# Úřední věstník C 472/12.

| | ISSN 1977-0863 |
| --- | --- |
| Úřední věstník
  Evropské unie | C 472 |
| | |
| České vydání | Informace a oznámení | Ročník 6512. prosince 2022 |

ISSN 1977-0863

Úřední věstník

Evropské unie

C 472

České vydání

Informace a oznámení

Ročník 6512. prosince 2022

---

| Obsah | Strana |
| --- | --- |
| | IV   Informace |
| | INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE |
| | Soudní dvůr Evropské unie |
| 2022/C 472/01 | Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie | 1 |
| | Soudní dvůr |
| 2022/C 472/02 | Určení senátů pověřených projednáváním věcí uvedených v článku 107 jednacího řádu Soudního dvora | 2 |
| 2022/C 472/03 | Volba předsedů senátů složených ze tří soudců | 2 |
| 2022/C 472/04 | Seznamy pro účely určení složení soudních kolegií k projednávání věcí přidělených senátům složeným ze tří soudců | 2 |

Obsah

Strana

IV   Informace

INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE

Soudní dvůr Evropské unie

2022/C 472/01

Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie

Úředním věstníku Evropské unie

1

Soudní dvůr

2022/C 472/02

Určení senátů pověřených projednáváním věcí uvedených v článku 107 jednacího řádu Soudního dvora

2

2022/C 472/03

Volba předsedů senátů složených ze tří soudců

2

2022/C 472/04

Seznamy pro účely určení složení soudních kolegií k projednávání věcí přidělených senátům složeným ze tří soudců

2

---

| | V   Oznámení |
| --- | --- |
| | SOUDNÍ ŘÍZENÍ |
| | Soudní dvůr |
| 2022/C 472/05 | Věc C-473/20: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sofiyski rayonen sad – Bulharsko) – Invest Fund Management AD v. Komisia za finansov nadzor (Řízení o předběžné otázce – Sbližování právních předpisů – Směrnice 2009/65/ES – Subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) – Správcovské společnosti SKIPCP – Povinnosti týkající se poskytování informací investorům – Článek 72 – Povinnost aktualizovat podstatné náležitosti prospektu – Rozsah – Článek 69 odst. 2 – Informace uvedené v seznamu A přílohy I – Složení orgánu správcovské společnosti – Článek 99a písm. r) – Provedení do právního řádu členských států – Vnitrostátní právní úprava, která rozšiřuje situace, kdy lze porušení povinnosti aktualizace prospektu konstatovat a sankcionovat) | 4 |
| 2022/C 472/06 | Věc C-585/20: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado Contencioso-Administrativo no 2 de Valladolid – Španělsko) – BFF Finance Iberia S.A.U v. Gerencia Regional de Salud de la Junta de Castilla y León (Řízení o předběžné otázce – Směrnice 2011/7/EU – Postup proti opožděným platbám v obchodních transakcích – Vymáhání pohledávek postoupených podniky na společnost zabývající se vymáháním pohledávek vůči orgánu veřejné moci – Náhrada nákladů spojených s vymáháním, které věřiteli vznikly v případě opožděné platby dlužníka – Článek 6 – Pevná minimální částka ve výši 40 eur – Transakce mezi podniky a orgány veřejné moci – Článek 4 – Prohlídka, jejímž prostřednictvím se zjišťuje, zda bylo zboží dodáno nebo služby poskytnuty v souladu se smlouvou – Lhůta splatnosti – Článek 2 bod 8 – Pojem splatná částka – Zohlednění daně z přidané hodnoty pro účely výpočtu úroků z prodlení) | 5 |
| 2022/C 472/07 | Věc C-604/20: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesarbeitsgericht – Německo) – ROI Land Investments Ltd. v. FD (Řízení o předběžné otázce – Justiční spolupráce v občanských věcech – Nařízení (EU) č. 1215/2012 – Článek 6 – Žalovaný, který nemá bydliště v některém členském státě – Článek 17 – Příslušnost u spotřebitelských smluv – Pojem profesionální nebo podnikatelská činnost – Článek 21 – Příslušnost pro individuální pracovní smlouvy – Pojem zaměstnavatel – Vztah podřízenosti – Nařízení (ES) č. 593/2008 – Rozhodné právo – Článek 6 – Individuální pracovní smlouva – Dohoda o ručení uzavřená mezi zaměstnancem a třetí společností, která zajišťuje plnění závazků zaměstnavatele vůči tomuto zaměstnanci) | 6 |
| 2022/C 472/08 | Věc C-721/20: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kammergericht Berlin – Německo) – DB Station & Service AG v. ODEG Ostdeutsche Eisenbahn GmbH (Řízení o předběžné otázce – Železniční doprava – Článek 102 SFEU – Zneužití dominantního postavení – Směrnice 2001/14/ES – Přístup k železniční infrastruktuře – Článek 30 – Regulační subjekt pro železniční odvětví – Kontrola poplatků za využívání infrastruktury – Vnitrostátní soudy – Kontrola poplatků s ohledem na právo hospodářské soutěže – Rozdělení pravomocí mezi regulační orgán a vnitrostátní soudy) | 7 |
| 2022/C 472/09 | Věc C-66/21: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Den Haag – Nizozemsko) – O.T. E. v. Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Řízení o předběžné otázce – Kontroly na hranicích, azyl a přistěhovalectví – Azylová politika – Povolení k pobytu vydané státním příslušníkům třetích zemí, kteří jsou oběťmi obchodování s lidmi nebo obdrželi pomoc k nedovolenému přistěhovalectví a kteří spolupracují s příslušnými orgány – Směrnice 2004/81/ES – Článek 6 – Oblast působnosti – Státní příslušník třetí země, který tvrdí, že byl obětí trestného činu souvisejícího s obchodováním s lidmi – Možnost využití lhůty na rozmyšlenou stanovené v čl. 6 odst. 1 této směrnice – Zákaz výkonu příkazu k vyhoštění – Pojem – Rozsah – Počítání této lhůty na rozmyšlenou – Nařízení (EU) č. 604/2013 – Kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států – Přemístění do členského státu příslušného k posouzení této žádosti o mezinárodní ochranu) | 8 |
| 2022/C 472/10 | Spojené věci C-68/21 a C-84/21: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Iveco Orecchia SpA v. APAM Esercizio SpA (C-68/21), Brescia Trasporti SpA (C-84/21) (Řízení o předběžné otázce – Sbližování právních předpisů – Motorová vozidla – Směrnice 2007/46/ES – Technické specifikace – Nabídka dodávek náhradních dílů rovnocenných originálním dílům určité značky – Absence dokladu schválení – Prohlášení uchazeče o rovnocennosti s originálem – Pojem výrobce – Důkazní prostředky – Veřejné zakázky – Směrnice 2014/25/EU) | 9 |
| 2022/C 472/11 | Věc C-77/21: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – Digi Távközlési és Szolgáltató Kft. v. Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság (Řízení o předběžné otázce – Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů – Nařízení (EU) 2016/679 – Článek 5 odst. 1 písm. b) a e) – Zásada účelového omezení – Zásada omezení uložení – Databáze, která byla na základě existující databáze vytvořena za účelem provádění testů a opravení chyb – Další zpracování údajů – Slučitelnost dalšího zpracování těchto údajů s účely původního shromáždění – Doba uložení s ohledem na tyto účely) | 10 |
| 2022/C 472/12 | Věc C-111/21: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – BT v. Laudamotion GmbH (Řízení o předběžné otázce – Letecká doprava – Montrealská úmluva – Článek 17 odst. 1 – Odpovědnost leteckých dopravců v případě smrti nebo zranění cestujícího – Pojem zranění – Posttraumatická stresová porucha, kterou cestující trpí v důsledku nouzové evakuace letadla) | 11 |
| 2022/C 472/13 | Věc C-129/21: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van beroep te Brussel – Belgie) – Proximus NV v. Gegevensbeschermingsautoriteit (Řízení o předběžné otázce – Zpracování osobních údajů a ochrana soukromí v odvětví elektronických komunikací – Směrnice 2002/58/ES – Článek 12 – Veřejné účastnické seznamy a informační služby o účastnických číslech – Souhlas účastníka – Povinnosti poskytovatele účastnických seznamů a informačních služeb – Nařízení (EU) 2016/679 – Článek 17 – Právo na výmaz (právo být zapomenut) – Článek 5 odst. 2 – Článek 24 – Informační povinnosti a odpovědnost správce) | 11 |
| 2022/C 472/14 | Věc C-197/21: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein oikeus – Finsko) – Soda-Club (CO2) SA, SodaStream International BV v. MySoda Oy (Řízení o předběžné otázce – Právo ochranných známek – Nařízení (EU) 2017/1001 – Článek 15 odst. 2 – Směrnice (EU) 2015/2436 – Článek 15 odst. 2 – Vyčerpání práv z ochranné známky – Láhve obsahující oxid uhličitý – Uvedení do oběhu v členském státě vlastníkem ochranné známky – Činnost dalšího prodejce spočívající v naplňování a novém označování láhví etiketami – Námitky podané vlastníkem ochranné známky – Legitimní důvody k tomu, aby se zabránilo pozdějšímu odbytu výrobků označených ochrannou známkou) | 12 |
| 2022/C 472/15 | Věc C-295/21: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Bruxelles – Belgie) – Allianz Benelux SA v. État belge, SPF Finances (Řízení o předběžné otázce – Společný systém zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států – Směrnice 90/435/EHS – Článek 4 odst. 1 – Osvobození mateřské společnosti od daně z dividend vyplácených její dceřinou společností – Převod přebytku definitivně zdaněných příjmů do následujících zdaňovacích období – Sloučení společnosti, která disponuje přebytky definitivně zdaněných příjmů, s jinou společností – Vnitrostátní právní úprava, jež omezuje převod těchto přebytků na nástupnickou společnost) | 13 |
| 2022/C 472/16 | Věc C-301/21: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Oradea – Rumunsko) – Curtea de Apel Alba Iulia a další v. YF a další (Řízení o předběžné otázce – Sociální politika – Rovné zacházení v zaměstnání a povolání – Směrnice 2000/78/ES – Článek 2 odstavce 1 a 2 – Zákaz diskriminace na základě věku – Vnitrostátní právní úprava, jejímž důsledkem je, že plat, který pobírají někteří soudci, je vyšší než plat jiných soudců stejného zařazení, kteří vykonávají stejné funkce – Článek 1 – Předmět – Taxativní povaha uvedených diskriminací) | 14 |
| 2022/C 472/17 | Věc C-306/21: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Varchoven administrativen sad – Bulharsko) – Komisia za zaštita na ličnite danni, Centralna izbiratelna komisia v. Koalicia Demokratična Bulgaria – Obedinenie (Řízení o předběžné otázce – Ochrana osobních údajů – Nařízení (EU) 2016/679 – Oblast působnosti – Článek 2 odst. 2 písm. a) – Pojem činnost, která nespadá do oblasti působnosti práva Unie – Vnitrostátní a evropské volby – Článek 6 odst. 1 písm. e) – Zákonnost zpracování – Článek 58 – Akt přijatý dozorovými úřady, který omezuje nebo případně zakazuje pořizování videozáznamu při sčítání hlasů ve volebních místnostech) | 15 |
| 2022/C 472/18 | Věc C-362/21: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad Veliko Tarnovo – Bulharsko) – Ekofrukt EOOD v. Direktor na Direktsia Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika – Veliko Tarnovo (Řízení o předběžné otázce – Vnitřní trh – Nařízení (EU) č. 910/2014 – Článek 3 bod 12 – Pojem kvalifikovaný elektronický podpis – Článek 25 odst. 1 – Článek 26 – Příloha I – Právní účinky elektronických podpisů – Požadavky na zaručený elektronický podpis – Správní akt vyhotovený ve formě elektronického dokumentu, jehož elektronický podpis nesplňuje požadavky na kvalifikovaný elektronický podpis – Kumulativní požadavky – Důsledky – Článek 3 bod 15 – Neexistence kvalifikovaného certifikátu pro elektronický podpis – Zápis kvalifikovaného elektronického podpisu v certifikátu vydaném poskytovatelem služeb vytvářejících důvěru – Účinek – Jména držitele elektronického podpisu, která byla transliterována do latinky namísto jejich obvyklého zápisu v cyrilici) | 16 |
| 2022/C 472/19 | Věc C-390/21: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Köln – Německo) – ADPA European Independent Automotive Data Publishers, Gesamtverband Autoteile-Handel e.V. v. Automobiles PEUGEOT SA, PSA Automobiles SA (Řízení o předběžné otázce – Trh služeb poskytujících informace o opravách a údržbě motorových vozidel – Nařízení (EU) 2018/858 – Článek 61 – Povinnost výrobců automobilů poskytovat informace o opravách a údržbě motorových vozidel – Rozsah – Právo na přístup k těmto informacím – Samostatní provozovatelé – Vydavatelé technických informací – Článek 63 – Přiměřený a úměrný poplatek) | 17 |
| 2022/C 472/20 | Věc C-406/21: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein oikeus – Finsko) – A Oy v. B Ky, Communauté des héritiers de C (Řízení o předběžné otázce – Postup proti opožděným platbám v obchodních transakcích – Směrnice 2011/7/EU – Článek 12 odst. 4 – Časová působnost – Praxe zavedená před 16. březnem 2013 spočívající v nevymáhání úroků z prodlení ani náhrady nákladů spojených s vymáháním – Praxe uplatňovaná na jednotlivé objednávky učiněné po tomto datu – Článek 7 odst. 2 a 3 – Hrubě nespravedlivé smluvní podmínky a praxe – Vzdání se nároku, k němuž byl dán souhlas svobodně) | 18 |
| 2022/C 472/21 | Věc C-411/21: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Instituto do Cinema e do Audiovisual IP v. NOWO Communications SA (Řízení o předběžné otázce – Článek 56 SFEU – Volný pohyb služeb – Služby v oblasti tvorby a produkce kinematografických a audiovizuálních děl – Poskytovatelé předplacených televizních služeb – Poplatek z předplatného, který jsou povinni odvádět poskytovatelé předplacených televizních služeb – Určení výnosů z poplatku – Omezení – Příliš nahodilé nebo nepřímé účinky) | 19 |
| 2022/C 472/22 | Věc C-418/21: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf – Německo) – Orthomol pharmazeutische Vertriebs GmbH v. Verband Sozialer Wettbewerb eV (Řízení o předběžné otázce – Bezpečnost potravin – Potraviny – Nařízení (EU) č. 609/2013 – Článek 2 odst. 2 písm. g) – Nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2016/128 – Potraviny pro zvláštní lékařské účely – Jiné zvláštní požadavky na výživu – Potraviny s obecným přínosem pro pacienta – Vymezení ve vztahu k léčivým přípravkům) | 19 |
| 2022/C 472/23 | Věc C-485/21: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rajonen sad – Nesebar – Bulharsko) – S. V. OOD v. E. Ts. D. (Řízení o předběžné otázce – Ochrana spotřebitele – Směrnice 93/13/EHS – Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách – Článek 2 písm. b) – Pojem spotřebitel – Článek 2 písm. c) – Pojem prodávající nebo poskytovatel – Fyzická osoba, která je vlastníkem bytu v budově ve spoluvlastnictví – Různé druhy právních vztahů týkajících se správy a údržby této budovy – Rozdílné zacházení, pokud jde o postavení spotřebitele, které právní předpisy členského státu činí mezi spoluvlastníky, kteří uzavřeli individuální smlouvu o správě a údržbě společných částí budovy, a spoluvlastníky, kteří takovou smlouvu neuzavřeli) | 20 |
| 2022/C 472/24 | Věc C-539/21 P: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 27. října 2022 – CE v. Výbor regionů (Kasační opravný prostředek – Veřejná služba – Dočasní zaměstnanci – Pracovní řád ostatních zaměstnanců – Článek 2 písm. c) – Smlouva na dobu neurčitou – Předčasné ukončení s výpovědní dobou – Článek 47 písm. c) bod i) – Ztráta důvěry – Podmínky výpovědní doby – Zjevně nesprávné posouzení – Opomenutí – Žaloba na neplatnost a na náhradu škody) | 21 |
| 2022/C 472/25 | Věc C-542/21: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa (Senāts) – Lotyšsko) – Mikrotīkls SIA v. Valsts ieņēmumu dienests (Řízení o předběžné otázce – Celní unie – Společný celní sazebník – Kombinovaná nomenklatura – Sazební zařazení – Číslo 8517 – Podpoložky 8517 70 11 a 8517 70 19 – Antény pro směrovací přístroje (routery)) | 21 |
| 2022/C 472/26 | Věc C-544/21: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Mainz – Německo) – ID v. Stadt Mainz (Řízení o předběžné otázce – Volný pohyb služeb – Směrnice 2006/123/ES – Článek 15 odst. 1, odst. 2 písm. g) a odst. 3 – Služby na vnitřním trhu – Odměny za služby architektů a inženýrů – Minimální povinné sazby – Přímý účinek ustanovení unijního práva a případná použitelnost vnitrostátní právní úpravy) | 22 |
| 2022/C 472/27 | Věc C-641/21: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzgericht – Rakousko) – Climate Corporation Emissions Trading GmbH v. Finanzamt Österreich (Řízení o předběžné otázce – Daně – Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Článek 44 – Místo daňové příslušnosti – Převod povolenek na emise skleníkových plynů – Příjemce zapojený do podvodu na DPH v řetězci plnění – Osoba povinná k dani, která věděla nebo měla vědět o existenci tohoto podvodu) | 22 |
| 2022/C 472/28 | Věc C-825/21: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – Belgie) – UP v. Centre public d’action sociale de Liège (Řízení o předběžné otázce – Prostor svobody, bezpečnosti a práva – Přistěhovalecká politika – Směrnice 2008/115/ES – Navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí – Žádost o azyl – Zamítnutí – Příkaz k opuštění území – Článek 6 odst. 4 – Žádost o povolení k pobytu ze zdravotních důvodů – Přípustná žádost – Vydání dočasného povolení k pobytu během posuzování žádosti – Zamítnutí žádosti – Sociální podpora – Zamítnutí – Podmínka týkající se legality pobytu – Neexistence rozhodnutí o navrácení – Účinek dočasného povolení k pobytu na příkaz k opuštění území) | 23 |
| 2022/C 472/29 | Věc C-435/22 PPU: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 28. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht München – Německo) – trestní řízení proti HF (Řízení o předběžné otázce – Naléhavé řízení o předběžné otázce – Soudní spolupráce v trestních věcech – Listina základních práv Evropské unie – Článek 50 – Úmluva k provedení Schengenské dohody – Článek 54 – Zásada ne bis in idem – Dohoda o vydávání mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými – Vydání státního příslušníka třetí země do Spojených států na základě dvoustranné dohody o vydávání uzavřené členským státem – Státní příslušník pravomocně odsouzený za stejný čin v jiném členském státě, který již v tomto státě vykonal svůj trest v plném rozsahu) | 24 |
| 2022/C 472/30 | Věc C-756/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court (Irsko) dne 9. prosince 2021 – X v. International Protection Appeals Tribunal, Minister for Justice and Equality, Irsko a The Attorney General | 25 |
| 2022/C 472/31 | Věc C-332/22: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona (Španělsko) dne 19. května 2022 – HM, VD v. Generalitat de Catalunya | 26 |
| 2022/C 472/32 | Věc C-475/22: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 15. července 2022 – Maxi Mobility Spain SLU v. Comunidad de Madrid, Asociación Nacional del Taxi, Asociación Taxi Project 2.0 | 29 |
| 2022/C 472/33 | Věc C-589/22: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de las Islas Baleares (Španělsko) dne 7. září 2022 – J.L.O.G., J.J.O.P. v. Resorts Mallorca Hotels International SL | 30 |
| 2022/C 472/34 | Věc C-591/22: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemsko) dne 12. září 2022 – L. VOF v. Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit | 30 |
| 2022/C 472/35 | Věc C-593/22: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Specializat Cluj (Rumunsko) dne 12. září 2022 – FS, WU v. First Bank SA | 31 |
| 2022/C 472/36 | Věc C-613/22: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court (Irsko) dne 23. září 2022 – Dublin 8 Residents Association v. An Bord Pleanála, Irsko a Attorney General | 32 |
| | Tribunál |
| 2022/C 472/37 | Věc T-486/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. října 2022 – H&H v. EUIPO – Giuliani (Swisse) (Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Obrazová ochranná známka Evropské unie Swisse – Absolutní důvody neplatnosti – Článek 51 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní článek 59 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (EU) 2017/1001] – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Ochranná známka, která by mohla klamat veřejnost – Státní symbol – Ochranná známka obsahující znaky, emblémy nebo erby – Článek 7 odst. 1 písm. b), g), h) a i) nařízení č. 40/94 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b), g), h) a i) nažízení 2017/1001] – Zlá víra – Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti – Článek 63 odst. 2 nařízení 2017/1001 – Rozsah posouzení, které musí provést EUIPO – Článek 95 odst. 1 nařízení 2017/1001 – Právo být vyslechnut – Článek 41 Listiny základních práv Evropské unie) | 34 |
| 2022/C 472/38 | Věc T-81/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. října 2022 – Sistem ecologica v. Komise (Nařízení (EU, Euratom) č. 883/2013 – Setření podvodu se smluvními celními sazbami, vyrovnávacími cly a antidumpingovými cly z dovozů bionafty do Unie – Sdělení OLAF vnitrostátním celním orgánům – Zpráva z šetření OLAF – Žaloba na neplatnost – Akt, který nelze napadnout žalobou – Žaloba na náhradu škody – Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům) | 35 |
| 2022/C 472/39 | Věc T-214/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2022 – Múka v. Komise (Přístup k dokumentům – Nařízení (ES) č. 1049/2001 – Dokumenty související s řízeními o kontrole státních podpor – Odepření přístupu – Článek 4 odst. 2 třetí odrážka nařízení č. 1049/2001 – Výjimka týkající se ochrany cílů inspekce, vyšetřování a auditu – Obecná domněnka o nezpřístupnění – Převažující veřejný zájem) | 35 |
| 2022/C 472/40 | Věc T-257/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2022 – Basaglia v. Komise (Mimosmluvní odpovědnost – Přístup k dokumentům – Dokumenty týkající se projektů pro výzkum a technologický rozvoj – Rozhodnutí, kterým se omezuje žádost o přístup a částečně se odepírá přístup – Částečné zrušení tohoto rozhodnutí Tribunálem – Odsouzení vnitrostátními soudy – Protiprávnost vytýkaného jednání – Příčinná souvislost) | 36 |
| 2022/C 472/41 | Věc T-460/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. října 2022 – MCO (IP) v. EUIPO – C8 (C2 CYPRUS CASINOS) (Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie C2 CYPRUS CASINOS – Starší národní obrazová ochranná známka C8 – Relativní důvody pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Vzájemná závislost mezi faktory – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 – Povinnost uvést odůvodnění) | 36 |
| 2022/C 472/42 | Věc T-461/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. října 2022 – MCO (IP) v. EUIPO – C8 (C2) (Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie C2 – Starší národní obrazová ochranná známka C8 – Relativní důvody pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Vzájemná závislost mezi faktory – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 – Povinnost uvést odůvodnění) | 37 |
| 2022/C 472/43 | Věc T-466/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. října 2022 – Baumberger v. EUIPO – Nube (Lío) (Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Obrazová ochranná známka Evropské unie Lío – Absolutní důvod neplatnosti – Nedostatek dobré víry – Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]) | 38 |
| 2022/C 472/44 | Věc T-467/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. října 2022 – DBM Videovertrieb v. EUIPO – Nube (Lío) (Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Obrazová ochranná známka Evropské unie Lío – Absolutní důvod neplatnosti – Nedostatek dobré víry – Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]) | 38 |
| 2022/C 472/45 | Věc T-500/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2022 – Philip Morris Products v. EUIPO (TOGETHER. FORWARD.) (Ochranná známka Evropské unie – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie TOGETHER. FORWARD. – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001) | 39 |
| 2022/C 472/46 | Věc T-501/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2022 – Philip Morris Products v. EUIPO (Zobrazení černých a bílých čar tvořících úhel) (Ochranná známka Evropské unie – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie zobrazující černé a bílé čáry tvořící úhel – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001) | 40 |
| 2022/C 472/47 | Věc T-502/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2022 – Philip Morris Products v. EUIPO (Zobrazení černých a bílých čar) (Ochranná známka Evropské unie – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie zobrazující černé a bílé čáry – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001) | 40 |
| 2022/C 472/48 | Věc T-574/22: Žaloba podaná dne 15. září 2022 – ViiV Healthcare v. EMA | 41 |
| 2022/C 472/49 | Věc T-577/22: Žaloba podaná dne 15. září 2022 – ClientEarth v. Rada | 42 |
| 2022/C 472/50 | Věc T-583/22: Žaloba podaná dne 16. září 2022 – Fédération environnement durable a další v. Komise | 43 |
| 2022/C 472/51 | Věc T-644/22: Žaloba podaná dne 14. října 2022 – SE a SF v. Rada | 44 |
| 2022/C 472/52 | Věc T-652/22: Žaloba podaná dne 19. října 2022 – Lidl Stiftung v. EUIPO – MHCS (Odstín oranžové barvy) | 45 |
| 2022/C 472/53 | Věc T-654/22: Žaloba podaná dne 25. října 2022 – M&T 1997 v. EUIPO – VDS Czmyr Kowalik (Kliky od dveří a oken) | 46 |
| 2022/C 472/54 | Věc T-655/22: Žaloba podaná dne 25. října 2022 – Torre Oria v. EUIPO – Giramondi a Antonelli (WINE TALES RACCONTI DI VINO) | 47 |
| 2022/C 472/55 | Věc T-656/22: Žaloba podaná dne 27. října 2022 – moderne Stadt v. EUIPO (DEUTZER HAFEN) | 47 |
| 2022/C 472/56 | Věc T-657/22: Žaloba podaná dne 27. října 2022 – moderne Stadt v. EUIPO (DEUTZER HAFEN KÖLN) | 48 |
| 2022/C 472/57 | Věc T-665/22: Žaloba podaná dne 1. listopadu 2022 – SkinIdent v. EUIPO – Beiersdorf (NIVEA SKIN-IDENTICAL Q10) | 49 |
| 2022/C 472/58 | Věc T-666/22: Žaloba podaná dne 2. listopadu 2022 – United Shipping Group v. EUIPO – Baulies Gómez (UNITED WIND LOGISTICS) | 49 |
| 2022/C 472/59 | Spojené věci T-386/18 a T-400/19: Usnesení Tribunálu ze dne 21. října 2022 – Iccrea Banca v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí | 50 |
| 2022/C 472/60 | Věc T-493/22: Usnesení Tribunálu ze dne 20. října 2022 – Cecoforma a Sopexa v. REA | 50 |

