det endnu vigtigere at hjælpe mellemindkomstgrupper og de dårligst stillede socialgrupper til at få varer repareret og til et mere ansvarligt forbrug. Bedre forbrugeroplysning med enkle midler kan medvirke til at gøre et ansvarligt forbrug mere tilgængeligt for de mest sårbare grupper. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Bedre forbrugeroplysning bidrager til at styrke de europæiske virksomheders forretningsmodel. Over for dumpingrisikoen som følge af import af billige varer kan mikrovirksomheder, SMV'er og deres ordregivere blive mere synlige for forbrugerne. De vil således kunne fremhæve kvaliteten af produkter, der er udviklet i Europa. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Europæiske detailhandlere og fysiske forretninger kan ligeledes udnytte den fremtidige udvikling i lovgivningen positivt, eftersom den vil øge deres komparative fordel i forhold til onlinebutikker. Den fysiske sælgers rådgivende rolle forstærkes nemlig af de nye krav om oplysninger til forbrugerne. En sådan udvikling er gunstig for styrkelsen af beskæftigelsen i EU. I den henseende skal der være de rette menneskelige ressourcer i Europa. EØSU opfordrer derfor Kommissionen til at støtte uddannelsesindsatsen i virksomhederne, navnlig SMV'erne. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Det er nødvendigt med passende miljøoplysning, men det er vigtigt at sikre, at samtlige miljøvirkninger medtages. Klimaaftrykket målt i drivhusgasemissioner indtager en central plads i den offentlige debat, men det udgør kun en del af miljøbelastningen. Således viser analyser af produkters livscyklus, at de fleste forbrugsvarers miljøbelastning hovedsageligt stammer fra ressourceudvinding og produktfremstilling, hvorfor en miljøprioritering bør fokusere på at forlænge produkternes levetid. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | På grund af alle disse aspekter er europæernes gennemsnitsforbrug imidlertid ikke miljømæssigt bæredygtigt. Efter beregningen af f.eks. miljøaftrykket vil en europæers livsstil kræve, hvad der svarer til 2,8 jordkloder. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | I mange tilfælde fører produkternes design til en reducering af deres levetid, enten på grund af tekniske processer, hindringer for reparation eller softwareteknikker. Den deraf følgende for tidlige forældelse udgør en af de vigtigste årsager til utilfredshed blandt forbrugerne, der udsættes for en betragtelig informationsskævhed. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Endelig bemærker EØSU, at krigen i Ukraine gør det endnu mere påkrævet at styrke den europæiske strategiske autonomi. Ud fra dette synspunkt bør initiativer, der bidrager til at forbedre produkternes levetid, navnlig initiativer vedrørende strategiske metaller, fremmes. |
| --- | --- |

3.9.

4.   Særlige bemærkninger

4.1.   Yderligere oplysninger til forbrugerne om varers holdbarhed

| 4.1.1. | I betragtning af hvor vigtigt spørgsmålet om produkters levetid er, er det nødvendigt at skærpe forbrugeroplysningen. Derfor hilses Kommissionens forslag velkommen, da det sigter mod systematisk tilføjelse af oplysninger om tilgængeligheden af reservedele, om brugervejledninger og om varigheden af den periode, hvori der leveres softwareopdateringer. |
| --- | --- |

4.1.1.

| 4.1.2. | Det bør påpeges, at manglende information ganske vist er skadelig, men at for mange eller for tekniske oplysninger er næsten lige så skadeligt. |
| --- | --- |

4.1.2.

| 4.1.3. | EØSU advarer Kommissionen om de potentielle ulemper, som nye oplysninger ved hjælp af e-etiketter eller QR-koder kan give anledning til. Ud over det øgede digitale miljøaftryk, som disse teknikker medfører, bør det påpeges, at enhver yderligere handling såsom at skulle tage sin smartphone frem, klikke, tage screenshot mv. er endnu en hindring for ansvarligt forbrug. |
| --- | --- |

4.1.3.

| 4.1.4. | Kommissionens forslag går i den rigtige retning, for det kæder kommunikationsaspekterne sammen med problemerne med for tidlig forældelse af produkter. Det første skridt hen mod bedre forbrugeroplysning bør være indførelsen af en score for reparationsmulighed for så mange varer som muligt, sådan som det har været tilfældet i Frankrig siden 2021. Reparationsmuligheden er nemlig et af de aspekter af en vares holdbarhed, der er lettest at måle. |
| --- | --- |

4.1.4.

| 4.1.5. | For at være på højde med udfordringerne bør scoren for reparationsmulighed være udformet på en ambitiøs måde i mindst to henseender. Dels bør den omfatte flest mulige elektriske og elektroniske produkter samt husholdningsapparater. Dels bør alle aspekter af reparationsmuligheden medtages, herunder omkostningerne ved reparation (pris for delene), tilgængeligheden af reservedele og vilkårene for softwaresupport. |
| --- | --- |

4.1.5.

| 4.1.6. | Efter EØSU's mening bør en ambitiøs forbrugeroplysningspolitik ikke begrænse sig til reparationsmuligheder. For forbrugerne forventer især, at produkterne holder længe, ikke at de kan repareres. EØSU har i øvrigt tidligere udtalt sig herom (8). EU bør indføre en enkel indikator, som oplyser om et produkts holdbarhed, herunder reparationsmulighed såvel som robusthed og mulighed for opgradering, hvilket indirekte vil støtte genindustrialiseringen i Europa. Dette princip, der naturligvis skal aftales med de berørte parter med hensyn til, hvordan det skal gennemføres og anvendes progressivt, bør indgå i Kommissionens forslag, også selv om en af forbrugernes vigtigste forventninger risikerer at blive tilsidesat. |
| --- | --- |

4.1.6.

| 4.1.7. | Det er nødvendigt at arbejde videre med garantierne for at forbedre forbrugeroplysningen. Først og fremmest bør Kommissionen bekræfte et enkelt princip, nemlig at eksistensen og varigheden af garantien for kontraktmæssighed (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/771 (9)) skal fremgå alle steder, i fysiske forretninger og onlinebutikker, for samtlige omfattede varer. Det bør nemlig være en prioritet at håndhæve gældende ret, inden der tilføjes nye rettigheder. |
| --- | --- |

4.1.7.

| 4.1.8. | EØSU glæder sig over hensynet til, at det kan være svært for forbrugerne at skelne mellem handelsmæssig garanti og retlig garanti. Det er derfor positivt, at Kommissionen fastsætter, at disse handelsmæssige garantier ikke må skabe forvirring. |
| --- | --- |

4.1.8.

| 4.1.9. | For at øge garantiens gavnlige virkninger for miljøbeskyttelsen kunne den fremme reparation af den beskadigede vare og ikke udskiftning af den med en ny vare. EU kan arbejde for, at reparation skal prioriteres frem for udskiftning ved fejl ved at gøre reparation til et lettere, hurtige og mere bekvemt valg for forbrugerne. |
| --- | --- |

4.1.9.

| 4.1.10. | I tilknytning til disse foranstaltninger kan en bevidstgørelse af borgerne bidrage til denne omstilling af forbruget i endnu videre omfang. Således bør kampagner om den rette adfærd som ansvarlig forbruger (information, genbrug, reparation, vedligeholdelse af produkter) fremmes, endog foranlediges af EU, herunder med støtte fra det organiserede civilsamfund, der kan spille en afgørende rolle i forbindelse med dette forslag. |
| --- | --- |

4.1.10.

4.2.   Skærpelse af bestemmelserne ud over oplysningspligten

| 4.2.1. | Hvis EU udelukkende straffer manglende oplysning, åbnes der mulighed for at legalisere en sådan praksis, der imidlertid er uforenelig med forbruger- og miljøbeskyttelse. EU kan ikke nøjes med at forbyde manglende oplysning om en teknik, der har til formål at begrænse et produkts levetid, men bør helt forbyde denne praksis. Med andre ord vil det ikke være forståeligt, hvis EU sender et signal om, at planlagt forældelse er tilladt, hvis bare forbrugerne oplyses herom. Bestemmelsen bør gøre det klart for producenterne, at produkter i Europa ikke må være designet til for tidligt svigt. |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | På samme måde indebærer de øvrige formuleringer i direktivet en risiko for ikke at beskytte forbrugerne tilstrækkeligt. Det er ikke nok at forpligte producenten til at oplyse forbrugerne om, at en vare ikke kan repareres. Det er denne forsætlige manglende reparationsmulighed, som helt bør forbydes. |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.2.3. | Som det er EØSU og Kommissionen bekendt, stammer softwareopdateringer ofte fra software, der bruger alt for meget hukommelse og energi, hvilket reducerer internetforbundet udstyrs levetid. Lovgivningen bør ikke alene kræve, at producenten oplyser forbrugerne om de uønskede virkninger af en opdatering. Også her kan man let forestille sig, hvordan denne oplysning kan være skjult i et væld af positive oplysninger om den pågældende opdatering, som får forbrugeren til at acceptere den. |
| --- | --- |

4.2.3.

4.3.   Rammer og sanktioner for praksis, der begrænser forbrugernes handlemuligheder

| 4.3.1. | Som Kommissionen med rette gør opmærksom på, er grønvaskning en af de største hindringer for forbrugeroplysning til fremme af den grønne omstilling. I forslaget til direktiv anføres med rette, at det er nødvendigt at pålægge sanktioner for generiske miljøanprisninger, der ikke kan vurderes objektivt og ikke kan bevises. |
| --- | --- |

4.3.1.

| 4.3.2. | EØSU bifalder forbuddet mod at anvende bæredygtighedsmærker, som ikke er underlagt en formel certificeringsordning. En gradvis og samordnet udvikling af en europæisk score, som foreslås i denne udtalelse, vil imødekomme dette behov. |
| --- | --- |

4.3.2.

| 4.3.3. | Andre miljøanprisninger skader ofte god forbrugeroplysning. Det er rimeligt at forbyde at fremhæve miljøpræstationer, hvis de kun vedrører én af produktets egenskaber, eller hvis de blot opfylder retlige forpligtelser eller svarer til gængs praksis. |
| --- | --- |

4.3.3.

| 4.3.4. | Fremme af ansvarligt forbrug indebærer ligeledes en styrkelse af certificeringsmærker for seriøse miljøtiltag. I den henseende anvendes EU-miljømærket stadig alt for lidt, selv om der er sket fremgang. Det bør overvejes at yde støtte til, at dette mærke bliver mere tilgængeligt, og til at iværksætte en passende informationskampagne. |
| --- | --- |

4.3.4.

| 4.3.5. | Som en logisk følge heraf bør den retlige ramme for reklame i højere grad integrere principperne om bæredygtig udvikling, herunder ved at skærpe reglerne for reklame for de mest forurenende produkter, hvilket ligger i forlængelse af EØSU's nylige udtalelse om emnet (10). |
| --- | --- |

4.3.5.

| 4.3.6. | Efter samme logik det i reklamer undgås, at der anvendes miljøanprisninger vedrørende hele produktet, hvis de kun vedrører visse aspekter af produktet, og der bør være forbud mod at fremsætte uberettigede anprisninger, sådan som det alt for ofte er tilfældet med CO2-neutralitet, og at omtale eller udvise en adfærd, der er i strid med beskyttelsen af miljøet og bevarelse af naturressourcer. Desuden bør det forbydes i reklamer at skabe forestillinger, der kan bidrage til at banalisere eller fremme praksis eller idéer, som strider mod målene for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

4.3.6.

| 4.3.7. | For på et tidligt tidspunkt at advare om vildledende handelspraksis er det ofte nødvendigt at være i besiddelse af oplysninger fra markedsførerne selv. Imidlertid er der på nuværende tidspunkt ikke mange whistleblowere på dette område på grund af frygt for repressalier. Indberetningsproceduren i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1937 (11) bør kunne anvendes på disse whistleblowere. |
| --- | --- |

4.3.7.

Alle disse bestemmelser vil kun blive fuldt effektive, hvis de fastlægges i samråd med de økonomiske aktører, som repræsenterer store såvel som små og mellemstore virksomheder, og med arbejdsmarkedets parter, forbrugerorganisationer og civilsamfundet i bredere forstand. EØSU mener, at denne politik er af central betydning, fordi den understøtter en konkurrencepræget markedsmodel, som er tilpasset miljøudfordringerne, tager hensyn til forbrugerne og de europæiske økonomiske aktørers konkurrenceevne og er forenelig med udfordringerne i forbindelse med europæisk strategisk autonomi.

Bruxelles, den 14. juli 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (direktivet om urimelig handelspraksis) (EUT L 149 af 11.6.2005, s. 22).

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/83/EU af 25. oktober 2011 om forbrugerrettigheder, om ændring af Rådets direktiv 93/13/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/44/EF samt om ophævelse af Rådets direktiv 85/577/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF (EUT L 304 af 22.11.2011, s. 64).

2

(3)  COM(2020) 696 final af 13. november 2020.

3

(4)  COM(2020) 98 final af 11. marts 2020.

4

(5)  COM(2019) 640 final af 11. december 2019.

5

(6)  Kommissionen, »Consumer market study on the functioning of legal and commercial guarantees for consumers in the EU, 2015«. Undersøgelse til støtte for Kommissionens konsekvensanalyse: »Study on Empowering Consumers Towards the Green Transition«, juli 2021. »Commercial warranties: are they worth the money?« ECC-Net, april 2019.

6

(7)  Kommissionen, »Behavioural Study on Consumers’ Engagement in the Circular Economy«, 2018, s. 81.

7

(8)  EUT C 67 af 6.3.2014, s. 23.

8

(9)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/771 af 20. maj 2019 om om visse aspekter af aftaler om salg af varer, om ændring af forordning (EU) 2017/2394 og direktiv 2009/22/EF og om ophævelse af direktiv 1999/44/EF (EUT L 136 af 22.5.2019, s. 28).

9

(10)  EUT C 105 af 4.3.2022, s. 6.

10

(11)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1937 af 23. oktober 2019 om beskyttelse af personer, der indberetter overtrædelser af EU-retten (EUT L 305 af 26.11.2019, s. 17).

11

---

| 22.11.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/81 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/81

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om virksomhedernes due diligence i forbindelse med bæredygtighed og om ændring af direktiv (EU) 2019/1937

(COM(2022) 71 final)

(2022/C 443/11)

| Ordfører: | Antje GERSTEIN |
| --- | --- |

Ordfører:

Antje GERSTEIN

| Anmodning om udtalelse | Europa-Parlamentet, 4.4.2022
  Rådet for den Europæiske Union, 5.4.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 50, stk. 1 og stk. 2, litra g), og artikel 114, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Det Indre Marked, Produktion og Forbrug |
| Vedtaget i sektionen | 27.6.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 14.7.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 571 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 179/6/14 |

Anmodning om udtalelse

Europa-Parlamentet, 4.4.2022

Rådet for den Europæiske Union, 5.4.2022

Retsgrundlag

Artikel 50, stk. 1 og stk. 2, litra g), og artikel 114, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Det Indre Marked, Produktion og Forbrug

Vedtaget i sektionen

27.6.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

14.7.2022

Plenarforsamling nr.

571

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

179/6/14

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) bifalder forslaget som et vigtigt skridt i etableringen af en sammenhængende lovgivningsmæssig EU-ramme for bæredygtig virksomhedsledelse og due diligence, som fremmer respekten for menneskerettighederne som en pligt for virksomheder og deres ledelse. Målet bør være at opnå retssikkerhed for virksomheder, ansatte og alle øvrige interessenter. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Derfor opfordrer EØSU medlovgiverne til have lige vilkår for alle med i tankerne og i det mindste overveje at harmonisere de centrale bestemmelser fuldt ud for at undgå fordrejende uoverensstemmelser mellem medlemsstaternes gennemførelseslovgivning. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU understreger den store betydning af FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettigheder. Det er benchmarket, der klart skitserer alle aktørers pligter og ansvar (stater, erhvervsliv, civilsamfund, fagforeninger og arbejdstagerrepræsentanter) med sin model bestående af tre søjler af »beskyttelse, overholdelse og afhjælpning« med henblik på at forbedre menneskerettighedssituationen i forsynings- og værdikæderne på verdensplan. Staternes forpligtelser i henhold til international menneskerettighedslovgivning kræver, at de respekterer, beskytter og opfylder enkeltpersoners menneskerettigheder på deres område og/eller i deres jurisdiktion. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Systemiske og bæredygtige ændringer på stedet kan kun opnås ved at støtte landene, så de bliver i stand til bedre at opfylde deres pligt til at beskytte menneskerettighederne. Virksomhederne har et klart ansvar for at respektere menneskerettighederne, men de kan ikke erstatte statens afgørende rolle og egentlige funktion. I den forbindelse glæder EØSU sig over Kommissionens bebudede lovgivningsinitiativ, som specifikt vil omhandle tvangsarbejde. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU opfordrer til, at der i direktivet skelnes klart mellem negative virkninger, der enten skyldes eller påvirkes af en virksomhed, og virkninger, der ikke skyldes eller påvirkes af en virksomhed, men er direkte forbundet med dens aktiviteter, produkter eller tjenesteydelser gennem et forretningsforhold. Det er nødvendigt at erkende, at due diligence kræver en risikobaseret tilgang og kan omfatte prioritering baseret på risikovurderingen. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU vil gerne påpege, at de politiske beslutningstagere er nødt til at holde sig for øje, at mikrovirksomheder og SMV'er står i en vanskelig situation samt sikre, at støtteværktøjerne er klar på europæisk og nationalt plan, når due diligence-lovgivningen træder i kraft. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Udøvelse af virksomheders due diligence er en løbende proces, hvor en inddragelse af fagforeninger og arbejdstagerrepræsentanter er en succesfaktor. EØSU opfordrer til, at man overvejer den videre udvikling af EU's ramme for bæredygtig virksomhedsledelse. I den forbindelse og med udgangspunkt i arbejdet i europæiske samarbejdsudvalg eller internationale rammeaftaler og, hvor det er relevant, i virksomheders bestyrelseslokaler yder den nuværende inddragelse af organiserede og valgte arbejdstagerrepræsentanter vejledning og støtte. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU er bekymret over, at Kommissionens forslag indeholder en lang række uklare juridiske begreber, der er åben for fortolkning, og finder det derfor nødvendigt bedre at definere begreber som »etableret forretningsforbindelse«, »værdikæde i efterfølgende led« og »passende foranstaltninger«, da de definerer/påvirker/fastlægger ikke blot direktivets anvendelsesområde, men også de dermed forbundne krav om due diligence, sanktioner og ansvar. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU opfordrer til, at forslaget gøres mere klart med hensyn til koncerner og due diligence-forpligtelser. I stedet for at henvise til »virksomhed« (artikel 3, litra a)) mener EØSU, at en henvisning til »koncern« er mere hensigtsmæssig og mere sammenhængende, når det gælder oplysningsmekanismer, rapporteringsprocedurer, behandling af rapporter/klager og oplysningsarbejde i en virksomhed. |
| --- | --- |

1.9.

2.   Baggrunden for Kommissionens forslag

| 2.1. | Menneskerettigheder er et centralt anliggende for EU, dets medlemsstater, de europæiske virksomheder, arbejdstagerne og civilsamfundet. Unionens omstilling til en klimaneutral og grøn økonomi og dens ambitiøse plan om at nå FN's verdensmål for bæredygtig udvikling (1) er drivkræfterne bag EU's dybe engagement i dagsordenen for virksomheders rettigheder og menneskerettighederne. EØSU støtter fuldt ud de eksisterende internationale standarder og deres brede resultater, nemlig FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettigheder (2) og OECD's retningslinjer for multinationale virksomheder (3), og lægger stor vægt på politisk sammenhæng med disse instrumenter. ILO's trepartserklæring om principper for multinationale virksomheder og socialpolitik indeholder også en omfattende række af rettigheder vedrørende multinationale virksomheder og arbejdskraft, navnlig med henvisning til konventioner og henstillinger inden for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, og bør derfor tages i betragtning. EØSU opfordrer også til sammenhæng mellem de nationale politikker og den EU-lovgivning, der er under udarbejdelse, og som dækker lignende områder, eller som også omfatter due diligence-regler. Eksempler på en sådan lovgivning er: direktivet om virksomheders bæredygtighedsrapportering (CSRD) (4), forslaget til en forordning om skovrydningsfrie produkter (5), forslaget til en ny batteriforordning (6), initiativet for bæredygtige produkter (SPI) (7), EU's klassificeringssystem for bæredygtige investeringer (8) og Kommissionens kommende lovgivningsinitiativ om effektivt at forbyde markedsføring på EU-markedet af produkter fremstillet ved hjælp af tvangsarbejde (markedsføringsforbud) (9). |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Efter at nogle medlemsstater (10) havde udstedt national lovgivning om due diligence, viste der sig et stigende ønske om at skabe lige vilkår for virksomheder i EU og undgå fragmentering. På denne baggrund fremsatte Kommissionen dette forslag til en horisontal ramme for at tilskynde virksomhederne til at gøre deres til at respektere menneskerettighederne og miljøet. |
| --- | --- |

2.2.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | Ruslands hidtil usete angreb på Ukraine ændrer den geopolitiske situation markant og har udløst en grundlæggende revurdering af de økonomiske forbindelser og afhængigheder i vores globaliserede økonomi, hvilket har fremskyndet Europas stræben efter uafhængighed på centrale strategiske områder. Den efterfølgende vidtrækkende tilpasning af vores forsyningskæder vil kræve, at forholdet mellem due diligence og pligten til at følge politisk vedtagne sanktioner, der begrænser virksomheders forretningsområde, overvejes. EØSU efterlyser derfor en tilgang, der er praktisk, tager hensyn til virksomhedernes nye situation og støtter den rådgivning, der i høj grad er behov for. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | De nuværende forsyningskæder er meget komplekse, og grundighed bør derfor gå forud for hastighed — direktivets detaljerede udformning kræver således sans for proportioner. Ud over fuld overholdelse af internationale menneskerettighedsstandarder og -værktøjer bør udgangspunktet altid være, hvordan veletablerede elementer i FN's vejledende principper og OECD's retningslinjer for multinationale virksomheder kan integreres på en praktisk og effektiv måde sammen med en nøje vurdering af direktivets konsekvenser for forskellige typer af europæiske virksomheder (f.eks. mikrovirksomheder og SMV'er og internationalt fungerende holdingstrukturer). |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EØSU understreger, at det foreslåede direktiv kun er ét element i en langt mere omfattende EU-dagsorden, der skal fremme miljømæssig bæredygtighed, anstændigt arbejde og menneskerettigheder i hele verden. Systemiske og bæredygtige ændringer på stedet kan kun opnås ved at støtte landene, så de bliver i stand til bedre at opfylde deres pligt til at beskytte menneskerettighederne. Virksomhederne har et klart ansvar for at respektere menneskerettighederne, men de kan ikke erstatte statens kritiske rolle og korrekte funktion, navnlig statens pligt til at beskytte mod krænkelser af menneskerettighederne på deres område og i deres jurisdiktion ved at træffe passende foranstaltninger til at forebygge, efterforske, straffe og afhjælpe krænkelser af menneskerettighederne gennem effektive politikker, love, bestemmelser og afgørelser. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Virksomhederne er forpligtet til at overholde gældende love og har et ansvar for at overholde menneskerettighederne i overensstemmelse med FN's vejledende principper. De skal gennemføre en velfungerende due diligence-procedure for at sikre, at menneskerettighederne respekteres i hele værdikæden. Staterne og deres regeringer har pligt til at retsforfølge krænkelser af menneskerettighederne. Det er dem, der forvalter menneskerettighederne og de tilhørende internationale konventioner. Staterne har med rette mange håndhævelsesbeføjelser, som virksomhederne ikke har og aldrig bør have. Disse omfatter inspektion af arbejdspladser, udstedelse af bøder, beslaglæggelse af aktiver, tilbagekaldelse af erhvervslicenser, arrestation af mistænkte, anklage af personer, der angiveligt har begået misbrug, og fængsling af dømte. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EØSU understreger det fortsatte behov for at prioritere den grønne omstilling sideløbende med social beskyttelse og beskyttelse af menneskerettigheder herunder fagforenings- og arbejdstagerrettigheder. Civilsamfundsorganisationer skal også spille en nøglerolle i at skabe en pålidelig gennemsigtighed i forbindelse med krænkelser af menneske- og miljømæssige rettigheder og i at overvåge kravet i EU's klassificeringssystem om, at investeringer skal opfylde kravet om minimumsgarantier og om ikke at gøre væsentlig skade (11). |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Fagforeninger og arbejdstagerrepræsentanter er udmærket klar over, hvor der kan ske mulige forseelser. EØSU påpeger derfor betydningen af at inddrage arbejdstagerrepræsentanter og fagforeninger i processen med at etablere (risikokortlægge) due diligence-procedurer og i overvågningen heraf (gennemførelsen) og rapporteringen af overtrædelser (varslingsmekanismer). Kun med et frugtbart socialt partnerskab kan omstillingen til en mere social og miljøvenlig bæredygtig økonomi styres. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | EØSU bemærker, at listen over internationale menneskerettigheder, som direktivet bør være baseret på, skal defineres klart for at give virksomhederne den retssikkerhed, de søger i det internationale erhvervsliv. EØSU mener, at virksomhedernes due diligence bør udvides til at omfatte gennemgangen af de menneskerettighedsstandarder, der anerkendes i FN's vejledende principper (12), og består af principperne vedrørende ILO's grundlæggende arbejdstagerrettigheder (intet tvangsarbejde, børnearbejde og forskelsbehandling samt foreningsfrihed), FN's menneskerettighedserklæring (13) og de internationale konventioner om borgerlige og politiske rettigheder (14) og om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder (15). Desuden fastsætter Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (16), Europarådets europæiske menneskerettighedskonvention (17), den europæiske socialpagt (18) og ILO's trepartserklæring om principper for multinationale virksomheder og socialpolitik (19) rettigheder, værdier og principper, der fungerer som rettesnor for EU som helhed. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU er af den opfattelse, at direktivet klart bør forbedres med henblik på større harmonisering, juridisk klarhed og sikkerhed. En obligatorisk due diligence-ramme vil blive opnået ved at anvende en aftalt standard, der håndhæves ved hjælp af forholdsmæssige, effektive og afskrækkende sanktioner, idet ansvaret skal baseres på overtrædelsen af et klart defineret sæt menneskerettigheder. |
| --- | --- |

3.8.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1. | EØSU er bekymret over, at Kommissionens forslag indeholder mange uklare juridiske begreber, der er åbne for fortolkning og kan anvendes forskelligt af nationale myndigheder og domstole. EØSU mener navnlig, at det er nødvendigt at definere begrebet »etableret forretningsforbindelse« bedre, da det ikke kun definerer direktivets anvendelsesområde, men også kravene til due diligence, sanktioner og ansvar for skader. Begrebet »værdikæde i efterfølgende led« kræver også en mere robust definition. Det er ikke op til en virksomhed at kontrollere og tage ansvar for deres kunders handlinger (20). De »passende foranstaltninger«, som virksomhederne forventes at have truffet for at blive fritaget for ansvar, skal defineres bedre og suppleres med eksempler. Sidst, men ikke mindst, er de foreslåede forpligtelser for ledelsesmedlemmer til at tage hensyn til »interessenternes« bidrag uklare. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Den værdikæde, der foreslås i forslaget til direktiv, omfatter ikke kun direkte og indirekte leverandører, dvs. aktiviteter i forudgående led, men også anvendelse og i givet fald bortskaffelse af et produkt eller en tjenesteydelse, dvs. aktiviteter i efterfølgende led eller aktiviteter vedrørende udtjente produkter. Faktisk fører sporingen af aktiviteter i efterfølgende led til en lang række meget praktiske problemer. Navnlig vil det sandsynligvis være endnu vanskeligere at spore et produkt, efter at det er blevet markedsført, end at spore indkøb af råmaterialer og komponenter. Dette gælder især for genbrugsprodukter, hvor sporbarhed ofte kan være umulig. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Virksomhederne bør forventes at udforme deres due diligence-processer vedrørende menneskerettigheder på en måde, der er risikobaseret og står i et rimeligt forhold til deres potentielle og faktiske virkninger. EØSU mener derfor, at det er nødvendigt at tilrettelægge anvendelsesområdet i henhold hertil, enten til direkte aftalepartnere eller indirekte partnere. I sidstnævnte tilfælde kun hvis det er rimeligt alt efter sagens omstændigheder at forvente at der træffes nødvendige tiltag for at forhindre, imødegå, sætte en stopper for eller minimere omfanget af negativ indvirkning eksempelvis i tilfælde af høj grad af vertikal integration. Denne gennemprøvede ansvarsmetode findes allerede i den eksisterende lovgivning, f.eks. om sporbarhed, som reguleret i EU's grundforordning (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 (21)). Dette kræver hovedsagelig, at en virksomhed indfører systemer og procedurer baseret på princippet om »ét led tilbage, ét led frem« for at afgøre, hvem der er den direkte leverandør og den direkte køber (eksklusive den endelige forbruger) af produkterne. Den veletablerede tilgang er hensigtsmæssig, fordi hver enkelt part i værdikæden klart kan holdes ansvarlig for processer, som den faktisk kan påvirke. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | En risikobaseret tilgang kan også omfatte en sektorbaseret metode: EØSU bifalder, at det i direktivforslaget anerkendes, at der er sektorspecifikke forhold i forbindelse med due diligence-politikker, som der skal tages hensyn til. EØSU opfordrer medlovgiverne til at tage hensyn til de vigtige initiativer og standarder, som interessenterne har udviklet på særligt sårbare områder (såsom kakao, bananer og palmeolie). |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | EØSU minder om, at FN's vejledende princip nr. 15 og 22 kræver afhjælpende foranstaltninger i de tilfælde, hvor virksomheden selv har forårsaget eller bidraget til krænkelser af menneskerettighederne. FN's vejledende principper kræver imidlertid ikke, at en virksomhed skal sørge for afhjælpende foranstaltninger, når de negative virkninger er forårsaget af en anden virksomhed i forsyningskæden. Disse bestemmelser afspejler således den grundlæggende retlige forudsætning, at der kun bør pålægges et ansvar, hvis der er en klar og forudsigelig forbindelse mellem skadelidte og den virksomhed, der er ansvarlig for skaden. Ligeledes understreges det i OECD-retningslinjerne for multinationale virksomheder, at forsøg på at forhindre negative virkninger i forsyningskæderne ikke flytter ansvaret fra den enhed, der har en negativ indvirkning på den virksomhed, som den har en forretningsforbindelse med. For at sikre sammenhæng mener EØSU, at virksomheder også i henhold til EU-direktivet kun bør drages til ansvar i henhold til civilretten, hvis de selv direkte har forvoldt eller medvirket til (dvs. delvist forvoldt) en krænkelse af menneskerettighederne. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | EØSU er enigt med Kommissionen i, at de nationale myndigheder skal udstyres med sanktioner, der er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har en afskrækkende virkning. I tilfælde af uagtsomhed og forsæt bør myndigheden kunne fastsætte passende bøder. Sanktionernes rækkevidde bør imidlertid defineres på europæisk plan. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | EØSU opfordrer til, at forslaget gøres mere klart med hensyn til koncerner og due diligence-forpligtelser. Den nuværende tekst, navnlig definitionen af »virksomhed« (artikel 3, litra a)), synes at angive, at kravene i direktivet finder anvendelse på individuelle virksomheder og ikke på virksomhedskoncerner. Dette indebærer, at et selskab fra en medlemsstat med datterselskaber, der opererer i andre medlemsstater, skal følge afgørelser truffet af flere forskellige tilsynsmyndigheder, hvilket er praktisk talt vanskeligt og mere besværligt. En koncernløsning giver flere fordele, f.eks. større sammenhæng, når det drejer sig om oplysningsmekanismer, indberetningsprocedurer, håndtering af indberetninger/klager og uddannelse og bevidstgørelse i en virksomhed. Dette anerkendes i forslaget til direktiv om virksomheders bæredygtighedsrapportering (CSRD), som indeholder en undtagelse for datterselskaber, hvis rapportering på koncernniveau finder sted. En koncernløsning er bedre egnet til at håndtere forskelle i national lovgivning, som sandsynligvis vil opstå under gennemførelsen af dette direktiv i alle 27 medlemsstater, og kan tjene til at harmonisere eller endog række ud over den højeste fællesnævner. EØSU mener derfor, at en koncernløsning om due diligence bør foretrækkes. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | På trods af de store virksomheders primære due diligence-forpligtelse vil mikrovirksomheder og SMV'er indirekte blive berørt, da virksomheder, der er omfattet af direktivets anvendelsesområde, vil øge deres krav til leverandører med hensyn til deres gennemførelse af FN's vejledende principper, deres ikkefinansielle rapportering og deres egen forvaltning af forsyningskæden. Den betydelige indsats er lettere for store virksomheder end for mindre virksomheder, der endnu ikke er omfattet af denne form for lovgivning. Sidstnævnte har især mindre indflydelse på håndteringen af menneskerettighedsrisici i deres forsyningskæde og langt færre ressourcer til at foretage omfattende risikovurderinger. EØSU foreslår, at Kommissionen opretter en helpdesk, der giver lettilgængelige oplysninger om menneskerettighedsrisici i lande og regioner. Det bør være muligt for interessenter at tage kontakt til en sådan helpdesk og for partnerlande eller -regioner at samarbejde med den. Denne helpdesk bør også støtte kapacitetsudviklingen med hensyn til menneskerettigheder hos leverandører i tredjelande og styrkelsen af deres miljøpræstationer. EØSU opfordrer desuden medlemsstaterne til at yde bistand, navnlig til mikrovirksomheder og SMV'er, på en praktisk, specifik og effektiv måde og inden for et strukturelt samarbejde med de berørte repræsentative organisationer. EØSU mener, at det er yderst vigtigt, at anvendelsesområdet for de virksomheder, der er omfattet af dette direktiv, er i overensstemmelse med anden relevant EU-lovgivning, der er nævnt i punkt 2.1. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | EØSU bemærker, at Kommissionen udtrykkeligt medtager den finansielle sektor i sit forslag. Bæredygtig finansiering omfatter respekt for menneskerettighederne og er et vigtigt element i omstillingen af økonomien til at gøre den mere grøn og social. Forslaget er imidlertid fortsat vagt med hensyn til verifikationsprocedurerne for långivning eller finansiering, og man kan frygte, at direktivets bestemmelser, som ikke udtrykkeligt omfatter mikrovirksomheder og SMV'er, indirekte vil blive udvidet de facto. Mikrovirksomheder og SMV'er vil indirekte blive berørt som leverandører i forsyningskæden og vil således stå over for enorme udfordringer. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | EØSU erkender, at bæredygtig virksomhedsledelse er forbundet med et klart og troværdigt engagement fra ledelsens side, bl.a. i at etablere en robust og velfungerende due diligence-procedure i en virksomhed. Det tjener til at sikre, at virksomhederne er ansvarlige for deres aktiviteters indvirkninger. EØSU henviser til direktivet om aktionærrettigheder, som præciserer, hvordan selskabers og lederes resultater er forbundet med ESG-anliggender (22). EØSU bemærker, at ledelsesmedlemmernes forpligtelser skal omfatte pålidelige due diligence-forpligtelser baseret på et sanktionssystem i tilfælde, hvor virksomheder ikke overholder dem. Opnåelse af økologisk, social og økonomisk bæredygtighed bør være målet for alle interessenter i en virksomhed, ikke kun aktionærer. I en række EU-medlemsstater er der regler for, at repræsentanter for arbejdstagere skal give deres besyv med i bestyrelseslokalerne. Sådanne nationale love og regler skal overholdes. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | EØSU har noteret sig Kommissionens eget Udvalg for Forskriftskontrol, som har sat spørgsmålstegn ved de elementer, der rækker ud over due diligence, og bl.a. har erklæret, at det ikke er klart, hvorfor det er nødvendigt at regulere ledelsesmedlemmers forpligtelser ud over due diligence-kravene, og at der er behov for bedre at forklare og vurdere merværdien af at regulere bestyrelsesmedlemmernes pligter, i betragtning af at due diligence-løsningen allerede kræver risikostyring og engagement i interessenternes interesser (23). På den baggrund mener EØSU, at der er behov for yderligere udvikling og bedre tilpasning af virksomhedsledelsens opgaver i forbindelse med målene i den grønne pagt. |
| --- | --- |

4.11.

