# Službeni list C 424/7. s

| | ISSN 1977-1088 |
| --- | --- |
| Službeni list
  Europske unije | C 424 |
| | |
| Hrvatsko izdanje | Informacije i objave | Godište 65.7. studenoga 2022. |

ISSN 1977-1088

Službeni list

Europske unije

C 424

Hrvatsko izdanje

Informacije i objave

Godište 65.7. studenoga 2022.

---

| Sadržaj | Stranica |
| --- | --- |
| | IV.   Obavijesti |
| | OBAVIJESTI INSTITUCIJA, TIJELA, UREDA I AGENCIJA EUROPSKE UNIJE |
| | Sud Europske unije |
| 2022/C 424/01 | Posljednje objave Suda Europske unije u Službenom listu Europske unije | 1 |

Sadržaj

Stranica

IV.   Obavijesti

OBAVIJESTI INSTITUCIJA, TIJELA, UREDA I AGENCIJA EUROPSKE UNIJE

Sud Europske unije

2022/C 424/01

Posljednje objave Suda Europske unije u Službenom listu Europske unije

Službenom listu Europske unije

1

---

| | V.   Objave |
| --- | --- |
| | SUDSKI POSTUPCI |
| | Sud |
| 2022/C 424/02 | Spojeni predmeti C-793/19 i C-794/19: Presuda Suda (veliko vijeće) od 20. rujna 2022. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Bundesverwaltungsgericht – Njemačka) – Bundesrepublik Deutschland/SpaceNet AG (C-793/19), Telekom Deutschland GmbH (C-794/19) (Zahtjev za prethodnu odluku – Obrada osobnih podataka u području elektroničkih komunikacija – Povjerljivost komunikacija – Pružatelji elektroničkih komunikacijskih usluga – Opće i neselektivno zadržavanje podataka o prometu i lokaciji – Direktiva 2002/58/EZ – Članak 15. stavak 1. – Povelja Europske unije o temeljnim pravima – Članci 6., 7., 8. i 11. te članak 52. stavak 1. – Članak 4. stavak 2. UEU-a) | 2 |
| 2022/C 424/03 | Spojeni predmeti C-339/20 i C-397/20: Presuda Suda (veliko vijeće) od 20. rujna 2022. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Cour de cassation – Francuska) – kazneni postupci protiv VD (C-339/20), SR (C-397/20) (Zahtjev za prethodnu odluku – Jedinstveno tržište za financijske usluge – Zlouporabe tržišta – Trgovanje na temelju povlaštenih informacija – Direktiva 2003/6/EZ – Članak 12. stavak 2. točke (a) i (d) – Uredba (EU) br. 596/2014 – Članak 23. stavak 2. točke (g) i (h) – Ovlasti nadzora i istrage Tijela za financijska tržišta (AMF) – Cilj u općem interesu kojim se nastoji zaštititi integritet financijskih tržišta Europske unije i povjerenje javnosti u financijske instrumente – AMF-ova mogućnost da zahtijeva zapise o podacima o prometu koje posjeduje operator elektroničkih komunikacijskih usluga – Obrada osobnih podataka u sektoru elektroničkih komunikacija – Direktiva 2002/58/EZ – Članak 15. stavak 1. – Povelja Europske unije o temeljnim pravima – Članci 7., 8. i 11. te članak 52. stavak 1. – Povjerljivost komunikacija – Ograničenja – Zakonodavstvo koje predviđa opće i neselektivno zadržavanje podataka o prometu koje provode operatori elektroničkih komunikacijskih usluga – Mogućnost nacionalnog suda da ograniči vremenske učinke proglašenja nevaljanosti nacionalnih zakonodavnih odredbi nespojivih s pravom Unije – Isključenost) | 3 |
| 2022/C 424/04 | Spojeni predmet C-475/20 do C-482/20: Presuda Suda (drugo vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Admiral Gaming Network Srl i dr./ Agenzia delle Dogane e dei Monopoli i dr. (Zahtjev za prethodnu odluku – Sloboda poslovnog nastana – Ograničenja – Igre na sreću – Koncesije za upravljanje igrama koje se igraju na uređajima – Nacionalno zakonodavstvo kojim se koncesionarima nalaže povlačenje sredstava – Načelo zaštite legitimnih očekivanja) | 4 |
| 2022/C 424/05 | Spojeni predmeti C-518/20 i C-727/20: Presuda Suda (prvo vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Bundesarbeitsgericht – Njemačka) – XP (C-518/20), i AR/St. Vincenz-Krankenhaus GmbH (C-727/20),/Fraport AG Frankfurt Airport Services Worldwide (Zahtjev za prethodnu odluku – Socijalna politika – Zaštita sigurnosti i zdravlja radnika – Organizacija radnog vremena – Članak 31. stavak 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Direktiva 2003/88/EZ – Članak 7. stavak 1. – Pravo na plaćeni godišnji odmor – Potpuno smanjena radna sposobnost ili nesposobnost za rad zbog bolesti, koja je nastupila tijekom referentnog razdoblja – Nacionalni propis koji predviđa gubitak prava na plaćeni godišnji odmor nakon isteka određenog razdoblja – Poslodavčeva obveza da radniku omogući korištenje njegovim pravom na plaćeni godišnji odmor) | 5 |