V   Oznámení

SOUDNÍ ŘÍZENÍ

Soudní dvůr

2022/C 472/05

Věc C-473/20: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sofiyski rayonen sad – Bulharsko) – Invest Fund Management AD v. Komisia za finansov nadzor (Řízení o předběžné otázce – Sbližování právních předpisů – Směrnice 2009/65/ES – Subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) – Správcovské společnosti SKIPCP – Povinnosti týkající se poskytování informací investorům – Článek 72 – Povinnost aktualizovat podstatné náležitosti prospektu – Rozsah – Článek 69 odst. 2 – Informace uvedené v seznamu A přílohy I – Složení orgánu správcovské společnosti – Článek 99a písm. r) – Provedení do právního řádu členských států – Vnitrostátní právní úprava, která rozšiřuje situace, kdy lze porušení povinnosti aktualizace prospektu konstatovat a sankcionovat)

4

2022/C 472/06

Věc C-585/20: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado Contencioso-Administrativo no 2 de Valladolid – Španělsko) – BFF Finance Iberia S.A.U v. Gerencia Regional de Salud de la Junta de Castilla y León (Řízení o předběžné otázce – Směrnice 2011/7/EU – Postup proti opožděným platbám v obchodních transakcích – Vymáhání pohledávek postoupených podniky na společnost zabývající se vymáháním pohledávek vůči orgánu veřejné moci – Náhrada nákladů spojených s vymáháním, které věřiteli vznikly v případě opožděné platby dlužníka – Článek 6 – Pevná minimální částka ve výši 40 eur – Transakce mezi podniky a orgány veřejné moci – Článek 4 – Prohlídka, jejímž prostřednictvím se zjišťuje, zda bylo zboží dodáno nebo služby poskytnuty v souladu se smlouvou – Lhůta splatnosti – Článek 2 bod 8 – Pojem splatná částka – Zohlednění daně z přidané hodnoty pro účely výpočtu úroků z prodlení)

o

5

2022/C 472/07

Věc C-604/20: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesarbeitsgericht – Německo) – ROI Land Investments Ltd. v. FD (Řízení o předběžné otázce – Justiční spolupráce v občanských věcech – Nařízení (EU) č. 1215/2012 – Článek 6 – Žalovaný, který nemá bydliště v některém členském státě – Článek 17 – Příslušnost u spotřebitelských smluv – Pojem profesionální nebo podnikatelská činnost – Článek 21 – Příslušnost pro individuální pracovní smlouvy – Pojem zaměstnavatel – Vztah podřízenosti – Nařízení (ES) č. 593/2008 – Rozhodné právo – Článek 6 – Individuální pracovní smlouva – Dohoda o ručení uzavřená mezi zaměstnancem a třetí společností, která zajišťuje plnění závazků zaměstnavatele vůči tomuto zaměstnanci)

6

2022/C 472/08

Věc C-721/20: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kammergericht Berlin – Německo) – DB Station & Service AG v. ODEG Ostdeutsche Eisenbahn GmbH (Řízení o předběžné otázce – Železniční doprava – Článek 102 SFEU – Zneužití dominantního postavení – Směrnice 2001/14/ES – Přístup k železniční infrastruktuře – Článek 30 – Regulační subjekt pro železniční odvětví – Kontrola poplatků za využívání infrastruktury – Vnitrostátní soudy – Kontrola poplatků s ohledem na právo hospodářské soutěže – Rozdělení pravomocí mezi regulační orgán a vnitrostátní soudy)

7

2022/C 472/09

Věc C-66/21: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Den Haag – Nizozemsko) – O.T. E. v. Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Řízení o předběžné otázce – Kontroly na hranicích, azyl a přistěhovalectví – Azylová politika – Povolení k pobytu vydané státním příslušníkům třetích zemí, kteří jsou oběťmi obchodování s lidmi nebo obdrželi pomoc k nedovolenému přistěhovalectví a kteří spolupracují s příslušnými orgány – Směrnice 2004/81/ES – Článek 6 – Oblast působnosti – Státní příslušník třetí země, který tvrdí, že byl obětí trestného činu souvisejícího s obchodováním s lidmi – Možnost využití lhůty na rozmyšlenou stanovené v čl. 6 odst. 1 této směrnice – Zákaz výkonu příkazu k vyhoštění – Pojem – Rozsah – Počítání této lhůty na rozmyšlenou – Nařízení (EU) č. 604/2013 – Kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států – Přemístění do členského státu příslušného k posouzení této žádosti o mezinárodní ochranu)

8

2022/C 472/10

Spojené věci C-68/21 a C-84/21: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Iveco Orecchia SpA v. APAM Esercizio SpA (C-68/21), Brescia Trasporti SpA (C-84/21) (Řízení o předběžné otázce – Sbližování právních předpisů – Motorová vozidla – Směrnice 2007/46/ES – Technické specifikace – Nabídka dodávek náhradních dílů rovnocenných originálním dílům určité značky – Absence dokladu schválení – Prohlášení uchazeče o rovnocennosti s originálem – Pojem výrobce – Důkazní prostředky – Veřejné zakázky – Směrnice 2014/25/EU)

9

2022/C 472/11

Věc C-77/21: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – Digi Távközlési és Szolgáltató Kft. v. Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság (Řízení o předběžné otázce – Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů – Nařízení (EU) 2016/679 – Článek 5 odst. 1 písm. b) a e) – Zásada účelového omezení – Zásada omezení uložení – Databáze, která byla na základě existující databáze vytvořena za účelem provádění testů a opravení chyb – Další zpracování údajů – Slučitelnost dalšího zpracování těchto údajů s účely původního shromáždění – Doba uložení s ohledem na tyto účely)

10

2022/C 472/12

Věc C-111/21: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – BT v. Laudamotion GmbH (Řízení o předběžné otázce – Letecká doprava – Montrealská úmluva – Článek 17 odst. 1 – Odpovědnost leteckých dopravců v případě smrti nebo zranění cestujícího – Pojem zranění – Posttraumatická stresová porucha, kterou cestující trpí v důsledku nouzové evakuace letadla)

11

2022/C 472/13

Věc C-129/21: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van beroep te Brussel – Belgie) – Proximus NV v. Gegevensbeschermingsautoriteit (Řízení o předběžné otázce – Zpracování osobních údajů a ochrana soukromí v odvětví elektronických komunikací – Směrnice 2002/58/ES – Článek 12 – Veřejné účastnické seznamy a informační služby o účastnických číslech – Souhlas účastníka – Povinnosti poskytovatele účastnických seznamů a informačních služeb – Nařízení (EU) 2016/679 – Článek 17 – Právo na výmaz (právo být zapomenut) – Článek 5 odst. 2 – Článek 24 – Informační povinnosti a odpovědnost správce)

11

2022/C 472/14

Věc C-197/21: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein oikeus – Finsko) – Soda-Club (CO2) SA, SodaStream International BV v. MySoda Oy (Řízení o předběžné otázce – Právo ochranných známek – Nařízení (EU) 2017/1001 – Článek 15 odst. 2 – Směrnice (EU) 2015/2436 – Článek 15 odst. 2 – Vyčerpání práv z ochranné známky – Láhve obsahující oxid uhličitý – Uvedení do oběhu v členském státě vlastníkem ochranné známky – Činnost dalšího prodejce spočívající v naplňování a novém označování láhví etiketami – Námitky podané vlastníkem ochranné známky – Legitimní důvody k tomu, aby se zabránilo pozdějšímu odbytu výrobků označených ochrannou známkou)

12

2022/C 472/15

Věc C-295/21: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Bruxelles – Belgie) – Allianz Benelux SA v. État belge, SPF Finances (Řízení o předběžné otázce – Společný systém zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států – Směrnice 90/435/EHS – Článek 4 odst. 1 – Osvobození mateřské společnosti od daně z dividend vyplácených její dceřinou společností – Převod přebytku definitivně zdaněných příjmů do následujících zdaňovacích období – Sloučení společnosti, která disponuje přebytky definitivně zdaněných příjmů, s jinou společností – Vnitrostátní právní úprava, jež omezuje převod těchto přebytků na nástupnickou společnost)

13

2022/C 472/16

Věc C-301/21: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Oradea – Rumunsko) – Curtea de Apel Alba Iulia a další v. YF a další (Řízení o předběžné otázce – Sociální politika – Rovné zacházení v zaměstnání a povolání – Směrnice 2000/78/ES – Článek 2 odstavce 1 a 2 – Zákaz diskriminace na základě věku – Vnitrostátní právní úprava, jejímž důsledkem je, že plat, který pobírají někteří soudci, je vyšší než plat jiných soudců stejného zařazení, kteří vykonávají stejné funkce – Článek 1 – Předmět – Taxativní povaha uvedených diskriminací)

14

2022/C 472/17

Věc C-306/21: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Varchoven administrativen sad – Bulharsko) – Komisia za zaštita na ličnite danni, Centralna izbiratelna komisia v. Koalicia Demokratična Bulgaria – Obedinenie (Řízení o předběžné otázce – Ochrana osobních údajů – Nařízení (EU) 2016/679 – Oblast působnosti – Článek 2 odst. 2 písm. a) – Pojem činnost, která nespadá do oblasti působnosti práva Unie – Vnitrostátní a evropské volby – Článek 6 odst. 1 písm. e) – Zákonnost zpracování – Článek 58 – Akt přijatý dozorovými úřady, který omezuje nebo případně zakazuje pořizování videozáznamu při sčítání hlasů ve volebních místnostech)

15

2022/C 472/18

Věc C-362/21: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad Veliko Tarnovo – Bulharsko) – Ekofrukt EOOD v. Direktor na Direktsia Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika – Veliko Tarnovo (Řízení o předběžné otázce – Vnitřní trh – Nařízení (EU) č. 910/2014 – Článek 3 bod 12 – Pojem kvalifikovaný elektronický podpis – Článek 25 odst. 1 – Článek 26 – Příloha I – Právní účinky elektronických podpisů – Požadavky na zaručený elektronický podpis – Správní akt vyhotovený ve formě elektronického dokumentu, jehož elektronický podpis nesplňuje požadavky na kvalifikovaný elektronický podpis – Kumulativní požadavky – Důsledky – Článek 3 bod 15 – Neexistence kvalifikovaného certifikátu pro elektronický podpis – Zápis kvalifikovaného elektronického podpisu v certifikátu vydaném poskytovatelem služeb vytvářejících důvěru – Účinek – Jména držitele elektronického podpisu, která byla transliterována do latinky namísto jejich obvyklého zápisu v cyrilici)

16

2022/C 472/19

Věc C-390/21: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Köln – Německo) – ADPA European Independent Automotive Data Publishers, Gesamtverband Autoteile-Handel e.V. v. Automobiles PEUGEOT SA, PSA Automobiles SA (Řízení o předběžné otázce – Trh služeb poskytujících informace o opravách a údržbě motorových vozidel – Nařízení (EU) 2018/858 – Článek 61 – Povinnost výrobců automobilů poskytovat informace o opravách a údržbě motorových vozidel – Rozsah – Právo na přístup k těmto informacím – Samostatní provozovatelé – Vydavatelé technických informací – Článek 63 – Přiměřený a úměrný poplatek)

17

2022/C 472/20

Věc C-406/21: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein oikeus – Finsko) – A Oy v. B Ky, Communauté des héritiers de C (Řízení o předběžné otázce – Postup proti opožděným platbám v obchodních transakcích – Směrnice 2011/7/EU – Článek 12 odst. 4 – Časová působnost – Praxe zavedená před 16. březnem 2013 spočívající v nevymáhání úroků z prodlení ani náhrady nákladů spojených s vymáháním – Praxe uplatňovaná na jednotlivé objednávky učiněné po tomto datu – Článek 7 odst. 2 a 3 – Hrubě nespravedlivé smluvní podmínky a praxe – Vzdání se nároku, k němuž byl dán souhlas svobodně)

18

2022/C 472/21

Věc C-411/21: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Instituto do Cinema e do Audiovisual IP v. NOWO Communications SA (Řízení o předběžné otázce – Článek 56 SFEU – Volný pohyb služeb – Služby v oblasti tvorby a produkce kinematografických a audiovizuálních děl – Poskytovatelé předplacených televizních služeb – Poplatek z předplatného, který jsou povinni odvádět poskytovatelé předplacených televizních služeb – Určení výnosů z poplatku – Omezení – Příliš nahodilé nebo nepřímé účinky)

19

2022/C 472/22

Věc C-418/21: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf – Německo) – Orthomol pharmazeutische Vertriebs GmbH v. Verband Sozialer Wettbewerb eV (Řízení o předběžné otázce – Bezpečnost potravin – Potraviny – Nařízení (EU) č. 609/2013 – Článek 2 odst. 2 písm. g) – Nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2016/128 – Potraviny pro zvláštní lékařské účely – Jiné zvláštní požadavky na výživu – Potraviny s obecným přínosem pro pacienta – Vymezení ve vztahu k léčivým přípravkům)

19

2022/C 472/23

Věc C-485/21: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rajonen sad – Nesebar – Bulharsko) – S. V. OOD v. E. Ts. D. (Řízení o předběžné otázce – Ochrana spotřebitele – Směrnice 93/13/EHS – Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách – Článek 2 písm. b) – Pojem spotřebitel – Článek 2 písm. c) – Pojem prodávající nebo poskytovatel – Fyzická osoba, která je vlastníkem bytu v budově ve spoluvlastnictví – Různé druhy právních vztahů týkajících se správy a údržby této budovy – Rozdílné zacházení, pokud jde o postavení spotřebitele, které právní předpisy členského státu činí mezi spoluvlastníky, kteří uzavřeli individuální smlouvu o správě a údržbě společných částí budovy, a spoluvlastníky, kteří takovou smlouvu neuzavřeli)

20

2022/C 472/24

Věc C-539/21 P: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 27. října 2022 – CE v. Výbor regionů (Kasační opravný prostředek – Veřejná služba – Dočasní zaměstnanci – Pracovní řád ostatních zaměstnanců – Článek 2 písm. c) – Smlouva na dobu neurčitou – Předčasné ukončení s výpovědní dobou – Článek 47 písm. c) bod i) – Ztráta důvěry – Podmínky výpovědní doby – Zjevně nesprávné posouzení – Opomenutí – Žaloba na neplatnost a na náhradu škody)

21

2022/C 472/25

Věc C-542/21: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa (Senāts) – Lotyšsko) – Mikrotīkls SIA v. Valsts ieņēmumu dienests (Řízení o předběžné otázce – Celní unie – Společný celní sazebník – Kombinovaná nomenklatura – Sazební zařazení – Číslo 8517 – Podpoložky 8517 70 11 a 8517 70 19 – Antény pro směrovací přístroje (routery))

21

2022/C 472/26

Věc C-544/21: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Mainz – Německo) – ID v. Stadt Mainz (Řízení o předběžné otázce – Volný pohyb služeb – Směrnice 2006/123/ES – Článek 15 odst. 1, odst. 2 písm. g) a odst. 3 – Služby na vnitřním trhu – Odměny za služby architektů a inženýrů – Minimální povinné sazby – Přímý účinek ustanovení unijního práva a případná použitelnost vnitrostátní právní úpravy)

22

2022/C 472/27

Věc C-641/21: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzgericht – Rakousko) – Climate Corporation Emissions Trading GmbH v. Finanzamt Österreich (Řízení o předběžné otázce – Daně – Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Článek 44 – Místo daňové příslušnosti – Převod povolenek na emise skleníkových plynů – Příjemce zapojený do podvodu na DPH v řetězci plnění – Osoba povinná k dani, která věděla nebo měla vědět o existenci tohoto podvodu)

22

2022/C 472/28

Věc C-825/21: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – Belgie) – UP v. Centre public d’action sociale de Liège (Řízení o předběžné otázce – Prostor svobody, bezpečnosti a práva – Přistěhovalecká politika – Směrnice 2008/115/ES – Navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí – Žádost o azyl – Zamítnutí – Příkaz k opuštění území – Článek 6 odst. 4 – Žádost o povolení k pobytu ze zdravotních důvodů – Přípustná žádost – Vydání dočasného povolení k pobytu během posuzování žádosti – Zamítnutí žádosti – Sociální podpora – Zamítnutí – Podmínka týkající se legality pobytu – Neexistence rozhodnutí o navrácení – Účinek dočasného povolení k pobytu na příkaz k opuštění území)

23

2022/C 472/29

Věc C-435/22 PPU: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 28. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht München – Německo) – trestní řízení proti HF (Řízení o předběžné otázce – Naléhavé řízení o předběžné otázce – Soudní spolupráce v trestních věcech – Listina základních práv Evropské unie – Článek 50 – Úmluva k provedení Schengenské dohody – Článek 54 – Zásada ne bis in idem – Dohoda o vydávání mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými – Vydání státního příslušníka třetí země do Spojených států na základě dvoustranné dohody o vydávání uzavřené členským státem – Státní příslušník pravomocně odsouzený za stejný čin v jiném členském státě, který již v tomto státě vykonal svůj trest v plném rozsahu)

24

2022/C 472/30

Věc C-756/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court (Irsko) dne 9. prosince 2021 – X v. International Protection Appeals Tribunal, Minister for Justice and Equality, Irsko a The Attorney General

25

2022/C 472/31

Věc C-332/22: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona (Španělsko) dne 19. května 2022 – HM, VD v. Generalitat de Catalunya

o

26

2022/C 472/32

Věc C-475/22: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 15. července 2022 – Maxi Mobility Spain SLU v. Comunidad de Madrid, Asociación Nacional del Taxi, Asociación Taxi Project 2.0

29

2022/C 472/33

Věc C-589/22: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de las Islas Baleares (Španělsko) dne 7. září 2022 – J.L.O.G., J.J.O.P. v. Resorts Mallorca Hotels International SL

30

2022/C 472/34

Věc C-591/22: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemsko) dne 12. září 2022 – L. VOF v. Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

30

2022/C 472/35

Věc C-593/22: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Specializat Cluj (Rumunsko) dne 12. září 2022 – FS, WU v. First Bank SA

31

2022/C 472/36

Věc C-613/22: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court (Irsko) dne 23. září 2022 – Dublin 8 Residents Association v. An Bord Pleanála, Irsko a Attorney General

32

Tribunál

2022/C 472/37

Věc T-486/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. října 2022 – H&H v. EUIPO – Giuliani (Swisse) (Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Obrazová ochranná známka Evropské unie Swisse – Absolutní důvody neplatnosti – Článek 51 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní článek 59 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (EU) 2017/1001] – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Ochranná známka, která by mohla klamat veřejnost – Státní symbol – Ochranná známka obsahující znaky, emblémy nebo erby – Článek 7 odst. 1 písm. b), g), h) a i) nařízení č. 40/94 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b), g), h) a i) nažízení 2017/1001] – Zlá víra – Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti – Článek 63 odst. 2 nařízení 2017/1001 – Rozsah posouzení, které musí provést EUIPO – Článek 95 odst. 1 nařízení 2017/1001 – Právo být vyslechnut – Článek 41 Listiny základních práv Evropské unie)

Swisse

34

2022/C 472/38

Věc T-81/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. října 2022 – Sistem ecologica v. Komise (Nařízení (EU, Euratom) č. 883/2013 – Setření podvodu se smluvními celními sazbami, vyrovnávacími cly a antidumpingovými cly z dovozů bionafty do Unie – Sdělení OLAF vnitrostátním celním orgánům – Zpráva z šetření OLAF – Žaloba na neplatnost – Akt, který nelze napadnout žalobou – Žaloba na náhradu škody – Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům)

35

2022/C 472/39

Věc T-214/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2022 – Múka v. Komise (Přístup k dokumentům – Nařízení (ES) č. 1049/2001 – Dokumenty související s řízeními o kontrole státních podpor – Odepření přístupu – Článek 4 odst. 2 třetí odrážka nařízení č. 1049/2001 – Výjimka týkající se ochrany cílů inspekce, vyšetřování a auditu – Obecná domněnka o nezpřístupnění – Převažující veřejný zájem)

35

2022/C 472/40

Věc T-257/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2022 – Basaglia v. Komise (Mimosmluvní odpovědnost – Přístup k dokumentům – Dokumenty týkající se projektů pro výzkum a technologický rozvoj – Rozhodnutí, kterým se omezuje žádost o přístup a částečně se odepírá přístup – Částečné zrušení tohoto rozhodnutí Tribunálem – Odsouzení vnitrostátními soudy – Protiprávnost vytýkaného jednání – Příčinná souvislost)

36

2022/C 472/41

Věc T-460/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. října 2022 – MCO (IP) v. EUIPO – C8 (C2 CYPRUS CASINOS) (Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie C2 CYPRUS CASINOS – Starší národní obrazová ochranná známka C8 – Relativní důvody pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Vzájemná závislost mezi faktory – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 – Povinnost uvést odůvodnění)

36

2022/C 472/42

Věc T-461/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. října 2022 – MCO (IP) v. EUIPO – C8 (C2) (Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie C2 – Starší národní obrazová ochranná známka C8 – Relativní důvody pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Vzájemná závislost mezi faktory – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 – Povinnost uvést odůvodnění)

37

2022/C 472/43

Věc T-466/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. října 2022 – Baumberger v. EUIPO – Nube (Lío) (Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Obrazová ochranná známka Evropské unie Lío – Absolutní důvod neplatnosti – Nedostatek dobré víry – Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001])

38

2022/C 472/44

Věc T-467/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. října 2022 – DBM Videovertrieb v. EUIPO – Nube (Lío) (Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Obrazová ochranná známka Evropské unie Lío – Absolutní důvod neplatnosti – Nedostatek dobré víry – Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001])

38

2022/C 472/45

Věc T-500/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2022 – Philip Morris Products v. EUIPO (TOGETHER. FORWARD.) (Ochranná známka Evropské unie – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie TOGETHER. FORWARD. – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001)

39

2022/C 472/46

Věc T-501/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2022 – Philip Morris Products v. EUIPO (Zobrazení černých a bílých čar tvořících úhel) (Ochranná známka Evropské unie – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie zobrazující černé a bílé čáry tvořící úhel – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001)

40

2022/C 472/47

Věc T-502/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2022 – Philip Morris Products v. EUIPO (Zobrazení černých a bílých čar) (Ochranná známka Evropské unie – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie zobrazující černé a bílé čáry – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001)

40

2022/C 472/48

Věc T-574/22: Žaloba podaná dne 15. září 2022 – ViiV Healthcare v. EMA

41

2022/C 472/49

Věc T-577/22: Žaloba podaná dne 15. září 2022 – ClientEarth v. Rada

42

2022/C 472/50

Věc T-583/22: Žaloba podaná dne 16. září 2022 – Fédération environnement durable a další v. Komise

43

2022/C 472/51

Věc T-644/22: Žaloba podaná dne 14. října 2022 – SE a SF v. Rada

44

2022/C 472/52

Věc T-652/22: Žaloba podaná dne 19. října 2022 – Lidl Stiftung v. EUIPO – MHCS (Odstín oranžové barvy)

45

2022/C 472/53

Věc T-654/22: Žaloba podaná dne 25. října 2022 – M&T 1997 v. EUIPO – VDS Czmyr Kowalik (Kliky od dveří a oken)

46

2022/C 472/54

Věc T-655/22: Žaloba podaná dne 25. října 2022 – Torre Oria v. EUIPO – Giramondi a Antonelli (WINE TALES RACCONTI DI VINO)

47

2022/C 472/55

Věc T-656/22: Žaloba podaná dne 27. října 2022 – moderne Stadt v. EUIPO (DEUTZER HAFEN)

47

2022/C 472/56

Věc T-657/22: Žaloba podaná dne 27. října 2022 – moderne Stadt v. EUIPO (DEUTZER HAFEN KÖLN)

48

2022/C 472/57

Věc T-665/22: Žaloba podaná dne 1. listopadu 2022 – SkinIdent v. EUIPO – Beiersdorf (NIVEA SKIN-IDENTICAL Q10)

49

2022/C 472/58

Věc T-666/22: Žaloba podaná dne 2. listopadu 2022 – United Shipping Group v. EUIPO – Baulies Gómez (UNITED WIND LOGISTICS)

49

2022/C 472/59

Spojené věci T-386/18 a T-400/19: Usnesení Tribunálu ze dne 21. října 2022 – Iccrea Banca v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí

50

2022/C 472/60

Věc T-493/22: Usnesení Tribunálu ze dne 20. října 2022 – Cecoforma a Sopexa v. REA

50

---

| CS | |
| --- | --- |

CS

---

IV Informace

INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE

Soudní dvůr Evropské unie

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/1 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/1

---

Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie

(2022/C 472/01)

Poslední publikace

Úř. věst. C 463, 5.12.2022

Dřívější publikace

Úř. věst. C 451, 28.11.2022

Úř. věst. C 441, 21.11.2022

Úř. věst. C 432, 14.11.2022.

Úř. věst. C 424, 7.11.2022.

Úř. věst. C 418, 31.10.2022.