Bruxelles, den 14. juli 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  A/RES/70/1.

1

(2)  FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettigheder blev godkendt af FN's Menneskerettighedsråd i dets resolution 17/4 af 16. juni 2011 (A/HRC/RES/17/4).

2

(3)  OECD (2011), OECD's retningslinjer for multinationale virksomheder, OECD Publishing, http://dx.doi.org/10.1787/9789264115415-en.

3

(4)  COM(2021) 189 final, EUT C 517 af 22.12.2021, s. 51.

4

(5)  COM(2021) 706 final.

5

(6)  COM(2020) 798 final.

6

(7)  COM(2022) 142 final.

7

(8)  EUT L 198 af 22.6 2020, s. 13.

8

(9)  https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/have-your-say/initiatives/13480-Effektivt-forbud-mod-produkter-der-fremstilles-dvindes-eller-h%C3%B8stes-ved-tvangsarbejde_da

9

(10)  Frankrig (Loi relative au devoir de vigilance, 2017), Tyskland (Sorgfaltspflichtengesetz, 2021) og Nederlandene (Wet zorgplicht kinderarbeid 2019).

10

Loi relative au devoir de vigilance, 2017)

Sorgfaltspflichtengesetz, 2021)

Wet zorgplicht kinderarbeid 2019)

(11)  EUT C 152 af 6.4 2022, s. 105.

11

(12)  FN's vejledende princip 12 (Kommentar, andet afsnit).

12

(13)  A/RES/217(III).

13

(14)  A/RES/2200A (XXI).

14

(15)  A/RES/2200A(XXI).

15

(16)  EUT C 326 af 26.10.2012, s. 391.

16

(17)  https://www.echr.coe.int/documents/convention_eng.pdf

17

(18)  https://rm.coe.int/CoERMPublicCommonSearchServices/DisplayDCTMContent?documentId=090000168048b059

18

(19)  EUT C 429 af 11.12.2020, s. 136.

19

(20)  Der kan findes relevante regler i EU-lovgivningen om aktiviteter i efterfølgende led, dvs. med hensyn til eksportkontrol af følsomme materialer (produkter med dobbelt anvendelse og militære produkter).

20

(21)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1).

21

(22)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/PDF/?uri=CELEX:32017L0828&from=EN; Artikel 9a.

22

(23)  https://ec.europa.eu/transparency/documents-register/detail?ref=SEC(2022)95&lang=da

23

---

| 22.11.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/87 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/87

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 909/2014 for så vidt angår afviklingsdisciplin, grænseoverskridende levering af tjenesteydelser, tilsynssamarbejde, levering af bankmæssige accessoriske tjenesteydelser og krav til tredjelandes værdipapircentraler

(COM(2022) 120 final — 2022/0074 (COD))

(2022/C 443/12)

| Ordfører: | Kęstutis KUPŠYS |
| --- | --- |
| Medordfører: | Christophe LEFÈVRE |

Ordfører:

Kęstutis KUPŠYS

Medordfører:

Christophe LEFÈVRE

| Anmodninger om udtalelse | Rådet for den Europæiske Union, 12.4.2022
  Europa-Parlamentet, 4.4.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 114 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed |
| Vedtaget i sektionen | 1.7.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 14.7.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 571 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 185/0/1 |

Anmodninger om udtalelse

Rådet for den Europæiske Union, 12.4.2022

Europa-Parlamentet, 4.4.2022

Retsgrundlag

Artikel 114 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed

Vedtaget i sektionen

1.7.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

14.7.2022

Plenarforsamling nr.

571

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

185/0/1

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU mener, at de løsninger, som Kommissionen foreslår på de fem hovedproblemer, der blev peget på i forbindelse med revisionen af forordningen om værdipapircentraler (CSD-forordningen), generelt er tilstrækkelige og effektive. Med mere effektive afviklingsprocedurer i EU vil kapitalmarkederne blive mere attraktive for både udstedere og investorer, og kapitalmarkedsunionen vil komme et skridt nærmere. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) bifalder Kommissionens forholdsmæssige initiativer til at erstatte de eksisterende krav i pasordningen med en underretning samt forslaget om bedre tilsynssamarbejde ved at oprette passende, men ikke dobbelte, tilsynskollegier. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Med hensyn til levering af bankmæssige accessoriske tjenesteydelser ser EØSU yderligere muligheder i løsninger, der er baseret på afvikling i centralbankpenge. For yderligere at mindske en række forskellige risici bør den eksisterende platform TARGET2-Securities (T2S) for afvikling i centralbankpenge i flere valutaer i højere grad anvendes. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU kan se fordelene i, at Kommissionens nuværende forslag suppleres med bestemmelserne om anerkendelse af T2S' centrale rolle i den europæiske infrastruktur for værdipapirafvikling, hvilket samtidig til dels løser problemet med underudvikling af bankmæssige accessoriske tjenesteydelser blandt værdipapircentraler (CSD). |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU bemærker, at den mest kontroversielle del af forslaget — totrinstilgangen til den potentielle indførelse af obligatoriske dækningskøb — fortsat er en velafbalanceret løsning. Obligatoriske dækningskøb bør ikke tages i betragtning, før de underliggende årsager til afviklingsfejl er grundigt undersøgt, og det er afklaret, om andre foranstaltninger til at mindske afviklingsfejl vil give tilfredsstillende resultater. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Udvalget er fuldt ud klar over, at pilotordningen for distributed ledger-teknologi (DLT) udgør en vigtig del af den lovgivningsmæssige kontekst for revisionen af CSD-forordningen, og gør samtidig opmærksom på, at oprettelsen af en »regulatorisk sandkasse« ikke må danne præcedens for at sænke de eksisterende standarder for markedsadfærd og investorbeskyttelse. CSD'er bør spille en central rolle i forvaltningen af DLT-netværk på en måde, der nedbringer risiciene for modparten. EØSU er desuden fortaler for en stærkere tilsynsregulering med henblik på at håndhæve sanktioner og foreslår, at CSD-forordningen kræver, at CSD'er, deres udstedere og deres deltagere etablerer en levedygtig, permanent mekanisme til udveksling og deling af data, der er relevante for anvendelsen af fælles europæiske sanktioner. |
| --- | --- |

1.6.

2.   Baggrund

| 2.1. | Værdipapircentraler (CSD'er) er enheder, der opbevarer og administrerer værdipapirer, og som gør det muligt at behandle værdipapirtransaktioner ved elektronisk registrering (1). CSD'er driver den infrastruktur, der sikrer, at værdipapirtransaktioner kan gennemføres. Denne hovedydelse fra CSD'er betegnes normalt som »afvikling«. I EU afvikler eksisterende CSD'er (2) transaktioner til en værdi af langt over 1 000 bio. EUR om året (mere end 70 gange EU's bruttonationalprodukt (3) eller 17 gange mere end den udestående værdi af alle værdipapirer på CSD-konti (4)). CSD'er leverer også andre centrale tjenester, f.eks. i) notarvirksomhed, dvs. registrering af nyudstedte værdipapirer, og ii) centrale forvaltningsydelser, dvs. registrering af hver ændring i beholdningen af disse værdipapirer. For CSD'er, der fungerer inden for nationale grænser, har der eksisteret velafprøvede og effektive procedurer i årtier, men efterhånden som markederne blev mere indbyrdes forbundne og på grund af stigningen i grænseoverskridende transaktioner i Europa, opstod behovet for harmonisering af grænseoverskridende afvikling og andre tjenester. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | CSD-forordningen fra 2014, der blev indført efter finanskrisen i 2008, trådte i kraft den 17. september 2014 med en faseinddelt gennemførelse (5). Dette medførte betydelige forbedringer i efterhandelsmiljøet, herunder fastsættelse af en standardiseret afviklingsperiode, forbedring af den grænseoverskridende afviklingsdisciplin, indførelse af ensartede regler for CSD'er i EU (f.eks. udstedelse af licenser, tilladelse og tilsyn) og sikring af, at en udsteder af værdipapirer frit kan vælge sin CSD. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Et af de vigtigste fremskridt i forordningen vedrørte afviklingsdisciplinen — foranstaltninger til at forebygge afviklingsfejl og afhjælpe sådanne fejl, hvis de skulle opstå. Som yderligere vurderinger viste, var disse foranstaltninger imidlertid ikke tilstrækkelige, da EU's indikatorer for afviklingsfejl (6) forblev betydeligt dårligere end indikatorerne i andre finanscentre, selv under hensyntagen til den meget fragmenterede karakter af EU's kapitalmarkeder sammenlignet med ekstremt homogene markeder andre steder. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | En anden væsentlig forbedring, der har til formål at lette grænseoverskridende kapitalstrømme — fri adgang til levering af tjenesteydelser i en anden medlemsstat (eller en »pasordning« i lighed med den velfungerende EU-dækkende ramme for bankvirksomhed) — blev også indarbejdet i forordningen, hvilket gav CSD'erne et incitament til at udvide deres aktiviteter på tværs af de nationale grænser. CSD'ers levering af bankmæssige accessoriske tjenesteydelser (tjenester, der understøtter værdipapirafvikling), samtidig med at de nøje overholder de specifikke tilsynskrav for kreditrisici i forbindelse med disse tjenester, blev også defineret i forordningen. Den retlige ramme førte imidlertid ikke til den ønskede grad af integration af EU's afviklingssystem, idet CSD'erne var tilbageholdende med at påtage sig accessoriske tjenesteydelser eller deltage i en dyr procedure under pasordningen. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | I marts 2022 fremsatte Kommissionen i overensstemmelse med artikel 75 i forordningen, der giver mandat til en revision, et forslag om revision af CSD-forordningen fra 2014 (i det følgende benævnt revisionen af CSD-forordningen eller revisionen). Den omhandler følgende fem hovedproblemer:






  i) | de besværlige regler i pasordningen |
| --- | --- | --- |

2.5.

i)

de besværlige regler i pasordningen

| ii) | svagt samarbejde på tilsynsområdet |
| --- | --- |

ii)

svagt samarbejde på tilsynsområdet

| iii) | uforholdsmæssigt store krav til levering af bankmæssige accessoriske tjenesteydelser |
| --- | --- |

iii)

uforholdsmæssigt store krav til levering af bankmæssige accessoriske tjenesteydelser

| iv) | mangler, der fører til mislykkede afviklinger |
| --- | --- |

iv)

mangler, der fører til mislykkede afviklinger

| v) | utilstrækkelige oplysninger om de aktiviteter, der udøves af tredjelandes CSD'er i EU. |
| --- | --- |

v)

utilstrækkelige oplysninger om de aktiviteter, der udøves af tredjelandes CSD'er i EU.

| 2.6. | Næsten samtidig med ikrafttrædelsen af CSD-forordningen, men som et separat tiltag, blev T2S lanceret den 22. juni 2015 som den første platform for afvikling i centralbankpenge i flere valutaer (7). For kunder (normalt banker) hos CSD'er, der er tilsluttet T2S-platformen, betyder dette muligheden for at vælge mellem euroafvikling i forretningsbankpenge og/eller i centralbankpenge. Ved at afvikle værdipapirer i centralbankpenge via T2S kan CSD'er tilbyde deres kunder adgang til den fælles likviditetspulje i Eurosystemets TARGET-tjenester for sikkerhedsstillelse, betalinger og værdipapirafvikling. Derfor er den likviditet, der er nødvendig for at afvikle transaktioner i hele Europa, blevet kraftigt reduceret. Dette har dog ikke haft nogen indvirkning på omkostningerne af forskellige årsager, men primært fordi der stadig er en fragmentering af markedet på tværs af forskellige valutaer: i 2019 steg T2S-gebyrerne fra 15 eurocent pr. »levering mod betaling«-transaktioner til 23,5 eurocent (8). T2S falder fortsat uden for anvendelsesområdet for Kommissionens forslag fra marts 2022 om revision af CSD-forordningen. |
| --- | --- |

2.6.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | Som anført i EØSU's udtalelse »En kapitalmarkedsunion for mennesker og virksomheder — ny handlingsplan« (9) bifalder udvalget Kommissionens initiativer til at opfylde den ambitiøse vision om en kapitalmarkedsunion, som muliggør kapitalstrømme i hele EU til gavn for forbrugere, investorer og virksomheder. Ud af de 16 foranstaltninger, der er beskrevet i handlingsplanen for kapitalmarkedsunionen, udgør forbedring af grænseoverskridende afviklingstjenester (foranstaltning 13) en af de vigtigste, da manglerne i den eksisterende forordning er tydelige, og en hurtig lovgivningsmæssig indsats menes at kunne styrke kapitalmarkedsunionen. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Hvad angår de fem hovedproblemer, som Kommissionen har kortlagt, og som førte til revisionen, mener EØSU, at den foreslåede løsningsmodel er tilstrækkelig og effektiv. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Forslaget om at erstatte de eksisterende krav i pasordningen, der betragtes som enten uklare eller besværlige, med en underretning (hvilket betyder, at medlemsstaterne ikke kan afvise en CSD's ansøgning), er et vigtigt skridt i retning af et mere harmonisk og forbundet afviklingssystem, der vil føre til en reduktion af omkostningerne for CSD'er, der er villige til at levere grænseoverskridende tjenester. Det er dog stadig uvist, hvordan disse støtteforanstaltninger vil blive omsat til omkostningsbesparelser for udstedere og investorer. Der bør lægges særlig vægt på at sikre, at tilsynsmyndighederne i værtslandene bevarer tilsynet med markedet. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Behovet for at reducere omkostningerne og samtidig forbedre tilsynssamarbejdet førte til Kommissionens forslag om at oprette tilsynskollegier, som EØSU støtter som en hensigtsmæssig og afbalanceret foranstaltning. Udvalget bifalder indførelsen af kun ét tilsynskollegium til en CSD i stedet for to separate kollegier for at sikre, at en CSD ikke er underlagt »tilsynskollegiet under pasordningen« og »tilsynskollegiet på koncernplan« på samme tid. Dette bør spare omkostninger og bidrage til at opnå betydelige tilsynsmæssige synergieffekter. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | En af de vigtigste forbedringer af rammen for levering af bankmæssige accessoriske tjenesteydelser vedrører ændringen af forordningens artikel 54, stk. 4, som udvalget støtter på det kraftigste, da den giver CSD'er mulighed for at ansøge om at levere de nævnte tjenester, ikke kun fra udpegede kreditinstitutter, men også fra andre CSD'er. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.5.1. | EØSU erkender imidlertid, at dette skridt potentielt kan øge risiciene for den finansielle stabilitet. EØSU ser fordelene ved at forbedre leveringen af grænseoverskridende tjenester som følge af lavere hindringer for levering af bankmæssige accessoriske tjenesteydelser og deler denne ambition, men udvalget ser muligheder i løsninger baseret på afvikling i centralbankpenge, som i sagens natur er mere sikre. Dette skal ganske vist i vid udstrækning behandles uden for CSD-forordningen — f.eks. udvidelsen af T2S, udviklingen af centralbankers digitale valutaer til engrosmarkedet, fjernelse af juridiske barrierer osv. |
| --- | --- |

3.5.1.

| 3.5.2. | Det er imidlertid uklart, om Kommissionen har valgt den rette vej, når den giver Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) mandat til at udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at fastsætte en tærskel, under hvilken disse bankmæssige accessoriske tjenesteydelser kan leveres af kreditinstitutter. På den positive side kan kalibreringen af en tærskel bedst gennemføres af denne myndighed, og Kommissionen har større spillerum, hvis det bliver nødvendigt. Uanset ovenstående har EØSU ved flere lejligheder (10) påpeget, at det er et problem, at medlovgiverne fratages beføjelsen til at træffe afgørelse om væsentlige spørgsmål i den drøftede retsakt. EØSU opfordrer derfor til, at vigtige økonomiske spørgsmål behandles i en almindelig lovgivningsprocedure (11). |
| --- | --- |

3.5.2.

| 3.6. | Tiltag til forbedring af afviklingsdisciplinen er yderst velkomne. Udvalget støtter også, at der i forbindelse med revisionen fastsættes præciseringer og undtagelser i flere tilfælde i relation til afviklingsdisciplin. Kommissionens beslutning om at undgå at indføre obligatoriske dækningskøb med det samme har særlig betydning. Disse dækningskøb kan blive aktuelle, hvis og når bødeordningen alene ikke råder bod på afviklingsfejl i Den Europæiske Union. Indførelsen af videregivelsesmekanismer, som vil forhindre en kaskade af obligatoriske dækningskøb, synes at afbøde de underliggende svagheder (eller frygten for en suboptimal anvendelse) ved den foreslåede model for dækningskøb. Udvalget mener, at en »totrinstilgang« til obligatoriske dækningskøb er hensigtsmæssig og mener, at de europæiske kapitalmarkeder på denne måde bliver mere attraktive for både udstedere og investorer på lang sigt. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Bestemmelser vedrørende tredjelandes CSD'er er særlig vigtige i forbindelse med EU's bestræbelser på at opnå en åben strategisk autonomi. EØSU bifalder kravet i den ændrede artikel 25 i CSD-forordningen om, at CSD'er, der har til hensigt at levere afviklingstjenester i henhold til en medlemsstats lovgivning, skal underrette Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA). EØSU støtter også de foranstaltninger i revisionen, som regulerer andre aspekter af tredjelandes CSD-operationer i EU og dermed fører til lige vilkår og et miljø med bedre konkurrence. |
| --- | --- |

3.7.

4.   Særlige bemærkninger

T2S' rolle

| 4.1. | I betragtning af T2S' store betydning er EØSU af den opfattelse, at der bør skabes en sammenhængende overvågnings- og tilsynsramme for denne platforms rolle i det overordnede afviklingssystem. De nuværende frivillige aftaler mellem Den Europæiske Centralbank (ECB), ESMA, de nationale kompetente myndigheder for de CSD'er, der deltager i T2S, og de centralbanker, der fører tilsyn med CSD'erne, bør opgraderes for at sikre, at den nye lovgivningsmæssige ramme definerer klare roller for alle deltagende myndigheder: de nationale kompetente myndigheder, centralbankerne og ECB som ledende tilsynsførende og ESMA som tilsynsmyndighed. Denne forbedrede ramme kunne bestå i et tilsynskollegium. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | EØSU opfordrer derfor medlovgiverne til at inkludere den systemiske T2S-afviklingsplatform i CSD-forordningens anvendelsesområde og skabe rammevilkårene for udbredt afvikling via T2S-værktøjet i EU (12). Dette er nødvendigt for at få dette system i flere valutaer til at fungere i fuldt omfang på trods af de forståelige forbehold fra centralbanker og CSD'er i lande uden for euroområdet. T2S' rolle i harmoniseringen af data- og informationsstrømme — et afgørende aspekt for CSD'ers effektive levering af tjenesteydelser — bør også anerkendes og behandles i lovgivningsforslaget. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | T2S overvåges i øjeblikket på grundlag af en række principper for den finansielle markedsinfrastruktur, som indgår i ECB's tilsynsramme — en »forsigtig« tilgang, som anerkender platformens systemiske betydning for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde. Udvalget ser ingen reguleringsmæssige konflikter, der påvirker ECB's ubestridte uafhængighed, da T2S kan betragtes som et infrastrukturværktøj for deltagere på det finansielle marked, som af en række årsager mest hensigtsmæssigt udvikles i ECB's regi og ikke andetsteds. Desuden er ECB's deltagelse i værdipapirafvikling via platformen et skridt væk fra klassiske centralbankfunktioner, hvilket klart fører til behovet for at medtage T2S i CSD-forordningen for at gøre regelsættet både sammenhængende og effektivt. |
| --- | --- |

4.3.

Overvågning af afviklingsdisciplin

| 4.4. | EØSU bemærker, at den mest kontroversielle del af forslaget — en eventuel indførelse af obligatoriske dækningskøb, der gennemføres i to trin — fortsat udgør en velafbalanceret mulighed, indtil der er opnået klarhed om, hvorvidt andre foranstaltninger til at reducere afviklingsfejl vil give tilfredsstillende resultater. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Udvalget mener imidlertid, at en hurtigere behandling af spørgsmålet vil føre til en bedre og dybere forståelse af årsagerne til afviklingsfejl. EØSU opfordrer derfor til, at der indføres en frist for vurderingen af fremskridtene med hensyn til indikatorerne for afviklingsfejl og de underliggende årsager til afviklingsfejl i form af en offentlig rapport udarbejdet af den kompetente myndighed, helst inden for en periode på 12 måneder, efter at bødeordningen er trådt i kraft. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Selv om nogle går ind for en fuldstændig afskaffelse af forpligtelsen til dækningskøb, er EØSU mere forsigtig i lyset af det uacceptabelt høje antal (også sammenlignet med andre større finansielle jurisdiktioner) afviklingsfejl. Fjernelsen af en vigtig politisk løsningsmodel fra Kommissionens værktøjskasse ville ikke gøre tingene bedre i den henseende. Vedtagelsen af en gennemførelsesretsakt synes at være en hensigtsmæssig løsning i dette særlige tilfælde. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | EØSU erkender, at der findes en meget effektiv metode til at reducere antallet af afviklingsfejl på — en forhøjelse af de eksisterende bøder, indtil der er opnået den rette balance. Der bør især fokuseres på afviklingsfejl, der involverer »short selling«-praksis. Obligatoriske dækningskøb kan være en sidste udvej, der står klar til at blive gennemført med stor forsigtighed efter passende høringer af markedsdeltagerne, hvis alt andet slår fejl. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Inden der træffes foranstaltninger, bør der lægges særlig vægt på tiltag, der tager sigte på at afkorte kæden af formidlere. Årsagerne til den udbredte anvendelse af »pre-matching«-metoden kræver en grundig undersøgelse. Da mange (tekniske) fejl opstår som følge af forsinkelser i lange afviklingskæder, kan obligatoriske dækningskøb ikke pålægges uden at tage hensyn til denne faktor, og før der gennemføres passende foranstaltninger, der kan tilskynde til en afkortning af »kommandovejen« for afvikling. |
| --- | --- |

4.8.

Afvikling i »digitale aktiver« i et CSD-afviklingssystem

| 4.9. | Stigningen i »digitale aktiver« har fremhævet den funktionelle sammenkobling af handels- og afviklingstjenester i et givet aktiv. Indførelsen af DLT i den finansielle sektor og andre steder skaber et enormt potentiale. Hvis handel med og afvikling af »traditionelle« aktiver fortsat skal være konkurrencedygtig sammenlignet med handel med og afvikling af »digitale aktiver«, bør CSD'er have mulighed for nemt at etablere deres egne handelsfaciliteter for de instrumenter, de benytter til afvikling af handler. EØSU er helt klar over, at DLT-pilotordningen er en vigtig del af den lovgivningsmæssige kontekst for revisionen af CSD-forordningen. EØSU støtter enhver ændring af CSD-forordningen, der har til formål at realisere det fulde potentiale ved at udskyde DLT, indtil Kommissionens forslag til ovennævnte pilotordning er vedtaget. Som en midlertidig foranstaltning foreslår udvalget imidlertid, at der ses nærmere på muligheden for at oprette en multilateral handelsfacilitet (MHF) for instrumenter, der afvikles inden for en CSD's afviklingssystem. Opretholdelse af en MHF bør betragtes som en accessorisk tjenesteydelse som defineret i afsnit B, del 1, i CSD-forordningens bilag. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | EØSU advarer om, at oprettelsen af en »regulatorisk sandkasse« ikke må danne præcedens for at sænke de eksisterende standarder for adfærd på markedet og investorbeskyttelse. Helt at flytte afviklingsprocesser til DLT-baserede netværk forbedrer effektiviteten, fordi det reducerer de tilknyttede transaktionsomkostninger og reducerer den involverede risiko, når den overdrevent lange kæde af formidlere afkortes. Ikke desto mindre bortfalder modpartsrisikoen ikke, blot fordi der benyttes DLT-netværk. Det er afgørende at sikre, at kravene til deltagelse i disse netværk defineres på en måde, der reducerer modpartsrisikoen. CSD'er bør spille en central rolle i forvaltningen af infrastrukturen. |
| --- | --- |

4.10.

Håndhævelse af sanktioner

| 4.11. | Revisionen af CSD-forordningen kommer på et yderst udfordrende tidspunkt — midt i Ruslands krig mod Ukraine. Den europæiske infrastruktur for det finansielle marked er udformet med henblik på at kunne overvinde chok som disse. Den (systemisk) vigtige del af infrastrukturen — netværket af CSD'er — er nu medvirkende til at sikre, at de vestlige sanktioner over for Rusland gennemføres korrekt på operationelt plan. EØSU opfordrer Kommissionen til at give den nødvendige vejledning i tilfælde, hvor tiltag i tilknytning til sanktioner kommer ind på »ukendt område« og fører til usikkerhed blandt markedsaktørerne. Visse bestemmelser i sådanne quick fix-retningslinjer kan også overvejes med henblik på at forbedre forslaget til revision, så det giver bedre muligheder for at håndtere fremtidige udfordringer. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | På baggrund af den internationale udvikling foreslår EØSU, at CSD-forordningen kræver, at CSD'er, deres udstedere og deres deltagere etablerer en levedygtig, permanent mekanisme til udveksling og deling af data, der er relevante for anvendelsen af fælles europæiske sanktioner. Der bør ikke opstå en situation, hvor en foranstaltning udelades, alene fordi de forskellige deltagere ikke er i stand til at nå frem til en konklusion, som ellers burde være ligetil eller i det mindste opnåelig (hvis den betragtes i fællesskab). Om CSD-forordningen bør ses som et passende retligt instrument til dette formål, er et legitimt spørgsmål. Ikke desto mindre går udvalget ind for styrkede tilsynsregler til håndhævelse af sanktioner. |
| --- | --- |

4.12.

Bruxelles, den 14. juli 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Værdipapirer kan opbevares i fysisk eller dematerialiseret form.

1

(2)  Der findes 26 CSD'er plus to internationale CSD'er. Kilde: ESMA-registret.

2

Kilde

(3)  Baseret på Eurostats BNP-data for 2021, dvs. 14,4 bio. EUR.

3

(4)  Ved udgangen af 2020 var der værdipapirer til en værdi af over 56 bio. EUR i EU's værdipapirafviklingssystemer. Data genereret gennem ECB's Securities Trading, Clearing and Settlement Statistics Database (database for statistik over værdipapirhandel, clearing og afvikling). Tilgået den 4. maj 2022.

4

(5)  EUT C 299 af 4.10.2012, s. 76.

5

(6)  Afviklingsfejl i aktier, beregnet som en procentdel af det samlede antal transaktioner, faldt til 3 % før uroen på markedet som følge af covid-19, men er siden steget igen til 4,5 %. Som fejl i procent af værdien steg andelen til 9 % i januar 2021 fra 6 % før marts 2020. Kilde: Impact Assessment Report. Markedserfaringerne viser imidlertid, at størstedelen af »fejl« opstår, fordi afviklingsinstruksen når afviklingssystemet gennem kæden af formidlere efter den dag, som slutparterne har udpeget som »planlagt afviklingsdag«.

6

Kilde

(7)  TARGET2-Securities-systemet. I øjeblikket er 19 CSD'er fra 20 europæiske lande forbundet med T2S. Den danske krone har været til rådighed for afvikling i T2S siden oktober 2018.

7

(8)  Prissætning i TARGET2-Securities-systemet.

8

(9)  EUT C 155 af 30.4.2021, s. 20.

9

(10)  Senest i EØSU's udtalelse om Solvens II-revision, der blev vedtaget i februar 2022, jf. punkt 2.3 (EUT C 275 af 18.7.2022, s. 45).

10

(11)  EØSU's udtalelse om Solvens II-revision (EUT C 275 af 18.7.2022, s. 45).

11

(12)  Bortset fra den danske krone kan der ikke foretages nogen anden afvikling uden for euroen via T2S-systemet, da relevante aktører uden for euroområdet tøver med at tilslutte sig og har en »vent og se«-holdning.

12

---

| 22.11.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/93 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/93

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet

(COM(2022) 105 final)

(2022/C 443/13)

| Ordfører: | José Antonio MORENO DÍAZ |
| --- | --- |
| Medordfører: | Ody NEISINGH |

Ordfører:

José Antonio MORENO DÍAZ

Medordfører:

Ody NEISINGH

| Anmodning om udtalelse | Kommissionen, 2.5./2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab |
| Vedtaget i sektionen | 22.6.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 13.7.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 571 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 200/7/7 |

Anmodning om udtalelse

Kommissionen, 2.5./2022

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab

Vedtaget i sektionen

22.6.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

13.7.2022

Plenarforsamling nr.

571

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

200/7/7

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) bifalder den innovative tilgang i direktivet om bekæmpelse af vold mod kvinder med sit tværfaglige fokus, som samfundet i vidt omfang har efterspurgt. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | I betragtning af omfanget og udbredelsen af de mange former for vold, som kvinder udsættes for, er det desuden nødvendigt, at politikkerne til bekæmpelse heraf ikke er neutrale politikker, men at de udvikles ud fra et klart og utvetydigt kønsperspektiv og udformes på en måde, der gør det lettere at forstå, at de er nødvendige og skal være effektive. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU vil gerne tilføje, at det er vigtigt og presserende at fremme ratificeringen af ILO-konvention nr. 190 om vold og chikane og Istanbulkonventionen i alle de medlemsstater, der endnu ikke har gjort det, og det samme gælder EU selv. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU mener, at alle former for vold mod kvinder bør være omfattet af dette direktiv. Det gælder bl.a. institutionel vold, seksuel og reproduktiv udnyttelse, mobning på arbejdspladsen, kønsbaseret vold i familien, påtvungen forgiftning, chikane på gaden, seksuel chikane på grund af køn samt tvangssterilisering af kvinder med handicap. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Efter EØSU's opfattelse bør man vælge at medtage vold mod kvinder som en af de former for grænseoverskridende kriminalitet, der er nævnt i EUF-traktatens artikel 83, stk. 1. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU mener, at der inden for rammerne af den sociale dialog og de kollektive overenskomstforhandlinger bør træffes konkrete foranstaltninger med henblik på at sikre, at kvinder, der er ofre for vold, kan beholde deres job, og at ofre, som står uden arbejde, kommer i beskæftigelse. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | På linje med Europa-Parlamentet og i tråd med FN-konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder (CEDAW) mener EØSU, at udtrykket »kvinder i prostitution« bør anvendes i stedet for begrebet »sexarbejdere«. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Udvalget mener, at de skærpende omstændigheder bør omfatte aspekter som f.eks., at der har foreligget en tidligere trussel mod offeret eller offerets følelsesmæssige eller familiemæssige omgivelser, og hvis formålet er personlig berigelse. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Der bør også være særlig opmærksomhed omkring kvinder og piger fra etniske og/eller kulturelle mindretal (som f.eks. romaer), indvandrerkvinder (især dem der befinder sig i en irregulær administrativ situation) samt flygtningepiger og -kvinder på flugt fra krig. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU opfordrer også til, at der tages særligt hensyn til kvinder med handicap, som er mere udsat for kønsrelaterede angreb netop på grund af deres handicap. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | I forbindelse med cybermobning mener udvalget, at manglende samtykke og offentlig deling i sig selv bør udgøre cybermobning. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Udvalget mener ikke alene, at ofre bør henvises til støttetjenester rettidigt og koordineret, men også at det bør betragtes som en hastende prioritet. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | EØSU opfordrer Kommissionen til at medtage sundhedstjenester, herunder seksuelle og reproduktive sundhedstjenester, på listen over væsentlige støttetjenester for ofrene og til at opfordre alle EU's medlemsstater til hurtigst muligt at fjerne alle hindringer for adgangen til nødprævention og fri svangerskabsafbrydelse efter en voldtægt. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | Udvalget slår til lyd for, at hasteafgørelser om tilhold og beskyttelse til sikring af ofrenes fysiske og psykiske integritet nødvendigvis må omfatte foranstaltninger, der forhindrer gerningsmanden i at chikanere eller nærme sig offeret fysisk. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | EØSU mener, at alle støttemekanismer og -foranstaltninger udtrykkeligt bør være tilgængelige og gratis for ofre for seksuel vold. |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | Udvalget gør opmærksom på den begrænsning, der består i, at de rådgivnings- og omsorgstjenester, der anvendes i forbindelse med seksuel chikane på arbejdspladsen, kun er eksterne, og at betydningen af den sociale dialog, kollektive forhandlinger og den nødvendige inddragelse af og forhandling med de sociale aktører ikke er medtaget. |
| --- | --- |

1.16.

| 1.17. | I betragtning af den rolle, som uddannelse spiller for dannelsen af kønsroller og stereotyper, bør dens forebyggende rolle (navnlig gennem omfattende seksualundervisning) projiceres ud på alle uddannelsesstadier, og man bør i det institutionelle samarbejde udtrykkeligt inddrage uddannelsesmiljøet, civilsamfundets organisationer (navnlig feministiske sammenslutninger), arbejdsmarkedets parter og de berørte samfund. |
| --- | --- |

1.17.

| 1.18. | Udvalget mener, at barnets tarv bør gå forud for samværet, når der er begrundet tvivl om muligheden for at garantere en sikker kontakt både fysisk og følelsesmæssigt. |
| --- | --- |

1.18.

| 1.19. | Udvalget glæder sig over, at lemlæstelse af kvindelige kønsorganer er medtaget i direktivet som en specifik lovovertrædelse. |
| --- | --- |

1.19.

| 1.20. | EØSU mener, at bredere krænkelser af seksuel og reproduktiv sundhed og rettigheder også bør behandles som vold mod kvinder, f.eks. gynækologisk og obstetrisk vold, tvungen graviditet og nægtelse af abortbehandling. EØSU bemærker også med bekymring, at definitionen af vold mod kvinder ikke omfatter de eksisterende begrænsninger af den frie og sikre frivillige svangerskabsafbrydelse samt chikane af kvinder, der frit vælger denne mulighed, især når det sker i nærheden af klinikker. |
| --- | --- |

1.20.

| 1.21. | Udvalget bemærker med bekymring, at der ikke nævnes noget om, at forældreløse børn af kvinder, der var ofre for vold skal have mulighed for at udvikle et godt liv i frihed og ligestilling. |
| --- | --- |

1.21.

| 1.22. | EØSU er dybt bekymret over, at den ekstreme højrefløj har gjort det til et mål at bekæmpe forslagene om ligestilling mellem kønnene, og især over den systematiske fornægtelse af strukturel vold, som kvinder udsættes for, blot fordi de er kvinder. Denne fornægtelse er ikke blot til skade for det ligeværdige samliv mellem mænd og kvinder, men er også et angreb på de værdier og principper, der er nedfældet i artikel 2 i EU-traktaten. |
| --- | --- |

1.22.

| 1.23. | Udvalget anbefaler, at direktivet kommer til at omfatte en økonomisk rapport, som gør det muligt at sikre, at der er tilstrækkelige offentlige midler til rådighed til at sikre, at de vedtagne foranstaltninger også rent faktisk bliver ført ud i livet. |
| --- | --- |

1.23.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1. | Vold mod kvinder er det ultimative udtryk for diskrimination mod kvinder. Det er en kontrolmekanisme, hvis oprindelse er uligheden mellem kvinder og mænd, og som igen fastholder og nærer uligheden. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | EØSU er dybt bekymret over, at den ekstreme højrefløj har gjort det til et mål at bekæmpe forslagene om ligestilling mellem kønnene, og især over den systematiske fornægtelse af strukturel vold, som kvinder udsættes for, blot fordi de er kvinder. Denne fornægtelse er ikke blot til skade for det ligeværdige samliv mellem mænd og kvinder, men er også et angreb på de værdier og principper, der er nedfældet i artikel 2 i EU-traktaten. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Den europæiske strategi for ligestilling mellem mænd og kvinder 2020-2025 har blandt sine hovedmål at sætte en stopper for kønsbaseret vold. Den har bl.a. også til formål at bekæmpe kønsstereotyper, fjerne lønforskellen i forbindelse med beskæftigelse og plejeopgaver, opnå lige deltagelse i de forskellige økonomiske sektorer og skabe balance mellem kvinder og mænd med hensyn til beslutningstagning og politisk aktivitet. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Vold mod kvinder og piger er en af de mest vedholdende former for kønsdiskrimination og en krænkelse af menneskerettighederne. I EU undgår halvdelen af alle kvinder (53 %) visse steder eller situationer af frygt for at blive udsat for fysiske eller seksuelle overgreb (1), og en tredjedel af kvinderne (33 %) rapporterer, at de har været udsat for fysisk eller seksuel vold. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | I betragtning af omfanget og udbredelsen af de mange former for vold, som kvinder udsættes for, er det desuden nødvendigt, at politikkerne til bekæmpelse heraf ikke er neutrale politikker, men at de udvikles ud fra et klart og utvetydigt kønsperspektiv og udformes på en måde, der gør det lettere at forstå, at de er nødvendige og skal være effektive. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Kvinder risikerer hver dag at blive udsat for vold på arbejdspladsen, især i transportsektoren (63 % af kvinderne rapporterer, at de har været udsat for mindst én voldshandling for nylig) (2) og i service- og salgssektoren (3). |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Volden i hjemmet er også steget som følge af de nedlukningsforanstaltninger, der blev indført for at dæmme op for sundhedskrisen som følge af covid-19-pandemien (4). |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | EØSU bifalder, at direktivforslaget har til formål at forebygge og bekæmpe vold mod kvinder og vold i hjemmet for derigennem at sikre et højt sikkerhedsniveau og fuld udøvelse af de grundlæggende rettigheder, herunder retten til ligebehandling og ikkediskrimination. Selv om vi mener, at den strafferetlige tilgang i kampen mod vold mod kvinder er nødvendig, bør den nødvendigvis også ledsages af en helhedsorienteret og samlet tilgang til at forebygge, bekæmpe og udrydde kønsbaseret vold. |
| --- | --- |

2.8.