Úř. věst. C 408, 24.10.2022

Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

Soudní dvůr

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/2 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/2

---

Určení senátů pověřených projednáváním věcí uvedených v článku 107 jednacího řádu Soudního dvora

(2022/C 472/02)

Na všeobecné schůzi konané dne 27. září 2022 pověřil Soudní dvůr podle čl. 11 odst. 2 jednacího řádu třetí a čtvrtý senát projednáváním věcí uvedených v článku 107 jednacího řádu na období od 7. října 2022 do 6. října 2023.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/2 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/2

---

Volba předsedů senátů složených ze tří soudců

(2022/C 472/03)

Dne 4. října 2022 zvolili soudci Soudního dvora podle čl. 12 odst. 2 jednacího řádu p. Xuereba předsedou šestého senátu, pí Arastey Sahún předsedkyní sedmého senátu, p. Safjana předsedou osmého senátu, pí Rossi předsedkyní devátého senátu a p. Gratsiase předsedou desátého senátu na období od 7. října 2022 do 6. října 2023.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/2 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/2

---

Seznamy pro účely určení složení soudních kolegií k projednávání věcí přidělených senátům složeným ze tří soudců

(2022/C 472/04)

Soudní dvůr na všeobecné schůzi konané dne 11. října 2022 sestavil seznamy pro účely určení složení senátů, v nichž zasedají tři soudci, následovně:

Šestý senát

p. Xuereb, předseda senátu

p. von Danwitz

p. Kumin

pí Ziemele

Sedmý senát

pí Arastey Sahún, předsedkyně senátu

p. Biltgen

p. Wahl

p. Passer

Osmý senát

p. Safjan, předseda senátu

p. Piçarra

p. Jääskinen

p. Gavalec

Devátý senát

pí Rossi, předsedkyně senátu

p. Bonichot

p. Rodin

pí Spineanu-Matei

Desátý senát

p. Gratsias, předseda senátu

p. Ilešič

p. Jarukaitis

p. Csehi

---

V Oznámení

SOUDNÍ ŘÍZENÍ

Soudní dvůr

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/4 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/4

---

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sofiyski rayonen sad – Bulharsko) – „Invest Fund Management“ AD v. Komisia za finansov nadzor

(Věc C-473/20) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Sbližování právních předpisů - Směrnice 2009/65/ES - Subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) - Správcovské společnosti SKIPCP - Povinnosti týkající se poskytování informací investorům - Článek 72 - Povinnost aktualizovat ‚podstatné náležitosti prospektu‘ - Rozsah - Článek 69 odst. 2 - Informace uvedené v seznamu A přílohy I - Složení orgánu správcovské společnosti - Článek 99a písm. r) - Provedení do právního řádu členských států - Vnitrostátní právní úprava, která rozšiřuje situace, kdy lze porušení povinnosti aktualizace prospektu konstatovat a sankcionovat“)

(2022/C 472/05)

Jednací jazyk: bulharština

Předkládající soud

Sofiyski rayonen sad

Účastnice původního řízení

Žalobkyně:„Invest Fund Management“ AD

Žalovaná: Komisia za finansov nadzor

Výrok

| 1) | Článek 72 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/91/EU ze dne 23. července 2014,
  musí být vykládán v tom smyslu, že
  informace týkající se správcovské společnosti uvedené v seznamu A přílohy I této směrnice, které musí prospekt alespoň obsahovat dle jejího čl. 69 odst. 2, spadají pod pojem „podstatné náležitosti prospektu“ ve smyslu uvedeného článku 72, takže musí být aktualizovány. |
| --- | --- |

1)

Článek 72 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/91/EU ze dne 23. července 2014,

musí být vykládán v tom smyslu, že

informace týkající se správcovské společnosti uvedené v seznamu A přílohy I této směrnice, které musí prospekt alespoň obsahovat dle jejího čl. 69 odst. 2, spadají pod pojem „podstatné náležitosti prospektu“ ve smyslu uvedeného článku 72, takže musí být aktualizovány.

| 2) | Článek 99a písm. r) směrnice 2009/65, ve znění směrnice 2014/91,
  musí být vykládán v tom smyslu, že
  nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle které se správcovské společnosti, jež ve lhůtě stanovené touto vnitrostátní právní úpravou nedodržela povinnost aktualizace prospektu stanovenou v článcích 68 až 82 této směrnice u několika subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů, uloží správní sankce za každý z těchto subjektů, i když se změna, která měla být předmětem aktualizace těchto prospektů, vztahovala k jedinému údaji týkajícímu se složení orgánu správcovské společnosti, a to za předpokladu, že je správní sankce účinná a odrazující, ale zároveň přiměřená. |
| --- | --- |

2)

Článek 99a písm. r) směrnice 2009/65, ve znění směrnice 2014/91,

musí být vykládán v tom smyslu, že

nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle které se správcovské společnosti, jež ve lhůtě stanovené touto vnitrostátní právní úpravou nedodržela povinnost aktualizace prospektu stanovenou v článcích 68 až 82 této směrnice u několika subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů, uloží správní sankce za každý z těchto subjektů, i když se změna, která měla být předmětem aktualizace těchto prospektů, vztahovala k jedinému údaji týkajícímu se složení orgánu správcovské společnosti, a to za předpokladu, že je správní sankce účinná a odrazující, ale zároveň přiměřená.

---

(1)  Úř. věst. C 433, 14.12.2020.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/5 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/5

---

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado Contencioso-Administrativo no 2 de Valladolid – Španělsko) – BFF Finance Iberia S.A.U v. Gerencia Regional de Salud de la Junta de Castilla y León

(Věc C-585/20) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2011/7/EU - Postup proti opožděným platbám v obchodních transakcích - Vymáhání pohledávek postoupených podniky na společnost zabývající se vymáháním pohledávek vůči orgánu veřejné moci - Náhrada nákladů spojených s vymáháním, které věřiteli vznikly v případě opožděné platby dlužníka - Článek 6 - Pevná minimální částka ve výši 40 eur - Transakce mezi podniky a orgány veřejné moci - Článek 4 - Prohlídka, jejímž prostřednictvím se zjišťuje, zda bylo zboží dodáno nebo služby poskytnuty v souladu se smlouvou - Lhůta splatnosti - Článek 2 bod 8 - Pojem ‚splatná částka‘ - Zohlednění daně z přidané hodnoty pro účely výpočtu úroků z prodlení“)

(2022/C 472/06)

Jednací jazyk: španělština

Předkládající soud

Juzgado Contencioso-Administrativo no 2 de Valladolid

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: BFF Finance Iberia S.A.U

Žalovaná: Gerencia Regional de Salud de la Junta de Castilla y León

Výrok

| 1) | Článek 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/7/EU ze dne 16. února 2011 o postupu proti opožděným platbám v obchodních transakcích
  musí být vykládán v tom smyslu, že
  pevná minimální částka ve výši 40 eur jako náhrada nákladů věřitele spojených s vymáháním, které vznikly v důsledku opožděné platby dlužníka, náleží za každou obchodní transakci, za kterou nebyla poskytnuta úplata ve lhůtě splatnosti a byla doložena fakturou, včetně případu, kdy je tato faktura mezi jinými fakturami předložena v rámci jediného nároku ve správním nebo soudním řízení. |
| --- | --- |

1)

Článek 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/7/EU ze dne 16. února 2011 o postupu proti opožděným platbám v obchodních transakcích

musí být vykládán v tom smyslu, že

pevná minimální částka ve výši 40 eur jako náhrada nákladů věřitele spojených s vymáháním, které vznikly v důsledku opožděné platby dlužníka, náleží za každou obchodní transakci, za kterou nebyla poskytnuta úplata ve lhůtě splatnosti a byla doložena fakturou, včetně případu, kdy je tato faktura mezi jinými fakturami předložena v rámci jediného nároku ve správním nebo soudním řízení.

| 2) | Článek 4 odst. 3 až 6 směrnice 2011/7
  musí být vykládán v tom smyslu, že
  brání vnitrostátní právní úpravě, která obecně stanoví pro všechny obchodní transakce mezi podniky a orgány veřejné moci lhůtu splatnosti v maximální délce 60 kalendářních dnů, včetně případu, kdy tato lhůta sestává z počáteční lhůty 30 dnů na přejímku nebo prohlídku zboží nebo služeb, jejímž prostřednictvím se zjišťuje, zda zboží bylo dodáno nebo služby byly poskytnuty v souladu se smlouvou, a další lhůty 30 dnů na zaplacení sjednané ceny. |
| --- | --- |

2)

Článek 4 odst. 3 až 6 směrnice 2011/7

musí být vykládán v tom smyslu, že

brání vnitrostátní právní úpravě, která obecně stanoví pro všechny obchodní transakce mezi podniky a orgány veřejné moci lhůtu splatnosti v maximální délce 60 kalendářních dnů, včetně případu, kdy tato lhůta sestává z počáteční lhůty 30 dnů na přejímku nebo prohlídku zboží nebo služeb, jejímž prostřednictvím se zjišťuje, zda zboží bylo dodáno nebo služby byly poskytnuty v souladu se smlouvou, a další lhůty 30 dnů na zaplacení sjednané ceny.

| 3) | Článek 2 bod 8 směrnice 2011/7
  musí být vykládán v tom smyslu, že
  zohlednění částky daně z přidané hodnoty uvedené na faktuře nebo v jiném rovnocenném dokumentu vyzývajícím k provedení platby jakožto „splatné částky“ definované v tomto ustanovení nezávisí na tom, zda ke dni, kdy nastalo prodlení s platbou, osoba povinná k dani tuto částku již odvedla do státní pokladny. |
| --- | --- |

3)

Článek 2 bod 8 směrnice 2011/7

musí být vykládán v tom smyslu, že

zohlednění částky daně z přidané hodnoty uvedené na faktuře nebo v jiném rovnocenném dokumentu vyzývajícím k provedení platby jakožto „splatné částky“ definované v tomto ustanovení nezávisí na tom, zda ke dni, kdy nastalo prodlení s platbou, osoba povinná k dani tuto částku již odvedla do státní pokladny.

---

(1)  Úř. věst. C 53, 15.2.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/6 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/6

---

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesarbeitsgericht – Německo) – ROI Land Investments Ltd. v. FD

(Věc C-604/20) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Justiční spolupráce v občanských věcech - Nařízení (EU) č. 1215/2012 - Článek 6 - Žalovaný, který nemá bydliště v některém členském státě - Článek 17 - Příslušnost u spotřebitelských smluv - Pojem ‚profesionální nebo podnikatelská činnost‘ - Článek 21 - Příslušnost pro individuální pracovní smlouvy - Pojem ‚zaměstnavatel‘ - Vztah podřízenosti - Nařízení (ES) č. 593/2008 - Rozhodné právo - Článek 6 - Individuální pracovní smlouva - Dohoda o ručení uzavřená mezi zaměstnancem a třetí společností, která zajišťuje plnění závazků zaměstnavatele vůči tomuto zaměstnanci“)

(2022/C 472/07)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Bundesarbeitsgericht

Účastníci původního řízení

Navrhovatelka: ROI Land Investments Ltd.

Odpůrce: FD

Výrok

| 1) | Článek 21 odst. 1 písm. b) bod i) a odstavec 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech
  musí být vykládán v tom smyslu, že
  zaměstnanec může u soudu místa, kde nebo odkud naposledy obvykle vykonával práci, žalovat osobu, která má nebo nemá bydliště v některém členském státě a se kterou nemá uzavřenu formální pracovní smlouvu, avšak která na základě dohody o ručení, od níž odviselo uzavření pracovní smlouvy se třetí osobou, vůči tomuto zaměstnanci přímo odpovídá za plnění závazků této třetí osoby, jestliže mezi prvně uvedenou osobou a zaměstnancem existuje vztah podřízenosti. |
| --- | --- |

1)

Článek 21 odst. 1 písm. b) bod i) a odstavec 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech

musí být vykládán v tom smyslu, že

zaměstnanec může u soudu místa, kde nebo odkud naposledy obvykle vykonával práci, žalovat osobu, která má nebo nemá bydliště v některém členském státě a se kterou nemá uzavřenu formální pracovní smlouvu, avšak která na základě dohody o ručení, od níž odviselo uzavření pracovní smlouvy se třetí osobou, vůči tomuto zaměstnanci přímo odpovídá za plnění závazků této třetí osoby, jestliže mezi prvně uvedenou osobou a zaměstnancem existuje vztah podřízenosti.

| 2) | Článek 6 odst. 1 nařízení č. 1215/2012
  musí být vykládán v tom smyslu, že
  výhrada týkající se použití čl. 21 odst. 2 tohoto nařízení vylučuje, aby soud členského státu vycházel z pravidel tohoto státu v oblasti soudní příslušnosti, jsou-li splněny podmínky použití tohoto čl. 21 odst. 2, i když jsou tato pravidla pro zaměstnance příznivější. Pokud naproti tomu podmínky použití uvedeného čl. 21 odst. 2 ani žádného jiného ustanovení vyjmenovaného v čl. 6 odst. 1 zmíněného nařízení splněny nejsou, takový soud může v souladu s posledně uvedeným ustanovením uvedená pravidla při určování soudní příslušnosti použít. |
| --- | --- |

2)

Článek 6 odst. 1 nařízení č. 1215/2012

musí být vykládán v tom smyslu, že

výhrada týkající se použití čl. 21 odst. 2 tohoto nařízení vylučuje, aby soud členského státu vycházel z pravidel tohoto státu v oblasti soudní příslušnosti, jsou-li splněny podmínky použití tohoto čl. 21 odst. 2, i když jsou tato pravidla pro zaměstnance příznivější. Pokud naproti tomu podmínky použití uvedeného čl. 21 odst. 2 ani žádného jiného ustanovení vyjmenovaného v čl. 6 odst. 1 zmíněného nařízení splněny nejsou, takový soud může v souladu s posledně uvedeným ustanovením uvedená pravidla při určování soudní příslušnosti použít.

| 3) | Článek 17 odst. 1 nařízení č. 1215/2012 a čl. 6 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 ze dne 17. června 2008 o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy (Řím I)
  musí být vykládány v tom smyslu, že
  pojem „profesionální nebo podnikatelská činnost“ zahrnuje nejen samostatně výdělečnou činnost, ale i činnost závislou. Dohoda uzavřená mezi zaměstnancem a jinou osobou než zaměstnavatelem uvedeným v pracovní smlouvě, podle níž tato osoba vůči zaměstnanci přímo odpovídá za závazky tohoto zaměstnavatele vyplývající z pracovní smlouvy, kromě toho nepředstavuje pro účely uplatnění těchto ustanovení smlouvu uzavřenou mimo jakoukoliv činnost nebo účel profesionální nebo podnikatelské povahy a nezávisle na nich. |
| --- | --- |

3)

Článek 17 odst. 1 nařízení č. 1215/2012 a čl. 6 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 ze dne 17. června 2008 o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy (Řím I)

musí být vykládány v tom smyslu, že

pojem „profesionální nebo podnikatelská činnost“ zahrnuje nejen samostatně výdělečnou činnost, ale i činnost závislou. Dohoda uzavřená mezi zaměstnancem a jinou osobou než zaměstnavatelem uvedeným v pracovní smlouvě, podle níž tato osoba vůči zaměstnanci přímo odpovídá za závazky tohoto zaměstnavatele vyplývající z pracovní smlouvy, kromě toho nepředstavuje pro účely uplatnění těchto ustanovení smlouvu uzavřenou mimo jakoukoliv činnost nebo účel profesionální nebo podnikatelské povahy a nezávisle na nich.

---

(1)  Úř. věst. C 44, 8.2.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/7 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/7

---

Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kammergericht Berlin – Německo) – DB Station & Service AG v. ODEG Ostdeutsche Eisenbahn GmbH

(Věc C-721/20) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Železniční doprava - Článek 102 SFEU - Zneužití dominantního postavení - Směrnice 2001/14/ES - Přístup k železniční infrastruktuře - Článek 30 - Regulační subjekt pro železniční odvětví - Kontrola poplatků za využívání infrastruktury - Vnitrostátní soudy - Kontrola poplatků s ohledem na právo hospodářské soutěže - Rozdělení pravomocí mezi regulační orgán a vnitrostátní soudy“)

(2022/C 472/08)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Kammergericht Berlin

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: DB Station & Service AG

Žalovaná: ODEG Ostdeutsche Eisenbahn GmbH

Výrok

Článek 30 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/14/ES ze dne 26. února 2001 o přidělování kapacity železniční infrastruktury a zpoplatnění železniční infrastruktury, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/58/ES ze dne 23. října 2007,

musí být vykládán v tom smyslu, že

nebrání tomu, aby vnitrostátní soudy používaly článek 102 SFEU a současně vnitrostátní právo hospodářské soutěže za účelem rozhodnutí o návrhu na vrácení poplatků za využívání infrastruktury, avšak za podmínky, že příslušný regulační subjekt předtím rozhodl o oprávněnosti dotčených poplatků. V tomto rámci mají tyto soudy povinnost loajální spolupráce a jsou povinny zohlednit rozhodnutí vydaná tímto subjektem jako součást posouzení a odůvodnit vlastní rozhodnutí s ohledem na všechny písemnosti ve spisech, které jim byly předloženy.

---

(1)  Úř. věst. C 88, 15.3.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/8 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/8

---

Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Den Haag – Nizozemsko) – O.T. E. v. Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

(Věc C-66/21) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Kontroly na hranicích, azyl a přistěhovalectví - Azylová politika - Povolení k pobytu vydané státním příslušníkům třetích zemí, kteří jsou oběťmi obchodování s lidmi nebo obdrželi pomoc k nedovolenému přistěhovalectví a kteří spolupracují s příslušnými orgány - Směrnice 2004/81/ES - Článek 6 - Oblast působnosti - Státní příslušník třetí země, který tvrdí, že byl obětí trestného činu souvisejícího s obchodováním s lidmi - Možnost využití lhůty na rozmyšlenou stanovené v čl. 6 odst. 1 této směrnice - Zákaz výkonu příkazu k vyhoštění - Pojem - Rozsah - Počítání této lhůty na rozmyšlenou - Nařízení (EU) č. 604/2013 - Kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států - Přemístění do členského státu příslušného k posouzení této žádosti o mezinárodní ochranu“)

(2022/C 472/09)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Rechtbank Den Haag

Účastníci původního řízení

Žalobce: O.T.E.

Žalovaný: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Výrok

| 1) | Článek 6 odst. 2 směrnice Rady 2004/81/ES ze dne 29. dubna 2004 o povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí, kteří jsou oběťmi obchodování s lidmi nebo obdrželi pomoc k nedovolenému přistěhovalectví a kteří spolupracují s příslušnými orgány,
  musí být vykládán v tom smyslu, že
  pod pojem „příkaz k vyhoštění“ spadá opatření, kterým je provedeno přemístění státního příslušníka z území jednoho členského státu na území jiného členského státu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států. |
| --- | --- |

1)

Článek 6 odst. 2 směrnice Rady 2004/81/ES ze dne 29. dubna 2004 o povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí, kteří jsou oběťmi obchodování s lidmi nebo obdrželi pomoc k nedovolenému přistěhovalectví a kteří spolupracují s příslušnými orgány,

musí být vykládán v tom smyslu, že

pod pojem „příkaz k vyhoštění“ spadá opatření, kterým je provedeno přemístění státního příslušníka z území jednoho členského státu na území jiného členského státu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států.

| 2) | Článek 6 odst. 2 směrnice 2004/81
  musí být vykládán v tom smyslu, že
  brání tomu, aby bylo rozhodnutí o přemístění státního příslušníka třetí země přijaté na základě nařízení č. 604/2013 vykonáno během lhůty na rozmyšlenou zaručené v odst. 1 tohoto článku 6, ale nebrání tomu, aby bylo přijato takové rozhodnutí nebo přípravná opatření k jeho výkonu, za podmínky, že tato přípravná opatření nezbaví tuto lhůtu na rozmyšlenou užitečného účinku, což musí ověřit předkládající soud. |
| --- | --- |

2)

Článek 6 odst. 2 směrnice 2004/81

musí být vykládán v tom smyslu, že

brání tomu, aby bylo rozhodnutí o přemístění státního příslušníka třetí země přijaté na základě nařízení č. 604/2013 vykonáno během lhůty na rozmyšlenou zaručené v odst. 1 tohoto článku 6, ale nebrání tomu, aby bylo přijato takové rozhodnutí nebo přípravná opatření k jeho výkonu, za podmínky, že tato přípravná opatření nezbaví tuto lhůtu na rozmyšlenou užitečného účinku, což musí ověřit předkládající soud.

---

(1)  Úř. věst. C 163, 3.5.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/9 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/9

---

Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Iveco Orecchia SpA v. APAM Esercizio SpA (C-68/21), Brescia Trasporti SpA (C-84/21)

(Spojené věci C-68/21 a C-84/21) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Sbližování právních předpisů - Motorová vozidla - Směrnice 2007/46/ES - Technické specifikace - Nabídka dodávek náhradních dílů rovnocenných originálním dílům určité značky - Absence dokladu schválení - Prohlášení uchazeče o rovnocennosti s originálem - Pojem ‚výrobce‘ - Důkazní prostředky - Veřejné zakázky - Směrnice 2014/25/EU“)

(2022/C 472/10)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Consiglio di Stato

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Iveco Orecchia SpA

Žalované: APAM Esercizio SpA (C-68/21) a Brescia Trasporti SpA (C-84/21)

Za přítomnosti: Veneta Servizi International Srl unipersonale, VAR Srl, Di Pinto & Dalessandro SpA a Bellizzi Srl

Výrok

| 1) | Článek 10 odst. 2, čl. 19 odst. 1 a čl. 28 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice),
  musí být vykládány v tom smyslu, že
  brání tomu, aby veřejný zadavatel mohl v rámci zadávacího řízení na dodávky náhradních dílů pro autobusy určené pro veřejnou službu akceptovat nabídku nabízející konstrukční části typu spadajícího pod regulační akty uvedené v příloze IV směrnice 2007/46, aniž by k ní bylo přiloženo osvědčení o schválení těchto náhradních dílů a byly poskytnuty informace o existenci takového schválení, pokud tyto regulační akty takové schválení vyžadují. |
| --- | --- |

1)

Článek 10 odst. 2, čl. 19 odst. 1 a čl. 28 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice),

musí být vykládány v tom smyslu, že

brání tomu, aby veřejný zadavatel mohl v rámci zadávacího řízení na dodávky náhradních dílů pro autobusy určené pro veřejnou službu akceptovat nabídku nabízející konstrukční části typu spadajícího pod regulační akty uvedené v příloze IV směrnice 2007/46, aniž by k ní bylo přiloženo osvědčení o schválení těchto náhradních dílů a byly poskytnuty informace o existenci takového schválení, pokud tyto regulační akty takové schválení vyžadují.

| 2) | Články 60 a 62 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/25/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb a o zrušení směrnice 2004/17/ES
  musí být vykládány v tom smyslu, že
  s ohledem na definici pojmu „výrobce“ v čl. 3 bodě 27 směrnice 2007/46 brání tomu, aby veřejný zadavatel mohl v rámci zadávacího řízení na dodávky náhradních dílů pro autobusy určené pro veřejnou službu akceptovat jako doklad rovnocennosti konstrukčních částí, které jsou uvedeny v regulačních aktech vyjmenovaných v příloze IV směrnice 2007/46 a jež uchazeč nabízí, jeho vlastní prohlášení o rovnocennosti, pokud tento nemůže být považován za výrobce těchto částí. |
| --- | --- |

2)

Články 60 a 62 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/25/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb a o zrušení směrnice 2004/17/ES

musí být vykládány v tom smyslu, že

s ohledem na definici pojmu „výrobce“ v čl. 3 bodě 27 směrnice 2007/46 brání tomu, aby veřejný zadavatel mohl v rámci zadávacího řízení na dodávky náhradních dílů pro autobusy určené pro veřejnou službu akceptovat jako doklad rovnocennosti konstrukčních částí, které jsou uvedeny v regulačních aktech vyjmenovaných v příloze IV směrnice 2007/46 a jež uchazeč nabízí, jeho vlastní prohlášení o rovnocennosti, pokud tento nemůže být považován za výrobce těchto částí.

---

(1)  Úř. věst. C 128, 12.4.2021.

Úř. věst. C 2, 3.1.2022.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/10 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/10

---

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – Digi Távközlési és Szolgáltató Kft. v. Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság

(Věc C-77/21) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů - Nařízení (EU) 2016/679 - Článek 5 odst. 1 písm. b) a e) - Zásada ‚účelového omezení‘ - Zásada ‚omezení uložení‘ - Databáze, která byla na základě existující databáze vytvořena za účelem provádění testů a opravení chyb - Další zpracování údajů - Slučitelnost dalšího zpracování těchto údajů s účely původního shromáždění - Doba uložení s ohledem na tyto účely“)

(2022/C 472/11)

Jednací jazyk: maďarština

Předkládající soud

Fővárosi Törvényszék

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Digi Távközlési és Szolgáltató Kft.

Žalovaný: Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság

Výrok

| 1) | Článek 5 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů)
  musí být vykládán v tom smyslu, že
  zásada „účelového omezení“, která je stanovena v tomto ustanovení, nebrání tomu, aby správce v databázi vytvořené za účelem provedení testů a opravení chyb zaznamenával a uchovával osobní údaje, které byly předtím shromážděny a uchovávány v jiné databázi, je-li takové další zpracování slučitelné s konkrétními účely, pro které byly osobní údaje původně shromážděny, což je třeba určit s ohledem na kritéria uvedená v čl. 6 odst. 4 tohoto nařízení. |
| --- | --- |

1)

Článek 5 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů)

musí být vykládán v tom smyslu, že

zásada „účelového omezení“, která je stanovena v tomto ustanovení, nebrání tomu, aby správce v databázi vytvořené za účelem provedení testů a opravení chyb zaznamenával a uchovával osobní údaje, které byly předtím shromážděny a uchovávány v jiné databázi, je-li takové další zpracování slučitelné s konkrétními účely, pro které byly osobní údaje původně shromážděny, což je třeba určit s ohledem na kritéria uvedená v čl. 6 odst. 4 tohoto nařízení.

| 2) | Článek 5 odst. 1 písm. e) nařízení 2016/679
  musí být vykládán v tom smyslu, že
  zásada „omezení uložení“, která je stanovena v tomto ustanovení, brání tomu, aby správce v databázi vytvořené za účelem provedení testů a opravení chyb uchovával osobní údaje, které byly předtím shromážděny pro jiné účely, po dobu delší, než je doba nezbytná k provedení těchto testů a opravení těchto chyb. |
| --- | --- |

2)

Článek 5 odst. 1 písm. e) nařízení 2016/679

musí být vykládán v tom smyslu, že

zásada „omezení uložení“, která je stanovena v tomto ustanovení, brání tomu, aby správce v databázi vytvořené za účelem provedení testů a opravení chyb uchovával osobní údaje, které byly předtím shromážděny pro jiné účely, po dobu delší, než je doba nezbytná k provedení těchto testů a opravení těchto chyb.

---

(1)  Úř. věst. C 182, 10.5.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/11 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/11

---

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – BT v. Laudamotion GmbH

(Věc C-111/21) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Letecká doprava - Montrealská úmluva - Článek 17 odst. 1 - Odpovědnost leteckých dopravců v případě smrti nebo zranění cestujícího - Pojem ‚zranění‘ - Posttraumatická stresová porucha, kterou cestující trpí v důsledku nouzové evakuace letadla“)

(2022/C 472/12)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Oberster Gerichtshof

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: BT

Žalovaná: Laudamotion GmbH

Výrok

Článek 17 odst. 1 úmluvy o sjednocení některých pravidel pro mezinárodní leteckou dopravu, uzavřené v Montrealu dne 28. května 1999, podepsané Evropským společenstvím dne 9. prosince 1999 a schválené jeho jménem rozhodnutím Rady 2001/539/ES ze dne 5. dubna 2001

musí být vykládán v tom smyslu, že

duševní trauma způsobené cestujícímu „nehodou“ ve smyslu tohoto ustanovení, které nesouvisí se „zraněním“ ve smyslu uvedeného ustanovení, musí být odškodněno stejně jako takové zranění, pokud poškozený cestující prokáže, že jeho duševní integrita byla narušena natolik závažně či v takové míře, že to má dopad na jeho celkový zdravotní stav a neobejde se bez léčby.