3.   Særlige bemærkninger

| 3.1. | EØSU bifalder den innovative tilgang i direktivet om bekæmpelse af vold mod kvinder med sit tværfaglige fokus. Udvalget påpeger imidlertid, at der er behov for at iværksætte protokoller, oplysningskampagner og uddannelse af fagfolk for at undgå både institutionel vold, og at ofre får skylden for eksterne faktorer, der ikke har noget med voldshandlingen at gøre, f.eks. offerets udseende eller holdning, status, oprindelse eller andre karakteristika eller situationer. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Selv om EØSU i denne forbindelse bifalder den begrebsmæssige og strafferetlige afklaring, der opnås ved at medtage definitioner af visse former for vold mod kvinder i direktivet, er det vigtigt, at forslaget omhandler alle former for kønsbaseret vold mod kvinder og indeholder en generel definition af kønsbaseret vold som den, der er indeholdt i artikel 1 og 2 i FN's erklæring om afskaffelse af vold mod kvinder fra 1993 og artikel 3 i Istanbulkonventionen. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EØSU mener, at man burde have valgt at medtage vold mod kvinder som en af de former for »grænseoverskridende kriminalitet«, der er nævnt i EUF-traktatens artikel 83, stk. 1. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU bifalder, at voldtægt kriminaliseres alene på grundlag af manglende samtykke, uden at der kræves brug af magt eller trusler, for at forholdet kan retsforfølges. Denne juridiske definition inkorporerer denne lovovertrædelse i overensstemmelse med Istanbulkonventionen: dette begreb bør også anvendes på nye former for voldtægt som f.eks. den såkaldte »påtvungne forgiftning«. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Udvalget anerkender vigtigheden af at indarbejde særlige foranstaltninger til beskyttelse af ofre for kønsbaseret vold i familien og deres adgang til domstolene. EØSU opfordrer imidlertid til, at denne form for vold medtages blandt de lovovertrædelser, der defineres i direktivet, og at der fastlægges en fælles ramme for sanktioner, skærpende omstændigheder, jurisdiktion og forældelsesfrister. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Mere end halvdelen af de europæiske kvinder siger, at de på et tidspunkt har været udsat for seksuel chikane (55 %) (5), og EØSU mener derfor ikke, at direktivet kan ignorere denne form for vold mod kvinder, hverken i den foreslåede definition eller i forhold til sanktioner, skærpende omstændigheder, jurisdiktion og forældelsesfrister (6). |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | En tredjedel af de kvinder, der har været udsat for seksuel chikane, har oplevet det på arbejdspladsen (7). EØSU mener derfor, det er nødvendigt, at direktivet omhandler denne form for vold samt arbejdsgivernes gennemførelse og ajourføring af konkrete foranstaltninger til bekæmpelse af seksuel og kønsbaseret chikane på arbejdspladsen, herunder cybervold og cybermobning (8). EØSU opfordrer derfor til, at mobning på arbejdspladsen gøres til en strafbar handling. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Stedfortrædervold, som kvinder udsættes for gennem vold mod personer i deres emotionelle eller familiemæssige miljø med det formål at angribe dem følelsesmæssigt, udøves især mod deres sønner og døtre. EØSU mener, at barnets tarv bør gå forud for samværet, når der er begrundet tvivl om, hvorvidt det er muligt at garantere en sikker kontakt med barnet både fysisk og følelsesmæssigt. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | I betragtning af at økonomisk uafhængighed er et væsentligt element i styrkelsen og rehabiliteringen af ofre for vold i hjemmet, bemærker EØSU med bekymring, at der ikke er nogen konkrete foranstaltninger inden for rammerne af den sociale dialog og de kollektive forhandlinger, der har til formål at sikre, at disse ofre kan beholde deres job, og at ofre, som står uden arbejde, kommer i beskæftigelse. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | EØSU er opmærksom på resultaterne af Europa-Parlamentets betænkning om seksuel udnyttelse og prostitution og konsekvenserne deraf for ligestillingen mellem kønnene (9), jf. artikel 6 i konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination mod kvinder (CEDAW) og den generelle henstilling nr. 38 fra FN's Komité for Afskaffelse af Diskrimination mod Kvinder af 6. november 2020 om handel med kvinder og piger i forbindelse med global migration, og mener, at det er hensigtsmæssigt at omtale dem som »kvinder i prostitution« og ikke som »sexarbejdere«. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/36/EU (10) anses offerets samtykke for at være ugyldigt, når der er tale om trussel, brug af magt, tvang, misbrug af magt eller af en sårbar stilling eller om at give eller modtage betaling eller fordele for at opnå samtykke. EØSU mener, at alfonseri eller udbytte af seksuel udnyttelse af andre bør være omfattet af de sanktioner, der er fastsat i direktivets kapitel 2, som omhandler »lovovertrædelser i forbindelse med seksuel udnyttelse«. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | EØSU deler den bekymring, som FN's Menneskerettighedsråds særlige rapportør (11) har givet udtryk for over stigningen i antallet af surrogatmødre. Ligesom Europa-Parlamentet (12) betragter EØSU det som en form for reproduktiv udnyttelse, der krænker kvinders værdighed. Udvalget mener derfor, at denne praksis — når der er tale om en juridisk transaktion, som indebærer fortjeneste eller fordele for mindst én af parterne, herunder markedsføring — bør betragtes som en form for vold mod kvinder og på samme niveau som seksuel udnyttelse (og derfor bør medtages i kapitel 2 og artikel 1). |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | Vold mod kvinder er den mest udbredte menneskerettighedskrænkelse i EU, men den er mere udbredt blandt kvinder og piger i udsatte situationer, og der bør tages særligt hensyn til kvinder og piger fra etniske og/eller kulturelle mindretal som f.eks. romaer. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | EØSU støtter alle passende lovgivningsmæssige foranstaltninger til beskyttelse af kvinder med handicap mod alle former for udnyttelse, vold og misbrug, herunder kønsbaserede aspekter, samt passende foranstaltninger til forebyggelse heraf, navnlig passende former for kønsrelateret bistand og støtte til kvinder med handicap. EØSU støtter i den forbindelse, at alle faciliteter og programmer, der er udformet til gavn for kvinder med handicap, overvåges effektivt af uafhængige myndigheder. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | EØSU støtter også alle passende foranstaltninger til fremme af fysisk, kognitiv og psykologisk genoptræning, rehabilitering og social reintegration af kvinder med handicap, der er ofre for en hvilken som helst form for vold eller misbrug, herunder gennem tilvejebringelse af beskyttelsestjenester, og opfordrer til, at der tages særligt hensyn til kvinder med handicap, som er mere udsat for vold på grund af køn og på grund af deres handicap (tvangssterilisationer, juridisk umyndiggørelse iværksat af familiemedlemmer). |
| --- | --- |

3.15.

| 3.16. | Indvandrerkvinder bør, især hvis de befinder sig i en irregulær administrativ situation, beskyttes ved straks at få tildelt en selvstændig og midlertidig opholdstilladelse, når de indgiver en anmeldelse (13). Hvis en sådan situation med manglende lovlig dokumentation afsløres i løbet af processen, bør de kompetente migrationsmyndigheder desuden ikke underrettes. |
| --- | --- |

3.16.

| 3.17. | EØSU glæder sig over, at cyberstalking og deling uden samtykke af intimt eller manipuleret materiale medtages som former for vold mod kvinder og piger, men er bekymret over kravet om, at et sådant forhold for at kunne anses for strafbart skal indebære, at materialet er blevet gjort tilgængeligt for en »lang række brugere«. Der er tale om et upræcist, udefinerbart og meget værdiladet krav, som til gengæld ikke tager hensyn til den reelle skade på offerets omdømme, som nogle gange er større, hvis der kun deles med personer i kvindens nærmeste sociale, familiemæssige eller arbejdsmæssige miljø. Udvalget mener, at manglende samtykke og offentlig deling i sig selv bør betegnes som cybermobning, uden at det skal vurderes, om materialet er blevet delt med en lang række brugere, eller om det tværtimod er blevet delt med mange eller relativt mange (artikel 7, litra a) og b), artikel 8, litra c), og artikel 9, litra a)). |
| --- | --- |

3.17.

| 3.18. | Den udbredte brug af internettet og de sociale medier gør udvekslingen uden samtykke af seksuelt eksplicit materiale hyppigere, mere effektfuld og derfor mere skadelig for ofrene. Udvalget er bekymret over omfanget af denne praksis og mener, at straffene og forældelsesfristerne for sådanne lovovertrædelser (artikel 7) bør svare til dem, der er fastsat i artikel 12 og 15 for cyberstalking (artikel 8). |
| --- | --- |

3.18.

| 3.19. | EØSU ser positivt på, at de myndigheder, der er ansvarlige for at modtage og videreformidle anmeldelser af lovovertrædelser, der er omfattet af direktivet, vil få en særlig uddannelse, men mener, at der desuden bør fastsættes særlige foranstaltninger til overvågning og evaluering af systemets effektivitet samt en bestemmelse om konkrete sanktioner i tilfælde af, at de kompetente myndigheder ikke overholder princippet om rettidig omhu (artikel 37, stk. 6). |
| --- | --- |

3.19.

| 3.20. | Udvalget glæder sig over kravet om »tilstrækkelig« ekspertise hos personer, enheder og tjenester, der efterforsker og retsforfølger vold mod kvinder og piger, navnlig retsembedsmænd, domstolsmyndigheder og -personale, dommere, anklagere, advokater, støttepersoner for ofre og tjenester for genoprettende retfærdighed, plejepersonale, sociale og uddannelsesmæssige tjenester og andet relevant personale, som kan komme i kontakt med udsatte grupper eller ofre. EØSU advarer dog om den subjektivitet, der kan være forbundet med opfattelsen af, om erfaringerne er tilstrækkelige eller utilstrækkelige. Da en af de største fejl i forbindelse med indgreb på dette område netop er manglende uddannelse og bevidsthed hos de involverede aktører, anbefaler EØSU, at der stilles krav om nærmere bestemt uddannelse, ikke kun for de fagpersoner, der behandler anmeldelser eller er i kontakt med ofrene, men også for dem, der deltager i efterforskningen eller retsforfølgningen, jf. kapitel 3 (artikel 17, stk. 1). |
| --- | --- |

3.20.

| 3.21. | Hurtig behandling af ofrene er afgørende for, at de kan få passende erstatning, rehabilitering og genopretning. EØSU mener derfor ikke alene, at ofre bør henvises til støttetjenester rettidigt og koordineret, men at det også bør betragtes som en hastende prioritet (artikel 20, stk. 2). |
| --- | --- |

3.21.

| 3.22. | EØSU bifalder de foreslåede foranstaltninger, der skal sikre, at ofrene har adgang til integrerede, skræddersyede, generelle og specialiserede støttetjenester, der opfylder deres specifikke behov. Udvalget beklager imidlertid, at listen over den specialiserede støtte, som medlemsstaterne skal yde ofrene (artikel 27, stk. 1), kun omhandler støtte i den juridiske fase eller i efterforsknings- og retsprocessen og ikke nævner adgang til sundhedstjenester, herunder seksuelle og reproduktive sundhedstjenester, som afgørende for ofrene. EØSU bemærker endvidere med stor bekymring, at der ikke er nogen specifik omtale af seksuelle og reproduktive sundhedstjenester, herunder nødprævention og abort, som ikke blot er væsentlige, men også nødvendige støttetjenester, som ofre for seksuel vold bør have adgang til (artikel 28). Ifølge FN og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol kan det at blive tvunget til at gennemføre en graviditet som følge af voldtægt udgøre en alvorlig form for grusom, umenneskelig og nedværdigende vold. EØSU opfordrer Kommissionen til at medtage sundhedstjenester, herunder seksuelle og reproduktive sundhedstjenester, på listen over væsentlige støttetjenester for ofrene og til at opfordre alle EU's medlemsstater til hurtigst muligt at fjerne alle hindringer for adgangen til nødprævention og fri svangerskabsafbrydelse efter en voldtægt. |
| --- | --- |

3.22.

| 3.23. | Fordrevne kvinder og kvinder, der flygter fra konflikter, har øget risiko for kønsbaseret vold. Seksuel vold bruges ofte som et krigsvåben, og kvinder og piger har større risiko for at blive handlet og seksuelt udnyttet. EØSU understreger, at støtte, beskyttelse og adgang til væsentlige sundhedstjenester, såsom psykologisk traumebehandling og adgang til seksuelle og reproduktive tjenester, herunder nødprævention og abortbehandling, er af største betydning og bør tilbydes i alle europæiske lande. |
| --- | --- |

3.23.

| 3.24. | Udvalget slår til lyd for, at hasteafgørelser om tilhold og beskyttelse til sikring af ofrenes fysiske og psykiske integritet nødvendigvis må omfatte foranstaltninger, der forhindrer gerningsmanden i at chikanere eller nærme sig offeret fysisk. Dette gælder ikke kun for tilhold eller forbud mod adgang til hjemmet eller arbejdspladsen (artikel 21, stk. 1), men også for det offentlige rum generelt, herunder i tilfælde, hvor gerningsmandens eller den mistænktes adfærd må betragtes som farlig, hvis han kommer i nærheden af offeret (artikel 21, stk. 2). |
| --- | --- |

3.24.

| 3.25. | EØSU konstaterer med tilfredshed, at der skal være frie og gratis telefonhjælpelinjer til rådighed for ofrene og specialiseret behandling i krisecentre af ofre for seksuel vold, men mener, at fri og gratis tilgængelighed også udtrykkeligt bør indgå i alle støttemekanismer og -foranstaltninger for ofre for seksuel vold, i forebyggende foranstaltninger til oplysning om deres rettigheder samt i procedurer for erstatning og godtgørelse. |
| --- | --- |

3.25.

| 3.26. | Udvalget bifalder inddragelsen af specialiseret støtte i tilfælde af seksuel chikane på arbejdspladsen og henstillingen om, at der skal træffes nationale forebyggende foranstaltninger, men gør opmærksom på, at det er en begrænsning, at de planlagte rådgivnings- og omsorgstjenester kun er eksterne (artikel 30), og at der intet nævnes om betydningen af social dialog, kollektive forhandlinger og den nødvendige inddragelse af og forhandling med arbejdsmarkedets parter, navnlig fagforeningerne som legitime repræsentanter for arbejdstagernes interesser og rettigheder. Udvalget noterer sig også med bekymring og overraskelse, at man overvejer »mægling« i forbindelse med denne form for vold mod kvinder. |
| --- | --- |

3.26.

| 3.27. | EØSU mener i den forbindelse, at det er vigtigt og presserende at fremme ratificeringen af ILO-konvention nr. 190 om vold og chikane og Istanbulkonventionen i alle de medlemsstater, der endnu ikke har gjort det, og det samme gælder EU selv. |
| --- | --- |

3.27.

| 3.28. | Udvalget glæder sig over, at der skal indarbejdes forebyggende foranstaltninger mod kønsbaseret vold i undervisningen, herunder gennem styrkelse af den integrerede seksualundervisning. Men i betragtning af den rolle, som uddannelse spiller for dannelsen af kønsroller og stereotyper, bør dette mandat imidlertid gælde for alle uddannelsesstadier uden undtagelse, og udtrykkeligt inddrage uddannelsesmiljøet, civilsamfundets organisationer (navnlig feministiske sammenslutninger), arbejdsmarkedets parter samt de berørte lokalsamfund i det institutionelle samarbejde (artikel 36, stk. 2). |
| --- | --- |

3.28.

| 3.29. | EØSU bifalder også medlemsstaternes samarbejde og koordinering af dataindsamling og forskning i årsagerne til, udbredelsen af og virkningerne af vold mod kvinder. Udvalget er dog skeptisk over for, om det reelt er en forpligtelse eller blot en simpel opfordring til handling, som ligger i formuleringen »støtter« i artikel 44, stk. 7. EØSU mener, at det ville være langt mere effektivt og ambitiøst at kræve vedtagelse af specifikke, konkrete foranstaltninger inden for en bestemt frist (artikel 44, stk. 7). |
| --- | --- |

3.29.

| 3.30. | På grund af de migrationsdiasporaer, der findes i de forskellige EU-værtslande, er det nødvendigt at tage højde for de former for vold mod kvinder og piger, der er en del af de respektive oprindelsessamfunds kulturelle normer. Udvalget glæder sig derfor over, at lemlæstelse af kvindelige kønsorganer er medtaget i direktivet som en specifik lovovertrædelse, men advarer om, at det er nødvendigt at udvise stor forsigtighed for at sikre, at oplysnings- og forebyggelseskampagner undgår stigmatisering af kvinder, der tilhører sådanne samfund, og at hensynet til de kulturelle aspekter, der er omhandlet i artikel 37, stk. 2, vedrørende identifikation af konsekvenserne, også anvendes i forebyggelseskampagner. Udvalget mener, at et væsentligt aspekt i denne henseende er at arbejde med og tage udgangspunkt i referencegrupperne selv for at forebygge og afmontere de kulturelle betydninger af denne praksis (artikel 36, stk. 6) (14). |
| --- | --- |

3.30.

| 3.31. | EØSU bifalder anerkendelsen af, at tvangsaborter og tvangssterilisering udgør særlige former for vold. De bredere krænkelser af seksuel og reproduktiv sundhed og rettigheder bør imidlertid også behandles som vold mod kvinder. Det gælder f.eks. gynækologisk og obstetrisk vold, tvungen graviditet og nægtelse af abortbehandling. EØSU bemærker med bekymring, at definitionen af vold mod kvinder ikke omfatter de eksisterende begrænsninger af den frie og sikre frivillige svangerskabsafbrydelse samt chikane af kvinder, der frit vælger denne mulighed, især når det sker i nærheden af klinikker. |
| --- | --- |

3.31.

| 3.32. | Udvalget konstaterer med bekymring, at der ikke nævnes noget om, at forældreløse børn af kvinder, der var ofre for vold, skal have mulighed for at udvikle et godt liv i frihed og ligestilling. Dette forudsætter nødvendigvis, at de kan overvinde deres særlige sårbarhed, som skyldes den voldsomme situation, de har været udsat for — og som er så meget desto værre, hvis deres mor er blevet dræbt — og få afhjulpet denne. I sidstnævnte tilfælde er det vigtigt at lette adgangen til civilretlig erstatning for de begåede forbrydelser og at fremskynde arveprocessen efter forbrydelsen, så de hurtigst muligt kan få adgang til deres ejendoms- og arverettigheder (15). |
| --- | --- |

3.32.

| 3.33. | Udvalget beklager, at der ikke er fremlagt nogen økonomisk rapport sammen med direktivet, og at den offentlige finansiering heraf og af de tjenesteydelser og foranstaltninger, der foreslås heri, derfor ikke er sikret. |
| --- | --- |

3.33.

Bruxelles, den 13. juli 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  FRA (2014), Vold mod kvinder: en EU-undersøgelse.

1

(2)  ETF (2019), Time's Up for Violence Against Women.

2

(3)  Eurofound (2017), 6th European Working Condition Survey.

3

(4)  Kommissionen (2021), 2021 report on gender equality in the EU.

4

(5)  Undersøgelse af en stikprøve på 42 000 kvinder. Kilde: Vold mod kvinder: en EU-undersøgelse, Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder, 2014.

5

Kilde

(6)  Opfølgning på de forpligtelser, der blev vedtaget på Europa-Parlamentets Me Too-dage i februar 2019, hvor kandidater til valget i maj blev opfordret til at forpligte sig til specifikt at bekæmpe seksuel chikane.

6

(7)  Undersøgelse af en stikprøve på 42 000 kvinder. Kilde: Vold mod kvinder: en EU-undersøgelse, Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder, 2014.

7

Kilde

(8)  I den henseende henvises der som en god praksis i Spanien til artikel 48 i organisk lov nr. 3/2007 af 22. marts om effektiv ligestilling mellem kvinder og mænd.

8

(9)  Europa-Parlamentets betænkning om seksuel udnyttelse og prostitution og konsekvenserne deraf for ligestillingen mellem kønnene (2013/2103(INI)). Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling. Ordfører: Mary Honeyball. A7-0071/2014. 3.2.2014. Se også Europa-Parlamentets beslutning af 10. februar 2021 om gennemførelsen af direktiv 2011/36/EU om forebyggelse og bekæmpelse af menneskehandel og beskyttelse af ofrene herfor (2020/2029(INI)).

9

(10)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/36/EU af 5. april 2011 om forebyggelse og bekæmpelse af menneskehandel og beskyttelse af ofrene herfor, og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2002/629/RIA (EUT L 101 af 15.4.2011, s. 1).

10

(11)  De Forenede Nationer. Menneskerettighedsrådet. Rapport fra den særlige rapportør om salg og seksuel udnyttelse af børn, herunder børneprostitution, børnepornografi og andet materiale om seksuelt misbrug af børn. A/HRC/37/60. Menneskerettighedsrådet, 37. samling. 26. februar til 23. marts 2018.

11

(12)  Som anbefalet i Europa-Parlamentets beslutning af 17. december 2015 om årsberetning om menneskerettigheder og demokrati i verden 2014 og Den Europæiske Unions politik på området, 2015/2229(INI), hvori surrogatmoderskab fordømmes som krænkende for »den menneskelige værdighed for kvinden, da hendes krop og dens forplantningsfunktion bruges som en vare«, opfordres til en hurtig revision af lovligheden af denne praksis under de forskellige menneskerettighedsinstrumenter, og der opfordres til at forbyde en praksis, »som indebærer reproduktiv udnyttelse og anvendelse af det menneskelige legeme med henblik på at opnå økonomisk eller andre former for fortjeneste, navnlig i tilfælde af udsatte kvinder i udviklingslandene«.

12

(13)  På dette område er den spanske immigrationslovgivning god praksis (artikel 31a i organisk lov nr. 4/2000).

13

(14)  Det tværsektorielle akademiske program til forebyggelse og bekæmpelse af omskæring af kvinders kønsorganer (FGM/C). Kommissionen 2016-2018.

14

(15)  I den forbindelse anses organisk lov nr. 2/2022 af 21. marts om forbedring af beskyttelsen af forældreløse børn, der er ofre for kønsbaseret vold for at være god praksis i Spanien.

15

---

| 22.11.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/101 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/101

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Covid-19 — Opretholdelse af EU's beredskab og indsats: vejen frem

(COM(2022) 190 final)

(2022/C 443/14)

| Hovedordfører: | Sára FELSZEGHI |
| --- | --- |

Hovedordfører:

Sára FELSZEGHI

| Anmodning om udtalelse | Kommissionen, 28.6.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 13.7.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 571 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 199/0/4 |

Anmodning om udtalelse

Kommissionen, 28.6.2022

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab

Vedtaget på plenarforsamlingen

13.7.2022

Plenarforsamling nr.

571

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

199/0/4

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Covid-19-pandemien har forårsaget betydelige skader, der påvirker både borgernes dagligdag og sundhed, de nationale økonomier og samfundet. Erfaringerne og indsigten herfra samt forskning på området gør det muligt for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) at foreslå langsigtede løsninger, der vil gøre EU bedre i stand til at reagere på covid-19-sundhedstrusler på en bæredygtig måde, men også på andre smitsomme sygdomme, samt til at styrke og forbedre medlemsstaternes fælles indsats og globale koordinering. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU mener, at EU til dette formål bør udvikle en øjeblikkelig reaktionskapacitet, herunder ved at gøre brug af og anvende eksisterende instrumenter, for at være klar til at reagere øjeblikkeligt, når der opstår nye varianter eller en anden pandemi. Vi foreslår, at der udarbejdes en strategi, som — efter at have integreret de særlige nationale forhold i de enkelte medlemsstater og tilnærmet de forskellige bestræbelser og hensigter — vil give os en kompleks værktøjskasse, der omfatter alle elementer af forebyggelse (vaccination, epidemiologiske foranstaltninger, uddannelse, kommunikation osv.), behandling (lægemidler, patientpleje, medicinsk rehabilitering, pleje osv.), rehabilitering (på arbejdspladsen, i skolen) og langtidspleje (med fokus på dem, der lider af senfølger efter covid-19) samt tilvejebringelse af eksisterende og yderligere økonomiske ressourcer. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Vaccination er en af grundpillerne i forebyggelsen. Inden for den epidemiologiske kæde (infektionskilde, smitteveje, modtagelige organismer) gør den det muligt på én og samme gang at blokere to vigtige led (infektionskilden og den modtagelige organisme). Det er derfor vigtigt løbende at analysere denne strategi og indarbejde nye elementer under gennemførelsen. Efter at have overvundet de første vanskeligheder har EU og de fleste medlemsstater nu en vaccinationsstrategi. EU's vaccinestrategi har sikret adgang til tilstrækkelige sikre og effektive vacciner for alle. Vaccinationsdækningen er imidlertid stagnerende og/eller ikke optimal i flere EU-medlemsstater (1). Risikoen øges yderligere, fordi vaccinen er mindre effektiv for personer, der endnu ikke har fået en boosterdosis (herunder ca. ni millioner mennesker på 60 år eller derover) (2). |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU mener, at dette blandt andet kan forklares med et fald i påpasseligheden, manglende effektivitet i informations- og oplysningskampagner og desinformation. Udvalget anbefaler derfor at intensivere kommunikationen såvel i EU som i medlemsstaterne, afsløre desinformation på et tidligt tidspunkt og vedtage de nødvendige modforanstaltninger samt sikre udvikling og erhvervelse af nye komplekse vacciner, der tilsammen vil beskytte mod både nye varianter og flere infektioner på samme tid (f.eks. covid-19 og influenza). |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Da der er tale om en global pandemi, kan vi ikke begrænse vores overvejelser til EU's medlemsstater, når det drejer sig om vaccinationsforanstaltninger. Vi støtter således kraftigt EU's og visse medlemsstaters indsats efter solidaritetsprincippet (»Team Europe«) for at støtte partnerlande (3) i Den Afrikanske Union (som fastsat på topmødet i februar 2022), ikke kun for så vidt angår vaccination, men også for at tackle pandemiens sundhedsmæssige og socioøkonomiske konsekvenser. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | En anden vigtig epidemiologisk foranstaltning er de enkelte medlemsstaters identifikation og gennemførelse af folkesundhedsopgaver som led i Fællesskabets afbødende foranstaltninger. EØSU mener, at EU-institutionerne i den forbindelse bør spille en vigtig koordinerende og teknisk vejledende rolle for at styrke gennemførelsen og effektiviteten af opgaver til varetagelse af den offentlige sundhed og sikre et modstandsdygtigt beskyttelsessystem. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Da intensiteten af risikoen for epidemi er aftagende, har hvert land ændret sin teststrategi. Der foretages kun test af personer med symptomer på covid-19-infektion og deres nære kontakter, personer, der er i risiko for alvorlig sygdom, og personer, der er i regelmæssig kontakt med udsatte befolkningsgrupper (såsom sundhedspersonale og socialarbejdere). Da denne tilgang reducerer antallet af testede personer, vil det sandsynligvis komplicere fortolkningen af epidemiologiske data. Parallelt med disse reviderede teststrategier er det derfor også altafgørende at sikre testenes pålidelighed og den epidemiologiske repræsentativitet for at tilvejebringe nyttige referencepunkter for epidemiologiske tendenser, der vil muliggøre en hurtig reaktion. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | De enkelte medlemsstater anvender hurtige antigentest til yderligere at styrke deres samlede testkapacitet, navnlig når PCR-kapaciteten er begrænset, eller hvis kliniske behov kræver kortere behandlingstider. Udvalget for Sundhedssikkerhed har nedsat en særlig teknisk arbejdsgruppe, der regelmæssigt skal gennemgå og ajourføre den fælles EU-liste over hurtige antigentest, der opfylder de specifikke præstationskriterier for påvisning af sars-CoV-2 (4). Dette kan på den ene side garantere et fald i antallet af falsk positive/falsk negative testresultater (hvilket er vigtigt for at opnå et realistisk billede af den epidemiologiske situation og for at øge effektiviteten af epidemiologiske foranstaltninger) og på den anden side at kunne påvise infektioner forårsaget af nye mutationer på pålidelig vis. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | I forbindelse med andre epidemiologiske foranstaltninger bør der lægges særlig vægt på betydningen af udluftning. Betydningen af hyppig naturlig udluftning kan ikke understreges nok; det kræver blot lidt opmærksomhed og er let at udføre. Mekanisk ventilation er en anden sag. Hvis ventilationssystemet ikke kan desinficeres effektivt, eller hvis ventilationen ikke er tilstrækkelig, overføres SARS-CoV-2 hovedsagelig i indendørs områder (f.eks. kontorer, arbejdspladser, uddannelsesinstitutioner, indkøbscentre osv.). Medlemsstaterne bør derfor overveje at anvende anordninger, der er udstyret med filtre af høj kvalitet (5), navnlig i ovennævnte områder. Det kræver en større indsats fra medlemsstaternes side (med hensyn til teknisk innovation og økonomiske ressourcer). Med den aftagende epidemi har de fleste medlemsstater fjernet forpligtelsen til at bære mundbind (undtagen i sundhedsinstitutioner). Ikke desto mindre anbefaler EØSU, navnlig for sårbare grupper (over 60 år, personer med kroniske sygdomme, uvaccinerede osv.), fortsat at bære mundbind i travle og meget dårligt ventilerede lokaler, offentlig transport osv., samt at man holder afstand og spritter hænder af, da disse tiltag også bidrager til at mindske smitterisikoen og sandsynligheden for en genopblussen af epidemien. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU anerkender og støtter eksperternes synspunkt om, at formålet med den epidemiologiske overvågning ikke længere bør handle om identifikation og indberetning af alle tilfælde, men snarere om at opnå pålidelige skøn over intensiteten af smitte i samfundet, virkningerne af alvorlig sygdom og vaccinernes effektivitet. Ved at drage fordel af digitaliseringen af sundhedsoplysninger bør medlemsstaterne udvikle strategier til genoprettelse af sentinelovervågningssystemer (6) med fokus på akutte luftvejsinfektioner baseret på primær og sekundær pleje og supplere dem ved at styrke andre overvågningssystemer såsom spildevandsovervågning. For at kunne fortolke disse data er det vigtigt hurtigst muligt at fastlægge kriterierne for et fælles anmeldelsessystem, som er et fælles ansvar for EU og medlemsstaterne. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | For at få borgerne i medlemsstaterne til at acceptere og deltage aktivt i foranstaltninger til bekæmpelse af pandemien, er det vigtigt at forstå årsagssammenhængen. EØSU anbefaler, at der etableres et uddannelsessystem, der omfatter sundhedsnetværk, skoleuddannelse, uddannelse på arbejdspladsen og medierne. Det er ikke kun op til medlemsstaterne men også EU og WHO at udarbejde det nødvendige pædagogiske materiale. Dette vil i væsentlig grad kunne øge vaccinationsdækningen og befolkningens opbakning til at forebygge epidemien og mindske sandsynligheden for, at falske nyheder spredes og vinder indpas. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Visse aktører har udnyttet pandemien for gennem manipulation med information og indblanding, herunder desinformation, at give næring til og opildne borgernes følelse af usikkerhed, deres reelle frygt og bekymringer, og derved bringe deres liv i fare og frem for alt undergrave effektiviteten af indsatsen mod pandemien og underminere offentlighedens tillid til de institutioner, der har til opgave at håndtere covid-19-pandemien. Ud over de foranstaltninger, som EU og medlemsstaterne hidtil har truffet, anbefaler EØSU, at medlemsstaterne indfører et observations- og godkendelsessystem, som ud over at afsløre falske oplysninger »mærker« oplysninger, der er valideret af eksperter, med henblik på at attestere deres ægthed og rigtighed. Sådanne oplysninger bør formidles bredt, så medlemsstaternes borgere kan få kendskab til dem på deres modersmål. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | At behandle for covid-19 er en kompleks opgave. Det omfatter ikke kun medicin, men også patientpleje, medicinsk revalidering og reintegration på arbejdsmarkedet samt langtidspleje. EØSU anbefaler, at der udarbejdes retningslinjer, der dækker alle aspekter i behandlingen, og som løbende ajourføres og kan findes på internettet (på de officielle sprog i hver medlemsstat). |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | Ud over den faktiske behandling er rehabilitering utrolig vigtig og afgørende for unges og arbejdstageres sundhed og trivsel. En vellykket reintegration på arbejdsmarkedet/i skolen sikres af henholdsvis bedriftssundhedstjenesten og skolens sundhedstjeneste, da de individualiserer forløbet på grundlag af arbejdsbyrde og fysiske krav og dermed reducerer antallet af sygedage og fravær betydeligt, fremskynder rehabiliteringsprocessen og letter reintegrationen. EØSU anbefaler derfor, at patienten efter sin institutionelle revalidering får tilbudt yderligere rehabilitering af bedriftssundhedstjenesten eller skolens sundhedstjeneste, således at der i de enkelte medlemsstater skabes den retlige og økonomiske baggrund for en vellykket rehabilitering gennem samarbejde mellem arbejdsgiveren (skabelse af de nødvendige arbejdsvilkår), bedriftssundhedstjenesten/skolesundhedstjenesten (med en skræddersyet erhvervsmæssig baggrund for rehabilitering) og arbejdstageren (som aktiv deltager). Dette medfører betydelige folkesundhedsmæssige og økonomiske fordele for både medlemsstaterne og EU. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | Covid-19 er en kompleks sygdom med en direkte og indirekte påvirkning af helbredet. Selv om vi endnu ikke kender til alle virkningerne, ved vi, at der er tale om en inflammatorisk sygdom, der rammer næsten alle organer (hjerte, lunger, hjerne, bevægeapparatet, nyrer, fordøjelsesorganer osv.), hvor patienterne fortsat har symptomer i uger eller endda måneder efter at være kommet sig efter sygdommens akutte fase — de såkaldte »senfølger«. Disse mennesker har brug for specialiseret pleje og revalidering. EØSU anbefaler, at hver enkelt medlemsstats bedriftssundhedstjeneste ud over EU's (professionelle og økonomiske) støtte giver adgang til en forebyggende mental sundhedstjeneste (fagfolk inden for mental sundhed eller psykologer i henhold til medlemsstatens lovgivning), der er let tilgængelig for arbejdstagerne, og som kan bidrage til rehabilitering af personer, der lider af mentale sygdomme (forringelse af kognitive færdigheder, nedsat indlæringsevne og forskellige grader af depression). En sådan tilgang er så meget desto mere berettiget, som at psykiske sygdomme ikke kun forekommer i tilfælde af »senfølger«: de omstændigheder, der er opstået i kølvandet på pandemien (nedlukning, usikkerhed, frygt, ensomhed osv.), kan også føre til depression, hvilket ofte fører til afhængighed og i de mest alvorlige tilfælde endda selvmord med store folkesundhedsmæssige, økonomiske og samfundsmæssige konsekvenser til følge. |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | Ikke alle EU-medlemsstater har samme økonomiske styrke. For at sikre effektivitet, koordinering og bæredygtighed, såvel inden for offentlige sundhedssystemer som i sundhedsindustrien anbefaler EØSU, at EU afsætter specifikke økonomiske ressourcer (ud over de eksisterende midler), til den tekniske strategi, så medlemsstaterne bliver i stand til at opbygge effektive, bæredygtige og modstandsdygtige beskyttelsessystemer på samme niveau. |
| --- | --- |

1.16.

2.   Sammenfatning af det vedtagne standpunkt

Covid-19-pandemien har haft mangeartede og en lang række vidtrækkende konsekvenser for folkesundheden, vores sundhedssystemer, vores økonomier og hele vores levevis. Udvalgets forslag under Konklusioner og anbefalinger er en fortsættelse af EU's afbødeforanstaltninger og vil fortsat fremme systemets bæredygtighed, effektivitet og modstandsdygtighed. Efter vores opfattelse er pandemiens tilbagetog kun midlertidig, og selv om det er meget nyttigt at reducere de risikobegrænsende foranstaltninger, navnlig for borgerne, sundhedssystemerne og de økonomiske aktører, er vi nødt til at forberede os på en mulig genopblussen, og det er derfor vigtigt fortsat at være på vagt. EØSU håber, at vedtagelsen af udvalgets forslag vil styrke EU's og medlemsstaternes kapacitet yderlige til at forebygge sundhedskriser, til at forberede sig på og reagere på sundhedsrisici, til at forvalte sundhedsrisici bæredygtigt, ikke kun i forbindelse med covid-19, men også i tilfælde af andre smitsomme sygdomme, og til at styrke og forbedre medlemsstaternes indsats og koordinering indbyrdes og globalt.

3.   Foreslåede ændringer i forhold til de foreliggende forslag

| 3.1. | For at supplere/udvide den nuværende strategi er det vigtigt, at EU-institutionerne udarbejder en kompleks strategi, som — ved at integrere de enkelte medlemsstaters særlige nationale forhold og strømline indsatsen — vil give os en værktøjskasse, der omfatter alle aspekter af forebyggelse (vaccination, forebyggende sundhedsforanstaltninger, uddannelse, kommunikation osv.), behandling (lægemidler, patientpleje, medicinsk revalidering, langtidspleje osv.), rehabilitering (på arbejdsmarkedet, i skolen) og langtidspleje (med særlig vægt på personer, der lider af senfølger efter covid-19) og samtidig sikrer adgang til eksisterende og fremtidige økonomiske ressourcer. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Udvalget anbefaler at intensivere kommunikationen og styrke medierne såvel i EU som i medlemsstaterne, afsløre desinformation på et tidligt tidspunkt og træffe de nødvendige modforanstaltninger samt sikre udvikling og erhvervelse af nye komplekse vacciner, der tilsammen vil beskytte mod både nye varianter og flere infektioner på samme tid (f.eks. covid-19 og influenza). |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | For at forebygge desinformation bør der indføres et observations- og godkendelsessystem, som ud over at afsløre falske nyheder vil »mærke« oplysninger, der er valideret af eksperter med henblik på at attestere deres ægthed og rigtighed for alle EU-borgere. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EU-institutionerne og EØSU bør spille en vigtig koordinerende rolle, yde teknisk vejledning og samtidig informere civilsamfundet i tide og dermed bidrage til processen med at styrke gennemførelsen og effektiviteten af folkesundhedsopgaver og sikre et modstandsdygtigt beskyttelsessystem. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Tilvejebringelse af øremærkede finansielle ressourcer (forøgelse af de eksisterende) for at fjerne de økonomiske ubalancer med hensyn til beskyttelse. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | EØSU anbefaler, at der i alle medlemsstater indføres et uddannelsessystem, der omfatter sundhedsnetværk, skoleuddannelse, uddannelse på arbejdspladsen og medierne. Ud over medlemsstaterne bør også EU og WHO inddrages i udarbejdelsen af det nødvendige pædagogiske materiale. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Patienter, der har haft covid-19, bør efter deres revalidering på en institution få tilbudt en organiseret rehabilitering og reintegration af bedriftssundhedstjenesten eller skolens sundhedstjeneste, hvorved man skaber en juridisk og økonomisk baggrund (i henhold til nationale forhold) for en succesfuld rehabilitering gennem samarbejde mellem arbejdsgiveren (skabe de nødvendige arbejdsvilkår), bedriftssundhedstjenesten eller skolens sundhedstjeneste (som garanter en skræddersyet faglig baggrund i forbindelse med rehabilitering) og arbejdstageren (som aktiv deltager). |
| --- | --- |

3.7.

4.   Generelle bemærkninger

| 4.1. | Vi mener, at Kommissionens strategi (7), der har til formål at sikre, at EU's overordnede politiske mål udvikles i fællesskab af EU-institutionerne sammen med medlemsstaterne og i overensstemmelse med national lovgivning, er af afgørende betydning. Disse omfatter Kommissionens reaktion på coronavirusset (8) og Kommissionens genopretningsplan (9). Den største stimuluspakke, der nogensinde er blevet finansieret i Europa, består af EU's langsigtede budget kombineret med NextGenerationEU, det midlertidige instrument, der er udviklet til at sætte skub i genopretningen. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Det forhold, at et forslag til initiativudtalelse (INT/989) om katastrofeberedskab er under udarbejdelse sideløbende med denne udtalelse, understreger betydningen af de forslag, der er til behandling. Formålet med initiativudtalelsen er at sætte EØSU i stand til at bidrage til diskussioner og fremtidige tiltag vedrørende nødberedskab, navnlig hvad angår konsekvenserne for virksomhederne for så vidt angår det indre marked, produktion og forbrug. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | I en udtalelse (10) redegør EØSU for sin holdning til Kommissionens forslag om oprettelse af en EU-Myndighed for Kriseberedskab og -indsats på Sundhedsområdet (HERA), hvis opgave er at forebygge, opdage og reagere hurtigt på grænseoverskridende sundhedskriser. Samtidig med at EØSU glæder sig over dette initiativ, er udvalget bekymret over den meget begrænsede rolle, som HERA tillægger Europa-Parlamentet, de regionale offentlige myndigheder, sygeforsikringsselskaberne og civilsamfundsorganisationerne, og anbefaler større gennemsigtighed med hensyn til de midler, der anvendes af og gennem HERA, og tilpasning af HERA's struktur. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | I udtalelsen (11) giver EØSU udtryk for, at det »digitale grønne certifikat« bør forenkle de foranstaltninger, som rejsende skal træffe, og lette deres bevægelighed under covid-19-pandemien, men insisterer på, at besiddelse af et digitalt grønt certifikat ikke bør fritage dem fra at overholde andre risikobegrænsende foranstaltninger, men derimod bør ses som en overgangsstrategi for lande, der kræver en permanent mekanisme, der gør det muligt løbende at revurdere certifikatet efter dets vedtagelse. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Vi glæder os over, at EØSU for nylig har udarbejdet en række udtalelser, hvis mål er direkte knyttet til forberedelsen af covid-19-krisen. En af disse er SOC/665 (12), som navnlig understreger behovet for, at EU og medlemsstaterne sikrer lige adgang for alle til sundhedspleje og sociale tjenester af høj kvalitet, træffer passende foranstaltninger til at forbedre arbejdsvilkårene og sundheden og sikkerheden for sundhedspersonale og sikrer, at adgangen til vaccination forbliver et offentligt gode, og at medicinske innovationer og løsninger er tilgængelige for alle, uanset deres indkomstniveau og hvilken medlemsstat eller region de bor i. I lyset af det nye mandat for Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) understreger EØSU betydningen af at sikre, at mindskelse af uligheder på sundhedsområdet i EU står i centrum for centrets arbejde, og at ikke-smitsomme sygdomme også medtages. Med hensyn til styrkelsen af Det Europæiske Lægemiddelagenturs (EMA's) rolle opfordrer udvalget indtrængende til, at styringsgrupperne for lægemidler og medicinsk udstyr på nyttig vis inddrager og hører civilsamfundet og arbejdsmarkedets parter. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | I sin udtalelse (13) foreslår EØSU, at der så hurtigt som muligt indføres en EU-mekanisme for koordinering og hurtig indgriben. Der bør øjeblikkeligt oprettes en taskforce bestående af eksperter til at fungere som koordinator for viden og ressourcer, således at der etableres et netværk af de bedste centre for virologi og epidemiologi og den bedste diagnostiske ekspertise. Efter EØSU's opfattelse vil programmet for sundhed kun give sig udslag i konkrete resultater, hvis der anlægges en inklusiv tilgang, som involverer internationale organisationer (herunder Verdenssundhedsorganisationen), konventionen om rettigheder for personer med handicap og de aktører i sundhedssektoren, som har størst indsigt i borgernes situation på stedet, og ikke mindst en regelmæssig evaluering af målene. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | I EØSUs udtalelse (14) glæder man sig over hensigten om at garantere forsyningen med sikre lægemidler af høj kvalitet til overkommelige priser samt den økonomiske bæredygtighed i medlemsstaternes sundhedssystemer gennem en ny lægemiddelstrategi. Udvalget understreger betydningen af et velfungerende, retfærdigt og effektivt indre marked, som på den ene side tilskynder til og belønner reelle medicinske fremskridt med reel merværdi for sundheden og på den anden side styrker konkurrencen for at sikre en retfærdig og økonomisk overkommelig adgang til lægemidler. |
| --- | --- |

4.7.

Bruxelles, den 13. juli 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  https://www.ecdc.europa.eu/en/news-events

1

(2)  ECDC, Monitoring COVID-19 vaccination, https://ec.europa.eu/health/health-security-and-infectious-diseases/crisis-management_en.

2

(3)  https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/da/fs_22_870

3

(4)  Teknisk arbejdsgruppe om diagnostiske covid-19-test https://ec.europa.eu/health/health-security-and-infectious-diseases/crisis-management_en#technical-working-group-on-covid-19-diagnostic-tests.

4

(5)  For eksempel enkeltstående luftrensere udstyret med HEPA-filtre (højeffektive partikelabsorberende filtre) eller filtre med tilsvarende effektivitet og ultraviolet kimdræbende stråling (UVGI), anordninger i varme-, ventilations- og klimaanlæg eller placeret tilstrækkeligt højt i rum (UVGI øverst i rummet).

5

(6)  Sentinelovervågning er overvågning af forekomsten af specifikke sygdomme/lidelser gennem et frivilligt netværk af læger, laboratorier og offentlige sundhedstjenester med henblik på at vurdere stabiliteten af befolkningens sundhedsniveau og ændringer heri.

6

(7)  https://ec.europa.eu/info/strategy_da

7

(8)  https://ec.europa.eu/info/live-work-travel-eu/coronavirus-response_da

8

(9)  https://ec.europa.eu/info/strategy/recovery-plan-europe_da

9

(10)  EUT C 275 af 18.7.2022, s. 58.

10

(11)  EUT C 286 af 16.7.2021, s. 146.

11

(12)  EUT C 286 af 16.7.2021, s. 109.

12

(13)  EUT C 429 af 11.12.2020, s. 251.

13

(14)  EUT C 286 af 16.7.2021, s. 53.

14

---

| 22.11.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/106 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/106

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: EU-strategien for bæredygtige og cirkulære tekstiler

(COM(2022) 141 final)

(2022/C 443/15)

| Ordfører: | Florian MARIN |
| --- | --- |
| Medordfører: | Antonello PEZZINI |

Ordfører:

Florian MARIN

Medordfører:

Antonello PEZZINI

| Anmodning om udtalelse | Kommissionen, 2.5.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer |
| Vedtaget i sektionen | 24.6.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 14.7.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 571 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 202/0/2 |

Anmodning om udtalelse

Kommissionen, 2.5.2022

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer

Vedtaget i sektionen

24.6.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

14.7.2022

Plenarforsamling nr.

571

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

202/0/2

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Tekstilindustrien har potentiale til at bidrage til EU's miljømål og skal stilles til ansvar for sin indvirkning på miljøet. Det er nødvendigt at finde den rette balance mellem tekstilproducenternes bortskaffelsesomkostninger og industriens konkurrenceevne. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | For at komme godt i gang med den cirkulære og den digitale omstilling har tekstiløkosystemet brug for passende og fleksible foranstaltninger, der tager højde for dets særlige karakteristika. Kreativitet og bæredygtig innovation skal være en integreret del af tekstilstrategien. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Udvalget støtter de omfattende mærkningskrav vedrørende tekstilprodukters genanvendelsesgrad og fodaftryk som et muligt incitament for forbrugerne til at vælge bæredygtige produkter og kvalitet frem for kvantitet, men det kræver en grundig konsekvensanalyse og en omfattende oplysningskampagne på europæisk plan. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) er bekymret over illoyal konkurrencepraksis og anmoder om øget markedsovervågning af importerede produkter og bedre koordinering og samarbejde mellem de nationale håndhævelsesmyndigheder. Udvalget opfordrer til, at der træffes foranstaltninger til at sikre ligevægt mellem aktørerne i tekstilforsyningskæderne og anbefaler, at der etableres global bedste praksis for bæredygtighed, som er i fuld overensstemmelse med de tekniske CEN-, Cenelec-, and ETSI-standarder, og understreger samtidig retten til sundheds- og miljøbeskyttelse. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Udvalget finder det nødvendigt at styrke eksisterende og fremtidige handelsaftaler og indføre afsnit om bæredygtighed og beskyttelse af menneskerettighederne i det generelle toldpræferencesystem for udviklingslandene. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Udvalget havde forventet, at der ville blive lagt større vægt på de sociale aspekter i sektoren, da den grønne omstilling skal gå hånd i hånd med den retfærdige omstilling. Der bør udarbejdes yderligere initiativer vedrørende social dialog og kollektive overenskomstforhandlinger. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Udvalget påpeger, at der er behov for investeringer og programmer for at konsolidere kontrolinstitutionernes kapacitet og arbejdsmarkedets parters operationelle kapacitet til at overvåge globale aftaler, de grundlæggende rettigheder og arbejdstagernes rettigheder. Intelligent anvendelse af samhørighedsfondene skal bidrage til at mindske forskellene mellem medlemsstaterne og regionerne. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU mener, at der bør ydes supplerende bistand til medlemsstaterne med hensyn til grænseoverskridende samarbejde, markedsovervågning, effektiv kontrol og harmoniserede standarder, og det opfordrer til en overnational overvågningsproces. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Udvalget støtter obligatorisk due diligence for alle EU-virksomheder med særlig støtte til SMV'er, for at de kan overholde den, og opfordrer til strenge foranstaltninger, der forbyder økonomiske forbindelser med enheder, der anvender børnearbejde eller ikke overholder anstændige arbejdsvilkår, som fastsat i ILO's grundlæggende konventioner. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | De EU-midler, der investeres i sektoren, bør omfatte sociale og miljømæssige kriterier for projektfinansiering, og EØSU opfordrer til et særligt EU-initiativ til forbedring af social sikring, arbejdsvilkår, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og lønninger i tekstilsektoren med inddragelse af arbejdsmarkedets parter, både i og uden for EU. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Overgangen til nye bæredygtige forretningsmodeller baseret på miljøvenligt design kræver effektive politikker, der omhandler materialer og design, produktion og distribution, markedsudvikling, anvendelse og genbrug, indsamling og genanvendelse. Den skal suppleres med øgede finansieringsmuligheder og incitamenter for lokale producenter til at flytte produktionsprocesserne i retning af holdbare og genanvendelige produkter af høj kvalitet. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Den fremtidige ordning for udvidet producentansvar bør tilskynde til fiber-til-fiber-genanvendelse af tekstiler i stedet for falske cirkularitetsprocesser og skal ledsages af oprettelse af tilstrækkelige indsamlingssteder i alle regioner i alle medlemsstater, herunder i landdistrikterne. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | EØSU opfordrer til nationale kampagner til fremme af beskæftigelsesmulighederne i tekstilsektoren og finansiering af programmer for opkvalificering og omskoling af arbejdsstyrken samt gennemførelse af erhvervsuddannelses- og lærlingeuddannelser. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | Udvalget efterlyser sektorspecifikke og harmoniserede sociale og miljømæssige regler for offentlige indkøb i Unionen. Der bør nedsættes et europæisk trepartsudvalg, som omfatter arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationer, til at overvåge og støtte de sociale og miljømæssige kriterier i forbindelse med indkøbspraksis i tekstilsektoren. |
| --- | --- |

1.14.

2.   Aspekter af konkurrenceevnen

| 2.1. | EØSU noterer sig de ambitioner, der fremlægges i Kommissionens meddelelse (1), men mener, at denne meddelelse blot er en erklæring om de nødvendige skridt og fremtidige lovgivningsmæssige foranstaltninger, forpligtelser og delegerede retsakter snarere end konkrete foranstaltninger, der specifikt er rettet mod at nå disse mål for tekstilsektoren. Udvalget ville have været klar til at deltage i mere detaljerede drøftelser og var ivrigt indstillet på dette, men værdsætter indførelsen af tekstiler i diskussionen og mener, at de 16 bebudede fremtidige lovgivningsinitiativer bør være sammenhængende, realistiske og eksigible. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Tekstiløkosystemet er et yderst sammensat økosystem med særlige karakteristika for hvert delelement, der kræver passende og tilpasningsvenlige foranstaltninger. For at sikre en passende cirkulær og digital bæredygtig omstilling skal disse særlige forhold håndteres gradvist og ikke med en »one-size-fits-all«-tilgang. Krigen i Ukraine og energiprisstigningerne lægger en byrde på sektorens produktivitet og resultater. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Den hurtige stigning i onlineshopping har skabt et konkurrenceproblem for tekstilvirksomheder, og industrien kæmper, især mod store platforme. Der skal rettes et særligt fokus mod selskaber, der opererer i flere medlemsstater og tredjelande. EØSU mener, at der er behov for regulering af de digitale markeder og en overnational overvågningsproces, og at der bør ydes supplerende bistand til medlemsstaterne med hensyn til grænseoverskridende samarbejde, markedsovervågning, effektiv kontrol og harmoniserede standarder. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Indkøbspolitik, forholdet mellem mærker og forskellige underleverandører, store mængder og lave priser er faktorer, der bidrager til krænkelser af menneskerettighederne og arbejdstagerrettighederne. Mærkernes enorme indflydelse på forsyningskæden er en faktor, der kan underminere producenternes bestræbelser på at respektere arbejds- og menneskerettighederne og miljøbetingelserne. EØSU opfordrer til, at der træffes foranstaltninger til at sikre ligevægt mellem aktørerne i forsyningskæderne. Endvidere anbefaler udvalget på det kraftigste, at EU's tekstilstrategi og alle fremtidige relaterede foranstaltninger på passende vis tager behørigt hensyn til SMV'ernes særlige forhold, og at alle foranstaltninger indledes og ledsages af en specifik konsekvensanalyse. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | EØSU er bekymret over illoyal konkurrencepraksis og opfordrer til øget markedsovervågning af importerede produkter, navnlig i forbindelse med slutprodukter, der kommer ind på det indre marked fra tredjelande. Der er behov for bedre koordinering og samarbejde mellem de nationale håndhævelsesmyndigheder for at give forbrugerne sikre produkter, der opfylder kravene. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | EØSU påpeger, at kravene til miljøvenligt design i tekstilsektoren skal tage hensyn til produkternes holdbarhed, reparationsmuligheder og genanvendelighed og restriktioner med hensyn til anvendelse af kemiske produkter samt sociale rettigheder i en grad, der ligger langt ud over de »klassiske« aspekter af designteknik. EØSU bemærker, at det er nødvendigt at finde en balance mellem de bortskaffelsesomkostninger, der vil opstå for tekstilproducenterne, og industriens konkurrenceevne. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Frihandelsaftaler kan bidrage til at fremme anstændigt arbejde, retfærdige forsyningskæder og social dialog på sektorniveau. Udvalget mener, at det er umiddelbart nødvendigt at styrke kapitlerne om handel og bæredygtig udvikling i eksisterende og fremtidige handelsaftaler og indføre afsnit om bæredygtighed og beskyttelse af menneskerettighederne i det generelle toldpræferencesystem for udviklingslandene. Der bør anvendes forudgående og efterfølgende menneskerettigheds- og miljøkonsekvensanalyser i forhandlingsprocessen, som bør dække en lang periode i virksomheden, med inddragelse af arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Socialøkonomiske virksomheder og NGO'er bør og skal inddrages og støttes og kan yde et vigtigt bidrag til at nå miljømålene for tekstiløkosystemet. På grundlag af den mængde plast, der anvendes til fremstilling af tøj, mener EØSU, at EU bør overveje at indføre en afgift på nye syntetiske fibre for at reducere brugen af ny plast. Desuden bør der i forbindelse med reparations-, affaldsindsamlings-, udvælgelses- og genanvendelsesprocesserne tages hensyn til industriel afstand, regionale og geopolitiske mål og udvikling af landdistrikter. |
| --- | --- |

2.8.

3.   Bæredygtighed, cirkularitet og grøn omstilling

| 3.1. | EØSU vil gerne understrege, at uanset den fremtidige udvikling i omstillingen til et mere modstandsdygtigt, bæredygtigt og digitalt tekstiløkosystem giver en forlængelse af produkternes levetid større fordele end genanvendelse. Udvalget bemærker også behovet for at skabe et reelt EU-marked for sekundære råstoffer og mener, at EU kan blive førende på verdensplan inden for sekundære tekstilmaterialer, hvis kravene til genanvendelse overholdes. Der kan opnås et bidrag gennem den europæiske interessentplatform for cirkulær økonomi (2). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | EØSU går ind for forpligtelsen til øget sporbarhed og gennemsigtighed med hensyn til antallet af produkter, som store virksomheder bortskaffer og destruerer. Udvalget anmoder desuden medlovgiverne om at støtte Kommissionen med henblik på at indføre forbud mod destruktion af usolgte tekstilprodukter og om nødvendigt tilskynde til donation af tekstilprodukter til dårligt stillede grupper eller enheder, der er involveret i velgørenhedsarbejde. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Mikroplastforurening forårsaget af tekstilernes nuværende udformning har en betydelig indvirkning på miljøet. EØSU støtter Kommissionens konklusion om, at dette hovedsagelig skyldes de nuværende produktionsprocesser, navnlig fænomenet »fast fashion«. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU påpeger, at virksomhederne har brug for økonomisk støtte til at indføre automatiserede sorteringsteknologier for ikkegenanvendelige tekstiler samt til udvikling af forbedrede genanvendelsesanlæg, herunder muligheden for at designe lokale og regionale genbrugs- og sorteringscentre. Desuden skal bygningsinfrastruktur til reparation af tøj såsom butikker være et centralt opmærksomhedspunkt for industriens interessenter. I den forbindelse glæder udvalget sig over EURATEX' initiativ til at oprette fem tekstilgenanvendelsescentre (ReHubs) i nærheden af de europæiske tekstil- og beklædningsdistrikter til indsamling, sortering, forarbejdning og genanvendelse af industrielt førforbruger- og efterforbrugertekstilaffald. Udvalget mener, at der er behov for tekniske, miljømæssige, sociale og energimæssige standarder for genanvendte produkter, og at de bør omsættes til og anvendes på ISO-niveau og indsættes i de internationale handelsaftaler. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EØSU er bekymret over, at tekstilaffald kan eksporteres som brugte produkter, og mener, at der er behov for øjeblikkelig handling på EU-plan. Der skal gennemføres effektive kemiske kontroller på tværs af alle værdikæder. EØSU opfordrer endvidere til, at der etableres bedste praksis for global bæredygtighed, som kræver, at købere og varemærkeejere kontrollerer og kræver, at de tekniske CEN-, Cenelec- og ETSI-standarder overholdes. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Udvalget mener, at der i Unionen skal udvikles sektorspecifikke og harmoniserede sociale og miljømæssige regler for offentlige indkøb, hvilket vil lette deltagelsen på tværs af grænserne og sikre lige konkurrencevilkår med det endelige mål at have obligatoriske og harmoniserede systemer i hele EU. Der bør nedsættes et europæisk trepartsudvalg, som omfatter arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationer, til at overvåge og støtte de sociale og miljømæssige kriterier i forbindelse med indkøbspraksis i tekstilsektoren. |
| --- | --- |

3.6.

4.   Forbrugere og digitalisering

| 4.1. | EØSU anmoder Kommissionen om at udarbejde en konsekvensanalyse af eventuelle forbedringer af mærkningen af tekstiler, der produceres/sælges på det indre marked. Der skal sikres rimelig adgang til oplysninger for forbrugerne i form af et pointsystem for reparerbarhed, sporbarhed og oplysninger på det digitale mærke. EØSU mener, at indførelsen af omfattende mærkningskrav vedrørende tekstilprodukters genanvendelsesgrad og fodaftryk kan udgøre et vigtigt incitament for forbrugerne til at vælge mere bæredygtige tekstilprodukter. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | EØSU mener, at en omfattende oplysningskampagne på europæisk plan kan hjælpe borgerne med at træffe informerede bæredygtige valg, samtidig med at man bør give forbrugerne incitamenter til at vælge kvalitet frem for kvantitet, f.eks. gennem differentierede momssatser for bæredygtige/ikkebæredygtige produkter på det indre marked. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Gennemsigtige og fælles tilgængelige data om produkter, genanvendte og genbrugte sammensætninger, destruktion af varer, kemikalier, der anvendes i produktionsprocessen, den sociale og arbejdsmæssige indvirkning af produktionsprocessen og miljøpåvirkningen for alle virksomheder i forsyningskæden er vigtige for overvågningen af disse forsyningskæder. Det er desuden afgørende at skabe en ramme for åbne data og sikre fri adgang for forbrugere, civilsamfundet og arbejdsmarkedets parter for at forbedre tekstilsektorens miljømæssige og sociale situation. EØSU mener, at der skal tages hensyn til forbrugernes digitale færdigheder, og at dataindholdet bør være rettet mod alle interessenter i forsyningskæden. Det er nødvendigt at finde den rette balance mellem behovet for gennemsigtige data og beskyttelsen af industrielle ejendomsrettigheder. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | EØSU er bekymret over, at mindre end 1 % af tekstilerne på verdensplan genanvendes til nye tekstiler (3), og mener, at den fremtidige ordning for udvidet producentansvar bør skabe de rette incitamenter til fiber-til-fiber-genanvendelse af tekstiler i stedet for falske cirkularitetsprocesser som f.eks. brugen af polyester fra genbrugsplastflasker. |
| --- | --- |

4.4.

5.   Uddannelse og arbejdsvilkår

| 5.1. | Udvalget påpeger, at man kunne have behandlet de sociale aspekter inden for tekstilsektoren mere indgående, og at flere initiativer ville have været velkomne. Den grønne omstilling skal gå hånd i hånd med den retfærdige omstilling, og udvalget er skuffet over, at der ikke er bebudet yderligere initiativer vedrørende social dialog og kollektive overenskomstforhandlinger. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | En rimelig omfordeling af merværdien i forsyningskæder og mere ansvarlige produkter indebærer konsolidering af kollektive forhandlinger, reduktion af atypiske beskæftigelsesformer og ordentlig kontrol med arbejdsvilkårene. Sammen med omstillingen af sektoren til bæredygtig produktion og digitale teknologier er der et akut behov for kvalificerede arbejdstagere. I forhold til tidligere år bevæger sektorens behov sig i retning af mellem- og højt kvalificerede medarbejdere. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Sektoren står over for et alvorligt aldringsproblem, og job i tekstilbranchen betragtes ikke som attraktive af den unge generation. De fleste arbejdstagere i sektoren er kvinder, og det skaber mere socialt pres på økosystemet. Der skal være større fokus på landdistrikterne, små landbrugere og deres rolle i de globale forsyningskæder. Udvalget opfordrer til specifikke kampagner i alle medlemsstater, der fremmer beskæftigelsesmulighederne i tekstilsektoren, samt finansieringsprogrammer for opkvalificering og omskoling af den eksisterende arbejdsstyrke samt gennemførelse af erhvervsuddannelses- og lærlingeuddannelser i alle medlemsstater med henblik på at skabe job af høj kvalitet i tekstilbranchen. Finansielle institutioner bør medtage sociale forhold i deres performancestandarder som en kontraktbetingelse for finansiering. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Krænkelser af arbejdstagerrettigheder og arbejdsvilkår (usikre ansættelsesforhold, fattigdomsløn, manglende sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, tvangsarbejde) er fortsat et problem, og forskellige frivillige initiativer (sociale revisioner, globale aftaler, adfærdskodekser) har vist sig at være utilstrækkelige. EØSU går ind for opbygning og konsolidering af kontrolinstitutionernes kapacitet, sammenhæng og konvergens mellem kontrolmetoder og -kriterier, uddannelse af inspektører og samarbejde med arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet både i og uden for EU. Investeringer i styrkelsen af arbejdsmarkedsparternes operationelle kapacitet til overvågning af globale aftaler, grundlæggende rettigheder og arbejdstagerrettigheder er af afgørende betydning. Der er behov for en intelligent anvendelse af samhørighedsfondene for at bidrage til at mindske forskellene mellem medlemsstaterne og regionerne i EU. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | I forbindelse med meget komplekse og fragmenterede værdikæder kræver vejen mod bæredygtighed og social retfærdighed supplerende tilgange. Asymmetriske magtbalancer og illoyal konkurrence har banet vejen for udnyttelse af arbejdstagere og en produktionsmodel, som er blev afkoblet fra miljømæssige grænser. EØSU mener, at en klagemekanisme på europæisk plan og i hver medlemsstat med inddragelse af det organiserede civilsamfund er nødvendig for at sikre en korrekt gennemførelse af strategien, for at respektere menneskerettighederne og arbejdstagernes rettigheder samt miljømæssige betingelser og for at forhindre den ydmygende udnyttelse af arbejdstagere. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | EØSU glæder sig over den nylige offentliggørelse af forslaget til direktivet om virksomhedernes due diligence i forbindelse med bæredygtighed (4). Udvalget mener, at der er behov for obligatorisk due diligence for alle EU-virksomheder med særlig støtte til SMV'er, for at de kan overholde den, og opfordrer til strenge foranstaltninger, der forbyder økonomiske forbindelser med enheder, der anvender børnearbejde eller ikke overholder anstændige arbejdsvilkår, som fastsat i ILO's grundlæggende konventioner. Udvalget bemærker endvidere de eksisterende restriktioner i visse lande med hensyn til fagforeningsaktiviteter og mener, at disse har ført til arbejdsulykker, barske og umenneskelige arbejdsvilkår, fattigdomsløn, mangel på grundlæggende værnemidler osv. |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | Foreningsfrihed, retten til at danne eller slutte sig til en fagforening og deltage i kollektive forhandlinger bør ikke udgøre hindringer for arbejdstagerne i tekstilbranchen. De EU-midler, der investeres i tekstilsektoren på EU-plan, bør omfatte sociale og miljømæssige kriterier for projektfinansiering inkluderet i evalueringsskemaet. På grund af tekstilsektorens særlige karakter opfordrer EØSU til et særligt EU-initiativ til forbedring af social sikring, arbejdsvilkår, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen samt lønninger, der udelukkende er forbeholdt tekstilindustrien, med inddragelse af arbejdsmarkedets parter, både i og uden for EU. |
| --- | --- |

5.7.