---

(1)  Úř. věst. C 228, 14.6.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/11 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/11

---

Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van beroep te Brussel – Belgie) – Proximus NV v. Gegevensbeschermingsautoriteit

(Věc C-129/21) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Zpracování osobních údajů a ochrana soukromí v odvětví elektronických komunikací - Směrnice 2002/58/ES - Článek 12 - Veřejné účastnické seznamy a informační služby o účastnických číslech - Souhlas účastníka - Povinnosti poskytovatele účastnických seznamů a informačních služeb - Nařízení (EU) 2016/679 - Článek 17 - Právo na výmaz (‚právo být zapomenut‘) - Článek 5 odst. 2 - Článek 24 - Informační povinnosti a odpovědnost správce“)

(2022/C 472/13)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Hof van beroep te Brussel

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Proximus NV

Žalovaný: Gegevensbeschermingsautoriteit

Výrok

| 1) | Článek 12 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/136/ES ze dne 25. listopadu 2009, ve spojení s čl. 2 druhým pododstavcem písm. f) této směrnice a článkem 95 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů)
  musí být vykládán v tom smyslu, že
  k uvedení osobních údajů účastníka služeb telekomunikačního operátora ve veřejně dostupných účastnických seznamech zveřejňovaných jinými poskytovateli, než je tento operátor, a v jejich informačních službách o účastnických číslech je vyžadován „souhlas“ tohoto účastníka ve smyslu článku 4 bodu 11 tohoto nařízení, přičemž tento souhlas může být poskytnut buď uvedenému operátorovi, nebo některému z těchto poskytovatelů. |
| --- | --- |

1)

Článek 12 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/136/ES ze dne 25. listopadu 2009, ve spojení s čl. 2 druhým pododstavcem písm. f) této směrnice a článkem 95 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů)

musí být vykládán v tom smyslu, že

k uvedení osobních údajů účastníka služeb telekomunikačního operátora ve veřejně dostupných účastnických seznamech zveřejňovaných jinými poskytovateli, než je tento operátor, a v jejich informačních službách o účastnických číslech je vyžadován „souhlas“ tohoto účastníka ve smyslu článku 4 bodu 11 tohoto nařízení, přičemž tento souhlas může být poskytnut buď uvedenému operátorovi, nebo některému z těchto poskytovatelů.

| 2) | Článek 17 nařízení 2016/679
  musí být vykládán v tom smyslu, že
  žádost účastníka o odstranění jeho osobních údajů z veřejně dostupných účastnických seznamů nebo informačních služeb o účastnických číslech představuje využití „práva na výmaz“ ve smyslu tohoto článku. |
| --- | --- |

2)

Článek 17 nařízení 2016/679

musí být vykládán v tom smyslu, že

žádost účastníka o odstranění jeho osobních údajů z veřejně dostupných účastnických seznamů nebo informačních služeb o účastnických číslech představuje využití „práva na výmaz“ ve smyslu tohoto článku.

| 3) | Článek 5 odst. 2 a článek 24 nařízení 2016/679
  musí být vykládány v tom smyslu, že
  vnitrostátní dozorový úřad může požadovat, aby poskytovatel veřejně dostupných účastnických seznamů a informačních služeb o účastnických číslech, jakožto správce, přijal vhodná technická a organizační opatření, aby informoval další správce, tedy telekomunikačního operátora, který mu sdělil osobní údaje svého účastníka, jakož i další poskytovatele veřejně dostupných účastnických seznamů a informačních služeb o účastnických číslech, kterým takové údaje poskytl, o odvolání souhlasu tohoto účastníka. |
| --- | --- |

3)

Článek 5 odst. 2 a článek 24 nařízení 2016/679

musí být vykládány v tom smyslu, že

vnitrostátní dozorový úřad může požadovat, aby poskytovatel veřejně dostupných účastnických seznamů a informačních služeb o účastnických číslech, jakožto správce, přijal vhodná technická a organizační opatření, aby informoval další správce, tedy telekomunikačního operátora, který mu sdělil osobní údaje svého účastníka, jakož i další poskytovatele veřejně dostupných účastnických seznamů a informačních služeb o účastnických číslech, kterým takové údaje poskytl, o odvolání souhlasu tohoto účastníka.

| 4) | Článek 17 odst. 2 nařízení 2016/679
  musí být vykládán v tom smyslu, že
  nebrání tomu, aby vnitrostátní dozorový úřad nařídil poskytovateli veřejně dostupných účastnických seznamů a informačních služeb o účastnických číslech, jehož účastník služeb telekomunikačního operátora požádal o to, aby již nezveřejňoval osobní údaje, které se jej týkají, přijmout „přiměřené kroky“ ve smyslu tohoto ustanovení za účelem informování provozovatelů vyhledávačů o této žádosti o výmaz údajů. |
| --- | --- |

4)

Článek 17 odst. 2 nařízení 2016/679

musí být vykládán v tom smyslu, že

nebrání tomu, aby vnitrostátní dozorový úřad nařídil poskytovateli veřejně dostupných účastnických seznamů a informačních služeb o účastnických číslech, jehož účastník služeb telekomunikačního operátora požádal o to, aby již nezveřejňoval osobní údaje, které se jej týkají, přijmout „přiměřené kroky“ ve smyslu tohoto ustanovení za účelem informování provozovatelů vyhledávačů o této žádosti o výmaz údajů.

---

(1)  Úř. věst. C 189, 17.5.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/12 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/12

---

Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein oikeus – Finsko) – Soda-Club (CO2) SA, SodaStream International BV v. MySoda Oy

(Věc C-197/21) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Právo ochranných známek - Nařízení (EU) 2017/1001 - Článek 15 odst. 2 - Směrnice (EU) 2015/2436 - Článek 15 odst. 2 - Vyčerpání práv z ochranné známky - Láhve obsahující oxid uhličitý - Uvedení do oběhu v členském státě vlastníkem ochranné známky - Činnost dalšího prodejce spočívající v naplňování a novém označování láhví etiketami - Námitky podané vlastníkem ochranné známky - Legitimní důvody k tomu, aby se zabránilo pozdějšímu odbytu výrobků označených ochrannou známkou“)

(2022/C 472/14)

Jednací jazyk: finština

Předkládající soud

Korkein oikeus

Účastnice původního řízení

Navrhovatelky: Soda-Club (CO2) SA, SodaStream International BV

Odpůrkyně: MySoda Oy

Výrok

Článek 15 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ze dne 14. června 2017 o ochranné známce Evropské unie a čl. 15 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2436 ze dne 16. prosince 2015, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách,

musí být vykládány v tom smyslu, že

vlastník ochranné známky, který uvedl na trh v členském státě výrobky označené touto ochrannou známkou, určené k opakovanému používání a mnohočetnému naplňování, není oprávněn na základě těchto ustanovení bránit tomu, aby další prodejce, který tyto výrobky opětovně naplnil a nahradil etiketu, na níž je uvedena původní ochranná známka, jinou etiketou, přičemž na uvedených výrobcích ponechal viditelnou původní ochrannou známku, později uváděl tyto výrobky na trh v tomto členském státě, ledaže toto nové označení etiketami vyvolá u spotřebitelů nesprávný dojem, že mezi dalším prodejcem a vlastníkem ochranné zámky existuje hospodářské propojení. Toto nebezpečí záměny je třeba posuzovat globálně s ohledem na údaje uvedené na výrobku a na jeho novém označení etiketami, jakož i s ohledem na distribuční praxi v dotčeném odvětví a na to, jak spotřebitelé tuto praxi znají.

---

(1)  Úř. věst. C 242, 21.6.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/13 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/13

---

Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Bruxelles – Belgie) – Allianz Benelux SA v. État belge, SPF Finances

(Věc C-295/21) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Společný systém zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států - Směrnice 90/435/EHS - Článek 4 odst. 1 - Osvobození mateřské společnosti od daně z dividend vyplácených její dceřinou společností - Převod přebytku definitivně zdaněných příjmů do následujících zdaňovacích období - Sloučení společnosti, která disponuje přebytky definitivně zdaněných příjmů, s jinou společností - Vnitrostátní právní úprava, jež omezuje převod těchto přebytků na nástupnickou společnost“)

(2022/C 472/15)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Cour d'appel de Bruxelles

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Allianz Benelux SA

Žalovaný: État belge, SPF Finances

Výrok

Článek 4 odst. 1 směrnice Rady 90/435/EHS ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států

musí být vykládán v tom smyslu, že

nebrání právní úpravě členského státu, která stanoví, že dividendy obdržené společností se započítají do jejího zdanitelného základu předtím, než se z něj odpočtou do 95 % jejich výše, a která případně umožňuje převod tohoto odpočtu do následujících zdaňovacích období, ale jež nicméně v případě sloučení této společnosti v rámci fúze omezuje převod odložení tohoto odpočtu na nástupnickou společnost poměrně v podílu, který představují čistá daňová aktiva zanikající společnosti na souhrnu celkových čistých daňových aktiv nástupnické společnosti a zanikající společnosti.

---

(1)  Úř. věst. C 289, 19.7.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/14 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/14

---

Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Oradea – Rumunsko) – Curtea de Apel Alba Iulia a další v. YF a další

(Věc C-301/21) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Rovné zacházení v zaměstnání a povolání - Směrnice 2000/78/ES - Článek 2 odstavce 1 a 2 - Zákaz diskriminace na základě věku - Vnitrostátní právní úprava, jejímž důsledkem je, že plat, který pobírají někteří soudci, je vyšší než plat jiných soudců stejného zařazení, kteří vykonávají stejné funkce - Článek 1 - Předmět - Taxativní povaha uvedených diskriminací“)

(2022/C 472/16)

Jednací jazyk: rumunština

Předkládající soud

Curtea de Apel Oradea

Účastníci původního řízení

Žalobci: Curtea de Apel Alba Iulia, Curtea de Apel Cluj, Tribunalul Bihor, Tribunalul Satu Mare, Tribunalul Sălaj

Žalovaní: YF, KP, OJ, YS, SL, DB, SH

Za přítomnosti: Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării, Tribunalul Cluj

Výrok

| 1) | Článek 2 odstavce 1 a 2 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, musí být vykládán v tom smyslu, že se nepoužije na vnitrostátní právní úpravu, která podle výkladu závazné vnitrostátní judikatury vede k tomu, že plat, který pobírají někteří soudci přijatí po datu nabytí účinnosti této právní úpravy, je nižší než plat soudců přijatých před tímto datem, neboť z ní nevyplývá žádná přímá či nepřímá diskriminace na základě věku. |
| --- | --- |

1)

Článek 2 odstavce 1 a 2 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, musí být vykládán v tom smyslu, že se nepoužije na vnitrostátní právní úpravu, která podle výkladu závazné vnitrostátní judikatury vede k tomu, že plat, který pobírají někteří soudci přijatí po datu nabytí účinnosti této právní úpravy, je nižší než plat soudců přijatých před tímto datem, neboť z ní nevyplývá žádná přímá či nepřímá diskriminace na základě věku.

| 2) | Směrnice 2000/78 musí být vykládána v tom smyslu, že brání diskriminaci pouze tehdy, když se tato diskriminace zakládá na některém z důvodů výslovně uvedených v jejím článku 1. |
| --- | --- |

2)

Směrnice 2000/78 musí být vykládána v tom smyslu, že brání diskriminaci pouze tehdy, když se tato diskriminace zakládá na některém z důvodů výslovně uvedených v jejím článku 1.

---

(1)  Úř. věst. C 329, 16.8.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/15 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/15

---

Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Varchoven administrativen sad – Bulharsko) – Komisia za zaštita na ličnite danni, Centralna izbiratelna komisia v. Koalicia „Demokratična Bulgaria – Obedinenie“

(Věc C-306/21) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Ochrana osobních údajů - Nařízení (EU) 2016/679 - Oblast působnosti - Článek 2 odst. 2 písm. a) - Pojem ‚činnost, která nespadá do oblasti působnosti práva Unie‘ - Vnitrostátní a evropské volby - Článek 6 odst. 1 písm. e) - Zákonnost zpracování - Článek 58 - Akt přijatý dozorovými úřady, který omezuje nebo případně zakazuje pořizování videozáznamu při sčítání hlasů ve volebních místnostech“)

(2022/C 472/17)

Jednací jazyk: bulharština

Předkládající soud

Varchoven administrativen sad

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Komisia za zaštita na ličnite danni, Centralna izbiratelna komisia

Žalovaná: Koalicia „Demokratična Bulgaria – Obedinenie“

Výrok

| 1) | Článek 2 odst. 2 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů)
  musí být vykládán v tom smyslu, že
  z oblasti působnosti tohoto nařízení není vyloučeno zpracování osobních údajů v souvislosti s pořádáním voleb v členském státě. |
| --- | --- |

1)

Článek 2 odst. 2 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů)

musí být vykládán v tom smyslu, že

z oblasti působnosti tohoto nařízení není vyloučeno zpracování osobních údajů v souvislosti s pořádáním voleb v členském státě.

| 2) | Článek 6 odst. 1 písm. e) a článek 58 nařízení 2016/679
  musejí být vykládány v tom smyslu, že
  tato ustanovení nebrání tomu, aby příslušné orgány členského státu přijaly obecně závazný správní akt, který stanoví omezení nebo případně zákaz pořizování videozáznamu sčítání hlasů ve volebních místnostech během voleb v tomto členském státě. |
| --- | --- |

2)

Článek 6 odst. 1 písm. e) a článek 58 nařízení 2016/679

musejí být vykládány v tom smyslu, že

tato ustanovení nebrání tomu, aby příslušné orgány členského státu přijaly obecně závazný správní akt, který stanoví omezení nebo případně zákaz pořizování videozáznamu sčítání hlasů ve volebních místnostech během voleb v tomto členském státě.

---

(1)  Úř. věst. C 329, 16.8.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/16 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/16

---

Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad Veliko Tarnovo – Bulharsko) – „Ekofrukt“ EOOD v. Direktor na Direktsia „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ – Veliko Tarnovo

(Věc C-362/21) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Vnitřní trh - Nařízení (EU) č. 910/2014 - Článek 3 bod 12 - Pojem ‚kvalifikovaný elektronický podpis‘ - Článek 25 odst. 1 - Článek 26 - Příloha I - Právní účinky elektronických podpisů - Požadavky na zaručený elektronický podpis - Správní akt vyhotovený ve formě elektronického dokumentu, jehož elektronický podpis nesplňuje požadavky na ‚kvalifikovaný elektronický podpis‘ - Kumulativní požadavky - Důsledky - Článek 3 bod 15 - Neexistence ‚kvalifikovaného certifikátu pro elektronický podpis‘ - Zápis kvalifikovaného elektronického podpisu v certifikátu vydaném poskytovatelem služeb vytvářejících důvěru - Účinek - Jména držitele elektronického podpisu, která byla transliterována do latinky namísto jejich obvyklého zápisu v cyrilici“)

(2022/C 472/18)

Jednací jazyk: bulharština

Předkládající soud

Administrativen sad Veliko Tarnovo

Účastníci původního řízení

Žalobkyně:„Ekofrukt“ EOOD

Žalovaný: Direktor na Direktsia „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ – Veliko Tarnovo

Výrok

| 1) | Článek 25 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 910/2014 ze dne 23. července 2014 o elektronické identifikaci a službách vytvářejících důvěru pro elektronické transakce na vnitřním trhu a o zrušení směrnice 1999/93/ES musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby byl správní akt vyhotovený ve formě elektronického dokumentu prohlášen za neplatný, pokud je podepsán elektronickým podpisem, který nesplňuje požadavky tohoto nařízení k tomu, aby byl považován za „kvalifikovaný elektronický podpis“ ve smyslu čl. 3 bodu 12 tohoto nařízení, za podmínky, že neplatnost tohoto aktu není určena pouze z toho důvodu, že podpis na něm má elektronickou podobu. |
| --- | --- |

1)

Článek 25 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 910/2014 ze dne 23. července 2014 o elektronické identifikaci a službách vytvářejících důvěru pro elektronické transakce na vnitřním trhu a o zrušení směrnice 1999/93/ES musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby byl správní akt vyhotovený ve formě elektronického dokumentu prohlášen za neplatný, pokud je podepsán elektronickým podpisem, který nesplňuje požadavky tohoto nařízení k tomu, aby byl považován za „kvalifikovaný elektronický podpis“ ve smyslu čl. 3 bodu 12 tohoto nařízení, za podmínky, že neplatnost tohoto aktu není určena pouze z toho důvodu, že podpis na něm má elektronickou podobu.

| 2) | Článek 3 bod 12 nařízení č. 910/2014 musí být vykládán v tom smyslu, že neexistence „kvalifikovaného certifikátu pro elektronický podpis“ ve smyslu čl. 3 bodu 15 tohoto nařízení postačuje k prokázání, že elektronický podpis nepředstavuje „kvalifikovaný elektronický podpis“ ve smyslu tohoto čl. 3 bodu 12, přičemž případná kvalifikace tohoto podpisu jako „profesionální elektronický podpis“ je v tomto ohledu irelevantní. |
| --- | --- |

2)

Článek 3 bod 12 nařízení č. 910/2014 musí být vykládán v tom smyslu, že neexistence „kvalifikovaného certifikátu pro elektronický podpis“ ve smyslu čl. 3 bodu 15 tohoto nařízení postačuje k prokázání, že elektronický podpis nepředstavuje „kvalifikovaný elektronický podpis“ ve smyslu tohoto čl. 3 bodu 12, přičemž případná kvalifikace tohoto podpisu jako „profesionální elektronický podpis“ je v tomto ohledu irelevantní.

| 3) | Nařízení č. 910/2014 musí být vykládáno v tom smyslu, že zápis elektronického podpisu v certifikátu vydaném poskytovatelem služeb vytvářejících důvěru nepostačuje k tomu, aby tento podpis splňoval požadavky stanovené tímto nařízením, aby mohl být považován za „kvalifikovaný elektronický podpis“ ve smyslu čl. 3 bodu 12 uvedeného nařízení. Pokud je taková kvalifikace zpochybněna v rámci soudního řízení, je vnitrostátní soud povinen ověřit, zda jsou splněny všechny kumulativní podmínky stanovené v uvedeném čl. 3 bodě 12, což vyžaduje, aby zejména ověřil, zda jsou splněny podmínky uvedené v článku 26 a příloze I téhož nařízení. |
| --- | --- |

3)

Nařízení č. 910/2014 musí být vykládáno v tom smyslu, že zápis elektronického podpisu v certifikátu vydaném poskytovatelem služeb vytvářejících důvěru nepostačuje k tomu, aby tento podpis splňoval požadavky stanovené tímto nařízením, aby mohl být považován za „kvalifikovaný elektronický podpis“ ve smyslu čl. 3 bodu 12 uvedeného nařízení. Pokud je taková kvalifikace zpochybněna v rámci soudního řízení, je vnitrostátní soud povinen ověřit, zda jsou splněny všechny kumulativní podmínky stanovené v uvedeném čl. 3 bodě 12, což vyžaduje, aby zejména ověřil, zda jsou splněny podmínky uvedené v článku 26 a příloze I téhož nařízení.

| 4) | Článek 3 bod 12 a příloha I nařízení č. 910/2014 musí být vykládány v tom smyslu, že při kontrole souladu kvalifikovaného elektronického podpisu s požadavky uvedené přílohy nebrání okolnost, že jména podepisující osoby, která obvykle používá k jejich napsání cyrilici, byla transliterována do latinky, tomu, aby byl elektronický podpis této osoby považován za „kvalifikovaný elektronický podpis“ ve smyslu tohoto čl. 3 bodu 12, pokud je tento podpis jednoznačně spojen s podepisující osobou a umožňuje její identifikaci, což musí ověřit vnitrostátní soud. |
| --- | --- |

4)

Článek 3 bod 12 a příloha I nařízení č. 910/2014 musí být vykládány v tom smyslu, že při kontrole souladu kvalifikovaného elektronického podpisu s požadavky uvedené přílohy nebrání okolnost, že jména podepisující osoby, která obvykle používá k jejich napsání cyrilici, byla transliterována do latinky, tomu, aby byl elektronický podpis této osoby považován za „kvalifikovaný elektronický podpis“ ve smyslu tohoto čl. 3 bodu 12, pokud je tento podpis jednoznačně spojen s podepisující osobou a umožňuje její identifikaci, což musí ověřit vnitrostátní soud.

---

(1)  Úř. věst. C 357, 6.9.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/17 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/17

---

Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Köln – Německo) – ADPA European Independent Automotive Data Publishers, Gesamtverband Autoteile-Handel e.V. v. Automobiles PEUGEOT SA, PSA Automobiles SA

(Věc C-390/21) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Trh služeb poskytujících informace o opravách a údržbě motorových vozidel - Nařízení (EU) 2018/858 - Článek 61 - Povinnost výrobců automobilů poskytovat informace o opravách a údržbě motorových vozidel - Rozsah - Právo na přístup k těmto informacím - Samostatní provozovatelé - Vydavatelé technických informací - Článek 63 - Přiměřený a úměrný poplatek“)

(2022/C 472/19)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Landgericht Köln

Účastníci původního řízení

Žalobci: ADPA European Independent Automotive Data Publishers, Gesamtverband Autoteile-Handel e.V.

Žalované: Automobiles PEUGEOT SA, PSA Automobiles SA

Výrok

| 1) | Články 61 a 63 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/858 ze dne 30. května 2018 o schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla a o dozoru nad trhem s nimi, o změně nařízení (ES) č. 715/2007 a (ES) č. 595/2009 a o zrušení směrnice 2007/46/ES, ve spojení s čl. 86 odst. 1 bodem 4 a odst. 2, jakož i bodem 1 přílohy XI tohoto nařízení,
  musí být vykládány v tom smyslu, že
  jsou použitelné na modely vozidel schválených podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 ze dne 20. června 2007 o schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla. |
| --- | --- |

1)

Články 61 a 63 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/858 ze dne 30. května 2018 o schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla a o dozoru nad trhem s nimi, o změně nařízení (ES) č. 715/2007 a (ES) č. 595/2009 a o zrušení směrnice 2007/46/ES, ve spojení s čl. 86 odst. 1 bodem 4 a odst. 2, jakož i bodem 1 přílohy XI tohoto nařízení,

musí být vykládány v tom smyslu, že

jsou použitelné na modely vozidel schválených podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 ze dne 20. června 2007 o schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla.

| 2) | Článek 61 odst. 1 směrnice 2018/858
  musí být vykládán v tom smyslu, že
  povinnost, kterou ukládá výrobcům automobilů, aby poskytovali neomezený, standardizovaný a nediskriminační přístup k informacím o opravách a údržbě motorových vozidel, které jsou vymezeny v čl. 3 bodě 48 tohoto nařízení, zahrnuje povinnost umožnit vydavatelům technických informací nakládat s těmito informacemi a využívat je pro účely jejich podnikání v dodavatelském řetězci na poprodejním trhu bez jiných podmínek, než jsou podmínky stanovené v uvedeném nařízení. |
| --- | --- |

2)

Článek 61 odst. 1 směrnice 2018/858

musí být vykládán v tom smyslu, že

povinnost, kterou ukládá výrobcům automobilů, aby poskytovali neomezený, standardizovaný a nediskriminační přístup k informacím o opravách a údržbě motorových vozidel, které jsou vymezeny v čl. 3 bodě 48 tohoto nařízení, zahrnuje povinnost umožnit vydavatelům technických informací nakládat s těmito informacemi a využívat je pro účely jejich podnikání v dodavatelském řetězci na poprodejním trhu bez jiných podmínek, než jsou podmínky stanovené v uvedeném nařízení.

| 3) | Článek 63 nařízení 2018/858 ve světle bodu 52 odůvodnění tohoto nařízení a zásady rovného zacházení
  musí být vykládán v tom smyslu, že
  pojem „přiměřený a úměrný poplatek“ uvedený v tomto článku zaprvé ukládá výrobcům automobilů povinnost zohlednit obchodní činnost, v jejímž rámci jsou informace o opravách a údržbě vozidla využívány jednotlivými samostatnými provozovateli, a zadruhé jim umožňuje účtovat poplatky přesahující pouhé náklady vynaložené z důvodu přístupu k těmto informacím těmto provozovatelům, který jsou povinni poskytnout všem provozovatelům podle tohoto nařízení, avšak za podmínky, že tyto poplatky nejsou pro provozovatele odrazující. |
| --- | --- |

3)

Článek 63 nařízení 2018/858 ve světle bodu 52 odůvodnění tohoto nařízení a zásady rovného zacházení

musí být vykládán v tom smyslu, že

pojem „přiměřený a úměrný poplatek“ uvedený v tomto článku zaprvé ukládá výrobcům automobilů povinnost zohlednit obchodní činnost, v jejímž rámci jsou informace o opravách a údržbě vozidla využívány jednotlivými samostatnými provozovateli, a zadruhé jim umožňuje účtovat poplatky přesahující pouhé náklady vynaložené z důvodu přístupu k těmto informacím těmto provozovatelům, který jsou povinni poskytnout všem provozovatelům podle tohoto nařízení, avšak za podmínky, že tyto poplatky nejsou pro provozovatele odrazující.

---

(1)  Úř. věst. C 368, 13.9.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/18 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/18

---

Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein oikeus – Finsko) – A Oy v. B Ky, Communauté des héritiers de C

(Věc C-406/21) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Postup proti opožděným platbám v obchodních transakcích - Směrnice 2011/7/EU - Článek 12 odst. 4 - Časová působnost - Praxe zavedená před 16. březnem 2013 spočívající v nevymáhání úroků z prodlení ani náhrady nákladů spojených s vymáháním - Praxe uplatňovaná na jednotlivé objednávky učiněné po tomto datu - Článek 7 odst. 2 a 3 - Hrubě nespravedlivé smluvní podmínky a praxe - Vzdání se nároku, k němuž byl dán souhlas svobodně“)

(2022/C 472/20)

Jednací jazyk: finština

Předkládající soud

Korkein oikeus

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: A Oy

Žalovaní: B Ky, Communauté des héritiers de C

Výrok

| 1) | Článek 12 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/7/EU ze dne 16. února 2011 o postupu proti opožděným platbám v obchodních transakcích
  musí být vykládán v tom smyslu, že
  členské státy mohou z působnosti této směrnice vyjmout smluvní praxi týkající se úhrady úroků z prodlení a náhrady nákladů spojených s vymáháním, pokud je tato praxe součástí smlouvy uzavřené před 16. březnem 2013 podle použitelného vnitrostátního práva. Jednotlivé objednávky, na jejichž základě jsou požadovány úroky z prodlení a taková náhrada nákladů, které byly učiněny po tomto datu, mohou být z působnosti směrnice 2011/7 vyňaty za podmínky, že podle použitelného vnitrostátního práva představují pouze plnění smlouvy uzavřené před 16. březnem 2013. Naproti tomu, pokud jsou podle tohoto práva tyto jednotlivé objednávky samostatnými smlouvami uzavřenými po uvedeném datu, nelze je z působnosti této směrnice vyjmout. |
| --- | --- |

1)

Článek 12 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/7/EU ze dne 16. února 2011 o postupu proti opožděným platbám v obchodních transakcích

musí být vykládán v tom smyslu, že

členské státy mohou z působnosti této směrnice vyjmout smluvní praxi týkající se úhrady úroků z prodlení a náhrady nákladů spojených s vymáháním, pokud je tato praxe součástí smlouvy uzavřené před 16. březnem 2013 podle použitelného vnitrostátního práva. Jednotlivé objednávky, na jejichž základě jsou požadovány úroky z prodlení a taková náhrada nákladů, které byly učiněny po tomto datu, mohou být z působnosti směrnice 2011/7 vyňaty za podmínky, že podle použitelného vnitrostátního práva představují pouze plnění smlouvy uzavřené před 16. březnem 2013. Naproti tomu, pokud jsou podle tohoto práva tyto jednotlivé objednávky samostatnými smlouvami uzavřenými po uvedeném datu, nelze je z působnosti této směrnice vyjmout.

| 2) | Článek 7 odst. 2 a 3 směrnice 2011/7
  musí být vykládán v tom smyslu, že
  nebrání praxi, podle níž věřitel v případě opožděných plateb kratších než jeden měsíc nevymáhá úroky z prodlení ani náhradu nákladů spojených s vymáháním výměnou za úhradu jistiny splatných pohledávek, za podmínky, že věřitel tím, že takto jednal, svobodně souhlasil s tím, že se vzdává platby částek dlužných z titulu těchto úroků a této náhrady. |
| --- | --- |

2)

Článek 7 odst. 2 a 3 směrnice 2011/7

musí být vykládán v tom smyslu, že

nebrání praxi, podle níž věřitel v případě opožděných plateb kratších než jeden měsíc nevymáhá úroky z prodlení ani náhradu nákladů spojených s vymáháním výměnou za úhradu jistiny splatných pohledávek, za podmínky, že věřitel tím, že takto jednal, svobodně souhlasil s tím, že se vzdává platby částek dlužných z titulu těchto úroků a této náhrady.

---

(1)  Úř. věst. C 368, 13.09.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/19 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/19

---

Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Instituto do Cinema e do Audiovisual IP v. NOWO Communications SA

(Věc C-411/21) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Článek 56 SFEU - Volný pohyb služeb - Služby v oblasti tvorby a produkce kinematografických a audiovizuálních děl - Poskytovatelé předplacených televizních služeb - Poplatek z předplatného, který jsou povinni odvádět poskytovatelé předplacených televizních služeb - Určení výnosů z poplatku - Omezení - Příliš nahodilé nebo nepřímé účinky“)

(2022/C 472/21)

Jednací jazyk: portugalština

Předkládající soud

Supremo Tribunal Administrativo

Účastníci původního řízení

Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Instituto do Cinema e do Audiovisual IP

Odpůrkyně v řízení o kasačním opravném prostředku: NOWO Communications SA

Výrok

Článek 56 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která zavádí poplatek určený k financování podpory a šíření kinematografických a audiovizuálních děl, pokud jsou jeho případné účinky na volný pohyb služeb produkce takových děl příliš nahodilé a nepřímé na to, aby představovaly omezení ve smyslu tohoto ustanovení.

---

(1)  Úř. věst. C 452, 8.11.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/19 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/19

---

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf – Německo) – Orthomol pharmazeutische Vertriebs GmbH v. Verband Sozialer Wettbewerb eV

(Věc C-418/21) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Bezpečnost potravin - Potraviny - Nařízení (EU) č. 609/2013 - Článek 2 odst. 2 písm. g) - Nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2016/128 - Potraviny pro zvláštní lékařské účely - Jiné zvláštní požadavky na výživu - Potraviny s obecným přínosem pro pacienta - Vymezení ve vztahu k léčivým přípravkům“)

(2022/C 472/22)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Oberlandesgericht Düsseldorf

Účastníci původního řízení

Navrhovatelka: Orthomol pharmazeutische Vertriebs GmbH

Další účastník řízení: Verband Sozialer Wettbewerb eV

Výrok

Článek 2 odst. 2 písm. g) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 609/2013 ze dne 12. června 2013 o potravinách určených pro kojence a malé děti, potravinách pro zvláštní lékařské účely a náhradě celodenní stravy pro regulaci hmotnosti a o zrušení směrnice Rady 92/52/EHS, směrnic Komise 96/8/ES, 1999/21/ES, 2006/125/ES a 2006/141/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/39/ES a nařízení Komise (ES) č. 41/2009 a (ES) č. 953/2009, a konkrétně pojem „jiné lékařsky stanovené požadavky na výživu“,

musí být vykládán v tom smyslu, že

výrobek představuje potravinu pro zvláštní lékařské účely, pokud onemocnění vede ke zvýšení požadavků na výživu nebo vyvolává zvláštní požadavky na výživu, které mají být potravinou uspokojeny, takže pro účely takové kvalifikace nestačí, aby přísun této potraviny byl pro pacienta obecně prospěšný z důvodu, že látky v ní obsažené působí proti obtížím nebo zmírňují jejich příznaky.

---

(1)  Úř. věst. C 471, 22.11.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/20 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/20

---

Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rajonen sad – Nesebar – Bulharsko) – „S. V.“ OOD v. E. Ts. D.

(Věc C-485/21) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Ochrana spotřebitele - Směrnice 93/13/EHS - Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách - Článek 2 písm. b) - Pojem ‚spotřebitel‘ - Článek 2 písm. c) - Pojem ‚prodávající nebo poskytovatel‘ - Fyzická osoba, která je vlastníkem bytu v budově ve spoluvlastnictví - Různé druhy právních vztahů týkajících se správy a údržby této budovy - Rozdílné zacházení, pokud jde o postavení spotřebitele, které právní předpisy členského státu činí mezi spoluvlastníky, kteří uzavřeli individuální smlouvu o správě a údržbě společných částí budovy, a spoluvlastníky, kteří takovou smlouvu neuzavřeli“)

(2022/C 472/23)

Jednací jazyk: bulharština

Předkládající soud

Rajonen sad – Nesebar

Účastníci původního řízení

Žalobkyně:„S. V.“ OOD

Žalovaný: E. Ts. D.

Výrok

Článek 1 odst. 1 a čl. 2 písm. b) a c) směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách

musí být vykládány v tom smyslu, že

| — | fyzická osoba, která je vlastníkem bytu v budově ve spoluvlastnictví, musí být považována za „spotřebitele“ ve smyslu této směrnice, pokud uzavře smlouvu se správcem za účelem správy a údržby společných částí budovy, pokud tento byt nevyužívá pro účely, které spadají výlučně do rámce její obchodní nebo výrobní činností nebo povolání. Okolnost, že část plnění, která tento správce poskytuje na základě této smlouvy, vyplývá z nutnosti dodržovat zvláštní požadavky v oblasti bezpečnosti a územního plánování stanovené vnitrostátními právními předpisy, nemůže vyloučit uvedenou smlouvu z působnosti uvedené směrnice, |
| --- | --- |

—

fyzická osoba, která je vlastníkem bytu v budově ve spoluvlastnictví, musí být považována za „spotřebitele“ ve smyslu této směrnice, pokud uzavře smlouvu se správcem za účelem správy a údržby společných částí budovy, pokud tento byt nevyužívá pro účely, které spadají výlučně do rámce její obchodní nebo výrobní činností nebo povolání. Okolnost, že část plnění, která tento správce poskytuje na základě této smlouvy, vyplývá z nutnosti dodržovat zvláštní požadavky v oblasti bezpečnosti a územního plánování stanovené vnitrostátními právními předpisy, nemůže vyloučit uvedenou smlouvu z působnosti uvedené směrnice,

| — | v případě, že je smlouva o správě a údržbě společných částí budovy ve spoluvlastnictví uzavřena mezi správcem a shromážděním vlastníků nebo společenstvím vlastníků této budovy, může být fyzická osoba, která je vlastníkem bytu v této budově, považována za „spotřebitele“ ve smyslu směrnice 93/13, pokud může být kvalifikována jako „smluvní strana“ této smlouvy a nevyužívá tento byt výlučně pro účely, které spadají do rámce její obchodní nebo výrobní činnosti nebo povolání. |
| --- | --- |

—

v případě, že je smlouva o správě a údržbě společných částí budovy ve spoluvlastnictví uzavřena mezi správcem a shromážděním vlastníků nebo společenstvím vlastníků této budovy, může být fyzická osoba, která je vlastníkem bytu v této budově, považována za „spotřebitele“ ve smyslu směrnice 93/13, pokud může být kvalifikována jako „smluvní strana“ této smlouvy a nevyužívá tento byt výlučně pro účely, které spadají do rámce její obchodní nebo výrobní činnosti nebo povolání.

---

(1)  Úř. věst. C 412, 11.10.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/21 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/21

---

Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 27. října 2022 – CE v. Výbor regionů

(Věc C-539/21 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Pracovní řád ostatních zaměstnanců - Článek 2 písm. c) - Smlouva na dobu neurčitou - Předčasné ukončení s výpovědní dobou - Článek 47 písm. c) bod i) - Ztráta důvěry - Podmínky výpovědní doby - Zjevně nesprávné posouzení - Opomenutí - Žaloba na neplatnost a na náhradu škody“)

(2022/C 472/24)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: CE (zástupkyně: M. Casado García-Hirschfeld, advokátka)

Další účastník řízení: Výbor regionů (zástupci: S. Bachotet a M. Espárrago Arzadun, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, Rechtsanwalt)

Výrok

| 1) | Kasační opravný prostředek se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Kasační opravný prostředek se zamítá.

| 2) | CE ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Výborem regionů. |
| --- | --- |

2)

CE ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Výborem regionů.

---

(1)  Úř. věst. C 37, 24.1.2022.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/21 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/21

---

Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa (Senāts) – Lotyšsko) – „Mikrotīkls“ SIA v. Valsts ieņēmumu dienests

(Věc C-542/21) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Celní unie - Společný celní sazebník - Kombinovaná nomenklatura - Sazební zařazení - Číslo 8517 - Podpoložky 8517 70 11 a 8517 70 19 - Antény pro směrovací přístroje (routery)“)

(2022/C 472/25)

Jednací jazyk: lotyština

Předkládající soud

Augstākā tiesa (Senāts)

Účastnice původního řízení

Žalobkyně:„Mikrotīkls“ SIA

Žalovaná: Valsts ieņēmumu dienests

Výrok

Podpoložka 8517 70 11 kombinované nomenklatury uvedené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, pozměněného nařízením Rady (ES) č. 254/2000 ze dne 31. ledna 2000, tak, jak vyla tato příloha pozměněna prováděcím nařízením Komise (EU) č. 927/2012 ze dne 9. října 2012 a prováděcím nařízením Komise (EU) č. 1001/2013 ze dne 4. října 2013

musí být vykládána v tom smyslu, že:

nezahrnuje antény pro směrovací přístroje (routery), které jsou konfigurované pro komunikaci v lokálních sítích (LAN) a/nebo v širokoplošných sítích (WAN).

---

(1)  Úř. věst. C 462, 15. 11. 2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/22 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/22

---

Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Mainz – Německo) – ID v. Stadt Mainz

(Věc C-544/21) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Volný pohyb služeb - Směrnice 2006/123/ES - Článek 15 odst. 1, odst. 2 písm. g) a odst. 3 - Služby na vnitřním trhu - Odměny za služby architektů a inženýrů - Minimální povinné sazby - Přímý účinek ustanovení unijního práva a případná použitelnost vnitrostátní právní úpravy“)

(2022/C 472/26)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Landgericht Mainz

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: ID

Žalovaný: Stadt Mainz

Výrok

Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu se nevztahuje na situaci, kdy smlouva byla uzavřena před nabytím účinku této směrnice, a tato smlouva pozbyla veškerých svých účinků před uplynutím lhůty pro provedení uvedené směrnice.

---

(1)  Úř. věst. C 2, 3.1.2022.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/22 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/22

---

Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 27. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzgericht – Rakousko) – Climate Corporation Emissions Trading GmbH v. Finanzamt Österreich

(Věc C-641/21) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Daně - Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 44 - Místo daňové příslušnosti - Převod povolenek na emise skleníkových plynů - Příjemce zapojený do podvodu na DPH v řetězci plnění - Osoba povinná k dani, která věděla nebo měla vědět o existenci tohoto podvodu“)

(2022/C 472/27)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Bundesfinanzgericht

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Climate Corporation Emissions Trading GmbH

Žalovaný: Finanzamt Österreich

Výrok

Ustanovení směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, ve znění směrnice Rady 2008/8/ES ze dne 12. února 2008,

musí být vykládána v tom smyslu, že

brání tomu, aby v případě poskytnutí služby osobou povinnou k dani usazenou v jednom členském státě osobě povinné k dani usazené v druhém členském státě, měly orgány prvního členského státu za to, že za místo tohoto plnění, které se podle článku 44 směrnice 2006/112, ve znění směrnice 2008/8, nachází v tomto druhém členském státě, se přesto považuje místo, které se nachází v prvním členském státě, pokud dotyčný poskytovatel věděl nebo měl vědět, že se tímto plněním podílí na podvodu na dani z přidané hodnoty spáchaném příjemcem tohoto plnění v rámci řetězce plnění.

---

(1)  Úř. věst. C 51, 31.1.2020.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/23 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/23

---

Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 20. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – Belgie) – UP v. Centre public d’action sociale de Liège

(Věc C-825/21) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Přistěhovalecká politika - Směrnice 2008/115/ES - Navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí - Žádost o azyl - Zamítnutí - Příkaz k opuštění území - Článek 6 odst. 4 - Žádost o povolení k pobytu ze zdravotních důvodů - Přípustná žádost - Vydání dočasného povolení k pobytu během posuzování žádosti - Zamítnutí žádosti - Sociální podpora - Zamítnutí - Podmínka týkající se legality pobytu - Neexistence rozhodnutí o navrácení - Účinek dočasného povolení k pobytu na příkaz k opuštění území“)

(2022/C 472/28)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Cour de cassation

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: UP

Žalovaný: Centre public d’action sociale de Liège

Výrok

Článek 6 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí

musí být vykládán v tom smyslu, že

nebrání právní úpravě členského státu, podle které v případě, že je státnímu příslušníkovi třetí země, jenž pobývá na jeho území neoprávněně, přiznáno právo pobytu, dokud nebude o žádosti o povolení k pobytu rozhodnuto z některého z důvodů uvedených v tomto ustanovení, z důvodu přípustnosti této žádosti, má přiznání tohoto práva za následek konkludentní zpětvzetí rozhodnutí o navrácení, které bylo dříve přijato ve vztahu tomuto státnímu příslušníkovi v důsledku zamítnutí jeho žádosti o mezinárodní ochranu.

---

(1)  Úř. věst. C 158, 11.4.2022.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/24 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/24

---

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 28. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht München – Německo) – trestní řízení proti HF

(Věc C-435/22 PPU) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Naléhavé řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v trestních věcech - Listina základních práv Evropské unie - Článek 50 - Úmluva k provedení Schengenské dohody - Článek 54 - Zásada ne bis in idem - Dohoda o vydávání mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými - Vydání státního příslušníka třetí země do Spojených států na základě dvoustranné dohody o vydávání uzavřené členským státem - Státní příslušník pravomocně odsouzený za stejný čin v jiném členském státě, který již v tomto státě vykonal svůj trest v plném rozsahu“)

(2022/C 472/29)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Oberlandesgericht München

Účastník trestního řízení ve věci v původním řízení

HF

Za přítomnosti: Generalstaatsanwaltschaft München

Výrok

Článek 54 Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu dne 19. června 1990, jež vstoupila v platnost dne 26. března 1995, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 610/2013 ze dne 26. června 2013, ve spojení s článkem 50 Listiny základních práv Evropské unie,

musí být vykládán v tom smyslu, že:

brání vydání státního příslušníka třetího státu ze strany orgánů členského státu do jiného třetího státu, pokud byl tento státní příslušník pravomocně odsouzen jiným členským státem za stejné činy, na které se vztahuje žádost o vydání, a vykonal v něm uložený trest a pokud je žádost o vydání založena na dvoustranné dohodě o vydávání, která omezuje působnost zásady ne bis in idem na rozsudky vydané v dožádaném členském státě.

---

(1)  Úř. věst. C 326, 29.8.2022.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/25 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/25

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court (Irsko) dne 9. prosince 2021 – X v. International Protection Appeals Tribunal, Minister for Justice and Equality, Irsko a The Attorney General

(Věc C-756/21)

(2022/C 472/30)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

High Court (Irsko)

Účastníci původního řízení

Žalobce: X

Žalovaní: International Protection Appeals Tribunal, Minister for Justice and Equality, Irsko a The Attorney General

Předběžné otázky

| 1) | Bylo projednávání žádosti o podpůrnou ochranu, při němž došlo k naprostému porušení povinnosti spolupráce, jak je popsána v bodě 66 rozsudku ve věci M. v. Minister for Justice, Equality and Law Reform a další (C-277/11 (1)), „zbaveno veškerého užitečného účinku“ ve smyslu posuzovaném ve věci Komise v. Německo (C-137/14 (2))? |
| --- | --- |

1)

Bylo projednávání žádosti o podpůrnou ochranu, při němž došlo k naprostému porušení povinnosti spolupráce, jak je popsána v bodě 66 rozsudku ve věci M. v. Minister for Justice, Equality and Law Reform a další (C-277/11 (1)), „zbaveno veškerého užitečného účinku“ ve smyslu posuzovaném ve věci Komise v. Německo (C-137/14 (2))?

| 2) | V případě kladné odpovědi na otázku 1, mělo by výše uvedené porušení povinnosti spolupráce bez dalšího zakládat nárok žadatele na zrušení rozhodnutí [o odmítnutí přiznat podpůrnou ochranu]? |
| --- | --- |

2)

V případě kladné odpovědi na otázku 1, mělo by výše uvedené porušení povinnosti spolupráce bez dalšího zakládat nárok žadatele na zrušení rozhodnutí [o odmítnutí přiznat podpůrnou ochranu]?

| 3) | V případě záporné odpovědi na otázku 2, kdo pak případně nese důkazní břemeno ve vztahu k tvrzení, že pokud by byl rozhodující orgán řádně spolupracoval, mohlo být rozhodnuto jinak než rozhodnutím o odmítnutí? |
| --- | --- |

3)

V případě záporné odpovědi na otázku 2, kdo pak případně nese důkazní břemeno ve vztahu k tvrzení, že pokud by byl rozhodující orgán řádně spolupracoval, mohlo být rozhodnuto jinak než rozhodnutím o odmítnutí?

| 4) | Měla by skutečnost, že o žádosti o mezinárodní ochranu nebylo rozhodnuto v přiměřené lhůtě, opravňovat žadatele ke zrušení rozhodnutí, jakmile je toto rozhodnutí vydáno? |
| --- | --- |

4)

Měla by skutečnost, že o žádosti o mezinárodní ochranu nebylo rozhodnuto v přiměřené lhůtě, opravňovat žadatele ke zrušení rozhodnutí, jakmile je toto rozhodnutí vydáno?

| 5) | Představuje doba provádění novelizace použitelného rámce azylové ochrany v určitém členském státě skutečnost, která tento členský stát zprošťuje povinnosti provozovat systém mezinárodní ochrany, jenž by byl zajistil vydání rozhodnutí o takové žádosti o ochranu v přiměřené lhůtě? |
| --- | --- |

5)

Představuje doba provádění novelizace použitelného rámce azylové ochrany v určitém členském státě skutečnost, která tento členský stát zprošťuje povinnosti provozovat systém mezinárodní ochrany, jenž by byl zajistil vydání rozhodnutí o takové žádosti o ochranu v přiměřené lhůtě?

| 6) | V případě, že orgán rozhodující [o mezinárodní ochraně] nemá k dispozici dostatečné důkazy o duševním zdraví žadatele, avšak existují určité důkazy nasvědčující možnosti, že žadatel takovými obtížemi trpí, má tento rozhodující orgán v souladu s povinností spolupráce uvedenou ve věci M. v. Minister for Justice, Equality and Law Reform a další (C-277/11, bod 66) nebo jinou skutečností povinnost provést před vydáním konečného rozhodnutí další šetření nebo má jakoukoli jinou povinnost? |
| --- | --- |

6)

V případě, že orgán rozhodující [o mezinárodní ochraně] nemá k dispozici dostatečné důkazy o duševním zdraví žadatele, avšak existují určité důkazy nasvědčující možnosti, že žadatel takovými obtížemi trpí, má tento rozhodující orgán v souladu s povinností spolupráce uvedenou ve věci M. v. Minister for Justice, Equality and Law Reform a další (C-277/11, bod 66) nebo jinou skutečností povinnost provést před vydáním konečného rozhodnutí další šetření nebo má jakoukoli jinou povinnost?

| 7) | Pokud členský stát plní svou povinnost posoudit významné náležitosti žádosti podle čl. 4 odst. 1 kvalifikační směrnice 2004/83/ES (3), je přípustné bez dalšího prohlásit, že nebyla zjištěna celková hodnověrnost žadatele, na základě jediné lži, která byla vysvětlena a vzata zpět při první možné příležitosti a bez existence dalších lží? |
| --- | --- |

7)

Pokud členský stát plní svou povinnost posoudit významné náležitosti žádosti podle čl. 4 odst. 1 kvalifikační směrnice 2004/83/ES (3), je přípustné bez dalšího prohlásit, že nebyla zjištěna celková hodnověrnost žadatele, na základě jediné lži, která byla vysvětlena a vzata zpět při první možné příležitosti a bez existence dalších lží?

---

(1)  EU:C:2012:744

(2)  EU:C:2015:683

(3)  Směrnice Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany (Úř. věst. 2004, L 304, s. 12).

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/26 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/26

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona (Španělsko) dne 19. května 2022 – HM, VD v. Generalitat de Catalunya

(Věc C-332/22)

(2022/C 472/31)

Jednací jazyk: španělština

Předkládající soud

Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: HM, VD

Žalovaná: Generalitat de Catalunya

Předběžné otázky

PRVNÍ. Jsou opatření stanovená v rozsudcích Nejvyššího soudu č. 1425/2018 a 1426/2018 ze dne 26. září 2018, jejichž kritérium je zachováno až do dnešního dne (30. listopadu 2021) – spočívající v ponechání státního zaměstnance, poškozeného zneužitím [po sobě jdoucích smluv na dobu určitou], ve stejném režimu zneužívajícího využití smluv na dobu určitou, dokud zaměstnavatel-veřejná správa neurčí, zda existuje strukturální potřeba, a nevyhlásí příslušná výběrová řízení na obsazení místa stálými nebo kariérními státními zaměstnanci – opatřeními, která splňují sankční požadavky ustanovení 5 rámcové dohody připojené ke směrnici 1999/70 (1)?

Anebo se naopak, pokud tato opatření vedou k udržování poměru na dobu určitou a nedostatku ochrany do doby, než se zaměstnavatel-veřejná správa nahodile rozhodne vyhlásit výběrové řízení na obsazení pracovního místa stálým zaměstnancem, jehož výsledek je nejistý, neboť tato řízení jsou otevřena i uchazečům, kteří se nestali poškozenými v důsledku takového zneužití, jedná o opatření, která nelze chápat jako odrazující sankční opatření ve smyslu ustanovení 5 rámcové dohody, ani jako opatření zaručující splnění jejích cílů?

DRUHÁ. Pokud vnitrostátní soud v souladu se svou povinností sankcionovat, v každém případě, zjištěné zneužití (sankce je „nezbytná“ a „okamžitá“), dospěje k závěru, že zásada konformního výkladu neumožňuje zajistit užitečný účinek směrnice, aniž dojde k výkladu vnitrostátního práva „contra legem“, a to právě proto, že vnitrostátní právo členského státu nezavedlo žádné sankční opatření k provedení ustanovení 5 rámcové dohody ve veřejném sektoru; Musí uplatnit úvahy uvedené v rozsudku ze dne 17. dubna 2018, [C-414/16], Egenberger (2), nebo rozsudku (velkého senátu) ze dne 15. dubna 2008, C-268/2006 (3), [Impact], tedy že články 21 a 47 Listiny základních práv Evropské unie umožňují upuštění od uplatnění ustanovení vnitrostátního práva, která brání zajištění plné účinnosti směrnice 1999/70/ES, i když mají ústavní sílu?

Musí být v důsledku toho zneužívající dočasný pracovní poměr přeměněn na stálý pracovní poměr, který je stejný nebo srovnatelný s pracovním poměrem srovnatelných stálých státních zaměstnanců, čímž by se zaměstnanci poškozenému zneužíváním poskytla stabilita zaměstnání, aby se zabránilo tomu, že zneužívání zůstane nepotrestáno a že bude ohrožovat cíle a užitečný účinek ustanovení 5 dohody, i když je takováto přeměna zakázána vnitrostátním právem, judikaturou Tribunal Supremo (Nejvyšší soud, Španělsko) nebo by mohla být v rozporu se španělskou Ústavou?

TŘETÍ. S ohledem na to, že SDEU v rozsudcích ze dne 25. října 2018, C-331/17 (4), a ze dne 13. ledna 2022, C-[2]82/19 (5) rozhodl, že ustanovení 5 rámcové dohody brání takové vnitrostátní právní úpravě, která vylučuje některé státní zaměstnance z působnosti pravidel, jež sankcionují zneužívání využití po sobě jdoucích smluv na dobu určitou, pokud ve vnitrostátním právním řádu neexistuje žádné jiné účinné opatření postihující uvedené zneužití, a že ve španělském právu neexistuje žádné opatření postihující zneužívání ve veřejném sektoru, které by se vztahovalo na dočasné zaměstnance-žalobkyně,

ukládá uplatnění této judikatury SDEU a unijní zásady rovnosti povinnost přeměnit dočasné státní zaměstnance, kteří jsou poškození takovýmto zneužitím, na stálé nebo kariérní státní zaměstnance, tak aby se na ně vztahovali stejné důvody pro ukončení a zánik pracovního poměru, které se vztahují na tyto stálé nebo kariérní zaměstnance, když v soukromém sektoru článek 15 zákoníku práce ukládá povinnost přeměnit dočasné zaměstnance, kteří pracovali pro téhož zaměstnavatele déle než 24 měsíců v období 30 měsíců, na stálé zaměstnance, a když čl. 83 odst. 3 zákona č. 40/2015 o právním režimu veřejného sektoru, ve znění zákona č. 11/2020 o souhrnném státním rozpočtu na rok 2021, při uplatnění vnitrostátního práva, umožňuje zaměstnancům soukromých společností a subjektů, kteří přecházejí do veřejného sektoru, vykonávat stejné funkce jako kariérní státní zaměstnanci s podmínkou zániku, a tudíž podléhají stejným důvodům pro ukončení pracovního poměru jako tito kariérní státní zaměstnanci?

ČTVRTÁ. V případě záporné odpovědi na předchozí otázku a s přihlédnutím k tomu, že podmínky související s ukončením pracovního poměru a náležitosti ukončení pracovní smlouvy jsou podle rozsudků SDEU ze dne 13. března 2014, C-38/13 (6), Nierodzik, body 27 a 29; a ze dne 14. září 2016, C-596/14 (7), de Diego Porras body 30 a 31) součástí „pracovních podmínek“ obsažených v bodě 4 rámcové dohody,

je stabilizace dočasných státních zaměstnanců, kteří se stali poškozenými tímto zneužitím, tím, že se na ně uplatní stejné důvody pro ukončení pracovního poměru a propuštění jako na srovnatelné kariérní nebo stálé státní zaměstnance, aniž získají toto postavení, opatřením, které jsou vnitrostátní orgány povinny uplatnit podle ustanovení 4 a 5 rámcové dohody směrnice 1999/70 a zásady konformního výkladu, neboť vnitrostátní právní úprava pouze zakazuje získat postavení stálého nebo kariérního zaměstnance osobám, které nesplňují určité podmínky, a stabilizace těchto zaměstnanců za uvedených podmínek nevede k získání tohoto postavení?