6.   Finansiering og investeringer

| 6.1. | EØSU mener, at konsolideringen af konkurrenceevnen og reduktionen af den europæiske tekstilsektors CO2-fodaftryk afhænger af en integreret og indbyrdes forbundet produktpolitik ledsaget af stærkere regulering, markedsinstrumenter og incitamenter, nye standarder og korrekt information til forbrugere, producenter og andre interessenter. CO2-grænsetilpasningsmekanismen kan mindske risikoen for kulstoflækage og sikre, at importprisen fuldt ud tager hensyn til miljøaftrykket. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Overgangen til nye bæredygtige forretningsmodeller kræver effektive politikker vedrørende materialer og design, produktion og distribution, markedsudvikling, anvendelse og genanvendelse, indsamling og genbrug, og skal ledsages af øgede finansieringsmuligheder og incitamenter for lokale producenter til at flytte produktionsprocesserne, gennemføre forskning i og anvendelse af nye teknologier, vedtage bæredygtige affaldshåndteringspolitikker og anvende den store mængde data, der er til rådighed, samtidig med at den kulturelle kreativitet fremmes. EØSU anerkender de kreative tekstilsektorers rolle med hensyn til at skabe innovative løsninger, der har en positiv indvirkning på andre sektorer og bidrager til at styrke den europæiske konkurrenceevne. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Klimaforpligtelserne skal finde anvendelse på forsyningskædeniveau, da mærkerne ikke er ejere af de fabrikker, hvor produkterne fremstilles. Man bør også belønne virksomheder, der er klimaneutrale og anvender 100 % vedvarende energi. Fuld udnyttelse af de øremærkede midler under NextGenerationEU kan bidrage til at sikre strategiske investeringer, økonomisk vækst og skabelse af velstand og beskæftigelse, navnlig for SMV'er. |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Industrien har brug for en fælles europæisk ramme og finansiel støtte til at producere varige og genanvendelige produkter af høj kvalitet. Dette kan ske med stærke investeringer i FoU og omfattende europæiske programmer, der finansierer og støtter samarbejdet mellem store virksomheder og SMV'er, med direkte inddragelse af arbejdsmarkedets parter, den akademiske verden og andre interessenter. |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | Indførelsen af ordningen for udvidet producentansvar skal ledsages af oprettelse af tilstrækkelige indsamlingssteder i alle regioner i alle medlemsstater, som også er tilgængelige i landdistrikterne. EØSU efterlyser specifikke foranstaltninger rettet mod SMV'er med henblik på at øge kapaciteten til at levere sporbarhed og gennemsigtighed i forsyningskæden og sikre en passende forbindelse til producenterne, idet der lægges særlig vægt på mikrovirksomheder og små virksomheder. |
| --- | --- |

6.5.

Bruxelles, den 14. juli 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EU-strategi for bæredygtige og cirkulære tekstiler.

1

(2)  European Circular Economy Stakeholder Platform.

2

(3)  Kommissionen — strategi for tekstiler.

3

(4)  Forslag til direktiv om virksomhedernes due diligence i forbindelse med bæredygtighed og bilag.

4

---

| 22.11.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/112 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/112

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om køreplan for kritiske teknologier inden for sikkerhed og forsvar

(COM(2022) 61 final)

(2022/C 443/16)

| Ordfører: | Maurizio MENSI |
| --- | --- |
| Medordfører: | Jan PIE |

Ordfører:

Maurizio MENSI

Medordfører:

Jan PIE

| Anmodning om udtalelse | Kommissionen, 2.5.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer |
| Vedtaget i sektionen | 24.6.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 14.7.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 571 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 165/1/3 |

Anmodning om udtalelse

Kommissionen, 2.5.2022

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer

Vedtaget i sektionen

24.6.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

14.7.2022

Plenarforsamling nr.

571

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

165/1/3

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) støtter fuldt ud målene i køreplanen for kritiske teknologier inden for sikkerhed og forsvar, nemlig at styrke forskning, teknologisk udvikling og innovation og mindske EU's strategiske afhængighed set i relation til kritiske teknologier og værdikæder på området sikkerhed og forsvar. Målene er særligt aktuelle på grund af den russiske aggression mod Ukraine. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU glæder sig over det ambitiøse mål om at udvikle en samlet tilgang, der spænder over den civil-militære skillelinje og kombinerer både EU-niveauet og det nationale plan. Dette arbejde er lige så komplekst, som det er udfordrende, og vil ikke ske natten over, men bør udføres så hurtigt som muligt. Invasionen af Ukraine er et klart signal om, at der skal handles meget hurtigere end normalt. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at deres umiddelbare reaktion på den russiske aggression mod Ukraine stemmer overens med køreplanens indhold og mål, hvilket kræver en langsigtet indsats. Kortsigtede nationale forsvarsinvesteringer skal koordineres på europæisk plan for at undgå en øget fragmentering og overlapning. Off-the-shelf indkøb fra tredjelande må ikke kvæle igangværende eller planlagte europæiske udviklingsprojekter. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU anbefaler, at Observatoriet for Kritiske Teknologier udstyres med et klart ledelsesmandat, betydelige ressourcer og en stærk institutionel status. EØSU glæder sig over den foreslåede tætte koordinering med medlemsstaterne og efterlyser et yderligere forum for udveksling med industrien, som har det bedste kendskab til teknologier, forsyningskæder og kritisk afhængighed. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU mener, at det er nødvendigt at sikre, at resultaterne fra Observatoriet for Kritiske Teknologier omsættes til køreplaner, som fører til flagskibsprojekter. Overgangen mellem de forskellige faser af teknologi- og industricyklussen kan kun forvaltes effektivt, hvis ejerskabet for initiativet og ansvaret er præciseret. Der er behov for sammenhæng og synergier, ikke kun horisontalt, mellem civil- og forsvarsrelaterede FTU&I-programmer, men også vertikalt, mellem FTU&I og implementeringsprogrammer. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU mener, at forenkling og strømlining af EU's programmer og instrumenter til støtte for FTU&I er afgørende for modtagerne selv. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU foreslår, at der oprettes en online one-stop-shop for SMV'er og nystartede virksomheder, et online »EU-SMV-sted«, der giver mulighed for at indtaste foruddefinerede data og modtage skræddersyede oplysninger om det eller de bedst egnede EU-programmer, der kan yde støtte. |
| --- | --- |

1.7.

2.   Baggrund

| 2.1. | Køreplanen for kritiske teknologier inden for sikkerhed og forsvar følger op på en anmodning fra Det Europæiske Råd af 25.-26. februar 2021 om at forelægge en køreplan for at fremme forskning, teknologisk udvikling og innovation og mindske Unionens strategiske afhængighed, når det gælder kritiske teknologier og værdikæder inden for sikkerhed og forsvar. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Opdateringen af den nye industristrategi for 2020 (»Opbygning af et stærkere indre marked til fremme af Europas genopretning« i maj 2021) bekræftede, at teknologisk lederskab fortsat er en vigtig drivkraft for EU's konkurrenceevne og innovation, navnlig inden for kritiske teknologier. Kommissionens handlingsplan for synergier mellem civil-, forsvars- og rumindustrierne fra februar 2021 anerkendte den voksende betydning, som disruptive teknologier og støtteteknologier fra den civile sektor har for Europas sikkerhed og forsvar og behovet for at fremme gensidig inspiration mellem civile og forsvarsrelaterede teknologier. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Dette er årsagen til, at det blev besluttet at udarbejde køreplanen, et strategisk dokument, der har til formål at udvikle en samlet tilgang til forsvars- og sikkerhedsteknologier på tværs af den civil-militære skillelinje og kombinere både EU-programmer og nationale programmer. Køreplanens mål er at styrke Europas teknologiske suverænitet i centrale strategiske sektorer ved at styrke sammenhængen mellem alle relevante EU-politikker og -instrumenter, fra Horisont Europa til Den Europæiske Forsvarsfond, fra mikrochipforordningen (1) til dataretsakten (2), fra forordningen om kontrol med direkte udenlandske investeringer (3) til forordningen om kontrol med udenlandske subsidier (4) og fra det foreslåede NIS 2-direktiv (5) til CER-direktivet (6). Dokumentet skitserer en vidtrækkende konceptuel strategiramme, der omfatter flere indbyrdes forbundne emner, med det formål at bidrage til EU's »strategiske kompas« om sikkerhed og forsvar (7). Køreplanen blev udsendt sammen med en meddelelse om Kommissionens bidrag til det europæiske forsvar, som efterlyser et mere integreret og konkurrencedygtigt europæisk forsvarsmarked i en geopolitisk og teknologisk kontekst under konstant udvikling, navnlig ved at styrke samarbejdet inden for EU, reducere omkostningerne og forbedre den operationelle effektivitet. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Køreplanen for kritiske teknologier inden for sikkerhed og forsvar skitserer en vej mod en bedre konkurrenceevne og modstandsdygtighed i EU's sikkerheds- og forsvarssektorer på grundlag af følgende elementer: kortlægning af kritiske teknologier og strategisk afhængighed, overvågning og vurdering af kritiske teknologier og forsyningskæder, teknologiske mangler og afhængigheder (gennem det observatorium for kritiske teknologier, der er ved at blive oprettet), fremme af forskning og innovation med dobbelt anvendelse på EU-plan, opfordring til medlemsstaterne om at udvikle en koordineret EU-dækkende tilgang til kritiske teknologier inden for rammerne af det strategiske kompas, støtte til innovation og iværksætteri inden for sikkerhed og forsvar gennem en række nye værktøjer og oprettelse af en EU-ordning for forsvarsinnovation sammen med Det Europæiske Forsvarsagentur for at samle deres respektive bestræbelser under en overordnet »paraply«. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Et vigtigt aspekt af køreplanen er målet om at reducere de afhængighedsforhold, der er kortlagt, inden for kritiske teknologier og værdikæder. Med dette in mente foreslår Kommissionen, at forsvarshensyn, hvor det er relevant, integreres i vigtige industri- og teknologiinitiativer i EU (f.eks. alliancer og standarder), at der rapporteres om behovet for at foretage risikovurderinger af forsyningskæder for kritisk infrastruktur (navnlig i den digitale sektor), og at screeningen af udenlandske direkte investeringer styrkes ved at tilskynde alle medlemsstater til at etablere en national screeningsmekanisme. |
| --- | --- |

2.5.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | Køreplanen afspejler på korrekt vis et teknologisk landskab under udvikling, hvor kritiske teknologier inden for sikkerhed og forsvar i stigende grad drives af innovation fra kommercielle sektorer. EØSU glæder sig over Kommissionens hensigt om at udvikle en samlet tilgang på tværs af den civil-militære skillelinje, der kombinerer EU-niveauet og det nationale plan. Dette er imidlertid en udfordrende og kompleks opgave, da det indebærer en generel omlægning af den nuværende tilgang. Det vil ikke ske natten over, men bør gøres hurtigt. EØSU er af den faste overbevisning, at den russiske invasion af Ukraine skal betragtes som et klart signal om, at der skal handles meget hurtigere end normalt. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Samtidig understreger EØSU, at køreplanen er en langsigtet plan, og at der bør udvises omhu for ikke at ødelægge sammenhængen med medlemsstaternes nuværende udbudsbeslutninger, der har til formål at afhjælpe de mest presserende kapacitetsmangler så hurtigt som muligt. EØSU er af den faste overbevisning, at de nationale kortsigtede investeringer skal koordineres på europæisk plan for at undgå en øget fragmentering og overlapning og for at sikre, at off-the-shelf offentlige indkøb hos tredjelande ikke undergraver den europæiske forsvarsteknologiske og -industrielle base (EDTIB) ved at kvæle igangværende eller planlagte europæiske udviklingsprojekter. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | I bestræbelserne på at fremme synergier mener EØSU også, at det er vigtigt ikke blot at se på individuelle teknologier og værdikæder, men også på det økosystem, som disse værdikæder er integreret i. Det er mest sandsynligt, at teknologioverførsler vil finde sted (eller begynde) mellem virksomheder inden for et sådant økosystem. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Den opmærksomhed, som køreplanen giver til teknologier med dobbelt anvendelse og synergier mellem sikkerheds-, forsvars- og rumteknologi, er vigtig for at nå EU's mål på disse områder. Samtidig er dobbelt anvendelse og synergier hverken mål i sig selv eller tilstrækkelige. Køreplanens overordnede mål er, at EU skal blive modstandsdygtigt og i stand til også at forsvare sig mod omfattende angreb (hybride og militære). Det betyder, at det er nødvendigt at øge investeringerne i forsvar og sikkerhed og inkludere »rene« forsvarsteknologier i køreplanen. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EØSU opfordrer Kommissionen til at foretage en vurdering af de økonomiske og sociale omkostninger ved kritisk afhængighed og den manglende teknologiske suverænitet på forsvarsområdet. |
| --- | --- |

3.5.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1. | Observatoriet for Kritiske Teknologier vil være kernen i den foreslåede tilgang. Det vil udpege, overvåge og vurdere kritiske teknologier, deres potentielle anvendelse og relaterede værdi- og forsyningskæder og overvåge teknologikløfter samt grundlæggende årsager til strategiske afhængighedsforhold og sårbarheder. EØSU understreger, at varetagelsen af disse opgaver kræver, at observationscentret udstyres med betydelige ressourcer, en stærk institutionel status og en klar ledelsesstruktur. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | EØSU mener, at det er vigtigt at forstå, hvordan observationscentret vil blive oprettet, og hvordan det skal fungere i praksis. For at kunne varetage opgaverne inden for sit kompetenceområde er Observatoriet for Kritiske Teknologier nødt til at fastsætte mål, regler og kriterier for vurderingen af teknologier. Med henblik på at udpege kritiske teknologier skal observationscentret etablere et tæt samspil med processer til afdækning af kapacitetsbehov og planlægning, og for at matche kapacitet med teknologi skal det udvikle en passende taksonomi, der ideelt set vil kunne anvendes på både forsvars-, sikkerheds- og rumteknologiområdet. Her er det vigtigt, at Observatoriet for Kritiske Teknologier arbejder tæt sammen med EDA og andre aktører. Endelig vil observationscentret, hvis det skal udpege kritiske afhængighedsforhold, være nødt til at indsamle en meget solid viden om og forståelse af de underliggende værdi- og forsyningskæder. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Planen er at forelægge en klassificeret rapport for medlemsstaterne en gang hvert andet år. EØSU sætter spørgsmålstegn ved dette lange tidsinterval mellem rapporterne i betragtning af den hastige udvikling i det teknologiske og industrielle miljø. De oplysninger, der indsamles af observationscentret, vil være meget følsomme, da kortlægning af kritisk afhængighed svarer til indberetning af sårbarheder. Det er derfor nødvendigt at klassificere og forvalte oplysningerne korrekt og sikre, at observationscentrets udmeldinger hurtigt tilpasses det skiftende strategiske miljø. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Køreplanen omfatter også oprettelse af en ekspertgruppe med medlemsstaterne inden for rammerne af Observatoriet for Kritiske Teknologier med henblik på udveksling af oplysninger i et fortroligt miljø. EØSU går stærkt ind for, at der også etableres en stærk og permanent forbindelse til den europæiske forsvars-, sikkerheds-, luft- og rumfartsindustri, som har det bedste kendskab til forsyningskæder og kritisk afhængighed. Der skal findes passende mekanismer, som gør det muligt at udveksle fortrolige oplysninger med industrien på en tillidsbaseret måde. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | EØSU mener også, at det er afgørende at sikre, at resultaterne fra Observatoriet for Kritiske Teknologier omsættes til køreplaner, som fører til flagskibsprojekter. Overgangen mellem de forskellige faser af den teknologiske og industrielle cyklus kan kun forvaltes effektivt, hvis ejerskabet og ansvaret for hvert trin er præciseret. Der er derfor behov for sammenhæng og synergier, ikke kun horisontalt, mellem civil- og forsvarsrelaterede FTU&I-programmer, men også vertikalt, mellem FTU&I- og implementeringsprogrammer. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | For at styrke cybersikkerheden og cyberforsvaret vil Kommissionen foreslå lovgivningsmæssige tiltag vedrørende cyberrobusthed og anmode europæiske standardiseringsorganisationer om at udvikle harmoniserede standarder for cybersikkerhed og beskyttelse af privatlivets fred. Sammen med medlemsstaterne vil den også styrke beredskabet over for omfattende cyberhændelser. EØSU er af den faste overbevisning, at cyberkapaciteten ikke kun bør udvikles i defensiv, men også i offensiv forstand. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | EØSU mener, at EU's programmer og instrumenter til støtte for FTU&I, der er skitseret i boks 2 (s. 7 og 9) i køreplanen, er komplekse og dårligt koordinerede. Der er derfor behov for forenkling og strømlining til fordel for modtagerne selv. Det foreslås, at der oprettes en online one-stop-shop for SMV'er og nystartede virksomheder. Med opstart i en pilotfase med SMV'er på forsvars- og sikkerhedsområdet vil dette »EU-SMV-sted« gøre det muligt at indtaste foruddefinerede data og få en indledende vurdering af det eller de bedst egnede programmer, der kan yde offentlig støtte på EU-plan. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Det påpeges med rette i køreplanen, at EU har politiske værktøjer ud over sine FTU&I-programmer og -instrumenter, der kan bidrage til at mindske den strategiske afhængighed i sikkerheds- og forsvarssektoren. EØSU mener, at disse værktøjer er vigtige for at bygge bro mellem udvikling og industrialisering, dvs. sikre markedsudbredelsen af FTU&I-resultaterne. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Det er også et stort problem at sikre, at EU's medlemsstater køber fra europæiske leverandører, når den kritiske teknologi er blevet udviklet og delvist finansieret af EU's offentlige støtte. Hvis der mangler en konsekvent indkøbspolitik på både EU-plan og i medlemsstaterne er EØSU bekymret for, at de europæiske markeder på grund af deres fragmentering og generelt beskedne størrelse på globalt plan risikerer hverken at kunne nå den nødvendige stordriftsøkonomi for at reducere omkostningerne eller skabe tilstrækkelig aktivitet til at sikre eksistensgrundlaget for nystartede virksomheder. Overordnet set er det samlede europæiske marked potentielt meget stort, men indkøbene koordineres ikke (8). |
| --- | --- |

4.9.

Bruxelles, den 14. juli 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — En lovpakke om europæiske mikrochips, COM(2022) 45 final, 8. februar 2022.

1

(2)  Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om harmoniserede regler om fair adgang til og anvendelse af data (dataforordningen), COM(2022) 68 final, 23. februar 2022.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/452 af 19. marts 2019 om et regelsæt for screening af udenlandske direkte investeringer i Unionen (EUT L 79 I af 21.3.2019, s. 1).

3

(4)  Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om udenlandske subsidier, der fordrejer det indre marked, COM(2021) 223 final, 5. maj 2021.

4

(5)  Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om foranstaltninger til sikring af et højt fælles cybersikkerhedsniveau i hele Unionen og om ophævelse af direktiv (EU) 2016/1148, COM(2020) 823 final, 16. december 2020.

5

(6)  Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kritiske enheders modstandsdygtighed, COM(2020) 829 final, 16. december 2020.

6

(7)  Rådet for Den Europæiske Union, den 21. marts 2022.

7

(8)  USA bruger 750 mia. USD om året på forsvar, Kina bruger mellem 200 og 300 mia. USD (kilderne angiver et meget forskelligt tal), mens NATO (begrænset til europæiske lande uden UK og Tyrkiet, men med Norge) bruger 250,7 mia. USD.

8

---

| 22.11.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/116 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/116

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om den Europæiske Unions geografiske betegnelser for vin, spiritus og landbrugsprodukter og kvalitetsordninger for landbrugsprodukter, om ændring af forordning (EU) nr. 1308/2013, (EU) 2017/1001 og (EU) 2019/787 og om ophævelse af forordning (EU) nr. 1151/2012

(COM(2022) 134 final — 2022/0089 (COD))

(2022/C 443/17)

| Ordfører: | Decebal-Ștefăniță PADURE |
| --- | --- |

Ordfører:

Decebal-Ștefăniță PADURE

| Anmodning om udtalelse | Europa-Parlamentet, 7.4.2022
  Rådet, 12.4.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 192, stk. 1, og artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø |
| Vedtaget i sektionen | 30.6.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 13.7.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 571 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 203/0/1 |

Anmodning om udtalelse

Europa-Parlamentet, 7.4.2022

Rådet, 12.4.2022

Retsgrundlag

Artikel 192, stk. 1, og artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø

Vedtaget i sektionen

30.6.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

13.7.2022

Plenarforsamling nr.

571

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

203/0/1

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) bifalder Kommissionens initiativ til at fremsætte et forslag til en ny forordning, der skal styrke den nuværende ordning for geografiske betegnelser for landbrugsprodukter, spiritus og vin. Geografiske betegnelsers bidrag til udviklingen af landdistrikterne og bevarelsen af deres lokalsamfund, landskaber og kulturarv er afgørende og fortjener den bedst mulige og mest effektive ordning. Dette arbejde, som er forbundet til bestemte regioner, deres know-how, »terroir« og kultur, fandtes, længe inden der blev skabt et EU-retsgrundlag for det. Det er vigtigt at bevare denne ordning og sikre den størst mulige beskyttelse af den. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU vil gerne understrege, at geografiske betegnelser allerede er en velfungerende ordning, der senest blev revideret i 2021 med vedtagelsen af revisionen af forordning (EU) nr. 1308/2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter (1). EØSU opfordrer Europa-Parlamentet og Rådet til at tage hensyn til dette og til nøje at vurdere og udforme enhver ændring, der foreslås i den nye revision, med henblik på at sikre, at den reelt styrker ordningen. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU mener, at ordningen for geografiske betegnelser er meget særlig. Betegnelserne udgør meget mere end en intellektuel ejendomsrettighed og bør ikke forvaltes som et varemærke. Derfor opfordrer EØSU EU-institutionerne til nøje at vurdere behovet for og merværdien ved at uddelegere forvaltningsopgaver vedrørende geografiske betegnelser fra GD AGRI til et eksternt agentur, inden der træffes afgørelse. Det vil også være vigtigt at vurdere, om det udpegede organ besidder den ekspertise og den viden, der er nødvendig for at kunne forvalte de uddelegerede opgaver på en kompetent måde. GD AGRI bør fortsat være den hovedansvarlige for forvaltningen af geografiske betegnelser, mens GD GROW bør sikre anerkendelse og beskyttelse af ordningen på internationalt plan gennem handelsaftaler og oplysningskampagner. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU mener, at enhver uddelegering af beføjelser bør beskrives nøje i forordningens hovedtekst og begrænses til administrative opgaver. Enhver afgørelse vedrørende anvendelse, ændring eller annullering af eller indsigelser over for geografiske betegnelser bør forblive i GD AGRI's hænder. Derudover bør forslaget præcisere, at registreringen af geografiske betegnelser og enhver anden procedure forbundet med forvaltningen af geografiske betegnelser skal forblive helt gratis, uanset hvilken organisation der varetager proceduren. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU glæder sig over muligheden for at medtage bæredygtighedstilsagn for geografiske betegnelser. Det opfordrer imidlertid medlovgiverne til at høre producenterne af produkter med geografiske betegnelser for at vurdere, om disse bæredygtighedstilsagn bør medtages direkte i specifikationerne for de geografiske betegnelser eller ad hoc. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU mener, at kriterierne for anerkendelse af bæredygtighedstilsagn bør medtages direkte i forordningen og ikke ved hjælp af delegerede retsakter, der vedtages på et senere tidspunkt, for at skabe retssikkerhed for producentsammenslutninger, der er villige til at give sådanne tilsagn. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Det er yderst vigtigt at styrke og bemyndige producentsammenslutningerne så meget som muligt. EØSU bifalder derfor forslaget om at give disse grupper beføjelser med hensyn til brugen af geografiske betegnelser som bestanddele og deres beskyttelse på internettet. Der bør imidlertid også stilles supplerende midler til rådighed for producentsammenslutningerne ud over midlerne fra budgettet for den fælles landbrugspolitik til at udøve disse beføjelser. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Med hensyn til producentsammenslutningernes interne forvaltning og sammensætning opfordrer EØSU medlovgiverne til at høre de geografiske betegnelsers producentorganisationer for at evaluere dette aspekt af forslaget. Det opfordrer dem også til at sikre, at små producenter af produkter med geografiske betegnelser ikke stilles ringere sammenlignet med store producenter inden for disse grupper. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Det er af afgørende betydning, at geografiske betegnelser i almindelighed beskyttes. I den forbindelse er det også vigtigt at sikre beskyttelse mod antydning, og EØSU bifalder alle elementer, der kan styrke denne beskyttelse. EØSU er imidlertid bekymret for, at en detaljeret definition af antydning kan virke mod hensigten, da den ikke vil blive tilpasset denne praksis, som udvikler sig over tid. EØSU anbefaler, at definitionen udgår, og at man i stedet henholder sig til EU-Domstolens retspraksis. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | For at sikre, at forbrugere, der køber produkter med en geografisk betegnelse, bliver informeret fuldt ud, anbefaler EØSU at benytte en QR-kode med et link til oplysningerne om den geografiske betegnelse i eAmbrosia-registret samt producentens websted og producentcertifikat. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Forbrugernes bevidsthed er afgørende for, at geografiske betegnelser kan blive en succes. EØSU opfordrer til, at geografiske betegnelser støttes kraftigt af EU's politik til fremme af landbrugsprodukter og til, at producenter af produkter med geografiske betegnelser ydes markedsføringsstøtte og -ekspertise fra Kommissionen eller medlemsstaterne. Vi mener også, at medlemsstaterne bør fremme tildeling af yderligere point i indkøbsprocedurerne for produkter, der er certificeret som geografiske betegnelser. EØSU anbefaler desuden, at forslaget omfatter iværksættelse af oplysningskampagner om ordningen for geografiske betegnelser med budskaber af offentlig interesse på offentlige TV-kanaler på nationalt plan og EU-plan. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Endelig opfordrer EØSU medlovgiverne til at indarbejde foranstaltninger i lovgivningen, der skal fremme ordningen for geografiske betegnelser blandt producenterne og give dem den ekspertise og administrative støtte, de har brug for for at registrere deres produkter, samt enhver anden form for nødvendig bistand, navnlig i de regioner, der er underrepræsenteret i ordningen for geografiske betegnelser. |
| --- | --- |

1.12.

2.   Baggrund

| 2.1. | Geografiske betegnelser er et redskab, der gør det muligt at kortlægge produkter, hvis egenskaber, omdømme og andre iboende egenskaber er forbundet med menneskelige og naturlige elementer, der er knyttet til en bestemt region. Siden 1970 for vin og 1992 for landbrugsprodukter og fødevarer har geografiske betegnelser været officielt anerkendt og forankret i EU-retten (2). |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Denne EU-politik har været en sand succes, idet den har øget producenternes indtægter og skabt merværdi for deres produkter (i gennemsnit er prisen på et produkt med en geografisk betegnelse 2,11 gange højere end prisen på et sammenligneligt produkt uden geografisk betegnelse), men også ved at sætte skub i udviklingen i de regioner og landdistrikter, som de er knyttet til. Geografiske betegnelser har også spillet en vigtig rolle i bevarelsen af visse specifikke landbrugsteknikker, plantesorter og gamle dyreracer. De tegner sig nu for 7 % af EU's samlede salg af landbrugsfødevarer og 15,5 % af EU's samlede eksport (3). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Geografiske betegnelser er i sagens natur tæt knyttet til bestemte regioner og deres landdistrikter. Gennem denne privilegerede forbindelse og deres økonomiske merværdi bidrager geografiske betegnelser ikke kun til den økonomiske udvikling i disse regioner og samfund, men også til at bevare og endda styrke deres kulturarv og identitet. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Den ubrydelige forbindelse mellem en geografisk betegnelse og den pågældende region er også et godt redskab til at forebygge udflytning og bevare arbejdspladser i europæiske landdistrikter. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | På grund af deres meget særlige form for forvaltning gennem producentsammenslutninger, der er knyttet til bestemte regioner, som giver primærproducenterne en vis kontrol over distributionen, har geografiske betegnelser også vist, at de skaber en værdi i leverandørleddet, der gavner primærproducenterne. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Denne forankring i en region, befolkning og jord er centrale for geografiske betegnelser og adskiller dem fra mærker, der er knyttet til virksomheder. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | I forbindelse med indførelsen af den nye fælles landbrugspolitik, der blev endeligt vedtaget i 2021, og mere specifikt revisionen af forordningen om den fælles markedsordning, er der foretaget en række ændringer af ordningen for geografiske betegnelser for at lette den administrative byrde for producenterne og styrke deres kontrol med de geografiske betegnelser, de producerer, samtidig med at det høje kvalitetsniveau forbundet med disse produkter bevares. Disse ændringer er blevet modtaget yderst positivt af sektoren. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Kommissionen besluttede som led i jord til bord-strategien at gå videre med en ny revision af ordningen for geografiske betegnelser for yderligere at forbedre den og øge dens bidrag til bæredygtighed. Den 31. marts 2022 offentliggjorde Kommissionen forslaget til en forordning om geografiske betegnelser for vin, spiritus og landbrugsprodukter og kvalitetsordninger for landbrugsprodukter, om ændring af forordning (EU) nr. 1308/2013, forordning (EU) 2017/1001 og forordning (EU) 2019/787 og om ophævelse af forordning (EU) nr. 1151/2012 (4). De bebudede mål med forslaget er at strømline ordningen yderligere, forbedre beskyttelsen af og kontrollen med geografiske betegnelser, styrke producentsammenslutningerne og sikre bedre integrering af bæredygtigheden. |
| --- | --- |

2.8.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | EØSU bifalder Kommissionens mål og mener, at den nøje har udpeget de elementer, der skal ændres, for at forbedre denne allerede velfungerende ordning yderligere, såsom forenkling og harmonisering af visse procedurer, muligheden for at medtage frivillige bæredygtighedstilsagn i produktionen af produkter med geografiske betegnelser, styrkelsen af producentsammenslutninger gennem yderligere rettigheder, styrkelsen af beskyttelsen af geografiske betegnelser på internettet og bedre håndhævelse af kontroller. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Selv om dette forslag støtter legitime mål og har udpeget de elementer, der kræver visse tilpasninger for at nå dem, korrekt, giver EØSU udtryk for en vis bekymring med hensyn til nogle af de foreslåede ændringer af disse elementer. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EØSU ønsker også at understrege, at ordningen for geografiske betegnelser allerede fungerer godt og allerede er blevet forbedret med revisionen af den fælles markedsordning i 2021. Det er derfor vigtigt, at denne nye revision omhyggeligt udformes med henblik på at styrke ordningen og den nylige revision. EØSU mener, at EU-institutionerne bør være omhyggelige med at undgå ethvert overilet tiltag, der kan føre til en revision, der fungerer mod hensigten, og derved svække denne velfungerende politik. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | For at sikre at denne nye revision virkelig styrker ordningen for geografiske betegnelser, mener EØSU, at det er yderst vigtigt at inddrage producenterne af produkter med geografiske betegnelser så meget som muligt i processen og lytte til deres ekspertise, behov og ønsker. |
| --- | --- |

3.4.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1. | Forenklingen af proceduren for registrering af geografiske betegnelser, der har til formål at gøre ordningen mere interessant for producenterne, må ikke føre til, at ordningen bliver mindre troværdig for forbrugerne. De geografiske betegnelsers succes skyldes deres ry for kvalitet og autenticitet hos forbrugerne. Vi skal passe på ikke at gå på kompromis med disse faktorer, når vi forenkler registreringsproceduren. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Forslaget samler alle procedurer for registrering, ændring, annullering og beskyttelse af geografiske betegnelser for landbrugsprodukter, vin og spiritus. Med hensyn til kontrol samler den procedurerne for landbrugsprodukter og spiritus, mens de geografiske betegnelser for vin beholder deres egne regler. EØSU glæder sig over denne strømlining af procedurerne, men ønsker at understrege, at det er vigtigt ikke at gå videre, så man bevarer de særlige forhold i de enkelte sektorer. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | EØSU bifalder indførelsen af muligheden for at vælge mellem at indgive en indsigelse eller blot fremsætte en »meddelelse om bemærkninger« inden for tre måneder efter Kommissionens offentliggørelse af et produkts ansøgning. Denne »meddelelse om bemærkninger«, som er en bemærkning til produktets ansøgning, men som ikke modsætter sig registreringen, vil sandsynligvis lette den administrative byrde, der er forbundet med håndteringen af indsigelser. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Geografiske betegnelser udgør en unik form for intellektuel ejendomsret, der er meget forskellig fra varemærker på grund af deres iboende forbindelse til en bestemt region, dens kultur, landbosamfund, landskab og historiske landbrugspraksis. I betragtning af disse særlige forhold stiller vi spørgsmålstegn ved Kommissionens forslag om at overføre visse dele af forvaltningen af geografiske betegnelser til Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) eller ethvert andet agentur, der ikke har det tekniske landbrugskendskab og den dybe forståelse af geografiske betegnelser, som kun GD AGRI besidder. I den forbindelse bør det påvises, at der er behov for en uddelegering af opgaver, og at det organ, der er udpeget til at udføre sådanne opgaver, har den nødvendige kapacitet. I betragtning af betydningen af forbindelsen mellem geografiske betegnelser og landbrug samt eventuelle politiske følsomheder forbundet med forvaltningen af dem mener EØSU desuden, at enhver afgørelse vedrørende registrering, indsigelsesprocedurer eller ændringer bør forblive i GD AGRI's hænder. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Uddelegeringen af opgaver til EUIPO som beskrevet i forslaget er vag. I betragtning af de risici, der er forbundet med uddelegering af opgaver til forvaltning af geografiske betegnelser til et organ uden særlig landbrugskendskab, mener EØSU, at enhver uddelegering bør præciseres og afgrænses direkte i forordningen og ikke ved delegerede retsakter. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Overvågningen af EUIPO's resultater med hensyn til forvaltningen af geografiske betegnelser som fastsat i forslaget synes ikke at være tilstrækkelig til at sikre en korrekt forvaltning af geografiske betegnelser. For at sikre en passende overvågning bør der fastsættes præcise evalueringskriterier direkte i forslaget. EØSU mener også, at Europa-Parlamentet og Rådet bør have ret til at omfordele de delegerede opgaver til GD AGRI, hvis overvågningen afslører mangler i EUIPO's forvaltning af opgaverne. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | I betragtning af de geografiske betegnelsers betydning for EU's handel bør DG GROW indarbejde anerkendelse og beskyttelse af EU's geografiske betegnelser i alle handelsaftaler og fremme dem på internationalt niveau. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Forslaget indfører mulighed for, at producentsammenslutninger for geografiske betegnelser kan integrere bæredygtighedstilsagn i kravene til geografiske betegnelser. I den forbindelse vil EØSU gerne understrege, at geografiske betegnelser på grund af deres iboende karakter, der er forankret i deres nærhed til en region, dets landdistrikter og landskaber, allerede omfatter bæredygtighedselementer. I den forbindelse værdsætter EØSU forslagets ønske om, at inddragelsen af yderligere bæredygtighedstilsagn for geografiske betegnelser forsat skal være frivillig. Ikke desto mindre udgør producenternes mulighed for at gøre deres produkter mere bæredygtige en god mulighed for at øge de geografiske betegnelsers bidrag til bæredygtigheden yderligere. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Bæredygtighed består af tre dimensioner: den miljømæssige, den økonomiske og den sociale. Det er vigtigt at sikre, at bæredygtighedstilsagn for geografiske betegnelser afspejler hver af disse tre dimensioner, da geografiske betegnelser ikke kun kan bidrage til miljømæssig bæredygtighed, men også til økonomisk og social bæredygtighed på grund af den beskæftigelse og merværdi, de skaber i landdistrikterne. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | I forslaget foreslås det at integrere bæredygtighedstilsagn direkte i specifikationerne for en geografisk betegnelse. Det ville betyde, at det ville være ganske kompliceret og tidskrævende at tilføje eller ændre disse bæredygtighedstilsagn, da det ville kræve en gennemførelse af proceduren for ændring af geografiske betegnelser. Det ville også betyde, at alle producenter af en sådan geografisk betegnelse skulle følge disse bæredygtighedstilsagn og således ikke kunne skille sig ud på markedet på grundlag af deres produkters bæredygtighed. Markedsdifferentiering mellem producenter af samme geografiske betegnelse bliver ofte et problem for store geografiske betegnelser. Af disse grunde mener EØSU, at EU-institutionerne bør høre producenterne af geografiske betegnelser for at vurdere, om bæredygtighedstilsagnene bør indarbejdes direkte i en geografisk betegnelses specifikationer, eller om det ville være mere hensigtsmæssigt at medtage dem i en ad hoc-ordning. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | EØSU mener, at muligheden for at vedtage delegerede retsakter, der fastsætter kriterier for anerkendelse af eksisterende bæredygtighedsstandarder på et senere tidspunkt, bringer producenterne i en usikker situation, som kan afholde dem fra at give bæredygtighedstilsagn for geografiske betegnelser. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | Producentsammenslutninger for geografiske betegnelser, der skal forvalte og udvikle deres egne geografiske betegnelser for at beskytte produktet, deres image og forbrugerne, skal ikke svækkes, men styrkes. |
| --- | --- |

4.12.

| 4.13. | Inddragelse af offentlige embedsmænd og forbrugerorganisationer i producentsammenslutningernes interne funktion som fastsat i forslaget kan yderligere komplicere disse sammenslutningers arbejde. |
| --- | --- |

4.13.

| 4.14. | I betragtning af at ordningen for geografiske betegnelser fortsat bør være et middel til at beskytte landbrugerne, bør anerkendelsen af producentsammenslutninger som foreslået i artikel 33, stk. 2, kun baseres på den andel af producenterne, der er repræsenteret, og ikke på andelen af den mængde produkter med geografiske betegnelser, der produceres af producentsammenslutningerne. Hvis dette ikke er tilfældet, bør EU-institutionerne i forslaget medtage værktøjer, der vil gøre det muligt at forhindre situationer, hvor et mindretal af store producenter af en geografisk betegnelse blokerer beslutninger, der støttes af et stort flertal af producenter af samme geografiske betegnelse. |
| --- | --- |

4.14.

| 4.15. | Årsagen til, at der i forslaget foreslås en opdeling mellem to forskellige typer producentsammenslutninger, er ikke særlig klar. EØSU sætter spørgsmålstegn ved, om det måske ikke yderligere komplicerer forvaltningen af geografiske betegnelser i stedet for at forbedre den. |
| --- | --- |

4.15.

| 4.16. | I forslaget defineres »producentsammenslutning« som »enhver organisation, uanset dennes retlige status, hvis medlemmer hovedsagelig er producenter eller forarbejdningsvirksomheder af samme produkt«. Denne definition omfatter ikke producenter af råvarer. I betragtning af den afgørende rolle, som producenter af råvarer spiller i beskyttede oprindelsesbetegnelser, kan det være hensigtsmæssigt at anmode om, at de medtages i de »anerkendte producentsammenslutninger« for beskyttede oprindelsesbetegnelser. |
| --- | --- |

4.16.

| 4.17. | EØSU bifalder Kommissionens forslag om at give producentsammenslutninger en vis kontrol med anvendelsen af en geografisk betegnelse, der anvendes som ingrediens i et produkt, i fødevarebetegnelsen og markedsføringen af det relaterede forarbejdede produkt. Dette ville styrke producentsammenslutningernes mulighed for at kontrollere deres produkts kvalitetsimage. |
| --- | --- |

4.17.

| 4.18. | Geografiske betegnelser er på grund af deres merværdi særlig udsatte for svig. EØSU mener, at det er vigtigt at styrke beskyttelsen af dem og forbedre kontrollen. Forslaget indeholder nogle interessante elementer vedrørende dette aspekt, f.eks. forbedret samarbejde og udveksling af oplysninger og gensidig bistand mellem medlemsstaterne samt med Kommissionen, indførelse af en certificering for producenter af produkter med geografiske betegnelser og muligheden for at tilbagekalde eller overføre et domænenavn. Andre forslag, der mere specifikt omhandler beskyttelsen af geografiske betegnelser på internettet, synes ikke at være ambitiøse nok eller mangler de nødvendige værktøjer til at håndhæve en sådan beskyttelse. EØSU understreger, at producenterne bør have ret til at forsvare deres produkter, men at de på ingen måde må betragtes som forpligtede til at gøre det. Det bør fortsat være Kommissionens og medlemsstaternes ansvar at beskytte de geografiske betegnelser, og de bør træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre denne beskyttelse. |
| --- | --- |

4.18.

| 4.19. | EØSU anser det for yderst vigtigt at beskytte geografiske betegnelser mod svigagtig praksis, hvor der antydes til betegnelsen. Denne beskyttelse var allerede omfattet af lovgivningen om ordningen for geografiske betegnelser. Forslaget tilføjer en definition af antydning. EØSU mener, at der med en meget præcis definition af antydning er en risiko for, at beskyttelsen mod sådanne praksisser svækkes, eftersom de udvikler sig over tid. EØSU anbefaler, at definitionen udgår, og at man i stedet henholder sig til EU-Domstolens retspraksis. |
| --- | --- |

4.19.

| 4.20. | Der findes nu over 3 300 registrerede geografiske betegnelser. Omkring 80 % af disse geografiske betegnelser har imidlertid hjemme i kun seks EU-medlemsstater (5). Dette illustrerer klart, at mange EU-medlemsstater er underrepræsenteret i ordningen for geografiske betegnelser. Desuden er der risiko for, at denne kløft vil blive større, da medlemsstater med mange geografiske betegnelser erhverver sig ekspertise i deres praktiske og administrative forvaltning, hvilket kan gavne nye producenter, der ønsker at registrere deres produkter, mens producenter i andre medlemsstater føler sig dårligt rustet til at foretage registrering af deres produkter. EØSU beklager, at forslaget ikke indeholder foranstaltninger til at lette og støtte registreringen af geografiske betegnelser for nye produkter og promovere ordningen over for producenterne. |
| --- | --- |

4.20.

| 4.21. | Kommissionens evaluering, der blev offentliggjort i 2021, understreger, at geografiske betegnelser i nogle lande stadig lider under manglende forbrugerbevidsthed (6). I den forbindelse er markedsførings- og opmærksomhedskampagner af afgørende betydning, hvilket fremgår af virkningen af EU's kampagner til fremme af geografiske betegnelser. EØSU mener, at revisionen af ordningen bør omfatte værktøjer til at fremme og øge bevidstheden om geografiske betegnelser. |
| --- | --- |

4.21.

| 4.22. | Forslaget indfører udstedelse af certifikater til producenter, der opfylder specifikationerne for geografiske betegnelser. EØSU mener, at sådanne certifikater, hvis de udformes og forvaltes korrekt, kan lette handelen og samtidig bidrage til at opretholde et højt beskyttelsesniveau mod svig. Man kunne også påføre produkter med geografisk betegnelse en QR-kode med direkte adgang til dette certifikat. |
| --- | --- |

4.22.

5.   Afsluttende bemærkning

| 5.1. | Ordningen for geografiske betegnelser har været en yderst vellykket EU-politik, som har gjort det muligt at bevare enestående knowhow og kulturarv, samtidig med at producenternes indkomst er steget, og landdistrikterne er blevet genoplivet. Som anført i Kommissionens evaluering, der blev offentliggjort i 2021 (7), er denne politik relativt effektiv, mens de ændringer, der blev indført med forordningen om den nye markedsordning, yderligere styrkede politikken. Den nye revision, der er fastlagt i Kommissionens forslag, foreslår nogle yderligere ændringer, der potentielt kan øge politikkens effektivitet yderligere. Andre foreslåede ændringer kræver dog en vis præcisering, mens andre igen som f.eks. EUIPO's involvering sandsynligvis risikerer at komplicere procedurerne eller svække den iboende karakter af ordningen for geografiske betegnelser, der har været kernen i dens succes. GD AGRI bør fortsat være den hovedansvarlige for forvaltningen af geografiske betegnelser, mens GD GROW bør sikre anerkendelse og beskyttelse af ordningen på internationalt plan gennem handelsaftaler og oplysningskampagner. |
| --- | --- |

5.1.

Bruxelles, den 13. juli 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/2117 af 2. december 2021 om ændring af forordning (EU) nr. 1308/2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter, (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer, (EU) nr. 251/2014 om definition, beskrivelse, præsentation, mærkning og beskyttelse af geografiske betegnelser for aromatiserede vinprodukter og (EU) nr. 228/2013 om særlige foranstaltninger på landbrugsområdet i Unionens fjernområder (EUT L 435 af 6.12.2021, s. 262).

1

(2)  https://ec.europa.eu/info/food-farming-fisheries/food-safety-and-quality/certification/quality-labels/geographical-indications-register/

2

(3)  https://op.europa.eu/da/publication-detail/-/publication/c1d86ba1-7b09-11eb-9ac9-01aa75ed71a1

3

(4)  COM(2022) 134 final.

4

(5)  https://op.europa.eu/da/publication-detail/-/publication/c1d86ba1-7b09-11eb-9ac9-01aa75ed71a1/language-da

5

(6)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=SWD:2021:427:FIN

6

(7)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=SWD:2021:427:FIN.

7

---

| 22.11.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/123 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/123

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Om at bæredygtige produkter skal være normen

(COM(2022) 140 final)

og om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om rammerne for fastlæggelse af krav til miljøvenligt design af bæredygtige produkter og om ophævelse af direktiv 2009/125/EF

(COM(2022) 142 final — 2022/0095 (COD))

(2022/C 443/18)

| Ordfører: | Thomas WAGNSONNER |
| --- | --- |

Ordfører:

Thomas WAGNSONNER

| Anmodning om udtalelse | Kommissionen, 16.5.2022
  Europa-Parlamentet, 2.5.2022
  Rådet, 10.6.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 192, stk. 1, og artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø |
| Vedtaget i sektionen | 30.6.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 14.7.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 571 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 205/1/4 |

Anmodning om udtalelse

Kommissionen, 16.5.2022

Europa-Parlamentet, 2.5.2022

Rådet, 10.6.2022

Retsgrundlag

Artikel 192, stk. 1, og artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø

Vedtaget i sektionen

30.6.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

14.7.2022

Plenarforsamling nr.

571

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

205/1/4

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) glæder sig over forslagene i handlingsplanen for den cirkulære økonomi og støtter i denne udtalelse især kursen mod mere bæredygtige produkter. Den harmoniserede retlige tilgang anses for at være nødvendig. Samtidig henvises der til, at forslaget til den nye forordning om miljøvenligt design langt hen ad vejen er vagt på grund af de mange delegerede retsakter På grund af nødvendigheden af at reducere ressourceforbruget og beskytte klimaet foreslår EØSU en hurtigere og mere ambitiøs gennemførelse. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU henviser især til, at den cirkulære økonomiske vej kun kan lykkes med god inddragelse af og information til alle økonomiske aktører — producenter, forbrugere og arbejdstagere — samt myndighederne. En forudsætning for en god gennemførelse er klare, gode og sammenhængende regler for at give bæredygtige produkter en fair konkurrencemulighed. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Forordningens nye elementer såsom udvidelsen af anvendelsesområdet, de nye krav til miljøvenligt design (holdbarhed, reparationsmuligheder, genanvendelse, miljøpåvirkning, CO2-emissioner osv.) samt oplysningskravet med det digitale produktpas og mærkerne hilses velkommen, og i den forbindelse understreges betydningen af korrekt og hensigtsmæssig information, især til forbrugerne. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU støtter forbuddet mod at destruere usolgte produkter, forstået som nye produkter, returprodukter eller produkter, der kan repareres. Udvalget bifalder også, at forordningen sammen med den cirkulære pakke tager fat på eksisterende problemer såsom grønvaskning og for tidlig forældelse |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Forummet for miljøvenligt design yder bistand og har mange opgaver i forbindelse med gennemførelsen. I den forbindelse bør alle interessenter og repræsentanter for civilsamfundet, inklusive arbejdsmarkedets parter, have mulighed for at komme med idéer og forslag til forbedring af processen. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU er klar over de udfordringer, som producenter og virksomheder, navnlig små og mellemstore virksomheder (SMV'er), stilles over for, og unødvendige administrative byrder bør under alle omstændigheder undgås. Udvalget ser en mulighed for, at bæredygtige produktstandarder kan sikre et nyt europæisk produktionsniveau »Made in Europe«. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Instrumenterne til overensstemmelseserklæring og selvregulering giver virksomhederne spillerum. En effektiv og koordineret kontrol mellem medlemsstaterne med god forbrugerinformation styrker tilliden til, at vejen fra den lineære til den cirkulære bæredygtige økonomi er farbar. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU må desværre notere sig, at den sociale dimension ikke er omfattet af forordningen. En henvisning til Kommissionens forslag til direktivet om virksomheders due diligence synes ikke at være tilstrækkelig. |
| --- | --- |

1.8.

2.   Baggrund for udtalelsen

| 2.1. | Det lineære økonomiske system udsætter de globale ressourcer for et uholdbart pres. I tidsrummet mellem FN's klimakonferencer i Paris og Glasgow blev der brugt mere end en halv billion ton nye ressourcer. Circularity Gap Report fra 2022 (1) fastslår, at der globalt set kun genanvendes 8,6 % af det, der forbruges, dvs. at der er tale om et Circularity Gap på mere end 90 %. Den cirkulære økonomi kan effektivt bidrage til at reducere ressourceforbruget. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Nødvendigheden af at spare ressourcer er erkendt i Europa. Kommissionen har foreslået den grønne pagt, der er EU's vækststrategi for et retfærdigt og velstående samfund med en moderne, ressourceeffektiv og konkurrencedygtig økonomi. Behovet for handling forstærkes af forsyningskædeproblemer, der skyldes pandemien og Ruslands invasion af Ukraine. Virksomheder og forbrugere mærker knaphed og prisstigninger på mange områder. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Helt konkret præsenterede Kommissionen i slutningen af marts 2022 følgende initiativer i forbindelse med handlingsplanen for den cirkulære økonomi:






  — | Meddelelse fra Kommissionen om at bæredygtige produkter skal være normen |
| --- | --- | --- |

2.3.

—

Meddelelse fra Kommissionen om at bæredygtige produkter skal være normen

| — | Forslag til en forordning om miljøvenligt design for bæredygtige produkter |
| --- | --- |

—

Forslag til en forordning om miljøvenligt design for bæredygtige produkter

| — | Arbejdsplan for miljøvenligt design og energimærkning for 2022-2024 |
| --- | --- |

—

Arbejdsplan for miljøvenligt design og energimærkning for 2022-2024

| — | EU-strategi for bæredygtige og cirkulære tekstiler |
| --- | --- |

—

EU-strategi for bæredygtige og cirkulære tekstiler

| — | Forslag til ændring af byggevareforordningen |
| --- | --- |

—

Forslag til ændring af byggevareforordningen

| — | Forslag til inklusion af forbrugerne i den grønne omstilling |
| --- | --- |

—

Forslag til inklusion af forbrugerne i den grønne omstilling

| 2.4. | Denne udtalelse omhandler meddelelsen om at bæredygtige produkter skal være normen (COM(2022) 140 final) samt forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastlæggelse af en ramme for krav til miljøvenligt design for bæredygtige produkter og om ophævelse af direktiv 2009/125/EF (COM(2022) 142 final —2022/0095 (COD)). |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | I meddelelsen henvises til behovet for at genoverveje den fremherskende lineære økonomiske model og for at tage skridt i retning af en cirkulær økonomi. Gennem den harmoniserede fremgangsmåde i hele Europa styrkes konkurrenceevnen, der skabes arbejdspladser, og forbrugerne tilbydes bæredygtige produkter. Desuden er der behov for en ny tilgang til fremstilling af produkter, der går længere end de aktuelle minimumskrav (REACH, energimærkning, emballage osv.). |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Anvendelsesområdet for den nye forordning om miljøvenligt design udvides enormt og vil med sine sektorspecifikke initiativer vedrørende tekstiler, byggevarer osv. bidrage til ressourcebesparelser og energieffektivitet. Især det nye indhold til styrkelse af produktlevetiden (holdbarhed, reparationsmuligheder, bedre genanvendelse osv.) og til bedre produktinformation via det digitale produktpas vil stille krav til virksomhederne om, at de redegør for deres produkters kvalitet og livscykluspåvirkning på gennemsigtig vis. Forbrugerne får mulighed for at sammenligne og dermed bedømme produkter, der opfylder de europæiske standarder for bæredygtighed. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Produktstandarderne i forordningen om miljøvenligt design suppleres af yderligere foranstaltninger. Forbrugernes stilling og tillid styrkes gennem obligatorisk information om produkt- og miljøfordele samt gennem oplysninger om reparation, holdbarhed og forbuddet mod grønvaskning. Offentlige myndigheders produktkontrol og gennemsigtig overvågning af overholdelsen af produktkriterierne giver sikkerhed for, at der kan vælges mellem produkter af høj kvalitet, hvilket sikrer lige konkurrencevilkår for de erhvervsdrivende. |
| --- | --- |

2.7.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | EØSU bakker principielt op om målene for den cirkulære økonomi og initiativet om bæredygtige produkter, idet bæredygtighed i den sammenhæng handler om at forbinde miljømæssige, økonomiske og sociale aspekter. Det betyder, at alle økonomiske aktører skal opfylde nye og udfordrende krav. Der stilles krav til virksomhederne om at prioritere bæredygtighed i deres produktion og produktdesign og oplyse om denne indsats. Forbrugerne skal have forståelse for dette og leve op til deres ansvar ved at træffe den »rette« beslutning på grundlag af disse oplysninger. I den henseende anses oplysningskampagner for at være nødvendige. Der er brug for en effektiv kontrol, der sikrer, at målene overholdes og ikke undermineres, idet sidstnævnte ville skade Europas omdømme som mål for investeringer og fremme »grøn skepsis«. Målet er tværtimod: beskæftigelse af høj kvalitet, bedre udvikling, en holistisk tilgang og oplyste forbrugere og kunder. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Denne forordning og den cirkulære økonomi opstiller nye standarder. Hvis disse standarder skal accepteres, omsættes i praksis og resultere i en økonomisk cirkulær proces, er det nødvendigt at engagere og inkludere de økonomiske aktører proaktivt — forbrugere, producenter, erhvervsdrivende, fagforeninger og forskningsinstitutioner. I den forbindelse vil det være nyttigt at formidle relevante oplysninger om mulighederne og målene og inddrage interessenterne i god tid. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EØSU støtter den harmoniserede tilgang i forordningen og de delegerede retsakter, der har til formål at forebygge fragmentering og tage højde for produktspecifikationer, overkommelige priser for forbrugerne og konkurrenceaspekter. Bæredygtige produkter udgør en europæisk mulighed for virksomheder, innovation og arbejdspladser, og der tages hensyn til forbrugernes ønsker om miljøbeskyttelse og længere levetid. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Udvidelsen af anvendelsesområdet med flere produkter og højere krav hilses velkommen. EØSU slår fast, at der kommer nye elementer til for produktionsvirksomhederne, f.eks. det digitale produktpas, reglerne vedrørende usolgte varer og de produktspecifikke regler, der imidlertid er nødvendige for at realisere den cirkulære økonomi. Samtidig etableres derved en ny standard for »Made in Europe«. Desuden skabes der muligheder for erhvervslivet inden for design, bortskaffelse og reparation. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EØSU henviser til, at der skal sikres sammenhæng mellem alle berørte retsområder. Det omfatter sammenhæng i handlingsplanen med hensyn til tid og indhold for ikke at forringe effektiviteten gennem segmentering af lovgivningen og forskellig håndtering i medlemsstaterne. Det er også fortsat mindst lige så vigtigt at være opmærksom på sammenhængen med andre vigtige tilknyttede retsområder såsom Kommissionens nylige direktiv om due diligence-forpligtelser for virksomheder, de for cirkulariteten vigtige affaldsregler inkl. eksportforanstaltninger, forordningen om markedsovervågning osv. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | EØSU erkender, at der er behov for at vedtage delegerede retsakter. Da der stadig hersker stor uklarhed i den forbindelse, opfordrer udvalget til, at Kommissionen fremlægger en mere detaljeret arbejdsplan. Dette skal sikre, at mange produkter er omfattet af delegerede retsakter. Samtidig skal civilsamfundsorganisationer og fagforeninger inddrages på et tidligt tidspunkt. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | EØSU konstaterer, at forordningen om miljøvenligt design er meget kompleks lovgivning, der vil medføre en ændring af den økonomiske model. En hurtig, men korrekt gennemførelse af indholdet anses for at være nødvendig. Der er derfor behov for at afsætte det nødvendige personale til gennemførelse af de delegerede retsakter. Idet forbrugere, virksomheder, reparatører og kontrolmyndigheder vil opleve nye krav, anses det også for nødvendigt at integrere alle økonomiske aktører i informationsprocessen på passende vis. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Hvad angår grønne indkøb, bør offentlige institutioner gå forrest i deres offentlige udbudsprocedurer. Der kan også opnås en forstærkende virkning, hvis grønne indkøb bliver en forudsætning i retningslinjerne for støtte i f.eks. EU's forskellige investeringsprogrammer, der yder støtte eller tilskud til virksomheder og andre aktører. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | EØSU slår fast, at retningslinjerne for miljøvenligt design skal være til fordel for forbrugerne, og at fordelen skal fremgå klart og tydeligt. De større krav i den nye forordning om miljøvenligt design kan medføre, at anskaffelsesomkostningerne til produkterne stiger, hvilket dog modsvares af besparelser som følge af bedre ydelse, holdbarhed, opgraderingsmuligheder og reparationsmuligheder samt en højere værdi ved levetidens afslutning. Energieffektive apparater kan spare energi og penge. Desuden er produkter med lang levetid billigere på lang sigt. Med det nye direktivforslag kan forbrugerne i gennemsnit spare 285 EUR (2) om året. I forordningen understreges prisoverkommeligheden, dvs. at der skal tages hensyn til forskellige husholdningsbudgetter, så miljøvenligt design ikke bliver noget eksklusivt. Det er derfor så meget desto vigtigere at yde finansiel støtte til forbrugerne i forbindelse med det første køb og reparationen af bæredygtige produkter. |
| --- | --- |

3.9.

3.10.   Miljømæssige aspekter

| 3.10.1. | Miljøvenligt design forpligter til at tænke cirkulært, hvilket i særlig grad understreges af EØSU i forbindelse med:






  — | Regulering og kontrolforanstaltninger: lempelser eller undtagelser i de delegerede retsakter f.eks. i forbindelse med frivillige forpligtelser samt omgåelsesmuligheder og smuthuller ved kontroller vil være i strid med målene. Kravene til miljøvenligt design, ydelse og information, inklusive produktparametrene, skal konsekvent være på et højt niveau. |
| --- | --- | --- |

3.10.1.

—

Regulering og kontrolforanstaltninger: lempelser eller undtagelser i de delegerede retsakter f.eks. i forbindelse med frivillige forpligtelser samt omgåelsesmuligheder og smuthuller ved kontroller vil være i strid med målene. Kravene til miljøvenligt design, ydelse og information, inklusive produktparametrene, skal konsekvent være på et højt niveau.

| — | Virksomhederne, der allerede ved fremstillingen skal tænke på miljøpåvirkningen i hele levetiden, lang produktanvendelse, enkel vedligeholdelse og reparation samt hvilket efterfølgende produkt, der kan opstå på baggrund heraf. Desuden bør der igen rettes fokus på produktstandardiseringer. Som eksempel kan nævnes de forskellige mål i forbindelse med dæk og ladekabler. |
| --- | --- |

—

Virksomhederne, der allerede ved fremstillingen skal tænke på miljøpåvirkningen i hele levetiden, lang produktanvendelse, enkel vedligeholdelse og reparation samt hvilket efterfølgende produkt, der kan opstå på baggrund heraf. Desuden bør der igen rettes fokus på produktstandardiseringer. Som eksempel kan nævnes de forskellige mål i forbindelse med dæk og ladekabler.

| — | Forbrugerne, der skal modtage vigtige oplysninger om miljøpåvirkning, levetid, reparation, efterfølgende anvendelse og bortskaffelse. |
| --- | --- |

—

Forbrugerne, der skal modtage vigtige oplysninger om miljøpåvirkning, levetid, reparation, efterfølgende anvendelse og bortskaffelse.

| 3.10.2. | Genanvendelse er efter den lange anvendelse og genbrug det næste ressourcebesparende element i forordningen. Dermed skal genanvendelsesandelen i produkter, produkters genanvendelsesmuligheder og genanvendelses- og reparationssektorens værdi forøges. EØSU støtter målet, men henviser til, at der i den forbindelse stadig er tekniske, retlige og konceptuelle barrierer, der skal overvindes.
  Tankegangen i materialekredsløbet viser det enorme omstillingsbehov. Som eksempel skal der gøres opmærksom på, at højere genanvendelsesprocenter bør kombineres med minimumskvoter for genanvendt materiale, eller at den teoretiske genanvendelighed (3) af produkter bør passe sammen med de tekniske genanvendelsesmuligheder og den praktiske gennemførelse af genanvendelsesforanstaltninger. I plastsektoren er der f.eks. brug for mange ændringer inden for design og fremstilling, før sekundære råstoffer ikke længere sidestilles med primære råstoffer (4).
  Genanvendelse er også en chance for Europa: F.eks. importeres metalholdige mineraler af høj kvalitet som råstof eller produkt, hvorefter de efter anvendelsen bortskaffes næsten »gratis« eller eksporteres. Det gælder især biler og elektronikaffald. De bør betragtes som genanvendelige materialer og behandles derefter. Demontering, bearbejdning og genanvendelse gavner klimaet, men skaber også stor værditilvækst og arbejdspladser (5). I den forbindelse er det også afgørende at bevare fokus på den økonomiske, miljømæssige og sociale balance. |
| --- | --- |

3.10.2.

Tankegangen i materialekredsløbet viser det enorme omstillingsbehov. Som eksempel skal der gøres opmærksom på, at højere genanvendelsesprocenter bør kombineres med minimumskvoter for genanvendt materiale, eller at den teoretiske genanvendelighed (3) af produkter bør passe sammen med de tekniske genanvendelsesmuligheder og den praktiske gennemførelse af genanvendelsesforanstaltninger. I plastsektoren er der f.eks. brug for mange ændringer inden for design og fremstilling, før sekundære råstoffer ikke længere sidestilles med primære råstoffer (4).

Genanvendelse er også en chance for Europa: F.eks. importeres metalholdige mineraler af høj kvalitet som råstof eller produkt, hvorefter de efter anvendelsen bortskaffes næsten »gratis« eller eksporteres. Det gælder især biler og elektronikaffald. De bør betragtes som genanvendelige materialer og behandles derefter. Demontering, bearbejdning og genanvendelse gavner klimaet, men skaber også stor værditilvækst og arbejdspladser (5). I den forbindelse er det også afgørende at bevare fokus på den økonomiske, miljømæssige og sociale balance.

| 3.10.3. | EØSU bifalder forslaget om at gribe ind over for usolgte produkter, men mener, at der kan vælges en mere ambitiøs tilgang. Destruktion af intakte produkter, herunder nye, returnerede eller reparerbare produkter, er uønsket ud fra et samfundsmæssigt synspunkt, fordi det er lig med spild af ressourcer. Kommissionens forslag om i første omgang kun at kræve dokumentation af virksomhederne og undtage SMV'er herfra er ikke vidtrækkende nok for EØSU. Alene muligheden for at indføre stærkere foranstaltninger gennem delegerede retsakter skaber tvivl om en effektiv forfølgelse af målene. EØSU støtter et forbud mod destruktion af usolgte produkter, forudsat at de ikke er farlige. Desuden bør virksomheder og detailhandelsplatforme opfordres til at arbejde på en handelspraksis, der reducerer antallet af returnerede produkter og usolgte lagre markant. Forbrugerne bør gøres opmærksomme på returnerede produkters miljøpåvirkning. |
| --- | --- |

3.10.3.

3.11.   Økonomiske aspekter

| 3.11.1. | EØSU gør opmærksom på, at forslaget til forordning set i SMV'ernes perspektiv som udgangspunkt bifaldes, men dog betragtes med en vis skepsis. SMV'erne har kun begrænsede (personalemæssige) ressourcer til rådighed. Navnlig skal de i forordningen nævnte støtteforanstaltninger være tilpasset SMV'ers behov og krav. Desuden har SMV'er problemer med adgangen til de efterspurgte offentlige indkøbsprocedurer. Derfor skal der søges efter løsninger vedrørende deres deltagelse i de pågældende procedurer. Endelig er der set i SMV'ernes perspektiv behov for at sikre komplementaritet mellem forordningen for bæredygtige produkter og den produktspecifikke lovgivning. Det skal forhindre en fordobling af omkostninger og bureaukrati. |
| --- | --- |

3.11.1.

| 3.11.2. | Aktører, der kan foretage reparationer, har en nøgleposition i forbindelse med lang produktlevetid. Derfor bør det gøres lettere for reparatører, socialøkonomiske genbrugsvirksomheder og civilsamfundets/lokale reparationsinitiativer at spille en rolle i denne cirkulære model. F.eks. har det i Tyskland og Østrig vist sig at være fordelagtigt for reparationsinitiativer at tegne reparationsforsikringer, der samtidig legitimerer deres reparationer. |
| --- | --- |

3.11.2.

| 3.12. | Nye cirkulære forretningsmodeller (6) angives i meddelelsen som en vigtig model. De skal være et attraktivt alternativ for både virksomheder og forbrugere og tilbyde passende arbejdsvilkår. I praksis findes der modeller såsom deleøkonomi, »produkter som en tjenesteydelse«, pay-per-use osv. EØSU foreslår, at de eksisterende platforme for bedste praksis tilpasses i form af incitamenter, der skal fremme anvendelsen af platformene og håndtere de aktuelle udfordringer i den cirkulære økonomi. Som eksempler kan nævnes byggekarussellen, hvor materialer fra nedrivning eller ombygning tilbydes til nye brugere, eller reparationsnetværk, hvor forbrugere og reparatører kan finde sammen. Mange databaser er imidlertid ikke attraktive nok for bidragydere og brugere. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | EØSU henleder opmærksomheden på behovet for at øge forbrugernes bevidsthed om bæredygtige tiltag, så de anvender produkter, indtil de er udtjente. Videnskabelige studier (7) viser, at funktionsdygtige produkter, der ikke længere er i brug (f.eks. bærbare computere, mobiltelefoner, brødristere osv.), gemmes i husholdningen i op til seks år. Der er derfor behov for incitamenter, der kan tilskynde forbrugerne til at lade produkter, der ikke længere anvendes, indgå i en ny brugscyklus. |
| --- | --- |

3.13.

3.14.   Sociale aspekter

| 3.14.1. | EØSU må desværre notere sig, at den sociale dimension ikke er omfattet af forordningen. En henvisning til Kommissionens forslag til direktivet om virksomheders due diligence (8) synes ikke at være tilstrækkelig, da en procesorienteret tilgang til globale værdikæder entydigt står i forgrunden i dette direktiv, og produktspecifikke sociale spørgsmål ikke vil kunne behandles i tilstrækkelig grad. EØSU henviser udtrykkeligt til, at alle tre dimensioner, dvs. økonomisk, social og miljømæssig bæredygtighed, altid skal behandles samlet under aspektet om bæredygtighed, og opfordrer derfor Kommissionen til igen at se på forordningen og undersøge, om det vil være relevant at indarbejde produktspecifikke sociale hensyn. |
| --- | --- |

3.14.1.

| 3.14.2. | EØSU henviser til, at grønne arbejdspladser ikke automatisk er bæredygtige arbejdspladser, hvis der ikke tages hensyn til alle målene for bæredygtig udvikling. Det skal især af konkurrencemæssige årsager sikres, at arbejdsstandarderne overholdes. |
| --- | --- |

3.14.2.

| 3.14.3. | Et projekt hos de europæiske arbejdsmarkedsparter (9) beskæftigede sig med virkningerne af den cirkulære økonomi på beskæftigelsen og arbejdsforholdene. Overgangen til den cirkulære økonomi vil frem til 2030 kunne skabe 250 000 til 700 000 arbejdspladser. Virkningerne varierer meget i de forskellige sektorer og regioner. Affalds- og reparationssektoren vil få forholdsmæssigt store fordele, mens minesektoren og den kemiske sektor vil blive påvirket negativt. Der vil også være behov for veluddannede medarbejdere (f.eks. affaldshåndtering). Generelt skal man være opmærksom på, at der skal skabes gode arbejdspladser og tilbydes anstændige lønninger. EØSU beklager, at Kommissionen i øjeblikket ikke har planer om social dialog med henblik på at tage hensyn til de konsekvenser for arbejdstagerne, som overgangen til en cirkulær økonomi vil bringe med sig. |
| --- | --- |

3.14.3.