PÁTÁ. Je vzhledem k tomu, že článek 15 zákoníku práce stanoví maximální dobu trvání smluv na dobu určitou na dva roky s tím, že po uplynutí této doby již není potřeba, na kterou se smlouva vztahuje, dočasná nebo výjimečná, ale běžná a stabilní, což zaměstnavatele v soukromém sektoru zavazuje k přeměně dočasného poměru na poměr na dobu neurčitou, a vzhledem k tomu, že článek 10 EBEP ve veřejném sektoru ukládá povinnost zahrnout volná pracovní místa obsazená dočasnými zaměstnanci do veřejné nabídky zaměstnání v roce jmenování, a pokud to není možné, tedy ve lhůtě maximálně dvou let, do nabídky následujícího roku, aby mohlo být místo obsazeno stálým nebo kariérním státním zaměstnancem,

třeba dospět k závěru, že ke zneužívání po sobě jdoucích smluv na dobu určitou ve veřejném sektoru dochází od okamžiku, kdy zaměstnavatel-veřejná správa neobsadí pracovní místo, které zastává dočasný státní zaměstnanec, stálým nebo kariérním zaměstnancem ve lhůtách stanovených vnitrostátními předpisy, tedy zahrnutím do veřejné nabídky zaměstnání v maximální lhůtě dvou let od jmenování dočasného zaměstnance, s povinností propustit jej prostřednictvím realizace této veřejné nabídky zaměstnání v maximální lhůtě tří let stanovené v článku 70 EBEP?

ŠESTÁ. Je španělský zákon č. 20/2021 ze dne 28. prosince 2021 v rozporu s unijními zásadami legality a zákazu zpětné účinnosti sankčních ustanovení obsaženými mimo jiné v článku 49 Listiny základních práv EU, neboť stanoví jako sankci za zneužití dočasného zaměstnání výběrová řízení, která se uplatní, i když jednání nebo opomenutí, které představují protiprávní jednání – – a tedy zneužití – a jejich namítnutí, byly uskutečněny a došlo k nim několik let před přijetím zákona č. 20/2021?

SEDMÁ. Je zákon č. 20/2021 tím, že stanoví jako sankční opatření vyhlášení výběrového řízení a odškodnění pouze ve prospěch osob poškozených zneužitím, které v tomto výběrovém řízení neuspějí, v rozporu s ustanovením 5 rámcové dohody a směrnicí 1999/70/ES, neboť ponechává bez sankce zneužití, k němuž dochází u dočasných státních zaměstnanců, kteří byli úspěšní v tomto výběrovém řízení, ačkoli je sankce vždy nezbytná a úspěšné absolvování tohoto výběrového řízení není sankčním opatřením, které by splňovalo požadavky směrnice, jak uvádí SDEU v usnesení ze dne 2. června 2021, C-103/2019 (8)?

Nebo je zákon č. 20/2021 tím, že omezuje přiznání odškodnění na zaměstnance, kteří byli poškozeni tímto zneužíváním a kteří neuspěli ve výběrovém řízení, a vylučuje z tohoto práva zaměstnance, kteří byli poškození zneužíváním a kteří následně získali postavení stálého zaměstnance na základě takového výběrového řízení, v rozporu se směrnicí 1999/70/ES, a zejména usnesením SDEU ze dne 2. června 2021, bodem 45, podle něhož organizace výběrových řízení otevřených státním zaměstnancům, kteří byli zneužívajícím způsobem jmenováni v rámci po sobě jdoucích pracovních poměrů na dobu určitou, sice umožňuje těmto zaměstnancům usilovat o získání stálého a stabilního pracovního místa a v důsledku toho o přístup k postavení stálého zaměstnance, nezbavuje to však členské státy povinnosti stanovit vhodné opatření k řádnému postihu zneužívání po sobě jdoucích pracovních smluv a pracovních poměrů na dobu určitou?

OSMÁ. Je zákon č. 20/2021 tím, že stanoví, že výběrová řízení zaměřená na snížení počtu dočasně zaměstnaných osob ve veřejném sektoru musí proběhnout ve lhůtě tří let, tedy do 31. prosince 2024, a tím, že stanoví jako sankci odškodnění, které má být obdrženo v okamžiku ukončení pracovního poměru nebo propuštění osoby, která byla poškozena zneužíváním, v rozporu s ustanovení 5 rámcové dohody s ohledem na usnesení SDEU ze dne 9. února 2017, C-446/16 (9) nebo rozsudky SDEU ze dne 14. prosince 2016, C-16/15 (10) nebo ze dne 21. listopadu 2018, C-619/17 (11), neboť tím u zaměstnance, který je poškozený zneužíváním, dochází k udržování nebo prodlužování této situace zneužívání, nedostatečné ochrany a nejistoty v zaměstnání, což oslabuje užitečný účinek směrnice 1999/70 až do doby, kdy je tento zaměstnanec nakonec propuštěn a může obdržet uvedené odškodnění?

DEVÁTÁ. Porušuje zákon č. 20/2021 zásadu rovnocennosti, jelikož přiznává práva podle směrnice, která jsou nižší než práva vyplývající z vnitrostátního práva, neboť:

| — | Zákon č. 11/2020 o souhrnném státním rozpočtu na rok 2021, který změnil čl. 87 odst. 3 zákona č. 40/[2015], při uplatnění vnitrostátního práva, umožňuje zaměstnancům soukromých společností, kteří přechází do veřejného sektoru, vykonávat stejné funkce jako kariérní státní zaměstnanci, přičemž se na ně vztahují stejné důvody pro ukončení pracovního poměru, i když se neúčastnili výběrového řízení, s podmínkou zániku, zatímco zákon č. 20/2021 při uplatnění unijního práva neumožňuje, aby státní zaměstnanci, kteří byli vybráni na základě výběrových řízení podléhajících zásadám rovnosti, veřejnosti a volné soutěže, nadále vykonávali stejné funkce jako kariérní státní zaměstnanci, přičemž se na ně vztahují stejné důvody pro propuštění. |
| --- | --- |

—

Zákon č. 11/2020 o souhrnném státním rozpočtu na rok 2021, který změnil čl. 87 odst. 3 zákona č. 40/[2015], při uplatnění vnitrostátního práva, umožňuje zaměstnancům soukromých společností, kteří přechází do veřejného sektoru, vykonávat stejné funkce jako kariérní státní zaměstnanci, přičemž se na ně vztahují stejné důvody pro ukončení pracovního poměru, i když se neúčastnili výběrového řízení, s podmínkou zániku, zatímco zákon č. 20/2021 při uplatnění unijního práva neumožňuje, aby státní zaměstnanci, kteří byli vybráni na základě výběrových řízení podléhajících zásadám rovnosti, veřejnosti a volné soutěže, nadále vykonávali stejné funkce jako kariérní státní zaměstnanci, přičemž se na ně vztahují stejné důvody pro propuštění.

| — | Článek 15 zákoníku práce ve znění zákona č. 1/1995 ze dne 24. března 1995, tedy před přijetím směrnice 1999/70, umožňuje – při uplatnění vnitrostátního práva – přeměnu zaměstnanců v soukromém sektoru, kteří pracují u téhož zaměstnavatele déle než dva roky, na stálé zaměstnance, zatímco při uplatnění směrnice jsou zaměstnanci ve veřejném sektoru, kteří jsou poškozeni zneužíváním, odškodněni pouze 20 dny mzdy za rok služby s limitem 12 měsíčních mezd a přeměna je zakázána. |
| --- | --- |

—

Článek 15 zákoníku práce ve znění zákona č. 1/1995 ze dne 24. března 1995, tedy před přijetím směrnice 1999/70, umožňuje – při uplatnění vnitrostátního práva – přeměnu zaměstnanců v soukromém sektoru, kteří pracují u téhož zaměstnavatele déle než dva roky, na stálé zaměstnance, zatímco při uplatnění směrnice jsou zaměstnanci ve veřejném sektoru, kteří jsou poškozeni zneužíváním, odškodněni pouze 20 dny mzdy za rok služby s limitem 12 měsíčních mezd a přeměna je zakázána.

| — | Články 32 a násl. zákona č. 40/2015 o veřejném sektoru, které zakotvují zásadu plného odškodnění, která veřejné správě ukládá povinnost nahradit veškerou škodu, kterou svým jednáním způsobila poškozeným, a přesto je při použití unijního práva odškodnění ve prospěch zaměstnanců poškozených zneužíváním a priori omezeno, a to jak co do výše – 0 dnů mzdy za rok služby – tak časově 12 měsíčních mezd. |
| --- | --- |

—

Články 32 a násl. zákona č. 40/2015 o veřejném sektoru, které zakotvují zásadu plného odškodnění, která veřejné správě ukládá povinnost nahradit veškerou škodu, kterou svým jednáním způsobila poškozeným, a přesto je při použití unijního práva odškodnění ve prospěch zaměstnanců poškozených zneužíváním a priori omezeno, a to jak co do výše – 0 dnů mzdy za rok služby – tak časově 12 měsíčních mezd.

DESÁTÁ. Je zákon č. 20/2021 tím, že stanoví jako jediné skutečné sankční opatření odškodnění ve výši 20 dnů mzdy za rok služby ve prospěch zaměstnanců poškozených zneužitím, kteří nebyli úspěšní ve výběrovém řízením, v rozporu s judikaturou SDEU stanovenou v rozsudku ze dne 7. března 2018, Santoro (12), podle níž ve veřejném sektoru, k dosažení souladu se směrnicí, nepostačuje odškodnění, ale musí jej doprovázet další dodatečná, účinná, přiměřená a odrazující sankční opatření?

JEDENÁCTÁ. Je zákon č. 20/2021 tím, že stanoví odškodnění pro zaměstnance poškozené zneužitím, kteří neuspěli ve výběrovém řízení, ve výši 20 dní mzdy za rok služby s limitem 12 měsíčních mezd, v rozporu s unijními zásadami týkajícími se přiměřeného odškodnění v plné výši a proporcionality, neboť vylučuje ztrátu výdělku a další odškodňovací nebo kompenzační pojmy, jako jsou například pojmy vyplývající z ušlé příležitosti (pojem použitý v rozsudku SDEU ve věci Santoro); nemožnost získat postavení stálého zaměstnance z důvodu neuskutečněných výběrových řízení ve lhůtách stanovených vnitrostátními předpisy nebo nemožnost dosáhnout povýšení; nemajetková újma vzniklá v důsledku nedostatečné ochrany vyplývající z celkové situace nejistoty zaměstnání; ukončení pracovního poměru zaměstnance poškozeného zneužitím, který má určitý věk a pohlaví (například ženy starší 50 let), kdy neexistuje alternativní trh práce; nebo snížení starobního důchodu?

DVANÁCTÁ. Je zákon č. 20/2021 tím, že stanoví horní hranici odškodnění ve výši 20 dnů mzdy za rok služby a 12 měsíčních mezd, v rozporu s unijním právem, s ohledem na rozsudek SDEU ze dne 2. srpna 1993, C-271/91 (13), Marshall, a rozsudek ze dne 17. prosince 2015, C-407/14 (14), Arjona Camacho, podle nichž unijní právo brání tomu, aby náhrada újmy, kterou osoba utrpěla v důsledku propuštění, byla omezena předem stanovenou horní hranicí?

---

(1)  Směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o práci na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS – Úř. věst. 1999, L 175, s. 43

(2)  Rozsudek ze dne 17. dubna 2018, Egenberger (C-414/16, EU:C:2018:257)

(3)  Rozsudek ze dne 15. dubna 2008, Impact (C-268/06, EU:C:2008:223)

(4)  Rozsudek ze dne 25. října 2018, Sciotto (C-331/17, EU:C:2018:859)

(5)  Rozsudek ze dne 13. ledna 2022, MIUR a Ufficio Scolastico Regionale per la Campania (C-282/19, EU:C:2022:3)

(6)  Rozsudek ze dne 13. března 2014, Nierodzik (C-38/13, EU:C:2014:152)

(7)  Rozsudek ze dne 14. září 2016, De Diego Porras (C-596/14, EU:C:2016:683)

(8)  Usnesení ze dne 2. června 2021, SUSH a CGT Sanidad de Madrid (C-103/19, nezveřejněné, EU:C:2021:460)

(9)  Usnesení ze dne 9. února 2017, Rodrigo Sanz (C-443/16, EU:C:2017:109)

(10)  Rozsudek ze dne 14. září 2016, Pérez López (C-16/15, EU:C:2016:679)

(11)  Rozsudek ze dne 21. listopadu 2018, de Diego Porras (C-619/17, EU:C:2018:936)

(12)  Rozsudek ze dne 7. března 2018, Santoro (C-494/16, EU:C:2018:166)

(13)  Rozsudek ze dne 2. srpna 1993, Marshall (C-271/91, EU:C:1993:335)

(14)  Rozsudek ze dne 17. prosince 2015, Arjona Camacho (C-407/14, EU:C:2015:831)

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/29 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/29

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 15. července 2022 – Maxi Mobility Spain SLU v. Comunidad de Madrid, Asociación Nacional del Taxi, Asociación Taxi Project 2.0

(Věc C-475/22)

(2022/C 472/32)

Jednací jazyk: španělština

Předkládající soud

Tribunal Supremo

Účastníci původního řízení

Navrhovatelka v řízení o kasačním opravném prostředku: Maxi Mobility Spain SLU

Odpůrci v řízení o kasačním opravném prostředku: Comunidad de Madrid, Asociación Nacional del Taxi, Asociación Taxi Project 2.0

Předběžné otázky

Španělské vnitrostátní právní předpisy vycházejí z toho, že zachování taxislužby jako formy městské dopravy vozidlem s řidičem je v obecném zájmu, a proto ji podrobují intenzivní správní regulaci, aby byly zaručeny cíle kvality, ochrany uživatelů, dopravní politiky a politiky životního prostředí, včetně kontroly cen sazeb. S ohledem na tuto vnitrostátní právní úpravu:

| 1. | Je slučitelné se svobodou usazování uvalit na jiné služby městské dopravy vozidel s řidičem, jako jsou služby nájmu vozidla s řidičem, omezení podléhající zásadě proporcionality za účelem zajištění slučitelnosti a doplňkovosti těchto jiných modelů téže činnosti s činností taxislužby? |
| --- | --- |

1.

Je slučitelné se svobodou usazování uvalit na jiné služby městské dopravy vozidel s řidičem, jako jsou služby nájmu vozidla s řidičem, omezení podléhající zásadě proporcionality za účelem zajištění slučitelnosti a doplňkovosti těchto jiných modelů téže činnosti s činností taxislužby?

| 2. | Je v případě kladné odpovědi na předchozí otázku u služeb městské dopravy jinými vozidly s řidičem než vozidly taxislužby, jako jsou služby nájmu vozidla s řidičem, konkrétní omezující opatření spočívající ve stanovení maximálního podílu oprávnění ve srovnání s licencemi na taxislužbu, jako může být podíl 1:30 stanovený španělskou právní úpravou, které při jeho konkrétním uplatňování příslušným správním orgánem podléhá zásadě proporcionality, slučitelné se svobodou usazování? |
| --- | --- |

2.

Je v případě kladné odpovědi na předchozí otázku u služeb městské dopravy jinými vozidly s řidičem než vozidly taxislužby, jako jsou služby nájmu vozidla s řidičem, konkrétní omezující opatření spočívající ve stanovení maximálního podílu oprávnění ve srovnání s licencemi na taxislužbu, jako může být podíl 1:30 stanovený španělskou právní úpravou, které při jeho konkrétním uplatňování příslušným správním orgánem podléhá zásadě proporcionality, slučitelné se svobodou usazování?

| 3. | Je omezující opatření pro služby nájmu vozidla s řidičem, které stanoví poměr licencí 1:30 uvedený v předchozí otázce, slučitelné se zákazem státních podpor podle článku 107 Smlouvy o fungování Evropské unie? |
| --- | --- |

3.

Je omezující opatření pro služby nájmu vozidla s řidičem, které stanoví poměr licencí 1:30 uvedený v předchozí otázce, slučitelné se zákazem státních podpor podle článku 107 Smlouvy o fungování Evropské unie?

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/30 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/30

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de las Islas Baleares (Španělsko) dne 7. září 2022 – J.L.O.G., J.J.O.P. v. Resorts Mallorca Hotels International SL

(Věc C-589/22)

(2022/C 472/33)

Jednací jazyk: španělština

Předkládající soud

Tribunal Superior de Justicia de las Islas Baleares

Účastníci původního řízení

Žalobci: J.L.O.G., J.J.O.P.

Žalovaná: Resorts Mallorca Hotels International SL

Předběžné otázky

| 1. | Musí být článek 2 směrnice Rady 98/59/ES ze dne 20. července 1998 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění (1), s ohledem na judikaturu SDEU obsaženou v rozsudku ze dne 10. září 2009 (C-44/08 (2), EU:C:2009:533), vykládán v tom smyslu, že povinnosti projednání a oznámení, které zajišťují užitečný účinek směrnice, vznikají od okamžiku, kdy podnik v rámci restrukturalizace plánuje ukončit pracovní poměry, jejichž počet může přesáhnout hranici stanovenou pro hromadné propouštění, bez ohledu na to, že nakonec počet propuštění nebo srovnatelných skončení pracovních poměrů nedosáhne této hranice, protože tento počet byl snížen opatřeními přijatými podnikem bez předchozího projednání se zástupci zaměstnanců? |
| --- | --- |

1.

Musí být článek 2 směrnice Rady 98/59/ES ze dne 20. července 1998 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění (1), s ohledem na judikaturu SDEU obsaženou v rozsudku ze dne 10. září 2009 (C-44/08 (2), EU:C:2009:533), vykládán v tom smyslu, že povinnosti projednání a oznámení, které zajišťují užitečný účinek směrnice, vznikají od okamžiku, kdy podnik v rámci restrukturalizace plánuje ukončit pracovní poměry, jejichž počet může přesáhnout hranici stanovenou pro hromadné propouštění, bez ohledu na to, že nakonec počet propuštění nebo srovnatelných skončení pracovních poměrů nedosáhne této hranice, protože tento počet byl snížen opatřeními přijatými podnikem bez předchozího projednání se zástupci zaměstnanců?

| 2. | Zahrnuje čl. 1 odst. 1 poslední pododstavec směrnice Rady 98/59/ES ze dne 20. července 1998 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění, když stanoví, že „[p]ro stanovení počtu propouštěných zaměstnanců podle prvního pododstavce písm. a) lze za propouštění považovat i další formy skončení pracovního poměru ze strany zaměstnavatele, z jednoho nebo několika důvodů, které se netýkají osoby zaměstnance, je-li propuštěných zaměstnanců nejméně pět“, v kontextu krize, kdy lze předvídat snížení počtu zaměstnanců, včetně propouštění, skončení pracovního poměru zaměstnanců navržené společností, které zaměstnanci nechtěli, ale souhlasili s ním poté, co obdrželi závaznou nabídku okamžitého zaměstnání u jiného podniku, přičemž to byl zaměstnavatel, který s tímto jiným podnikem dohodl možnost pohovorů svých zaměstnanců za účelem jejich možného přijetí do zaměstnání? |
| --- | --- |

2.

Zahrnuje čl. 1 odst. 1 poslední pododstavec směrnice Rady 98/59/ES ze dne 20. července 1998 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění, když stanoví, že „[p]ro stanovení počtu propouštěných zaměstnanců podle prvního pododstavce písm. a) lze za propouštění považovat i další formy skončení pracovního poměru ze strany zaměstnavatele, z jednoho nebo několika důvodů, které se netýkají osoby zaměstnance, je-li propuštěných zaměstnanců nejméně pět“, v kontextu krize, kdy lze předvídat snížení počtu zaměstnanců, včetně propouštění, skončení pracovního poměru zaměstnanců navržené společností, které zaměstnanci nechtěli, ale souhlasili s ním poté, co obdrželi závaznou nabídku okamžitého zaměstnání u jiného podniku, přičemž to byl zaměstnavatel, který s tímto jiným podnikem dohodl možnost pohovorů svých zaměstnanců za účelem jejich možného přijetí do zaměstnání?

---

(1)  Úř. věst. L 225, s. 16

(2)  Rozsudek ze dne 10. září 2009, Akavan Erityisalojen Keskusliitto AEK a další (C-44/08, EU:C:2009:533)

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/30 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/30

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemsko) dne 12. září 2022 – L. VOF v. Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

(Věc C-591/22)

(2022/C 472/34)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

College van Beroep voor het bedrijfsleven

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: L. VOF

Žalovaný: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

Předběžné otázky

| 1) | Kdy se jedná o výjimečný případ ve smyslu bodu 2.2.2.2 písm. c) přílohy nařízení Komise (EU) č. 200/2010 (1) ze dne 10. března 2010, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2160/2003 (2), pokud jde o cíl Unie zaměřený na snížení výskytu určitých sérotypů salmonel v reprodukčních hejnech dospělé drůbeže druhu Gallus gallus, v němž má příslušný orgán důvod pro zpochybnění pozitivních výsledků vyšetření vzorků rutinního odběru na salmonely, provedeného na podnět provozovatele potravinářského podniku, aby mohl rozhodnout o opakování vyšetření? |
| --- | --- |

1)

Kdy se jedná o výjimečný případ ve smyslu bodu 2.2.2.2 písm. c) přílohy nařízení Komise (EU) č. 200/2010 (1) ze dne 10. března 2010, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2160/2003 (2), pokud jde o cíl Unie zaměřený na snížení výskytu určitých sérotypů salmonel v reprodukčních hejnech dospělé drůbeže druhu Gallus gallus, v němž má příslušný orgán důvod pro zpochybnění pozitivních výsledků vyšetření vzorků rutinního odběru na salmonely, provedeného na podnět provozovatele potravinářského podniku, aby mohl rozhodnout o opakování vyšetření?

| 2) | Jsou následující faktory relevantní pro určení, zda se jedná o výjimečný případ ve smyslu bodu 2.2.2.2 písm. c) přílohy nařízení č. 200/2010:






  i) | existence (několika) negativních výsledků vyšetření následně odebraných vzorků na příslušný druh salmonely, provedených na podnět provozovatele potravinářského podniku, |
| --- | --- | --- |

2)

Jsou následující faktory relevantní pro určení, zda se jedná o výjimečný případ ve smyslu bodu 2.2.2.2 písm. c) přílohy nařízení č. 200/2010:

i)

existence (několika) negativních výsledků vyšetření následně odebraných vzorků na příslušný druh salmonely, provedených na podnět provozovatele potravinářského podniku,

| ii) | skutečnost, že výsledek vyšetření v každé hale byl pozitivní na salmonely pouze v jednom ze dvou vzorků, |
| --- | --- |

ii)

skutečnost, že výsledek vyšetření v každé hale byl pozitivní na salmonely pouze v jednom ze dvou vzorků,

| iii) | stav očkování hejna (z něhož byly odebrány vzorky), pokud jde o dotyčný druh salmonely, ve vztahu ke stáří hejna, |
| --- | --- |

iii)

stav očkování hejna (z něhož byly odebrány vzorky), pokud jde o dotyčný druh salmonely, ve vztahu ke stáří hejna,

| iv) | počet hal s pozitivním výsledkem vyšetření na salmonely ve vztahu k četnosti odběru vzorků platné pro daný druh salmonely, |
| --- | --- |

iv)

počet hal s pozitivním výsledkem vyšetření na salmonely ve vztahu k četnosti odběru vzorků platné pro daný druh salmonely,

| v) | historie hospodářství ve vztahu k prevalenci zjištěných (zoonoticky přenášených) druhů salmonel? |
| --- | --- |

v)

historie hospodářství ve vztahu k prevalenci zjištěných (zoonoticky přenášených) druhů salmonel?

| 3) | V případě kladné odpovědi na otázku 2 bod i): Kolik času lze provozovateli potravinářského podniku vyhradit k tomu, aby provedl (nebo nechal provést) následné odběry vzorků a příslušné výsledky jejich vyšetření zaslal předtím, než příslušný orgán přijme po zjištění infekce nevratná následná opatření? |
| --- | --- |

3)

V případě kladné odpovědi na otázku 2 bod i): Kolik času lze provozovateli potravinářského podniku vyhradit k tomu, aby provedl (nebo nechal provést) následné odběry vzorků a příslušné výsledky jejich vyšetření zaslal předtím, než příslušný orgán přijme po zjištění infekce nevratná následná opatření?

---

(1)  Úř. věst. 2010, L 61, s. 1.

(2)  Úř. věst. 2003, L 325, s. 1.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/31 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/31

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Specializat Cluj (Rumunsko) dne 12. září 2022 – FS, WU v. First Bank SA

(Věc C-593/22)

(2022/C 472/35)

Jednací jazyk: rumunština

Předkládající soud

Tribunalul Specializat Cluj

Účastníci původního řízení

Navrhovatelé: FS, WU

Odpůrkyně: First Bank SA

Předběžné otázky

| 1) | Článek 1 odst. 2 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (1) musí být vykládán v tomto smyslu, že






  a) | „smluvní ujednání, která odrážejí [...] právní [..] předpisy“, musí zcela nebo zčásti odrážet odpovídající právní normu uvedenou v příslušných právních předpisech,
  nebo |
| --- | --- | --- |

1)

Článek 1 odst. 2 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (1) musí být vykládán v tomto smyslu, že

a)

„smluvní ujednání, která odrážejí [...] právní [..] předpisy“, musí zcela nebo zčásti odrážet odpovídající právní normu uvedenou v příslušných právních předpisech,

nebo

| b) | „smluvní ujednání, která odrážejí [...] právní [..] předpisy“, musí obsahovat výslovný odkaz na odpovídající právní normu uvedenou v příslušných právních předpisech,
  anebo naopak |
| --- | --- |

b)

„smluvní ujednání, která odrážejí [...] právní [..] předpisy“, musí obsahovat výslovný odkaz na odpovídající právní normu uvedenou v příslušných právních předpisech,

anebo naopak

| c) | k tomu, aby se mělo za to, že existuje vyloučení z působnosti analýzy zneužívající povahy smluvního ujednání ve smyslu čl. 1 odst. 2 směrnice 93/13/EHS, postačí použít obecné pravidlo občanského práva, podle něhož se smlouvy doplňují zákony, pokud neexistuje žádná specifická zmínka nebo specifický odkaz na odpovídající právní normu uvedenou v příslušných právních předpisech?
  Je třeba ustanovení čl. 1 odst. 2 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách vykládat v tom smyslu, že v rámci zvláštního právního režimu ochrany práv spotřebitelů je nadbytečné uvádět, že spotřebitel je povinen znát obsah všech právních norem právních předpisů, které doplňují smlouvu, pokud prodávající nebo poskytovatel spotřebiteli za tímto účelem neposkytl předchozí informace? |
| --- | --- |

c)

k tomu, aby se mělo za to, že existuje vyloučení z působnosti analýzy zneužívající povahy smluvního ujednání ve smyslu čl. 1 odst. 2 směrnice 93/13/EHS, postačí použít obecné pravidlo občanského práva, podle něhož se smlouvy doplňují zákony, pokud neexistuje žádná specifická zmínka nebo specifický odkaz na odpovídající právní normu uvedenou v příslušných právních předpisech?

Je třeba ustanovení čl. 1 odst. 2 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách vykládat v tom smyslu, že v rámci zvláštního právního režimu ochrany práv spotřebitelů je nadbytečné uvádět, že spotřebitel je povinen znát obsah všech právních norem právních předpisů, které doplňují smlouvu, pokud prodávající nebo poskytovatel spotřebiteli za tímto účelem neposkytl předchozí informace?

---

(1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna1993, o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. 1993, L 95, s. 29).

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/32 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/32

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court (Irsko) dne 23. září 2022 – Dublin 8 Residents Association v. An Bord Pleanála, Irsko a Attorney General

(Věc C-613/22)

(2022/C 472/36)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

High Court (Irsko)

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Dublin 8 Residents Association

Žalovaní: An Bord Pleanála, Irsko a Attorney General

Vedlejší účastnice řízení: DBTR-SCR1 Fund, a Sub-Fund of the CWTC Multi-Family ICAV

Předběžné otázky

| 1. | Má čl. 11 odst. 1 písm. a) směrnice 2011/92/EU (1) ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv nebo článkem 9 odst. 2 až 4 Aarhuské úmluvy, jak byla jménem Evropského společenství schválena rozhodnutím Rady 2005/370/ES (2), za následek, že pokud nevládní organizace zabývající se ochranou životního prostředí splňuje kritérium aktivní legitimace stanovené v tomto ustanovení, má se za to, že dotyčná nevládní organizace má dostatečnou způsobilost k podání soudního opravného prostředku bez ohledu na obecné pravidlo ve vnitrostátním právu členského státu, které vylučuje, aby sdružení bez právní subjektivity zahájila soudní řízení? |
| --- | --- |

1.

Má čl. 11 odst. 1 písm. a) směrnice 2011/92/EU (1) ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv nebo článkem 9 odst. 2 až 4 Aarhuské úmluvy, jak byla jménem Evropského společenství schválena rozhodnutím Rady 2005/370/ES (2), za následek, že pokud nevládní organizace zabývající se ochranou životního prostředí splňuje kritérium aktivní legitimace stanovené v tomto ustanovení, má se za to, že dotyčná nevládní organizace má dostatečnou způsobilost k podání soudního opravného prostředku bez ohledu na obecné pravidlo ve vnitrostátním právu členského státu, které vylučuje, aby sdružení bez právní subjektivity zahájila soudní řízení?

| 2. | Pokud čl. 11 odst. 1 písm. a) směrnice 2011/92/EU ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv nebo článkem 9 odst. 2 až 4 Aarhuské úmluvy, jak byla jménem Evropského společenství schválena rozhodnutím Rady 2005/370/ES, nemá obecně účinek stanovený v první otázce, má takový účinek za okolností, kdy vnitrostátní právo členského státu stanoví, že nevládní organizaci, která splňuje kritérium aktivní legitimace podle čl. 1 odst. 2 písm. e) směrnice, je tím přiznána způsobilost k podání soudního opravného prostředku? |
| --- | --- |

2.

Pokud čl. 11 odst. 1 písm. a) směrnice 2011/92/EU ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv nebo článkem 9 odst. 2 až 4 Aarhuské úmluvy, jak byla jménem Evropského společenství schválena rozhodnutím Rady 2005/370/ES, nemá obecně účinek stanovený v první otázce, má takový účinek za okolností, kdy vnitrostátní právo členského státu stanoví, že nevládní organizaci, která splňuje kritérium aktivní legitimace podle čl. 1 odst. 2 písm. e) směrnice, je tím přiznána způsobilost k podání soudního opravného prostředku?

| 3. | Pokud čl. 11 odst. 1 písm. a) směrnice 2011/92/EU ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv nebo článkem 9 odst. 2 až 4 Aarhuské úmluvy, jak byla jménem Evropského společenství schválena rozhodnutím Rady 2005/370/ES, nemá obecně účinek stanovený v první otázce, má takový účinek za okolností, kdy vnitrostátní právo dotčeného členského státu nebo postupy přijaté příslušným orgánem dotčeného členského státu umožnily nevládní organizaci zabývající se ochranou životního prostředí, která by jinak podle vnitrostátního práva neměla právní způsobilost, účastnit se správní fáze procesu povolování výstavby? |
| --- | --- |

3.

Pokud čl. 11 odst. 1 písm. a) směrnice 2011/92/EU ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv nebo článkem 9 odst. 2 až 4 Aarhuské úmluvy, jak byla jménem Evropského společenství schválena rozhodnutím Rady 2005/370/ES, nemá obecně účinek stanovený v první otázce, má takový účinek za okolností, kdy vnitrostátní právo dotčeného členského státu nebo postupy přijaté příslušným orgánem dotčeného členského státu umožnily nevládní organizaci zabývající se ochranou životního prostředí, která by jinak podle vnitrostátního práva neměla právní způsobilost, účastnit se správní fáze procesu povolování výstavby?

| 4. | Pokud čl. 11 odst. 1 písm. a) směrnice 2011/92/EU ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv nebo článkem 9 odst. 2 až 4 Aarhuské úmluvy, jak byla jménem Evropského společenství schválena rozhodnutím Rady 2005/370/ES, nemá obecně účinek stanovený v první otázce, má takový účinek, pokud jsou podmínky stanovené právními předpisy dotčeného členského státu k tomu, aby nevládní organizace splňovala kritérium čl. 1 odst. 2 písm. e), takové, že požadovaná doba existence nevládní organizace pro účely jeho splnění je delší než zákonná lhůta pro rozhodnutí o žádosti o územní rozhodnutí, což má za následek, že nevládní organizace bez právní subjektivity vytvořená v reakci na konkrétní žádost o územní rozhodnutí by za normálních okolností nikdy nesplnila podmínky právních předpisů provádějících čl. 1 odst. 2 písm. e)? |
| --- | --- |

4.

Pokud čl. 11 odst. 1 písm. a) směrnice 2011/92/EU ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv nebo článkem 9 odst. 2 až 4 Aarhuské úmluvy, jak byla jménem Evropského společenství schválena rozhodnutím Rady 2005/370/ES, nemá obecně účinek stanovený v první otázce, má takový účinek, pokud jsou podmínky stanovené právními předpisy dotčeného členského státu k tomu, aby nevládní organizace splňovala kritérium čl. 1 odst. 2 písm. e), takové, že požadovaná doba existence nevládní organizace pro účely jeho splnění je delší než zákonná lhůta pro rozhodnutí o žádosti o územní rozhodnutí, což má za následek, že nevládní organizace bez právní subjektivity vytvořená v reakci na konkrétní žádost o územní rozhodnutí by za normálních okolností nikdy nesplnila podmínky právních předpisů provádějících čl. 1 odst. 2 písm. e)?

| 5. | Má čl. 11 odst. 1 písm. a) směrnice 2011/92/EU ve světle zásad právní jistoty nebo efektivity nebo ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv nebo článkem 9 odst. 2 až 4 Aarhuské úmluvy, jak byla jménem Evropského společenství schválena rozhodnutím Rady 2005/370/ES, za následek, že diskreční pravomoc vytvořená ustanovením vnitrostátního procesního práva členského státu a umožňující záměnu jednotlivého žalobce nebo žalobců, kteří jsou členy sdružení bez právní subjektivity, za samotné sdružení, musí být vykonávána takovým způsobem, aby se plně uplatnilo právo na přístup k účinnému soudnímu opravnému prostředku, takže záměna nemůže být vyloučena pouze z důvodu pravidla vnitrostátního práva o uplynutí lhůty pro podání dotčené žaloby? |
| --- | --- |

5.

Má čl. 11 odst. 1 písm. a) směrnice 2011/92/EU ve světle zásad právní jistoty nebo efektivity nebo ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv nebo článkem 9 odst. 2 až 4 Aarhuské úmluvy, jak byla jménem Evropského společenství schválena rozhodnutím Rady 2005/370/ES, za následek, že diskreční pravomoc vytvořená ustanovením vnitrostátního procesního práva členského státu a umožňující záměnu jednotlivého žalobce nebo žalobců, kteří jsou členy sdružení bez právní subjektivity, za samotné sdružení, musí být vykonávána takovým způsobem, aby se plně uplatnilo právo na přístup k účinnému soudnímu opravnému prostředku, takže záměna nemůže být vyloučena pouze z důvodu pravidla vnitrostátního práva o uplynutí lhůty pro podání dotčené žaloby?

| 6. | Pokud čl. 11 odst. 1 písm. a) směrnice 2011/92/EU ve světle zásad právní jistoty nebo efektivity nebo ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv nebo článkem 9 odst. 2 až 4 Aarhuské úmluvy, jak byla jménem Evropského společenství schválena rozhodnutím Rady 2005/370/ES, nemá obecně účinek uvedený v páté otázce, má tento účinek, zejména s ohledem na zásadu efektivity, za okolností, kdy žalobu podal původní žalobce ve lhůtě stanovené vnitrostátním právem a kdy žalobní důvody, na jejichž základě požadoval zaměňovaný žalobce právo na přístup k soudnímu opravnému prostředku, zůstaly nezměněny? |
| --- | --- |

6.

Pokud čl. 11 odst. 1 písm. a) směrnice 2011/92/EU ve světle zásad právní jistoty nebo efektivity nebo ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv nebo článkem 9 odst. 2 až 4 Aarhuské úmluvy, jak byla jménem Evropského společenství schválena rozhodnutím Rady 2005/370/ES, nemá obecně účinek uvedený v páté otázce, má tento účinek, zejména s ohledem na zásadu efektivity, za okolností, kdy žalobu podal původní žalobce ve lhůtě stanovené vnitrostátním právem a kdy žalobní důvody, na jejichž základě požadoval zaměňovaný žalobce právo na přístup k soudnímu opravnému prostředku, zůstaly nezměněny?

| 7. | Pokud čl. 11 odst. 1 písm. a) směrnice 2011/92/EU ve světle zásad právní jistoty nebo efektivity nebo ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv nebo článkem 9 odst. 2 až 4 Aarhuské úmluvy, jak byla jménem Evropského společenství schválena rozhodnutím Rady 2005/370/ES, nemá obecně účinek uvedený v páté otázce, má tento účinek, pokud je vnitrostátní právo dotyčného členského státu týkající se použití promlčecích lhůt v takových situacích nejasné nebo si odporuje, takže žalobce nemá před zahájením řízení právní jistotu, zda je taková záměna přípustná? |
| --- | --- |

7.

Pokud čl. 11 odst. 1 písm. a) směrnice 2011/92/EU ve světle zásad právní jistoty nebo efektivity nebo ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv nebo článkem 9 odst. 2 až 4 Aarhuské úmluvy, jak byla jménem Evropského společenství schválena rozhodnutím Rady 2005/370/ES, nemá obecně účinek uvedený v páté otázce, má tento účinek, pokud je vnitrostátní právo dotyčného členského státu týkající se použití promlčecích lhůt v takových situacích nejasné nebo si odporuje, takže žalobce nemá před zahájením řízení právní jistotu, zda je taková záměna přípustná?

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/92/EU ze dne 13. prosince 2011 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. 2012, L 26, s. 1).

(2)  Rozhodnutí Rady ze dne 17. února 2005 o uzavření Úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí jménem Evropského společenství (Úř. věst. 2005, L 142, s. 1).

---

Tribunál

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/34 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/34

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 19. října 2022 – H&H v. EUIPO – Giuliani (Swisse)

(Věc T-486/20) (1)

(„Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie Swisse - Absolutní důvody neplatnosti - Článek 51 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní článek 59 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (EU) 2017/1001] - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Ochranná známka, která by mohla klamat veřejnost - Státní symbol - Ochranná známka obsahující znaky, emblémy nebo erby - Článek 7 odst. 1 písm. b), g), h) a i) nařízení č. 40/94 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b), g), h) a i) nažízení 2017/1001] - Zlá víra - Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti - Článek 63 odst. 2 nařízení 2017/1001 - Rozsah posouzení, které musí provést EUIPO - Článek 95 odst. 1 nařízení 2017/1001 - Právo být vyslechnut - Článek 41 Listiny základních práv Evropské unie“)

(2022/C 472/37)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Health and Happiness (H&H) Hong Kong Ltd (Hongkong, Čína) (zástupci: D. Rose, L. Flascher, solicitors a N. Saunders, KC)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Ivanauskas a V. Ruzek, zmocněnci)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Giuliani SpA (Milán, Itálie) (zástupce: S. de Bosio, advokát)

Předmět věci

Svou žalobou založenou na článku 263 SFEU se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 25. května 2020 (věc R 2185/2019-5).

Výrok

| 1) | Rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 25. května 2020 (věc R 2185/2019-5) se zrušuje. |
| --- | --- |

1)

Rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 25. května 2020 (věc R 2185/2019-5) se zrušuje.

| 2) | EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Health and Happiness (H&H) Hong Kong Ltd. |
| --- | --- |

2)

EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Health and Happiness (H&H) Hong Kong Ltd.

| 3) | Společnost Giuliani SpA ponese vlastní náklady řízení. |
| --- | --- |

3)

Společnost Giuliani SpA ponese vlastní náklady řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 320, 28.9.2020.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/35 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/35

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 19. října 2022 – Sistem ecologica v. Komise

(Věc T-81/21) (1)

(„Nařízení (EU, Euratom) č. 883/2013 - Setření podvodu se smluvními celními sazbami, vyrovnávacími cly a antidumpingovými cly z dovozů bionafty do Unie - Sdělení OLAF vnitrostátním celním orgánům - Zpráva z šetření OLAF - Žaloba na neplatnost - Akt, který nelze napadnout žalobou - Žaloba na náhradu škody - Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům“)

(2022/C 472/38)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně:„Sistem ecologica“ production, trade and services d.o.o. Srbac (Srbac, Bosna a Hercegovina) (zástupci: D. Diris, D. Rjabynina, C. Kocks a C. Verheyen, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Baquero Cruz a T. Materne, zmocněnci)

Předmět

Žalobou na základě článků 263 SFEU a 268 SFEU se žalobkyně domáhá jednak zrušení konečné zprávy z šetření přijaté Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) dne 8. prosince 2020, jakož i rozhodnutí OLAF obsažených ve sdělení zaslaném dne 9. června 2020 členským státům, v dopisech ze dne 25. a 27. listopadu 2020, jakož i v dopisech ze dne 8. a 21. prosince 2020, a jednak náhrady škody, která jí údajně vznikla.

Výrok

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | „Sistem ecologica“ production, trade and services d.o.o. Srbac se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

„Sistem ecologica“ production, trade and services d.o.o. Srbac se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 163, 3.5.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/35 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/35

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2022 – Múka v. Komise

(Věc T-214/21) (1)

(„Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty související s řízeními o kontrole státních podpor - Odepření přístupu - Článek 4 odst. 2 třetí odrážka nařízení č. 1049/2001 - Výjimka týkající se ochrany cílů inspekce, vyšetřování a auditu - Obecná domněnka o nezpřístupnění - Převažující veřejný zájem“)

(2022/C 472/39)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobce: Ondřej Múka (Praha, Česká republika) (zástupce: P. Kočí, advokát)

Žalovaná: Evropská komise (zástupkyně: C. Ehrbar a K. Herrmann, zmocněnkyně)

Předmět věci

Žalobou podanou na základě článku 263 SFEU se žalobce domáhá, aby Tribunál jednak zrušil dopis Evropské komise ze dne 27. října 2020, kterým byla zamítnuta jeho původní žádost ze dne 17. září 2020, kterou se domáhal přístupu k dokumentům, které si Komise vyměnila s Českou republikou, a rozhodnutí C(2021) 1320 final ze dne 21. února 2021, kterým byla zamítnuta jeho potvrzující žádost o přístup k uvedeným dokumentům ze dne 12. listopadu 2020, a jednak Komisi uložil, aby mu zpřístupnila všechny dokumenty a informace uvedené v jeho žádosti ze dne 17. září 2020.

Výrok rozsudku

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | Ondřej Múka ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí. |
| --- | --- |

2)

Ondřej Múka ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

---

(1)  Úř. věst. C 242, 21.6.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/36 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/36

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2022 – Basaglia v. Komise

(Věc T-257/21) (1)

(„Mimosmluvní odpovědnost - Přístup k dokumentům - Dokumenty týkající se projektů pro výzkum a technologický rozvoj - Rozhodnutí, kterým se omezuje žádost o přístup a částečně se odepírá přístup - Částečné zrušení tohoto rozhodnutí Tribunálem - Odsouzení vnitrostátními soudy - Protiprávnost vytýkaného jednání - Příčinná souvislost“)

(2022/C 472/40)

Jednací jazyk: italština

Účastníci řízení

Žalobce: Giorgio Basaglia (Milán, Itálie) (zástupci: G. Balossi, G. Borriello a F. Fimmanò, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Ehrbar, F. Moro a A. Spina, zmocněnci)

Předmět věci

Žalobou podanou na základě článku 268 SFEU se žalobce domáhá náhrady finanční a morální újmy, jakož i náhrady za poškození pověsti, která mu údajně vznikla v důsledku protiprávního zamítnutí jeho žádostí o přístup k dokumentům Evropskou komisí a nesplnění povinností vyplývajících z rozsudku ze dne 23. září 2020, Basaglia v. Komise (T-727/19, nezveřejněný, EU:T:2020:446), tímto orgánem.

Výrok rozsudku

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | Giorgiovi Basagliovi se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Giorgiovi Basagliovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 252, 28.6.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/36 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/36

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 12. října 2022 – MCO (IP) v. EUIPO – C8 (C2 CYPRUS CASINOS)

(Věc T-460/21) (1)

(„Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie C2 CYPRUS CASINOS - Starší národní obrazová ochranná známka C8 - Relativní důvody pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Vzájemná závislost mezi faktory - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 - Povinnost uvést odůvodnění“)

(2022/C 472/41)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: MCO (IP) Holdings Ltd (Tortola, Britské Panenské ostrovy) (zástupce: A. Roughton, barrister)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Hamel a D. Hanf, zmocněnci)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: C8 (Issy-les-Moulineaux, Francie) (zástupkyně: M. Georges Picot a C. Cuny, advokátky)

Předmět věci

Svou žalobou na základě článku 263 SFEU se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 26. května 2021 (věc R 908/2020-2).

Výrok

| 1) | Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 26. května 2021 (věc R 908/2020-2) se zrušuje v rozsahu, v němž se týká služeb, u nichž byl zjištěn jen nízký stupeň podobnosti. |
| --- | --- |

1)

Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 26. května 2021 (věc R 908/2020-2) se zrušuje v rozsahu, v němž se týká služeb, u nichž byl zjištěn jen nízký stupeň podobnosti.

| 2) | Ve zbývající části se žaloba zamítá. |
| --- | --- |

2)

Ve zbývající části se žaloba zamítá.

| 3) | Společnost MCO (IP) Holdings Ltd, EUIPO a společnost C8 ponesou každý vlastní náklady řízení. |
| --- | --- |

3)

Společnost MCO (IP) Holdings Ltd, EUIPO a společnost C8 ponesou každý vlastní náklady řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 412, 11.10.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/37 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/37

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 12. října 2022 – MCO (IP) v. EUIPO – C8 (C2)

(Věc T-461/21) (1)

(„Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie C2 - Starší národní obrazová ochranná známka C8 - Relativní důvody pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Vzájemná závislost mezi faktory - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 - Povinnost uvést odůvodnění“)

(2022/C 472/42)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: MCO (IP) Holdings Ltd (Tortola, Britské Panenské ostrovy) (zástupce: A. Roughton, barrister)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Hamel a D. Hanf, zmocněnci)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: C8 (Issy-les-Moulineaux, Francie) (zástupkyně: M. Georges Picot a C. Cuny, advokátky)

Předmět věci

Svou žalobou na základě článku 263 SFEU se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 26. května 2021 (věc R 909/2020-2).

Výrok

| 1) | Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 26. května 2021 (věc R 909/2020-2) se zrušuje v rozsahu, v němž se týká služeb, u nichž byl zjištěn jen nízký stupeň podobnosti. |
| --- | --- |

1)

Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 26. května 2021 (věc R 909/2020-2) se zrušuje v rozsahu, v němž se týká služeb, u nichž byl zjištěn jen nízký stupeň podobnosti.

| 2) | Ve zbývající části se žaloba zamítá. |
| --- | --- |

2)

Ve zbývající části se žaloba zamítá.

| 3) | Společnost MCO (IP) Holdings Ltd, EUIPO a společnost C8 ponesou každý vlastní náklady řízení. |
| --- | --- |

3)

Společnost MCO (IP) Holdings Ltd, EUIPO a společnost C8 ponesou každý vlastní náklady řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 412, 11.10.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/38 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/38

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 19. října 2022 – Baumberger v. EUIPO – Nube (Lío)

(Věc T-466/21) (1)

(„Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie Lío - Absolutní důvod neplatnosti - Nedostatek dobré víry - Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

(2022/C 472/43)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobce: Dino Baumberger (Wesel, Německo) (zástupci: J. Fusbahn a D. Dawirs, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: N. Lamsters a E. Markakis, zmocněnci)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Nube, SL (Ibiza, Španělsko) (zástupci: J. Gracia Albero a R. Ahijón Lana, advokáti)

Předmět věci

Žalobce svou žalobou na základě článku 263 SFEU žádá zrušení rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 2. června 2021 (věc R 1221/2020-5).

Výrok

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | Dinu Baumbergerovi se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Dinu Baumbergerovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 382, 20.9.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/38 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/38

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 19. října 2022 – DBM Videovertrieb v. EUIPO – Nube (Lío)

(Věc T-467/21) (1)

(„Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie Lío - Absolutní důvod neplatnosti - Nedostatek dobré víry - Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

(2022/C 472/44)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: DBM Videovertrieb GmbH (Wesel, Německo) (zástupci: J. Fusbahn a D. Dawirs, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: N. Lamsters a E. Markakis, zmocněnci)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Nube, SL (Ibiza, Španělsko) (zástupci: J. Gracia Albero a R. Ahijón Lana, advokáti)

Předmět věci

Žalobkyně svou žalobou na základě článku 263 SFEU žádá o zrušení rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 2. června 2021 (věc R 1220/2020-5).

Výrok

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | Společnosti DBM Videovertrieb GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Společnosti DBM Videovertrieb GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 382, 20.9.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/39 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/39

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2022 – Philip Morris Products v. EUIPO (TOGETHER. FORWARD.)

(Věc T-500/21) (1)

(„Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie TOGETHER. FORWARD. - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

(2022/C 472/45)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Philip Morris Products SA (Neuchâtel, Švýcarsko) (zástupkyně: L. Alonso Domingo, advokátka)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: E. Nicolás Gómez, M. Eberl a D. Hanf, zmocněnci)

Předmět

Žalobou podanou na základě článku 263 SFEU se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 2. června 2021 (věc R 417/2021-5).

Výrok

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | Společnosti Philip Morris Products SA se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Společnosti Philip Morris Products SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 391, 27.9.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/40 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/40

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2022 – Philip Morris Products v. EUIPO (Zobrazení černých a bílých čar tvořících úhel)

(Věc T-501/21) (1)

(„Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie zobrazující černé a bílé čáry tvořící úhel - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

(2022/C 472/46)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Philip Morris Products SA (Neuchâtel, Švýcarsko) (zástupkyně: L. Alonso Domingo, advokátka)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: P. Georgieva, E. Nicolás Gómez, M. Eberl a D. Hanf, zmocněnci)

Předmět

Žalobou podanou na základě článku 263 SFEU se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 3. června 2021 (věc R 79/2021-5).

Výrok

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | Společnosti Philip Morris Products SA se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Společnosti Philip Morris Products SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 391, 27.9.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/40 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/40

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2022 – Philip Morris Products v. EUIPO (Zobrazení černých a bílých čar)

(Věc T-502/21) (1)

(„Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie zobrazující černé a bílé čáry - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

(2022/C 472/47)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Philip Morris Products SA (Neuchâtel, Švýcarsko) (zástupkyně: L. Alonso Domingo, advokátka)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: P. Georgieva, E. Nicolás Gómez, M. Eberl a D. Hanf, zmocněnci)

Předmět

Žalobou podanou na základě článku 263 SFEU se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 26. května 2021 (věc R 78/2021-5).

Výrok

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | Společnosti Philip Morris Products SA se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Společnosti Philip Morris Products SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 391, 27.9.2021.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/41 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/41

---

Žaloba podaná dne 15. září 2022 – ViiV Healthcare v. EMA

(Věc T-574/22)

(2022/C 472/48)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: ViiV Healthcare BV (Amersfoort, Nizozemsko) (zástupci: G. Castle, M. Doyle Rossi, E. Handy, Solicitors a D. Scannell, Barrister at Law)

Žalovaná: Evropská agentura pro léčivé přípravky

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí oznámené Evropskou agenturou pro léčivé přípravky žalobkyni dne 7. července 2022 o pozastavení žádosti o registraci pro léčivý přípravek APRETUDE podané na základě čl. 8 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES (1) a |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí oznámené Evropskou agenturou pro léčivé přípravky žalobkyni dne 7. července 2022 o pozastavení žádosti o registraci pro léčivý přípravek APRETUDE podané na základě čl. 8 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES (1) a

| — | uložil EMA náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EMA náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí je stiženo vadou spočívající ve zjevně nesprávném posouzení.
  Žalobkyně je držitelkou rozhodnutí o registraci pro jiný léčivý přípravek, VOCABRIA, které vydala Evropská komise žalobkyni dne 17. prosince 2020. Základem pro napadené rozhodnutí vydané Evropskou agenturou pro léčivé přípravky (dál jen „EMA“) je stanovisko EMA, že APRETUDE je stejným léčivým přípravkem jako VOCABRIA. EMA je proto názoru, že žádost o registraci musí být podána Komisi na základě čl. 82 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 (2) předtím, než může být podána žádost o registraci pro APRETUDE.
  EMA se dopustila zjevně nesprávného posouzení tím, že dospěla k závěru, že APRETUDE je stejným léčivým přípravkem jako VOCABRIA. Rozdíly mezi indikacemi APRETUDE a VOCABRIA (a tudíž profilem bezpečnosti a účinnosti těchto dvou přípravků), jejich silou a prezentací vedou k tomu, že nemohou být z právního hlediska považovány za stejný léčivý přípravek. Napadené rozhodnutí je tudíž stiženo zjevně nesprávným posouzením a musí být zrušeno. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí je stiženo vadou spočívající ve zjevně nesprávném posouzení.

Žalobkyně je držitelkou rozhodnutí o registraci pro jiný léčivý přípravek, VOCABRIA, které vydala Evropská komise žalobkyni dne 17. prosince 2020. Základem pro napadené rozhodnutí vydané Evropskou agenturou pro léčivé přípravky (dál jen „EMA“) je stanovisko EMA, že APRETUDE je stejným léčivým přípravkem jako VOCABRIA. EMA je proto názoru, že žádost o registraci musí být podána Komisi na základě čl. 82 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 (2) předtím, než může být podána žádost o registraci pro APRETUDE.