4.   Særlige bemærkninger

4.1.   Oplysninger i det digitale produktpas og på etiketter og miljømærker

| 4.1.1. | EØSU glæder sig over tilgangen med at registrere omfattende produktoplysninger i det digitale produktpas. Oplysningerne skal være tilgængelige på en skræddersyet og brugervenlig måde for alle aktører i forsyningskæden. Indholdet skal udgøre det kredsløbsorienterede beslutningsgrundlag for forbrugerne i forbindelse med køb, genbrug, reparation og bortskaffelse. Det omfatter produktets CO2-indhold, andelen af sjældne jordarter, farlige indholdsstoffer, materialer, som ikke kan genanvendes, listen med dele, der kan repareres, samt tilgængeligheden af dem eller i forbindelse med software-kompatibiliteten og omkostningerne. Muligheden for at inkludere oplysninger om andre bæredygtighedsaspekter i det digitale produktpas hilses velkommen (10). Udvalget tilskynder til, at det digitale produktpas udvides med et reparationsindeks med oplysninger om reparationsmuligheder, især i forbindelse med vigtige sliddele, prisen på reservedele og deres tidsmæssige tilgængelighed, samt oplysninger om de arbejdsforhold, som produkterne blev fremstillet under. De væsentlige oplysninger bør også stilles til rådighed for forbrugerne i fysisk form, såsom oplysninger om garantien og produktets CO2-indhold. |
| --- | --- |

4.1.1.

For virksomhederne bør det digitale produktpas ikke være et instrument, der binder yderligere ressourcer (til dataindsamling). Det bør i stedet integrere eksisterende systemer. Kravet om at angive følsomme data på en stadig mere gennemsigtig måde kan også gøre det nødvendigt at se nærmere på sammenhængen med afgørelsen om industrielle ejendomsrettigheder.

4.1.2.   Mærker

Via etiketter skal der formidles produktoplysninger, der endnu mangler at blive fastlagt i de delegerede retsakter, til forbrugerne. EØSU understreger betydningen af en korrekt, klar og tydelig formidling af oplysninger til kunderne, hvor information om klimapåvirkning, indhold og sammensætning, overholdelse af arbejdstagerstandarder, holdbarhed og reparationsmuligheder er essentielle.

4.1.3.   Miljømærkning

Mange produkter og tjenesteydelser er certificeret under det europæiske miljømærke. Målet er at gøre det let for forbrugerne at identificere gode miljøresultater, holdbarhed og høj kvalitet og gøre det muligt at sammenligne. Miljømærkningskravene kan dog højst supplere og ikke erstatte produktlovgivning baseret på forordningen om miljøvenligt design. Myndighedernes kontrol i henhold til forordningen om miljøvenligt design skal imidlertid også omfatte oplysningerne under miljømærkningen.

4.2.   Onlinemarkedspladser

Det er vigtigt med lige vilkår for alle økonomiske aktører, og derfor skal der navnlig gælde bestemmelser vedrørende ansvar for onlinemarkedspladser, hvis ingen andre aktører i forsyningskæden træffer foranstaltninger mod et produkt, der ikke overholder reglerne (11).

| 4.3. | Markedsovervågningen — kontrol, forbud, bøder — påhviler medlemsstaterne, og offentliggørelsen af overtrædelser sker i ICSMS (informations- og kommunikationssystemet for markedsovervågning), et europæisk anmeldelses- og informationssystem for produkter, der ikke overholder reglerne, eller som anses for farlige. Forslaget om at udvide og forbedre markedsovervågningen støttes, idet 10-25 % af de undersøgte produkter ikke opfylder kravene i direktivet om miljøvenligt design (12). For at medlemsstaterne kan udføre deres opgaver, skal der afsættes de nødvendige ressourcer til markedsovervågningen. Især i forbindelse med overtrædelser skal det sikres, at markedsovervågningsmyndighederne altid følger op på passende vis, når produkter ikke overholder reglerne. Der forekommer desværre igen og igen negative eksempler på, at overensstemmelsesvurderingen omgås, på det seneste f.eks. i forbindelse med mundbind. Myndighederne bør altid foretage stikprøvekontrol. Forbrugerorganisationer bør også inddrages som kompetente whistleblowere i forbindelse med overtrædelser. Dette kunne træde i kraft hurtigt og effektivt som supplement til direktivet om adgang til anlæggelse af gruppesøgsmål til beskyttelse af forbrugernes kollektive interesse. En effektiv markedsovervågning i alle medlemsstater kræver, at Kommissionen spiller en meget aktiv rolle, således at alle virksomheder i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde nyder godt af lige konkurrencevilkår gennem et ensartet kontrolniveau. Desuden gøres der opmærksom på mulighederne for at forbedre håndteringen og informationen på ICSMS-hjemmesiden. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Forummet for miljøvenligt design og inddragelsen af alle interessenter i denne proces hilses velkommen, men der skal lægges vægt på, at arbejdsmetoderne er effektive, og på at ansvarsområder, kompetencer og ressourcer er fastlagt. Vurderingen af selvreguleringsforanstaltningerne bør ikke finde sted via forummet. Det er en opgave for enten myndigheder eller Kommissionen. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Selvregulering som et alternativ til en delegeret retsakt for en produktgruppe bør være en undtagelse. Hvis der bliver tale om selvregulering, bør de anvendte kriterier for klarhed, markedsdækning og kvalitet ligge tæt op ad de delegerede retsakter. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | EØSU ønsker i forbindelse med det foreliggende emne eksplicit at nævne den europæiske interessentplatform for cirkulær økonomi (13). Det fælles initiativ, som EØSU og Kommissionen etablerede i marts 2017, støtter nye partnerskaber og videreudvikling af løsninger for den cirkulære økonomi i hele Europa. Dermed skal det også synliggøres, at den cirkulære økonomi kan yde et vigtigt bidrag til gennemførelsen af FN's verdensmål. |
| --- | --- |

4.6.

Bruxelles, den 14. juli 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Circle Economy: The Circularity Gap Report 2022, Project Platform for Accelarating the Circular Economy (PACE).

1

(2)  https://ec.europa.eu/info/energy-climate-change-environment/standards-tools-and-labels/products-labelling-rules-and-requirements/energy-label-and-ecodesign/about_da#Energysavings

2

(3)  Pomberger, R. (2020). Über theoretische, praktische und reale Recyclingfähigkeit https://doi.org/10.1007/s00506-020-00721-5, https://doi.org/10.1007/s00506-019-00648-6.

3

Über theoretische, praktische und reale Recyclingfähigkeit

(4)  Meddelelse om »En EU-strategi for plast i en cirkulær økonomi«, COM(2018) 28 final.

4

(5)  EUT C 220 af 9.6.2021, s. 118.

5

(6)  Jf. INT/778 »Innovation som en drivkraft for nye økonomiske modeller« (sonderende udtalelse), EUT C 303 af 19.8.2016, s. 28.

6

(7)  Offentlig høring, NAT/851, indlæg ved Gudrun Obersteiner, 29.4.2022.

7

(8)  COM(2022) 71 final.

8

(9)  https://www.etuc.org/en/publication/european-social-partners-project-circular-economy-and-world-work-0

9

(10)  COM(2022) 142 final — 2022/0095 (COD), s. 29, punkt 26.

10

(11)  Bemærkning: INT/957 »Direktivet om produktsikkerhed/revision« (EUT C 105 af 4.3.2022, s. 99); her behandles vigtige aspekter af produktsikkerheden.

11

(12)  J. Bürger/G. Paulinger, Arbeiterkammer Wien (2022) https://emedien.arbeiterkammer.at/viewer/resolver?urn=urn:nbn:at:at-akw:g-5230098, s. 88.

12

(13)  https://circulareconomy.europa.eu/platform/

13

---

| 22.11.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/130 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/130

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU af 24. november 2010 om industrielle emissioner (integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening) og Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald

(COM(2022) 156 final — 2022/0104 (COD))

og om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om rapportering af miljødata fra industrianlæg og oprettelse af en portal for industrielle emissioner

(COM(2022) 157 final — 2022/0105 (COD))

(2022/C 443/19)

| Ordfører: | Stoyan TCHOUKANOV |
| --- | --- |

Ordfører:

Stoyan TCHOUKANOV

| Anmodninger om udtalelse | Europa-Parlamentet, 2.5.2022 (for COM(2022) 156 final)
  Europa-Parlamentet, 5.5.2022 (for COM(2022) 157 final)
  Rådet, 10.5.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 192, stk. 1, og artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø |
| Vedtaget i sektionen | 30.6.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 14.7.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 571 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 183/3/1 |

Anmodninger om udtalelse

Europa-Parlamentet, 2.5.2022 (for COM(2022) 156 final)

Europa-Parlamentet, 5.5.2022 (for COM(2022) 157 final)

Rådet, 10.5.2022

Retsgrundlag

Artikel 192, stk. 1, og artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø

Vedtaget i sektionen

30.6.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

14.7.2022

Plenarforsamling nr.

571

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

183/3/1

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) støtter på det kraftigste en kombineret tilgang og sammenhæng i politikkerne for at beskytte økosystemer og menneskers sundhed mod de skadelige virkninger af forurening, samtidig med at der skabes fordele for EU's borgere og erhvervsliv. Udvalget bifalder derfor forslaget om revision af direktivet om industrielle emissioner (1) og forordningen om et europæisk register over udledning og overførsel af forurenende stoffer (E-PRTR). |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU mener, at de næste ti år bliver afgørende for den europæiske grønne pagts ambitioner om nulforurening og et giftfrit miljø inden 2050, og at vi nu mere end nogensinde har brug for fleksibilitet og klarhed i lovgivningsprocessen. |
| --- | --- |

1.2.

Direktivet om industrielle emissioner:

| 1.3. | I den reviderede artikel 15, stk. 3, foreslås det som en ny standard, at udstedere af godkendelser fastsætter de strengest mulige emissionsgrænseværdier, der er forenelige med de lavest opnåelige emissioner, ved at anvende den bedste tilgængelige teknik (BAT) i anlægget. EØSU er tilfreds med denne præcisering, som er i overensstemmelse med direktivet om industrielle emissioner, hvad angår bekæmpelse af forurening ved kilden. Ved godkendelsen skal der tages hensyn til teknologiens nøjagtige anvendelsesområde og rækkevidde, således at man kan anvende den relevante sammenligning af bedste tilgængelige teknik. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU understreger, at der er behov for følgende præciseringer: på hvilket grundlag og ud fra hvilke gennemførlighedskriterier skal driftslederens gennemførlighedsanalyse foretages? Vil den ud over Det Fælles Forskningscenters referencerapport om BAT-referencedokumenter omfatte andre leverandører af teknik, NGO'er og den berørte offentlighed for at validere denne analyse? Hvilken rolle spiller godkendelsesmyndigheden? |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU mener, at der kan foretages følgende forbedringer for at gøre bestemmelserne mere effektive: skabe en forbindelse med kriterierne for fastlæggelse af bedste tilgængelige teknik (det nuværende bilag III), således at driftslederne har mulighed for at retfærdiggøre relevante tværgående medievirkninger, som kan hæmme opnåelsen af de foreslåede BAT-relaterede emissionsniveauer. Forslaget bør fastsætte en maksimal dispensationsperiode, f.eks. [3]/[4] år, for ikke at give driftsledere, der anvender dispensationer gentagne gange/over længere tid, en urimelig konkurrencefordel. En forudgående høring med mindst tre uafhængige teknikudbydere kan gøre det muligt at tage hensyn til forskellige erhvervsinteresser. Der bør fastsættes klarere betingelser, f.eks. en fuldstændig konsekvensanalyse med hensyn til de foreslåede muligheder for maksimal kompatibilitet med den strengeste bedste tilgængelige teknik, herunder overholdelse af miljøkvalitetsstandarder og overensstemmelse mellem denne analyse og målet om nulforurening. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU anbefaler på det kraftigste, at målene for den grønne pagt følges nøje, samtidig med at der opstilles overordnede indikatorer med hensyn til de forskellige mediemål. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU er enig med Den Europæiske Revisionsret i, at princippet om, at forureneren betaler, bør præciseres. Ud over at sammenholde de beregnede økonomiske omkostninger med de samfundsmæssige fordele bør der af hensyn til gennemsigtigheden og fuldstændigheden også foretages en analyse af de samfundsmæssige omkostninger i forhold til de samfundsmæssige og miljømæssige fordele. De miljømæssige fordele bør omfatte fordele for sundheds- og klimabeskyttelsen. I forbindelse med skadesomkostningsmetoden bør man kun anvende de mere beskyttende metoder, f.eks. Det Europæiske Miljøagenturs (miljøagenturets) metode for fastsættelse af værdien af et statistisk liv, der er tilpasset OECD's/USA's prisniveauer. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU mener ikke, at udfordringen ligger i at identificere banebrydende teknikker (innovation), men snarere i at anvende dem i stor målestok på industrielt plan. En vigtig hindring kan være den manglende internalisering af de eksterne omkostninger. De midler, der genereres ved at anvende skadesomkostningsniveauerne, vil kunne omdirigeres til en »EU-fond for forureningsbekæmpelse og industriel omstilling« eller andre eksisterende fonde såsom moderniserings- og innovationsfondene. Driftsledere bør efterfølgende kunne ansøge om at anvende disse midler i en konkurrencepræget udbudsprocedure for at skabe incitamenter til den omstilling, der er nødvendig for at gennemføre den europæiske grønne pagt. Det skal sikres, at overgangen og omstillingen støtter en lokal og bæredygtig økonomisk nyudvikling, der fuldt ud stemmer overens med en socialt acceptabel »retfærdig omstilling«. Der bør ydes støtte til industrier og tjenesteydelser, som reelt bidrager til at nå målene i EU's grønne pagt. Der bør lægges særlig vægt på, at midler, der tilvejebringes med henblik på at støtte omstillingen, skal forvaltes på EU-plan, så man undgår potentielle statsstøtteordninger og fremmer en harmoniseret fælleseuropæisk ordning, som lever op til principperne for EU's indre marked. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU finder det vigtigt at beskytte klimaet, og at rammen indeholder en kombineret tilgang til de forskellige tilgængelige instrumenter. Gennemførelsen af foranstaltninger til forebyggelse af forurening bør ikke afhænge af, om klimabeskyttelse giver forretningsmæssige fordele. EØSU støtter på det kraftigste en kombineret tilgang og en konsekvent politik, der skaber synergier. Artikel 9, stk. 1, begrænser medlemsstaternes gennemførelse af yderligere foranstaltninger over for driftsledere, der er omfattet af EU's emissionshandelssystem, og den bør derfor udgå. Hvis denne bestemmelse udgår, vil industrien ikke umiddelbart blive underlagt emissionsgrænseværdier for drivhusgasser. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU mener, at ajourføringen af det europæiske sikkerhedsnet med henblik på at tilpasse det til de nyeste standarder for bedste tilgængelige teknikvil kunne sætte skub i udbredelsen af bedste tilgængelige teknik og øge fordelene for samfundet betydeligt, navnlig for så vidt angår større forbrændingsanlæg. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Udvalget understreger desuden behovet for at forbedre konkurrencevilkårene. Det skal sikres, at affaldsforbrændingsanlæg overholder emissionsgrænseværdierne under den effektive driftstid, og driftsledere for større fyringsanlæg kan se bort fra emissioner, der opstår under opstart og nedlukning. EØSU finder en eventuel drift i modstrid med emissionsreduktioner for uacceptabel. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | For at sikre, at direktivet gennemføres på en forholdsmæssig og omkostningseffektiv måde, anbefaler EØSU kraftigt, at direktivets anvendelsesområde tilpasses til tæthedsgrundlaget for storkreaturenheden pr. hektar, hvis der er tale om ekstensivt husdyrbrug. Der bør tages passende hensyn til fritgående husdyrhold. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Der foreslås visse muligheder for at forbedre vurderingen af overholdelsen. De nærmere detaljer vil imidlertid blive fastsat i en gennemførelsesretsakt, der først skal vedtages to år efter, at det nye direktiv er trådt i kraft. EØSU mener, at dette er alt for sent, og at der allerede nu bør fastsættes bestemmelser med mindstekrav til overvågningsenhedernes kalibreringsfrekvenser og krav om, at niveauerne for måleusikkerhed ikke må overskride de niveauer, der kan opnås med det mest avancerede måleudstyr. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | EØSU mener, at der er visse fordele ved at fremme mere end blot trinvise forbedringer på anlægsniveau, hvis man ønsker en hurtigere og mere gennemgribende omstilling af produktionsmetoderne. Der foreslås følgende aktiviteter som prioriterede områder: energiproduktion- og besparelse, vandkvalitets- og vandforsyningstjenester, omstilling af produktionen af planteprotein og animalsk protein samt af andre fødevarer og drikkevarer, ressourceforvaltning, erstatning af problematiske kemikalier og jordrensning/jordfrugtbarhed. |
| --- | --- |

1.14.

Portalen for industrielle emissioner (E-PRTR):

| 1.15. | Med forslaget har man forspildt muligheden for at sikre en mere effektiv anvendelse af de præstationsoplysninger, der allerede kan hentes i den årlige rapport om overholdelse (artikel 14, stk. 1, i direktivet om industrielle emissioner) til brug for benchmarking og overholdelsesformål. En harmoniseret rapporteringsformular med obligatorisk indhold for den årlige rapport om overholdelse, der gør det muligt automatisk at trække disse oplysninger fra Det Europæiske Miljøagenturs portal, vil i væsentlig grad forbedre forskellige slutbrugergruppers adgang til vigtige præstationsoplysninger på EU-plan. |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | EØSU understreger, at det vil være muligt at forbedre adgangen til præstationsoplysninger, for så vidt angår afsnittene om miljøledelsessystemet. Mange af disse elementer (f.eks. anvendelse af ressourcer og genbrug af vand, affaldsforebyggelse, erstatning og anvendelse af farlige stoffer) skal allerede rapporteres inden for rammerne af E-PRTR. En strømlining af rapporterne vedrørende direktivet om industrielle emissioner med henblik på at integrere oplysningerne i portalen ville således reducere den administrative byrde og forbedre disse oplysningers anvendelighed. |
| --- | --- |

1.16.

| 1.17. | En opretholdelse af rapporteringstærsklerne vil øge de kompetente myndigheders administrative byrde som følge af de yderligere vurderingstrin, der er nødvendige for at kontrollere, om tærsklerne for forurenende stoffer overskrides. Hvis der findes overvågningsdata, bør de anvendes og rapporteres, da interessante oplysninger om årsagerne til udslip under rapporteringstærsklerne, ellers vil gå tabt. EØSU bakker derfor ikke op om rapporteringstærsklerne. |
| --- | --- |

1.17.

| 1.18. | Listen over forurenende stoffer, der er omfattet af en rapporteringsforpligtelse, er ikke blevet ændret siden 2004. EØSU finder det ikke hensigtsmæssigt at udskyde opførelsen af problematiske forurenende stoffer på listen. Alle forurenende stoffer, der omtales i artikel 14, er allerede omfattet af rapporteringsforpligtelserne. EØSU mener ikke, at der er nogen merværdi ved udelukkende at henvise til de særligt problematiske stoffer, der allerede opregnes i bilag XIV, når bestemmelserne i direktivet om industrielle emissioner vedrører »farlige stoffer«. Derfor mener EØSU, at en mere omfattende liste over stoffer med problematiske egenskaber bør opføres direkte i bilag II til PRTR som obligatorisk rapportering af EU's affaldskoder. |
| --- | --- |

1.18.

| 1.19. | EØSU mener, at miljøagenturets portal bør gøre det muligt at sammenligne begrænsninger i godkendelser med tilsvarende anlæg, når det gælder forebyggelse af miljøskader og forurening, og det helst på globalt plan. EØSU anbefaler, at man integrerer de oplysninger, der allerede genereres gennem kravene i direktivet om industrielle emissioner, kravene om bedste tilgængelige teknik og kravene fra miljøledelsessystemet. I artikel 1 i protokollen om registre over udledning og overførsel af forureningsstoffer henvises der til PRTR's tredobbelte mål om at forbedre offentlighedens adgang til oplysninger, der også vil fremme offentlighedens deltagelse i beslutningsprocesser på miljøområdet samt bidrage til at forebygge og mindske forurening af miljøet. De to sidstnævnte mål er ikke i tilstrækkelig grad blevet opfyldt. |
| --- | --- |

1.19.

| 1.20. | Endelig mener EØSU, at benchmarking af miljøpræstationer og fremme af overholdelse på EU-plan, udvikling af IT-vedligeholdelse og helpdesks og gensidiggørelse af indsatsen med henblik herpå (budget og værktøjer) vil tilfredsstille langt bredere og mere forskelligartede slutbrugergruppers interesser og tilmed stimulere industrien til yderligere at udveksle god praksis om forureningsforebyggelse. |
| --- | --- |

1.20.

2.   Baggrund

| 2.1. | Direktiv 2010/75/EU om industrielle emissioner er det vigtigste EU-instrument, som har til formål at forebygge forurening ved kilden på en integreret måde for at opnå et højt niveau af overordnet miljøbeskyttelse for store industrielle aktiviteter. Det har derfor potentiale til at give den selvproklamerede ambition om nulforurening konkret betydning og vil også bidrage til bedre sundhed. Revisionen af direktivet er en mulighed for EU's beslutningstagere for at vise, at de mener det alvorligt med at gennemføre ambitionerne for den europæiske grønne pagt i praksis gennem specifikke bestemmelser. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Evalueringen blev indledt inden for rammerne af den europæiske grønne pagt. Der er delte meninger blandt repræsentanter for visse erhvervsorganisationer og repræsentanter for civilsamfundet, men også inden for de berørte interessegrupper i industrien. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Det reviderede forslag til direktiv om industrielle emissioner er blevet behandlet samtidig med revisionen af forordning (EF) nr. 166/2006 (2) om oprettelse af et europæisk register over udledning og overførsel af forurenende stoffer (E-PRTR). Sidstnævnte gennemfører UNECE's protokol om registre over udledning og overførsel af forureningsstoffer fra 2006 (3). |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Generel oversigt over det reviderede forslag til direktiv om industrielle emissioner: Kommissionens erklærede mål er at omdanne lovgivningen til en fremadrettet ramme, der kan ledsage den industrielle omstilling, der er nødvendig for den grønne omstilling, og bygger på følgende vigtige byggesten: 1: øget effektivitet, 2: innovation, 3: ressourcer og kemikalier og 4: dekarbonisering. Gennemførelsen af disse byggesten afhænger direkte af anvendelsesområdet for direktivet om industrielle emissioner, jf. direktivets bilag I, der kan betragtes som den femte byggeklods. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Generelt overblik over det reviderede E-PRTR-forslag: Det reviderede forslag til forordning om rapportering af miljødata fra industrianlæg og oprettelsen af en portal for industrielle emissioner har til formål at forbedre integrationen af rapporteringsstrømme gennem én centraliseret onlinedatabase (miljøagenturets portal for industrielle emissioner (4)) og rapporteringen om ressourceanvendelse og i højere grad at sætte oplysninger i en kontekst. Formålet er at dække mindst 90 % af oplysningerne om udledninger. Listen over forurenende stoffer og tærsklerne for rapportering om udslip er aldrig blevet ændret. |
| --- | --- |

2.5.

3.   Generelle bemærkninger (direktivet om industrielle emissioner

| 3.1. | Civilsamfundets højeste forventninger (5) er at opnå klimabeskyttelse gennem en »kombineret tilgang« (kommando og kontrol samt emissionshandelssystemet), en ny udformning af anvendelsesområdet, resultatindikatorer til styring af omstillingen, begrænsning af fleksibiliteten, større ambitioner for godkendelser og en fremadrettet BAT-bestemmelsesproces, der sætter offentlige interesser i første række. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Set fra industriens perspektiv er holdningerne mere forskelligartede. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.2.1. | Det femte tværgående mål, der omtales i punkt 2.4 ovenfor, mangler imidlertid en vigtig komponent, nemlig behovet for yderligere vedvarende energi ud over energieffektivitet. |
| --- | --- |

3.2.1.

| 3.2.2. | Der er behov for en sammenlignende analyse for at undgå at have mange (2 til 4) ikkeharmoniserede lovgivninger vedrørende de samme emissioner, hvilket risikerer at skabe forvirring. F.eks. når det gælder energibærere, synes emissionshandelssystemet at være mere motiverende end andre samtidige bestemmelser. |
| --- | --- |

3.2.2.

| 3.2.3. | Proceduren for udstedelse af godkendelser bør strømlines, intensiveres og forenkles. Der er behov for at udvide kapaciteten hos myndighederne og være bedre til at forberede proceduren, hvis denne skal være hurtig og effektiv. Forslaget om en sammenfatning af godkendelser forventes at bidrage til at løse disse problemer. |
| --- | --- |

3.2.3.

| 3.2.4. | Der er behov for en hårfin balance mellem sanktioner (negativ motivation) og incitamenter, med vægt på sidstnævnte, med henblik på hurtigere at opnå resultaterne med hensyn til forebyggelse og reduktion af forurening. |
| --- | --- |

3.2.4.

| 3.3. | Arbejdstagerorganisationerne hilser forslaget velkommen, da arbejdstagerne går ind for en grøn omstilling af industrien, og minder om, at der ikke er tale om en teknologisk udfordring, men snarere en social udfordring. Det skal sikres, at de fordele, som den brede offentlighed og arbejdstagerne får ved en bredere forureningsforebyggende indsats, der er en forudsætning for, at den europæiske grønne pagt kan gennemføres, er i fuld overensstemmelse med en retfærdig omstilling. Arbejdstagerorganisationerne mener, at strengere europæiske regler for miljøbeskyttelse og sundhedsbeskyttelse gavner arbejdsstyrken og fremmer skabelsen af job af god kvalitet, hvor industrien selv bliver bæredygtig. Der findes gode eksempler herpå som f.eks. omstillingen til grønt stål i Sverige. Strengere standarder for forurening kan hjælpe med at tiltrække investeringer, der skal sætte EU's industriinfrastruktur i stand til at nå målet om nulforurening. Arbejdstagerorganisationerne støtter en optrapning af indsatsen for at erstatte farlige stoffer, der produceres og anvendes i industrielle aktiviteter, og støtter således øget gennemsigtighed og brugervenlig adgang til oplysninger om kemiske forvaltningssystemer. |
| --- | --- |

3.3.

4.   Særlige bemærkninger (revision af direktivet om industrielle emissioner)

4.1.   Byggeklods 1: Strengere anvendelse af bedste tilgængelige teknik (BAT) i forbindelse med godkendelser

| 4.1.1. | I forslaget erkendes det, at det største problem er, at de fleste godkendelsesbetingelser svarer til de mest lempelige forureningsniveauer, der er tilladt i henhold til de relevante bedste tilgængelige teknikrelaterede emissions- (eller miljøpræstations-)niveauer (BAT-AE(P)L'er) (artikel 15, stk. 3). I den reviderede artikel 15, stk. 3, foreslås det som en ny standard, at udstedere af godkendelser fastsætter »de strengest mulige emissionsgrænseværdier, som er i overensstemmelse med de laveste emissioner, der kan opnås ved anvendelse af den bedste tilgængelige teknik i anlægget«. EØSU er tilfreds med denne præcisering, som er i overensstemmelse med direktivet om industrielle emissioner, hvad angår bekæmpelse af forurening ved kilden. Ved godkendelsen skal der tages hensyn til teknologiens nøjagtige anvendelsesområde og rækkevidde, således at man kan anvende den relevante sammenligning af bedste tilgængelige teknik. |
| --- | --- |

4.1.1.

| 4.1.2. | En henvisning til det »strenge«, men teknisk gennemførlige interval i sidste stykke, vil gøre det internt konsekvent og bedre tilpasset den europæiske grønne pagt. |
| --- | --- |

4.1.2.

| 4.1.3. | Forslaget gør det muligt for driftslederen at analysere »gennemførligheden af at opfylde den strengeste ende af BAT-AEL-intervallet« og påvise »de bedste præstationer, som anlægget kan opnå ved anvendelse af den bedste tilgængelige teknik som beskrevet i BAT-konklusionerne«. Der er behov for præciseringer af denne bestemmelse (se anbefalinger). |
| --- | --- |

4.1.3.

Bestemmelse om dispensation (artikel 15, stk. 4)

| 4.1.4. | Henvisningen til, at der ikke gives dispensation, hvis dispensationen »kan bringe« overholdelsen af en miljøkvalitetsstandard »i fare«, indebærer, at den forsigtige og forebyggende tilgang får en klarere juridisk formulering og således understøttes, og det samme gælder behovet for yderligere overvågningskrav til måling af påvirkningen af recipientmiljøet. |
| --- | --- |

4.1.4.

Præcisering af, hvordan cost-benefit-analyser skal gennemføres

| 4.1.5. | Cost-benefit-analysemetoden foreslås i et nyt bilag II som en del af de nye principper, der skal overholdes, når der gives dispensation. Miljøfordelene bør omfatte fordele for sundheds- og klimabeskyttelsen. I forbindelse med skadesomkostningsmetoden bør man kun anvende de mere beskyttende metoder, f.eks. miljøagenturets metode for fastsættelse af værdien af et statistisk liv, der er tilpasset OECD's/USA's prisniveauer (baseret på miljøagenturets ETC/ATNI-rapport 04/2020) (6). |
| --- | --- |

4.1.5.

| 4.1.6. | Den forbedrede cost-benefit-analysemetode bør også anvendes til at fastsætte sanktions- og erstatningsniveauer og ikke mindst til at bestemme, hvad der bør betragtes som »økonomisk levedygtigt« i forbindelse med fastsættelsen af bedste tilgængelige teknik. Ved at anvende denne metode til systematisk at internalisere de eksterne omkostninger vil det også blive muligt at generere yderligere ressourcer, der kan omfordeles for at støtte udnyttelsen af nye banebrydende teknikker. |
| --- | --- |

4.1.6.

Vandafløb

| 4.1.7. | Kravene om at opnå lige beskyttelsesniveauer i tilfælde af indirekte udledning af spildevand er blevet skærpet (artikel 15, stk. 1). Flertallet af de berørte parter, dvs. civilsamfundet og vandforsyningsindustrien, støtter fuldt ud de ændringer, der er foretaget i det nye forslag, da det supplerer betingelserne for, hvornår der kan findes indirekte udledninger sted. Det er positivt, at en lige forureningsbelastning fremhæves, og at dette i alle tilfælde ikke berører artikel 18 (overholdelse af miljøkvalitetsnormer). Der kunne anvendes en stærkere formulering for at forbyde udvanding, og der bør anlægges en »nultolerance«-tilgang for en liste over ikkenedbrydelige forurenende stoffer i overensstemmelse med den forpligtelse til ikkeforringelse, der gælder i forbindelse med vandbeskyttelse. |
| --- | --- |

4.1.7.

| 4.1.8. | Bestemmelsen kunne få en større merværdi, hvis der for hvert frigivelsespunkt blev fastsat en målværdi for biologisk eliminerbarhed/biologisk nedbrydelighed. |
| --- | --- |

4.1.8.

Begrænsning af fleksibiliteten gennem en ajourføring af EU's sikkerhedsnet

| 4.1.9. | Ved kun at forpligte brunkulsfyrede store fyringsanlæg til ikke at overskride det strenge interval for BAT-AEL, kunne man have undgået en årlig omkostningsbyrde i forbindelse med sundhedsskader på mindst 42,2 mia. EUR. I betragtning af at de bindende minimumskrav i bilag V er baseret på emissionsdata for 2000-2001, mener EØSU, at emissionsgrænseværdierne i bilag V ligesom bestemmelserne om efterlevelsesordningen bør ændres for at bringe dem i overensstemmelse med de strenge BAT-relaterede energieffektivitetsniveauer og BAT-relaterede emissionsniveauer for store fyringsanlæg til forbrænding af kul/brunkul i det reviderede BAT-referencedokument for store fyringsanlæg for 2017 (LCP BREF3). Forslaget indeholder ikke nogen begrundelse for, hvorfor det forældede sikkerhedsnet i EU ikke er blevet revideret. |
| --- | --- |

4.1.9.

Andre mangler, der har en negativ indvirkning på effektiviteten af målene i direktivet om industrielle emissioner

| 4.1.10. | Der bør udstikkes klarere foranstaltninger (f.eks. reduceret driftstilstand) med en resultatbaseret forpligtelse i lovteksten til artikel 18 »miljøkvalitetsnormer« for at sikre, at den kompetente myndighed vil være forpligtet til at træffe forebyggende foranstaltninger (f.eks. en »sikkerhedsbuffer« for overholdelsen af miljøkvalitetsnormerne). En udtrykkelig forbindelse i artikel 21, stk. 5, til det nationale program for bekæmpelse af luftforurening, den nationale energi- og klimaplan samt WHO'S retningslinjer for luftkvalitet (7) ville være velkommen, og artikel 3, stk. 6, bør ændres i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

4.1.10.

Flere præstationsoplysninger om lige konkurrencevilkår og fremme af overholdelsen

| 4.1.11. | Med forslaget har man forspildt muligheden for at sikre en mere effektiv anvendelse af præstationsoplysninger, der allerede er genereret i den årlige rapport om overholdelse (artikel 14, stk. 1, i direktivet om industrielle emissioner), idet en harmoniseret formular for rapporteringsforpligtelser, der muliggør automatisk udtagning af disse oplysninger i miljøagenturets portal, i væsentlig grad vil forbedre adgangen til centrale præstationsoplysninger. |
| --- | --- |

4.1.11.

| 4.1.12. | EØSU mener, at der allerede nu bør fastsættes bestemmelser til fremme af overholdelse, f.eks. minimale kalibreringsfrekvenser for overvågningsenheder, måleusikkerhedsniveauer, der ikke må overskrides, og at disse bør tilpasses den seneste udvikling. |
| --- | --- |

4.1.12.