EMA se dopustila zjevně nesprávného posouzení tím, že dospěla k závěru, že APRETUDE je stejným léčivým přípravkem jako VOCABRIA. Rozdíly mezi indikacemi APRETUDE a VOCABRIA (a tudíž profilem bezpečnosti a účinnosti těchto dvou přípravků), jejich silou a prezentací vedou k tomu, že nemohou být z právního hlediska považovány za stejný léčivý přípravek. Napadené rozhodnutí je tudíž stiženo zjevně nesprávným posouzením a musí být zrušeno.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí je v rozporu se zásadou ochrany legitimního očekávání.
  Dne 30. června 2021 EMA sdělila žalobkyni, že nepovažuje APRETUDE a VOCABRIA za stejný léčivý přípravek. EMA proto doporučila žalobkyni, že je nutné podat žádost o registraci ke Komisi na základě čl. 82 odst. 2 nařízení (ES) č. 726/2004. Na základě doporučení EMA podala žalobkyně žádost o registraci pro APRETUDE dne 24. června 2022, aniž podala takovou žádost Komisi.
  Žalobkyně tvrdí, že přijetím napadeného rozhodnutí se EMA vyvázala z přesných a nepodmíněných ujištění, pokud jde o správný právní základ pro žádost žalobkyně o registraci pro APRETUDE. Žalobkyně proto namítá, že napadené rozhodnutí porušuje zásadu ochrany legitimního očekávání a musí být zrušeno. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí je v rozporu se zásadou ochrany legitimního očekávání.

Dne 30. června 2021 EMA sdělila žalobkyni, že nepovažuje APRETUDE a VOCABRIA za stejný léčivý přípravek. EMA proto doporučila žalobkyni, že je nutné podat žádost o registraci ke Komisi na základě čl. 82 odst. 2 nařízení (ES) č. 726/2004. Na základě doporučení EMA podala žalobkyně žádost o registraci pro APRETUDE dne 24. června 2022, aniž podala takovou žádost Komisi.

Žalobkyně tvrdí, že přijetím napadeného rozhodnutí se EMA vyvázala z přesných a nepodmíněných ujištění, pokud jde o správný právní základ pro žádost žalobkyně o registraci pro APRETUDE. Žalobkyně proto namítá, že napadené rozhodnutí porušuje zásadu ochrany legitimního očekávání a musí být zrušeno.

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. 2001, L 311, s. 67; Zvl. vyd. 13/27 s. 69).

(2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky (Úř. věst. 2004, L 136, s. 1; Zvl. vyd. 13/34 s. 229).

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/42 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/42

---

Žaloba podaná dne 15. září 2022 – ClientEarth v. Rada

(Věc T-577/22)

(2022/C 472/49)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: ClientEarth AISBL (Brusel, Belgie) (zástupce: C. Ziegler, advokát)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Rady Evropské unie ze dne 5. července 2022 (SGS 22/00149), které se týká žádosti o vnitřní přezkum nařízení Rady (EU) 2022/109 ze dne 27. ledna 2022, kterým se pro rok 2022 stanoví rybolovná práva ve vodách Unie a rybolovná práva, jimiž disponují rybářská plavidla Unie v některých vodách mimo Unii, pro některé rybí populace a skupiny rybích populací (Úř. věst. 2022, L 21, s. 1), podle hlavy IV Aarhuského nařízení, a |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Rady Evropské unie ze dne 5. července 2022 (SGS 22/00149), které se týká žádosti o vnitřní přezkum nařízení Rady (EU) 2022/109 ze dne 27. ledna 2022, kterým se pro rok 2022 stanoví rybolovná práva ve vodách Unie a rybolovná práva, jimiž disponují rybářská plavidla Unie v některých vodách mimo Unii, pro některé rybí populace a skupiny rybích populací (Úř. věst. 2022, L 21, s. 1), podle hlavy IV Aarhuského nařízení, a

| — | rozhodl, že Rada ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní. |
| --- | --- |

—

rozhodl, že Rada ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávných právních posouzení a nesprávných posouzení skutkového stavu, pokud jde o rozsah práv žalobkyně na přístup k přezkumu na základě Aarhuského nařízení, z důvodu, že Rada:






  — | odmítla přezkoumat prozatímní TAC, který byl později nahrazen konečným TAC EU/UK, ačkoli má žalobkyně i nadále zájem na jejich přezkumu, a |
| --- | --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávných právních posouzení a nesprávných posouzení skutkového stavu, pokud jde o rozsah práv žalobkyně na přístup k přezkumu na základě Aarhuského nařízení, z důvodu, že Rada:

—

odmítla přezkoumat prozatímní TAC, který byl později nahrazen konečným TAC EU/UK, ačkoli má žalobkyně i nadále zájem na jejich přezkumu, a

| — | konstatovala, že žalobní důvody žalobkyně, podle kterých Rada neměla pravomoc a dopustila se zneužití pravomoci, když přijala nařízení o TAC, jsou nepřípustné, neboť nespadají do působnosti článku 10 Aarhuského nařízení. |
| --- | --- |

—

konstatovala, že žalobní důvody žalobkyně, podle kterých Rada neměla pravomoc a dopustila se zneužití pravomoci, když přijala nařízení o TAC, jsou nepřípustné, neboť nespadají do působnosti článku 10 Aarhuského nařízení.

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávných právních posouzení a nesprávných posouzení skutkového stavu, pokud jde o základní prvky sekundárního práva a rozsah pravomocí Rady stanovit TAC na základě čl. 43 odst. 3 SFEU, z důvodu, že se Rada dopustila:






  — | zjevně nesprávných právních posouzení, pokud jde o prostor pro uvážení, kterým Rada disponuje při stanovení rybolovných práv, a |
| --- | --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávných právních posouzení a nesprávných posouzení skutkového stavu, pokud jde o základní prvky sekundárního práva a rozsah pravomocí Rady stanovit TAC na základě čl. 43 odst. 3 SFEU, z důvodu, že se Rada dopustila:

—

zjevně nesprávných právních posouzení, pokud jde o prostor pro uvážení, kterým Rada disponuje při stanovení rybolovných práv, a

| — | zjevně nesprávných právních posouzení a nesprávných posouzení skutkového stavu, pokud jde o meze její pravomoci na základě čl. 43 odst. 3 SFEU. |
| --- | --- |

—

zjevně nesprávných právních posouzení a nesprávných posouzení skutkového stavu, pokud jde o meze její pravomoci na základě čl. 43 odst. 3 SFEU.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávných posouzení skutkového stavu, pokud jde o povinnosti Rady






  — | nepřekročit míru využívání maximálního udržitelného výnosu (MSY) po roce 2020 pro všechny populace, jak stanoví čl. 2 odst. 2 základního nařízení o společné rybářské politice; |
| --- | --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávných posouzení skutkového stavu, pokud jde o povinnosti Rady

—

nepřekročit míru využívání maximálního udržitelného výnosu (MSY) po roce 2020 pro všechny populace, jak stanoví čl. 2 odst. 2 základního nařízení o společné rybářské politice;

| — | uplatnit přístup předběžné opatrnosti, jak je stanoven v čl. 2 odst. 2 první a druhý pododstavec, čl. 4 odst. 1 a odst. 8 a čl. 9 odst. 2 základního nařízení o společné rybářské politice a striktně omezen cílem týkajícím se maximálního udržitelného výnosu; |
| --- | --- |

—

uplatnit přístup předběžné opatrnosti, jak je stanoven v čl. 2 odst. 2 první a druhý pododstavec, čl. 4 odst. 1 a odst. 8 a čl. 9 odst. 2 základního nařízení o společné rybářské politice a striktně omezen cílem týkajícím se maximálního udržitelného výnosu;

| — | provádět ekosystémový přístup k řízení rybolovu, jak vyžaduje čl. 2 odst. 3 základního nařízení o společné rybářské politice. |
| --- | --- |

—

provádět ekosystémový přístup k řízení rybolovu, jak vyžaduje čl. 2 odst. 3 základního nařízení o společné rybářské politice.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu, pokud jde o zneužití pravomoci, kterého se dopustila Rada, když přijala nařízení Rady (EU) 2022/109 ze dne 27. ledna 2022, kterým se pro rok 2022 stanoví rybolovná práva ve vodách Unie a rybolovná práva, jimiž disponují rybářská plavidla Unie v některých vodách mimo Unii, pro některé rybí populace a skupiny rybích populací (Úř. věst. 2022, L 21, s. 1). |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu, pokud jde o zneužití pravomoci, kterého se dopustila Rada, když přijala nařízení Rady (EU) 2022/109 ze dne 27. ledna 2022, kterým se pro rok 2022 stanoví rybolovná práva ve vodách Unie a rybolovná práva, jimiž disponují rybářská plavidla Unie v některých vodách mimo Unii, pro některé rybí populace a skupiny rybích populací (Úř. věst. 2022, L 21, s. 1).

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/43 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/43

---

Žaloba podaná dne 16. září 2022 – Fédération environnement durable a další v. Komise

(Věc T-583/22)

(2022/C 472/50)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobci: Fédération environnement durable (Paříž, Francie), Bundesinitiative Vernunftkraft eV (Berlín, Německo), Vent de Colère! – Fédération nationale (Peyraud, Francie), Vent de Raison – Wind met Redelijkheid (VdR WmR) (Petit Roeulx, Belgie) (zástupce: M. Le Berre, advokát)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobci navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 7. července 2022 (fisma.b.2(2022) 5340198, Ares (2022)4952619 – 07/07/2022), kterým se zamítá žádost žalobce o vnitřní přezkum nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2021/2139; (1) |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 7. července 2022 (fisma.b.2(2022) 5340198, Ares (2022)4952619 – 07/07/2022), kterým se zamítá žádost žalobce o vnitřní přezkum nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2021/2139; (1)

| — | uložil Komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobci pět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z toho, že pokud jde o přípravu nařízení v přenesené pravomoci, došlo k porušení článků 6 až 8 Aarhuské úmluvy (2), článku 9 a čl. 10 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 (3), jakož i čl. 10 odst. 4, čl. 11 odst. 4 a čl. 20 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/852 ze dne 18. června 2020 (4). |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z toho, že pokud jde o přípravu nařízení v přenesené pravomoci, došlo k porušení článků 6 až 8 Aarhuské úmluvy (2), článku 9 a čl. 10 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 (3), jakož i čl. 10 odst. 4, čl. 11 odst. 4 a čl. 20 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/852 ze dne 18. června 2020 (4).

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že pokud jde o cíl uvedeného zmírňování změny klimatu, došlo k porušení článku 37 Listiny základních práv Evropské unie, článku 191 SFEU, čl. 19 odst. 1 písm. f) nařízení 2020/852, jakož i čl. 10 odst. 3 písm. a), čl. 19 odst. 1 písm. a) a j) a článku 19 odst. 3 nařízení 2020/852. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že pokud jde o cíl uvedeného zmírňování změny klimatu, došlo k porušení článku 37 Listiny základních práv Evropské unie, článku 191 SFEU, čl. 19 odst. 1 písm. f) nařízení 2020/852, jakož i čl. 10 odst. 3 písm. a), čl. 19 odst. 1 písm. a) a j) a článku 19 odst. 3 nařízení 2020/852.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že pokud jde o cíl přizpůsobení se změně klimatu, došlo k porušení čl. 10 odst. 2 nařízení 1367/2006. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že pokud jde o cíl přizpůsobení se změně klimatu, došlo k porušení čl. 10 odst. 2 nařízení 1367/2006.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že pokud jde o „požadavek „významně nepoškozovat“ (DNSH), došlo k porušení čl. 17 odst. 1 písm. d) nařízení 2020/852 a čl. 10 odst. 2 nařízení 1367/2006. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že pokud jde o „požadavek „významně nepoškozovat“ (DNSH), došlo k porušení čl. 17 odst. 1 písm. d) nařízení 2020/852 a čl. 10 odst. 2 nařízení 1367/2006.

| 5. | Pátý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění.

---

(1)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2021/2139 ze dne 4. června 2021, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/852, pokud jde o stanovení technických screeningových kritérií pro určení toho, za jakých podmínek se hospodářská činnost kvalifikuje jako významně přispívající ke zmírňování změny klimatu nebo k přizpůsobování se změně klimatu, a toho, zda tato hospodářská činnost významně nepoškozuje některý z dalších environmentálních cílů (Úř. věst. 2021, L 442, s. 1).

(2)  Úmluva o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí ze dne 25. června 1998 (Úř. věst 2005 L 124, s. 4).

(3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství (Úř. věst. 2006, L 264, s. 13).

(4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/852 ze dne 18. června 2020 o zřízení rámce pro usnadnění udržitelných investic a o změně nařízení (EU) 2019/2088 (Úř. věst. 2020, L 198, s. 13).

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/44 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/44

---

Žaloba podaná dne 14. října 2022 – SE a SF v. Rada

(Věc T-644/22)

(2022/C 472/51)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobci: SE, SF (zástupci: S. Bonifassi, E. Fedorova, T. Bontinck, A. Guillerme a L. Burguin, advokáti)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobci navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil nařízení (EU) 2022/1273 (1) v rozsahu, v němž mění článek 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 269/2014 (2) a zavádí oznamovací povinnost žalobců, |
| --- | --- |

—

zrušil nařízení (EU) 2022/1273 (1) v rozsahu, v němž mění článek 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 269/2014 (2) a zavádí oznamovací povinnost žalobců,

| — | uložil Radě náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobci čtyři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z toho, že Rada překročila svou pravomoc v oblasti omezujících opatření. Podle žalobců není oznamovací povinnost opatřením nezbytným k výkonu rozhodnutí 2014/145/SZBP (3), a toto ustanovení tudíž zasahuje do pravomocí členských států k provedení omezujících opatření. Rada navíc neměla pravomoc k tomu, aby sama vytvořila a vymezila porušení oznamovací povinnosti, jež nespadá pod omezující opatření, ani k harmonizaci sankcí postihujících toto protiprávní jednání. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z toho, že Rada překročila svou pravomoc v oblasti omezujících opatření. Podle žalobců není oznamovací povinnost opatřením nezbytným k výkonu rozhodnutí 2014/145/SZBP (3), a toto ustanovení tudíž zasahuje do pravomocí členských států k provedení omezujících opatření. Rada navíc neměla pravomoc k tomu, aby sama vytvořila a vymezila porušení oznamovací povinnosti, jež nespadá pod omezující opatření, ani k harmonizaci sankcí postihujících toto protiprávní jednání.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomoci, neboť oznamovací povinnost uložená v přísné lhůtě, spolu s povinností uloženou členským státům sankcionovat neslnění uvedené povinnosti prostřednictvím systému sankcí spočívajících zejména v zabavení majetku, byla přijata za výlučným nebo alespoň rozhodujícím účelem dosáhnout jiného cíle, než který byl namítán. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomoci, neboť oznamovací povinnost uložená v přísné lhůtě, spolu s povinností uloženou členským státům sankcionovat neslnění uvedené povinnosti prostřednictvím systému sankcí spočívajících zejména v zabavení majetku, byla přijata za výlučným nebo alespoň rozhodujícím účelem dosáhnout jiného cíle, než který byl namítán.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality z důvodu, že oznamovací povinnost nebyla nutná, a že důsledky spojené s nesplněním oznamovací povinnosti jsou tudíž nepřiměřené cíli sledovanému nařízením. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality z důvodu, že oznamovací povinnost nebyla nutná, a že důsledky spojené s nesplněním oznamovací povinnosti jsou tudíž nepřiměřené cíli sledovanému nařízením.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení zásady právní jistoty z důvodu, že čl. 1 odst. 4 napadeného nařízení není ani jasný, ani přesný a jeho použití není předvídatelné. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení zásady právní jistoty z důvodu, že čl. 1 odst. 4 napadeného nařízení není ani jasný, ani přesný a jeho použití není předvídatelné.

---

(1)  Nařízení Rady (EU) 2022/1273 ze dne 21. července 2022, kterým se mění nařízení (EU) č. 269/2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny (Úř. věst. 2022, L 194, s. 1).

(2)  Nařízení Rady (EU) č. 269/2014 ze dne 17. března 2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny (Úř. věst. 2014, L 78, s. 6).

(3)  Rozhodnutí Rady 2014/145/SZBP ze dne 17. března 2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny

(Úř. věst. 2014, L 78, s. 16).

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/45 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/45

---

Žaloba podaná dne 19. října 2022 – Lidl Stiftung v. EUIPO – MHCS (Odstín oranžové barvy)

(Věc T-652/22)

(2022/C 472/52)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Německo) (zástupci: M. Kefferpütz a K. Wagner, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: MHCS (Épernay, Francie)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

Sporná ochranná známka: Ochranná známka Evropské unie č. 747 949

Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. srpna 2022 ve věci R 118/2022-4

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil napadené rozhodnutí; |
| --- | --- |

—

zrušil napadené rozhodnutí;

| — | rozhodl, že EUIPO a další účastnice řízení ponesou vlastní náklady řízení; |
| --- | --- |

—

rozhodl, že EUIPO a další účastnice řízení ponesou vlastní náklady řízení;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní; |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní;

| — | podpůrně, nebude-li určeno, že sporná ochranná známka je neplatná, vrátil věc odvolacímu senátu k dalšímu řízení. |
| --- | --- |

—

podpůrně, nebude-li určeno, že sporná ochranná známka je neplatná, vrátil věc odvolacímu senátu k dalšímu řízení.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení článku 4 nařízení Rady (ES) č. 40/94 a čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení článku 4 nařízení Rady (ES) č. 40/94 a čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

| — | Nepřípustný výklad sporné ochranné známky odkazem na externí okolnosti; |
| --- | --- |

—

Nepřípustný výklad sporné ochranné známky odkazem na externí okolnosti;

| — | Protiprávní nezohlednění popisu poskytnutého při definování předmětu sporné ochranné známky; |
| --- | --- |

—

Protiprávní nezohlednění popisu poskytnutého při definování předmětu sporné ochranné známky;

| — | Nesprávný předpoklad, že samotné grafické ztvárnění splňuje požadavky článku 4 nařízení Rady (ES) č. 40/94; |
| --- | --- |

—

Nesprávný předpoklad, že samotné grafické ztvárnění splňuje požadavky článku 4 nařízení Rady (ES) č. 40/94;

| — | Nesprávný předpoklad, že EUIPO vyvolal legitimní očekávání; |
| --- | --- |

—

Nesprávný předpoklad, že EUIPO vyvolal legitimní očekávání;

| — | Nesprávné určení relevantní veřejnosti a míry její pozornosti; |
| --- | --- |

—

Nesprávné určení relevantní veřejnosti a míry její pozornosti;

| — | Nesprávné omezení relevantního trhu na šampaňská vína; |
| --- | --- |

—

Nesprávné omezení relevantního trhu na šampaňská vína;

| — | Nesprávný výklad pojmu „získání rozlišovací způsobilosti užíváním“ a nezohlednění relevantnosti průzkumů trhu; |
| --- | --- |

—

Nesprávný výklad pojmu „získání rozlišovací způsobilosti užíváním“ a nezohlednění relevantnosti průzkumů trhu;

| — | Nezohlednění relevantních připomínek vznesených žalobkyní; |
| --- | --- |

—

Nezohlednění relevantních připomínek vznesených žalobkyní;

| — | Nedostatečný základ v rozsahu, v němž se předpokládala rozlišovací způsobilost v případě Řecka, Portugalska, Lucemburska a Irska. |
| --- | --- |

—

Nedostatečný základ v rozsahu, v němž se předpokládala rozlišovací způsobilost v případě Řecka, Portugalska, Lucemburska a Irska.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/46 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/46

---

Žaloba podaná dne 25. října 2022 – M&T 1997 v. EUIPO – VDS Czmyr Kowalik (Kliky od dveří a oken)

(Věc T-654/22)

(2022/C 472/53)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: M&T 1997, a.s. (Dobruška, Česká republika) (zástupce: T. Dobřichovský, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: VDS Czmyr Kowalik sp.k. (Świętochłowice, Polsko)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Majitelka sporného (průmyslového) vzoru: Žalobkyně

Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Evropské unie č. 2 138 008-0031

Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. srpna 2022 ve věci R 29/2022-3

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil napadené rozhodnutí; |
| --- | --- |

—

zrušil napadené rozhodnutí;

| — | změnil napadené rozhodnutí tak, že vyhoví odvolání žalobkyně, zamítne návrh na prohlášení neplatnosti a uloží další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů vynaložených žalobkyní v řízení před odvolacím senátem a zrušovacím oddělením; |
| --- | --- |

—

změnil napadené rozhodnutí tak, že vyhoví odvolání žalobkyně, zamítne návrh na prohlášení neplatnosti a uloží další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů vynaložených žalobkyní v řízení před odvolacím senátem a zrušovacím oddělením;

| — | uložil další účastnicí řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů vynaložených žalobkyní. |
| --- | --- |

—

uložil další účastnicí řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů vynaložených žalobkyní.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ve spojení s jeho článkem 6; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ve spojení s jeho článkem 6;

| — | Porušení čl. 64 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ve spojení s jeho čl. 65 odst. 1. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 64 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ve spojení s jeho čl. 65 odst. 1.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/47 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/47

---

Žaloba podaná dne 25. října 2022 – Torre Oria v. EUIPO – Giramondi a Antonelli (WINE TALES RACCONTI DI VINO)

(Věc T-655/22)

(2022/C 472/54)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Torre Oria, SL (Derramador Requena, Španělsko) (zástupci: Á. González López Menchero a V. Valero Piña, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastníci řízení před odvolacím senátem: Simone Giramondi (Milán, Itálie), Damiano Antonelli (Vignate, Itálie)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatelé sporné ochranné známky: Další účastníci v řízení před odvolacím senátem

Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie WINE TALES RACCONTI DI VINO – Přihláška č. 18 194 623

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. srpna 2022, ve věci R 822/2022-5

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | částečně zrušil napadené rozhodnutí; |
| --- | --- |

—

částečně zrušil napadené rozhodnutí;

| — | zamítl napadenou přihlášku ochranné známky Evropské unie č. 18 194 623 pro určené služby ve třídě 35: „Reklama; obchodní řízení; obchodní administrativa; kancelářské funkce“; |
| --- | --- |

—

zamítl napadenou přihlášku ochranné známky Evropské unie č. 18 194 623 pro určené služby ve třídě 35: „Reklama; obchodní řízení; obchodní administrativa; kancelářské funkce“;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávaný žalobní důvod

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/47 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/47

---

Žaloba podaná dne 27. října 2022 – moderne Stadt v. EUIPO (DEUTZER HAFEN)

(Věc T-656/22)

(2022/C 472/55)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: moderne Stadt Gesellschaft zur Förderung des Städtebaues und der Gemeindeentwicklung mbH (Kolín nad Rýnem, Německo) (zástupkyně: G. Simon a L. Daams, advokátky)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie DEUTZER HAFEN – Přihláška č. 18 316 145

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. srpna 2022, ve věci R 2195/2021-5

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) ve spojení s čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) ve spojení s čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

| — | Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) ve spojení s čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) ve spojení s čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

| — | Porušení zásady rovného zacházení. |
| --- | --- |

—

Porušení zásady rovného zacházení.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/48 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/48

---

Žaloba podaná dne 27. října 2022 – moderne Stadt v. EUIPO (DEUTZER HAFEN KÖLN)

(Věc T-657/22)

(2022/C 472/56)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: moderne Stadt Gesellschaft zur Förderung des Städtebaues und der Gemeindeentwicklung mbH (Kolín nad Rýnem, Německo) (zástupkyně: G. Simon a L. Daams, advokátky)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie DEUTZER HAFEN KÖLN – Přihláška č. 18 401 434

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. srpna 2022, ve věci R 2196/2021-5

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) ve spojení s čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) ve spojení s čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

| — | Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) ve spojení s čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) ve spojení s čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

| — | Porušení zásady rovného zacházení. |
| --- | --- |

—

Porušení zásady rovného zacházení.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/49 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/49

---

Žaloba podaná dne 1. listopadu 2022 – SkinIdent v. EUIPO – Beiersdorf (NIVEA SKIN-IDENTICAL Q10)

(Věc T-665/22)

(2022/C 472/57)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: SkinIdent AG (Freienbach, Švýcarsko) (zástupce: U. Hildebrandt, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Beiersdorf AG (Hamburk, Německo)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie NIVEA SKIN-IDENTICAL Q10 – Přihláška č. 18 041 739

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. srpna 2022, ve věci R 1499/2021-5

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil napadené rozhodnutí a rozhodnutí námitkového oddělení ze dne 1. července 2021 ve věci B 3 091 527; |
| --- | --- |

—

zrušil napadené rozhodnutí a rozhodnutí námitkového oddělení ze dne 1. července 2021 ve věci B 3 091 527;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

| — | Porušení čl. 8 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/49 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/49

---

Žaloba podaná dne 2. listopadu 2022 – United Shipping Group v. EUIPO – Baulies Gómez (UNITED WIND LOGISTICS)

(Věc T-666/22)

(2022/C 472/58)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: United Shipping Group Gmbh & Co. KG (Hamburk, Německo) (zástupkyně: J. Bornholdt, advokátka)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastník řízení před odvolacím senátem: Pablo Baulies Gómez (Rocafort, Španělsko)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie ve vztahu k obrazové ochranné známce UNITED WIND LOGISTICS v barvách modré a černé – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 531 891

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 17. srpna 2022, ve věci R 134/2022-1

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | změnil napadené rozhodnutí tak, aby odvolání bylo odůvodněné, zrušil rozhodnutí námitkového oddělení č. B3 131 303 ze dne 30. listopadu 2021 a zamítl námitku proti vyznačení Evropské unie v mezinárodním zápisu č. 1 531 891; |
| --- | --- |

—

změnil napadené rozhodnutí tak, aby odvolání bylo odůvodněné, zrušil rozhodnutí námitkového oddělení č. B3 131 303 ze dne 30. listopadu 2021 a zamítl námitku proti vyznačení Evropské unie v mezinárodním zápisu č. 1 531 891;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávaný žalobní důvod

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady 2017/1001.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/50 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/50

---

Usnesení Tribunálu ze dne 21. října 2022 – Iccrea Banca v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí

(Spojené věci T-386/18 a T-400/19) (1)

(2022/C 472/59)

Jednací jazyk: italština

Předseda desátého rozšířeného senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

---

(1)  Úř. věst. C 294, 20.8.2018.

---

| 12.12.2022 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 472/50 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2022

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 472/50

---

Usnesení Tribunálu ze dne 20. října 2022 – Cecoforma a Sopexa v. REA

(Věc T-493/22) (1)

(2022/C 472/60)

Jednací jazyk: francouzština

Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

---

(1)  Úř. věst. C 380, 3.10.2022.

---