Styrkelse af rettighederne i henhold til Århuskonventionen

| 4.1.13. | Der er sket forbedringer af visse aspekter vedrørende offentlighedens deltagelse og adgang til domstolsprøvelse, som en sag i Århusovervågningskomitéen ligeledes har bidraget til (8). De nye garantier i henhold til artikel 25 hilses velkommen og vedrører effektive retsmidler og adgang til domstolene. EØSU mener imidlertid, at artikel 25 bør ændres, så den omfatter alle handlinger/undladelser, der er foretaget i henhold til direktivet om industrielle emissioner, og ikke kun dem, der vedrører artikel 24. Endvidere bør der foretages en omhyggelig systematisk undersøgelse, hvorvidt og i hvilket omfang påstandene om fortrolige forretningsoplysninger er i overensstemmelse med den relevante Århusramme. |
| --- | --- |

4.1.13.

4.2.   Byggeklods 2: »Støtte innovation«

| 4.2.1. | EØSU mener ikke, at forslaget indeholder klare redskaber og incitamenter til at fremme hensigtsmæssig »innovation«. For det første er det uklart, hvad denne innovation har til formål at opnå, hvilket skyldes manglen på nøglepræstationsindikator (KPI'er) og manglen på resultatorienterede mål. Der er blevet truffet en række foranstaltninger, der kan styre udbredelsen af »nye teknikker«. Kriterierne for vurdering af, hvad ny teknik er, tager imidlertid kun udgangspunkt i det teknologiske modenhedsniveau. |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | EØSU understreger, at 2050 som en frist for at gennemføre »omstillingen« er i modstrid med EU's mål for forurenings- og emissionsreduktion og med de begrænsninger, der udspringer af planetens grænser. Milepæle og KPI'er bør defineres i en videnskabeligt baseret proces og udtrykkeligt omfatte NGO'er og andre relevante interessenter. |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.2.3. | Andre interessenter bør have en formel rolle i forbindelse med udarbejdelsen af omstillingsplaner og udvekslingen af oplysninger om EU's BAT-referencedokument. Listen over interessenter, der omtales i bestemmelsen om et innovationscenter for industriel omstilling og industrielle emissioner (INCITE), herunder miljøagenturet, er mere hensigtsmæssig. Der bør tilskyndes til en mere afbalanceret deltagelse af forskellige interessegrupper og inddragelse af den akademiske verden og andre NGO'er inden for sundhedsbeskyttelse. |
| --- | --- |

4.2.3.

| 4.2.4. | EØSU mener, at der bør udvikles KPI'er med klare tidsbestemte handlingsmål, der eventuelt kan føjes til bilag III til direktivet om industrielle emissioner, som vedrører kriterierne for fastlæggelse af BAT. Disse KPI'er kan anvendes som vejledning i forbindelse med både revisionerne af BAT-referencedokumentet og processen for omstillingsplanen. Revisionerne bør ske inden for rammerne af en veludformet og rettidig proces med milepæle, der kan planlægges i forvejen for at udsende tidlige signaler og yde passende bistand til planlægningen. |
| --- | --- |

4.2.4.

| 4.2.5. | EØSU foreslår, at der opstilles minimumsprincipper, der skal sikre, at forureningsforebyggelse foretrækkes frem for forureningsreduktion, og at der foretages en undersøgelse af, om kortlagte (nye) teknikker er forenelige med opfyldelsen af EU-retten og de fastsatte mål om »nulforurening«. |
| --- | --- |

4.2.5.

4.3.   Byggeklods 3: Ressourcer og kemikalier

| 4.3.1. | Artikel 15, stk. 3, litra a), ifølge hvilken grænseværdierne for miljøpræstationer skal ligge inden for intervallerne for de BAT-relaterede emissionsniveauer (BAT-AEL'er) og andre niveauer for miljøeffektivitet (BAT-AEPL'er), er ikke i tilstrækkelig grad i overensstemmelse med kravet om, at driftslederne skal anvende bedste tilgængelige teknik, og bør svare til det strenge niveau for intervallerne for de BAT-relaterede niveauer for miljøeffektivitet (BAT-AEPL'er), der vedrører standarder for »nye anlæg«, hvor der foretages en differentiering i den tilsvarende BAT-konklusion. EØSU bifalder, at bedste tilgængelige teknik spiller en større rolle i forbindelse med ressourceudnyttelse, som ikke blot er til gavn for miljøet og menneskers sundhed, men også udgør en forretningsmæssig fordel for driftslederne. |
| --- | --- |

4.3.1.

| 4.3.2. | Arbejdstagerorganisationerne og NGO'erne fremhæver ligeledes fordelene ved at erstatte skadelige og farlige stoffer og træffe forebyggende foranstaltninger, hvilket i sidste ende resulterer i færre erhvervssygdomme som kræft (der er den hyppigste arbejdsrelaterede dødsårsag). EØSU understregede, at direkte integration i miljøagenturets portal vil forbedre adgangen til og fortolkningen af præstationsoplysningerne. |
| --- | --- |

4.3.2.

4.4.   Byggeklods 4: Støtte til dekarbonisering

| 4.4.1. | Forslaget formår ikke at gøre direktivet om industrielle emissioner egnet til klimabeskyttelse. EØSU mener, at det er vigtigt at beskytte klimaet, og udvalget støtter på det kraftigste en kombineret tilgang og en konsekvent politik, der skaber synergier. |
| --- | --- |

4.4.1.

| 4.4.2. | Civilsamfundet foreslog følgende bestemmelser i direktivet om industrielle emissioner: »Klimaneutralitet« bør betragtes som supplerende BAT-kriterier, og artikel 9, stk. 1, bør slettes. Der fastsættes også foranstaltninger til dekarbonisering i omstillingsplanerne, f.eks. 100 g CO2eq/kWh fra den 1. januar 2035 og til 0 g CO2eq/kWh senest i 2040. Der indføres en obligatorisk pligt til elektrificering og brændselsomlægning. |
| --- | --- |

4.4.2.

| 4.4.3. | Industrien har en anden opfattelse og ønsker i stedet at foretage en vurdering fra sag til sag i afventning af de mulige virkninger af EU's styrkede emissionshandelsdirektiv. De støtter Kommissionens forslag om at udsætte revisionen til midten af 2028. Hovedargumentet er, at EU's emissionshandelssystem er mere fleksibelt og således giver driftslederne mulighed for selv at bestemme, hvilke foranstaltninger der er omkostningseffektive at gennemføre. |
| --- | --- |

4.4.3.

4.5.   Ny udformning/udvidelse af anvendelsesområdet (sektorbestemte afsnit)

Intensiveret husdyrbrug (medtagelse af kvæg, reviderede tærskler for fjerkræ og svin)

| 4.5.1. | Kommissionen har foreslået en række ændringer med hensyn til husdyrbrug i industriel målestok baseret på storkreaturenheder (SK) (9). Den forventer en sundhedsmæssig gevinst på 5,5 mia. EUR om året med et omkostningsskøn for overholdelse på ca. 265 mio. EUR. |
| --- | --- |

4.5.1.

| 4.5.2. | De vigtigste ændringer vedrører godkendelsesreglerne, hvor der foreslås et mindre omfattende godkendelsessystem i et nyt kapitel VIa. For EØSU er det ikke indlysende, hvordan forureningsreduktionen skal opnået alene gennem en udvidelse af anvendelsesområdet. De foranstaltninger, der skal gennemføres ved hjælp af »driftsregler« (artikel 70i), er endnu ikke fastlagt og vil blive udstukket inden for rammerne af en delegeret retsakt fra Kommissionen, idet fristen for overholdelse er 2030. |
| --- | --- |

4.5.2.

| 4.5.3. | Civilsamfundets største bekymringer vedrører medlemsstaternes mulighed for at anvende et registreringssystem, der er uforeneligt med fastsættelsen af krav i godkendelsesprocedurerne fra sag til sag (f.eks. recipientmiljøets status, navnlig for så vidt angår nitrater og gødningsspredning). Det vil udgøre et tilbageskridt for de aktiviteter, der i øjeblikket reguleres i afsnit 6.6 i direktivet om industrielle emissioner (svin og fjerkræ). Der mangler en enkel forbindelse til behovet for at overholde miljøkvalitetsnormerne og jordens modtagekapacitet. Forureningen fra akvakultur bør også medtages. Endelig anvendes der vage formuleringer i kapitlet (artikel 70f) med hensyn til problemernes betydning. |
| --- | --- |

4.5.3.

| 4.5.4. | De berørte repræsentative organisationers holdning er som følger: det er for tidligt at medtage kvægavl. Emissionsværdierne for spredning af gødning kan ikke måles korrekt, men anslås ud fra typen af tilføjet foder. Selv anslåede værdier viser en spredning på mere end +/– 100 % omkring gennemsnittet. Dette er endnu mere usikkert i græsningsbaseret husdyrbrug, hvor emissionerne er spredt. Det Fælles Forskningscenter har ikke foretaget nogen analytiske undersøgelser og har heller ikke planer herom. Driftslederne mangler viden om og kapacitet til at indsamle, tilvejebringe og rapportere om denne form for data. |
| --- | --- |

4.5.4.

| 4.5.5. | Formålet med direktivet om industrielle emissioner er et generelt højt miljøbeskyttelsesniveau for store industrielle anlæg. Kommissionens forslag betyder, at bedrifter nu allerede fra en dyrebestand på 150 storkreaturenheder (som en »tærskel«) er omfattet af bestemmelserne i direktivet om industrielle emissioner, uanset hvilken opdrætsteknologi der anvendes. I praksis betyder dette, at mange familielandbrug således er omfattet af direktivets anvendelsesområde og derfor bør være underlagt samme ordning som andre store industrianlæg (f.eks. cement- eller stålproduktion). For at sikre, at direktivet gennemføres på en forholdsmæssig og omkostningseffektiv måde, anbefaler EØSU kraftigt, at tærsklen for husdyrbrug hæves på grundlag af en ny passende konsekvensanalyse af avlsteknologierne. |
| --- | --- |

4.5.5.

| 4.5.6. | EØSU mener, at indholdet af driftsreglerne (artikel 70i) bør præciseres, navnlig dem, der vil være mest effektive med hensyn til at opfylde de erklærede mål for forureningsforebyggelse, samtidig med at de skal være forholdsmæssige for driftslederne. Der kigges på, om dyrene kun opdrættes i indendørs anlæg på visse tidspunkter af året, og hvilken type foranstaltninger der bør træffes til gødningsforvaltning. EØSU efterlyser yderligere incitamenter til opdrætsbedrifter, der udviser bedste praksis på miljøområdet, navnlig økologisk landbrug og andre landbrugsmetoder, der respekterer dyrevelfærd, og bedrifter til frilandsopdræt, fortrinsvis for lokalt tilpassede, lokale og sjældne racer. Den nye ramme bør fremme bæredygtig praksis og ikke tilskynde til en optimering af intensive husdyropdrætsmetoder, f.eks. med flere foranstaltninger til luftkontrol i sidste led. EMAS-dokumentet fra 2018 om sektorreferencedokumentet om bedste praksis for miljøledelse i landbrugssektoren (10) giver nyttig inspiration til benchmarks for topkvalitet, der kan tjene som et nyttigt grundlag for fastlæggelsen af sådanne standarder. |
| --- | --- |

4.5.6.

| 4.5.7. | Akvakultur er et komplekst økosystem, der ud over at udlede emissioner også skaber synergieffekter til gavn for miljøet: mikroklima, temperaturstyring, luftkvalitet, vandhusstande, kulstofopsamling, biodiversitet osv., hvorfor emissioner ikke kan vurderes isoleret. Der findes ikke nogen detaljeret analytisk undersøgelse udarbejdet af Det Fælles Forskningscenter, end ikke på listen over BAT-referencedokumenter. Der er behov for en meget nøjagtig definition af BAT-versioner i lyset af det store antal eksisterende teknologier, hvoraf nogle er nettoklimaneutrale. |
| --- | --- |

4.5.7.

Mineralminedrift

| 4.5.8. | Kommissionen foreslår at medtage visse former for udvinding af mineraler og metaller i direktivets anvendelsesområde. EØSU støtter dette, da det kan få betydelig indvirkning på miljøet, fremme en økologisk forsvarlig udforskning af ressourcerne, som skal udvindes på den mest effektive måde, hvilket vil øge offentlighedens accept. Efterspørgslen efter kritiske mineraler forventes at vokse stærkt i EU, hvilket øger presset for nye mineaktiviteter. I de fleste tilfælde reguleres disse aktiviteter allerede på nationalt plan, og en EU-tilgang vil kunne fremme lige konkurrencevilkår. |
| --- | --- |

4.5.8.

Medtagelse af fremstilling af GWh-batterier

| 4.5.9. | Kommissionen foreslår at medtage fremstilling af lithium-ion-batterier og montering af battericeller/batteripakker med en produktionskapacitet på over 3,5 GWh om året i anvendelsesområdet for direktivet om industrielle emissioner. EØSU støtter denne medtagelse som følge af ny viden om de store potentielle virkninger, som disse aktiviteter kan få, navnlig med hensyn til vandforbrug og anvendelsen af farlige metaller. Elektrificeringen af transport og andre anvendelser betyder, at der er tale om en hurtigt voksende sektor. Det er imidlertid uklart, hvorfor det oprindelige forslag om en kapacitetstærskel på 2,5 GWh er blevet sænket i sidste øjeblik. |
| --- | --- |

4.5.9.

Deponering

| 4.5.10. | Kommissionen foreslår at skærpe kravene til deponeringsanlæg, og der er således ikke tale om en udvidelse af anvendelsesområdet. Anvendelse af bedste tilgængelige teknik til deponering vil forbedre miljø- og klimapåvirkningerne fra deponering, navnlig i forbindelse med forebyggelse og opsamling af methanemissioner. Deponeringsdirektivet (11) stammer fra 1999, og i modsætning til, hvad der står i direktivet, findes der ikke nogen BAT-standarder for deponering. Det angives også udtrykkeligt, at biologisk behandling omfatter anaerobe behandlingsaktiviteter (afsnit 5.3). EØSU støtter udtrykkeligt begge mål. |
| --- | --- |

4.5.10.

5.   Generelle bemærkninger (revision af E-PRTR)

| 5.1. | Registre over udledning og overførsel af forureningsstoffer (PRTR'er) skal opfylde mindst tre indbyrdes forbundne mål, jf. artikel 1 i PRTR-protokollen (se punkt 1.19). |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | EØSU mener, at moderne og brugervenlige integrerede dataportaler er nøglen til at sikre fremskridt med hensyn til forebyggelse af forurening og offentlig ansvarlighed. Selv om EØSU bifalder visse af de nye bestemmelser, såsom systematisk rapportering om input (forbrug, materialer, påvirkninger fra forsyningskæden), indarbejdelse af oplysninger i en kontekst, rapportering om diffuse emissioner, maksimal brugervenlighed og integration af forskellige rapporteringsstrømme, har udvalget alvorlige betænkeligheder med hensyn til de mere specifikke krav, dvs. hvordan man muliggør benchmarking og fremme af overholdelse. |
| --- | --- |

5.2.

6.   Særlige bemærkninger (revision af E-PRTR)

| 6.1. | EØSU finder det ikke hensigtsmæssigt at udskyde opførelsen af problematiske forurenende stoffer på listen. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Udvalget mener, at borgerne har en legitim interesse i at modtage nyttige oplysninger om produkters miljøaftryk. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Kommissionen erklærer, at målet er at »opfange mindst 90 % af udledningen af hvert forurenende stof til luft, vand og jord (...), herunder tærskler på nul for stoffer, der udgør en særlig stor fare for miljøet eller menneskers sundhed«, og dette mål hilses velkommen. |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Opretholdelse af rapporteringstærsklerne vil øge den administrative byrde for de kompetente myndigheder. Hvis der findes overvågningsdata, bør de anvendes og således rapporteres. På baggrund af ovenstående er EØSU uenig i rapporteringstærsklerne. |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | EØSU mener, at effektiviteten af rapporteringen kan forbedres. Driftslederne bør kunne rapportere overvågningsdataene direkte til miljøagenturets portal. De fleste af disse er baseret på systemer til kontinuerlig overvågning af emissioner. I mange EU-lande, men også i Kina og USA, gøres rådata fra den kontinuerlige overvågning af emissioner direkte offentligt tilgængelige i realtid (eller inden for en måned) i den centraliserede database. Miljøagenturet tilbyder endnu ikke denne funktion. EØSU mener, at de kompetente myndigheder — hvis man giver driftslederne mulighed for at foretage en direkte fjernrapportering til miljøagenturet — ville slippe af med en del af deres administrative byrde og byrde i forbindelse med vurderingen af overholdelse, samtidig med at forskellige slutbrugere vil få mere tidsmæssigt effektiv adgang til oplysninger. Den kompetente myndighed ville bevare ansvaret for validering og håndhævelse i kraft af særlige adgangsrettigheder. Datainput kan markeres med deres status (indtil og efter validering). |
| --- | --- |

6.5.

Bruxelles, den 14. juli 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU af 24. november 2010 om industrielle emissioner (integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening) (EUT L 334 af 17.12.2010, s. 17).

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 166/2006 af 18. januar 2006 om oprettelse af et europæisk register over udledning og overførsel af forurenende stoffer og om ændring af Rådets direktiv 91/689/EØF og 96/61/EF (EUT L 33 af 4.2.2006, s. 1).

2

(3)  https://unece.org/environment-policy/public-participation/prtrs-protocol-text

3

(4)  https://industry.eea.europa.eu/

4

(5)  https://eeb.org/library/ngo-preliminary-assessment-of-the-european-commissions-proposal-for-revised-ied-and-e-prtr

5

(6)  https://www.eionet.europa.eu/etcs/etc-atni/products/etc-atni-reports/etc-atni-report-04-2020-costs-of-air-pollution-from-european-industrial-facilities-200820132017

6

(7)  https://www.who.int/news-room/feature-stories/detail/what-are-the-who-air-quality-guidelines

7

(8)  ACCC/C/2014/121 EU: https://unece.org/acccc2014121-european-union.

8

(9)  SK-faktorerne er baseret på bilag II til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 808/2014.

9

(10)  Kommissionens afgørelse (EU) 2018/813 af 14. maj 2018 om sektorreferencedokumentet om bedste praksis for miljøledelse, sektorspecifikke miljøpræstationsindikatorer og benchmarks for højeste kvalitet for landbrugssektoren, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1221/2009 om organisationers frivillige deltagelse i en fællesskabsordning for miljøledelse og miljørevision (EMAS) (EUT L 145 af 8.6.2018, s. 1), https://eur-lex.europa.eu/legal-content/DA/TXT/?uri=CELEX:32018D0813.

10

(11)  Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald (EUT L 182 af 16.7.1999, s. 1), https://eur-lex.europa.eu/legal-content/DA/TXT/?uri=celex%3A31999L0031.

11

---

| 22.11.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/140 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/140

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Forsyningssikkerhed og overkommelige energipriser: Løsningsmodeller for øjeblikkelige foranstaltninger og forberedelser til næste vinter

(COM(2022) 138 final)

(2022/C 443/20)

| Ordfører: | Alena MASTANTUONO |
| --- | --- |

Ordfører:

Alena MASTANTUONO

| Anmodning om udtalelse | Kommissionen, 2.5.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet |
| Vedtaget i sektionen | 21.6.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 13.7.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 571 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 188/3/13 |

Anmodning om udtalelse

Kommissionen, 2.5.2022

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet

Vedtaget i sektionen

21.6.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

13.7.2022

Plenarforsamling nr.

571

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

188/3/13

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Den foreliggende meddelelse skal ses i den overordnede sammenhæng med REPowerEU, hvis hovedformål er at bryde væk fra russiske fossile brændstoffer. Det er en alvorlig situationen, som kræver en hidtil uset reaktion og den størst mulige solidaritet og tillid blandt EU's medlemsstater. Europa har brug for en effektiv plan, som tager højde for forskellige scenarier for energimangel og skitserer, hvordan disse scenarier skal håndteres med en fælles indsats fra EU's medlemsstater, og hvordan energiinfrastrukturen kan udnyttes og videreudvikles på den mest effektive måde. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) opfordrer medlemsstaterne til at gøre en fælles indsats for at imødekomme behovet for ordentlig infrastruktur og effektiv anvendelse af den. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Mindre afhængighed af russisk gas vil give større autonomi og kræver øget brug af de ressourcer, der er til rådighed i EU, bl.a. en hurtig udrulning af vedvarende energi. EU bør derfor gøre størst mulig brug af de disponible ressourcer og sin egen eksisterende kapacitet til at imødegå energiforsyningsknapheden. Lokale kilder vil imidlertid ikke være tilstrækkelige eller umiddelbart tilgængelige, og EU er derfor nødt til at etablere nye partnerskaber med pålidelige lande. I den henseende understreger EØSU, at man i forbindelse med etablering af energipartnerskaber med lande uden for EU, skal være opmærksom på konsekvenserne af afhængighed af lande, der ikke deler EU's værdier, eller som ikke kan betegnes som venligsindede lande. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Den grundlæggende årsag til de nuværende høje elpriser er gassen, som presser priserne opad. Den eneste ideelle løsning på dette problem ville være at øge produktionen og anvendelsen af ikkefossil elektricitet i et omfang, der opfylder efterspørgslen på el. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Meddelelsen fokuserer på kortsigtede foranstaltninger, der skal garantere forsyningssikkerheden og overkommelige priser, men foranstaltninger er nødt til at blive overvejet inden for rammerne af mere langsigtede mål. EØSU mener, at det er afgørende konstant og konsekvent at overholde alle de grundlæggende mål om et bæredygtigt energisystem, dvs. forsyningssikkerhed, rimelige omkostninger og priser samt miljømæssig bæredygtighed. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Direkte støtte er uden tvivl den mest realistiske mulighed som en nødforanstaltning. Medlemsstaterne kan anvende øgede indtægter fra moms og energiafgifter til at finansiere sådanne foranstaltninger. Alle støtteforanstaltninger, der har til formål at afbøde krisen, bør være midlertidige og målrettede mod dem, der lider mest, uanset om det drejer sig om borgere, SMV'er eller energiintensive industrier. Meddelelsen nævner imidlertid ikke, at forbrugerne også skal gøre en betydelig indsats for at reducere gasforbruget. Kompensation, som ikke fører til et fald i gasforbruget, er således ikke en bæredygtig løsning. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Situationen bør kun kræve målrettede midlertidige foranstaltninger i medlemsstaterne med de mindst mulige forvridende virkninger på EU-markedet eller foranstaltninger på EU-niveau, som ikke bringer dekarboniseringsindsatsen eller energiforsyningen i fare. Alt i alt er der en risiko for, at markedsinterventioner modarbejder de langsigtede mål, fordi de skaber investeringsusikkerhed og modvirker dekaboniseringen af energiindustrien. EØSU er enig i konklusionerne fra Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (ACER) om, at elmarkedet har vist sig at være velfungerende i forhold til at undgå begrænsninger eller endda afbrydelser af elforsyningen i visse områder. |
| --- | --- |

1.6.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1. | Da Rusland valgte at lukke for gasforsyningen til visse europæiske lande, forstod de europæiske ledere situationens alvor, som kræver en hidtil uset reaktion og størst mulig solidaritet og tillid blandt EU's medlemsstater. Europa har brug for en effektiv plan, som tager højde for forskellige scenarier for energimangel og skitserer, hvordan disse scenarier skal håndteres med en fælles indsats fra EU's medlemsstater, og hvordan energiinfrastrukturen kan udnyttes på den mest effektive måde. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Den foreliggende meddelelse skal ses i den overordnede sammenhæng med REPowerEU, hvis hovedformål er at bryde væk fra russiske fossile brændstoffer. I den sammenhæng henviser EØSU til sine tidligere udtalelser (1), som fremsætter synspunkter og budskaber vedrørende både kortsigtede og langsigtede foranstaltninger til at imødegå udfordringerne i forbindelse med dette problem. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Meddelelsen fokuserer på kortsigtede foranstaltninger, der skal garantere forsyningssikkerheden og overkommelige priser, men foranstaltninger er nødt til at blive overvejet inden for rammerne af mere langsigtede mål. EØSU mener, at det er afgørende konstant og konsekvent at overholde alle de grundlæggende mål om et bæredygtigt energisystem, dvs. forsyningssikkerhed, rimelige omkostninger og priser samt miljømæssig bæredygtighed. Det er nødvendigt at anerkende, at mange foranstaltninger, navnlig store investeringer, tager længere tid at gennemføre i praksis, og at det kan være nødvendigt at gå på kompromis og træffe kortsigtede foranstaltninger for at komme igennem nødsituationen. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Uden en samlet tilgang er der en stor risiko for, at akutte symptomer bliver tacklet med foranstaltninger, der er enten ineffektive eller endnu værre modarbejder de grundlæggende mål. Det skal være en topprioritet for EU at sikre lige adgang til energi og energiforsyningssikkerhed til overkommelige priser og samtidig arbejde på at opnå klimaneutralitet. |
| --- | --- |

2.4.

3.   Særlige bemærkninger — gasforsyningssikkerhed til en rimelig pris

| 3.1. | I meddelelsen foreslås der en fælles europæisk indsats for at løse problemet med gasforsyningen. Foranstaltningerne omfatter EU-partnerskaber med tredjelande og fremme af fælles indkøb samt en fælles politik for lagring af gas. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Mindre afhængighed af russisk gas vil give større autonomi og kræver øget brug af de ressourcer, der er til rådighed i EU, herunder udrulning af vedvarende energi. EU bør derfor gøre størst mulig brug af de disponible ressourcer og sin egen eksisterende kapacitet til at imødegå energiforsyningsknapheden. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Det er imidlertid åbenlyst, at lokale kilder ikke vil være tilstrækkelige eller umiddelbart tilgængelige, og EU er derfor nødt til at etablere nye partnerskaber med tredjelande. I den henseende understreger EØSU, at man i forbindelse med etablering af energipartnerskaber med lande uden for EU, skal være opmærksom på konsekvenserne af afhængighed af lande, der ikke deler EU's værdier, eller som ikke kan betegnes som venligsindede lande. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EU bør ligeledes analysere fordelene og ulemperne ved import af brint fra tredjelande grundligt og søge efter passende løsninger inden for Unionen. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | LNG-terminaler, gaslagringsfaciliteter og rørledninger til diversificerede forsyninger spiller en vigtig rolle for gasforsyningssikkerheden. For at udnytte de tilgængelige ressourcer i EU på en bæredygtig måde skal Europa foretage store investeringer i infrastruktur og forskning, udvikling og innovation. EØSU opfordrer medlemsstaterne til at gøre en fælles indsats for at imødekomme behovet for ordentlig infrastruktur og effektiv anvendelse af den. EØSU henleder opmærksomheden på igangværende projekter såsom Finlands og Estlands fælles leasing af et LNG-terminalskib. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | EØSU bakker kraftigt op om de nye regler vedrørende gaslagring, som de europæiske medlovgivere hurtigt nåede til enighed om. Velfyldte gaslagerfaciliteter vil bidrage til at garantere en sikker vinter (2022/2023), beskytte mod prischok, skærme europæerne mod energifattigdom og sikre de europæiske virksomheders konkurrenceevne. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | EØSU ser i overensstemmelse med sin udtalelse om EU's politik for lagring af gas (2) samarbejde med tredjelande som en supplerende foranstaltning til investeringer i ny infrastruktur, som vil øge Europas energisikkerhed. EØSU opfordrer indtrængende Rådet og Europa-Parlamentet til at overveje at benytte gaslagringsfaciliteter i pålidelige nabolande, herunder i Ukraine, da det vil bidrage til forsyningssikkerheden. |
| --- | --- |

3.7.

4.   Særlige bemærkninger — håndtering af høje elpriser

| 4.1. | Stigningen i energipriserne i kølvandet på pandemien, som efterfølgende er blevet forværret af Ruslands invasion af Ukraine, påvirker mange forbrugere og er med til at øge energifattigdommen i Europa. Situationen forværres for dem, som allerede oplevede energifattigdom, og forbrugere, som tidligere ikke havde problemer med at betale elregningen, risikerer nu at blive ramt af fattigdom. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Kommissionen har allerede offentliggjort en række initiativer til at imødegå de høje energipriser og konsekvenserne deraf, herunder værktøjskassen for handling og støtte (3) og de muligheder, der opstilles i meddelelsen om REPowerEU, for at støtte sårbare borgere og de mest berørte virksomheder såsom energiintensive industrier med henblik på at lette produktionsomkostningerne og øge dekarboniseringsindsatsen. EØSU finder det positivt og afgørende, at SMV'er også er omfattet af støtteforanstaltningerne. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | EØSU glæder sig over meddelelsens analyse af fordelene og ulemperne ved de forskellige muligheder for at imødegå de høje energipriser og deres konsekvenser for borgere og virksomheder. Mulighederne dækker to former for foranstaltninger: økonomisk støtte for at afbøde konsekvenserne af de høje priser og markedsinterventioner, der sigter mod at påvirke priserne. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Direkte støtte er uden tvivl den mest realistiske mulighed som en nødforanstaltning. Medlemsstaterne kan anvende øgede indtægter fra moms og energiafgifter til at finansiere sådanne foranstaltninger. Alle støtteforanstaltninger, der har til formål at afbøde krisen, bør være midlertidige og målrettede mod dem, der lider mest, uanset om det drejer sig om borgere, SMV'er eller energiintensive industrier. Meddelelsen nævner imidlertid ikke, at forbrugerne også skal gøre en betydelig indsats for at reducere gasforbruget. Kompensation, som ikke fører til et fald i gasforbruget, er således ikke en bæredygtig løsning. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Som det med rette fastslås i meddelelsen, findes der ikke nogen ideel løsning. Ethvert indgreb på energimarkedet vil have negative konsekvenser. Det vil i mange tilfælde dreje sig om forvridning af markedet, skattemæssige omkostninger, forsyningsafbrydelser eller negativ indvirkning på investeringer eller forbrugernes adfærd. Det kan med andre ord påvirke dekarboniseringsindsatsen eller bringe forsyningssikkerheden i fare. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Det billede, som Kommissionen har skitseret, vidner derfor om en kompleksitet, hvor Europa står over for en tredobbelt udfordring — energisikkerhed, overkommelige priser og kampen mod klimaforandringerne. Det understreger endnu en gang behovet for en samlet tilgang til alle politikker og foranstaltninger for at sikre, at de er i overensstemmelse med og bidrager til målet om energisystemets overordnede bæredygtighed. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Som det fremgår af meddelelsen, findes der ikke nogen universalløsning, og medlemsstaterne har derfor mulighed for at vælge den løsning, der er mest hensigtsmæssig for dem. Hvad angår EU's energimarked kan enhver indgriben hvor som helst dog have konsekvenser for resten af markedet. Situationen bør derfor kun kræve målrettede midlertidige foranstaltninger i medlemsstaterne med de mindst mulige forvridende virkninger på EU-markedet eller foranstaltninger på EU-niveau, som ikke bringer dekarboniseringsindsatsen eller energiforsyningen i fare. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | EØSU er i overensstemmelse med den nylige rapport fra ACER (4), enig i konklusionen om, at elmarkedet har vist sig at være velfungerende i forhold til at undgå begrænsninger eller endda afbrydelser af elforsyningen i visse områder. ACER vurderer, at det er værd at bevare den nuværende udformning af markedet. Derudover vil visse forbedringer på længere sigt sandsynligvis vise sig at være afgørende for, at rammen kan skabe resultater med hensyn til EU's ambitiøse dekarboniseringsforløb i løbet af de næste 10-15 år og desuden til lavere omkostninger, samtidig med at forsyningssikkerheden sikres. EØSU understreger, at enhver ændring af markedsudformningen skal være baseret på en nøje analyse af de økonomiske, sociale og miljømæssige konsekvenser deraf. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | EØSU er enig med Kommissionen i, at hovedårsagen til de nuværende høje elpriser er gassen, som også skubber elpriserne opad gennem marginalpriser. Den ideelle løsning på dette problem ville være at øge produktionen og anvendelsen af ikkefossil elektricitet i et omfang, der opfylder efterspørgslen på el. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | EØSU mener, at det er problematisk med prislofter og andre indgreb på engrosmarkederne for energi, da det vil forvride de nødvendige prissignaler og komplicere fastsættelsen af det »rette« prisniveau. Skattemæssige foranstaltninger såsom skatter på ekstraordinære fortjenester sænker ikke priserne, men ses snarere som en indtægtskilde. Alt i alt er der en risiko for, at markedsinterventioner modarbejder de langsigtede mål, fordi de skaber investeringsusikkerhed og modvirker dekaboniseringen af energiindustrien. |
| --- | --- |

4.10.

Bruxelles, den 13. juli 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 323 af 26.8.2022, s. 123, og EUT C 323 af 26.8.2022, s. 129.

1

(2)  EUT C 323 af 26.8.2022, s. 129.

2

(3)  COM(2021) 660 final.

3

(4)  ACER's endelige vurdering af udformningen af engrosmarkedet for elektricitet i EU.

4

---

| 22.11.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/144 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/144

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om specifikke og midlertidige foranstaltninger i lyset af Ruslands invasion af Ukraine vedrørende førerdokumenter udstedt af Ukraine i overensstemmelse med landets lovgivning

(COM(2022) 313 final — 2022/0204 (COD))

(2022/C 443/21)

| Anmodning om udtalelse | Rådet, 28.6.2022
  Europa-Parlamentet, 4.7.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 91 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 13.7.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 571 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 195/4/3 |

Anmodning om udtalelse

Rådet, 28.6.2022

Europa-Parlamentet, 4.7.2022

Retsgrundlag

Artikel 91 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet

Vedtaget på plenarforsamlingen

13.7.2022

Plenarforsamling nr.

571

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

195/4/3

Da EØSU går ind for forslagets indhold og ikke har nogen bemærkninger, har udvalget besluttet at afgive en udtalelse til støtte for det fremsatte forslag.

Bruxelles, den 13. juli 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 22.11.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 443/145 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 443/145

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv (EU) 2018/2001 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder, direktiv 2010/31/EU om bygningers energimæssige ydeevne og direktiv 2012/27/EU om energieffektivitet

(COM(2022) 222 final)

(2022/C 443/22)

| Anmodning om udtalelse | Europa-Parlamentet, 6.6.2022
  Rådet for den Europæiske Union, 15.6.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 91 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 13.7.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 571 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 201/2/1 |

Anmodning om udtalelse

Europa-Parlamentet, 6.6.2022

Rådet for den Europæiske Union, 15.6.2022

Retsgrundlag

Artikel 91 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet

Vedtaget på plenarforsamlingen

13.7.2022

Plenarforsamling nr.

571

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

201/2/1

Da EØSU tilslutter sig indholdet af Kommissionens forslag, som ikke giver anledning til bemærkninger, besluttede udvalget at afgive en udtalelse til støtte for det fremsatte forslag.

Bruxelles, den 13. juli 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---