| 2022/C 424/06 | Predmet C-538/20: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzhof – Njemačka) – Finanzamt B/W AG (Zahtjev za prethodnu odluku – Sloboda poslovnog nastana – Članci 49. i 54. UFEU-a – Odbijanje konačnih gubitaka koje je pretrpjela nerezidentna stalna poslovna jedinica – Država koja se odrekla svoje ovlasti oporezivanja na temelju ugovora o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja – Usporedivost situacija) | 6 |
| 2022/C 424/07 | Spojeni predmeti C-619/20 P i C-620/20 P: Presuda Suda (drugo vijeće) od 22. rujna 2022. – International Management Group (IMG)/Europska komisija (Žalba – Razvojna suradnja – Izvršenje proračuna Unije u okviru neizravnog upravljanja od strane međunarodne organizacije – Odluka da se zadaće izvršenja proračuna više ne povjeravaju subjektu zbog sumnji u njegov status međunarodne organizacije – Tužba za poništenje – Izvršenje presude o poništenju – Pravomoćnost – Obveze i ovlasti autora poništenog akta – Pripremni akt – Dopuštenost – Zahtjev za naknadu štete – Pravno pravilo kojim se dodjeljuju prava pojedincima – Financijske uredbe Unije – Obveza dužne pažnje – Postojanje dovoljno ozbiljne povrede te obveze – Konkretno ispitivanje pojedinačnih slučajeva – Neimovinska šteta – Primjerena i dostatna naknada štete poništenjem nezakonitog akta – Imovinska šteta – Stanje postupka koje ne dopušta odlučivanje o sporu – Vraćanje predmeta Općem sudu na ponovno odlučivanje) | 7 |
| 2022/C 424/08 | Spojeni predmeti C-14/21 i C-15/21: Presuda Suda (veliko vijeće) od 1. kolovoza 2022. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia – Italija) – Sea Watch eV/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti (C-14/21 i C-15/21), Capitaneria di Porto di Palermo (C-14/21), Capitaneria di Porto di Porto Empedocle (C-15/21) (Zahtjev za prethodnu odluku – Aktivnosti traganja i spašavanja osoba u opasnosti ili u nevolji na moru, koje provode humanitarne nevladine organizacije (NVO) – Sustav koji se primjenjuje na plovila – Direktiva 2009/16/EZ – Konvencija Ujedinjenih naroda o pravu mora – Međunarodna konvencija o zaštiti ljudskog života na moru – Nadležnosti i ovlasti države zastave i države luke – Inspekcijski pregled plovila i zabrana plovidbe) | 8 |
| 2022/C 424/09 | Predmet C-120/21: Presuda Suda (šesto vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesarbeitsgericht – Njemačka) – LB/TO (Zahtjev za prethodnu odluku – Socijalna politika – Zaštita sigurnosti i zdravlja radnika – Organizacija radnog vremena – Članak 31. stavak 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Direktiva 2003/88/EZ – Članak 7. – Pravo na plaćeni godišnji odmor – Novčana naknada za neiskorišteni godišnji odmor nakon prestanka radnog odnosa – Rok zastare od tri godine – Dan od kojega rok počinje teći – Primjereno obavještavanje radnika) | 9 |
| 2022/C 424/10 | Predmet C-159/21: Presuda Suda (prvo vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Törvényszék – Mađarska) – GM/Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, Alkotmányvédelmi Hivatal, Terrorelhárítási Központ (Zahtjev za prethodnu odluku – Zajednička politika u području azila i imigracije – Direktiva 2011/95/EU – Standardi u pogledu uvjeta za stjecanje statusa izbjeglice ili statusa supsidijarne zaštite – Oduzimanje statusa – Direktiva 2013/32/EU – Zajednički postupci za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite – Ugrožavanje nacionalne sigurnosti – Zauzimanje stajališta specijaliziranog tijela – Pristup spisu) | 10 |
| 2022/C 424/11 | Predmet C-215/21: Presuda Suda (deveto vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia no 2 de Las Palmas de Gran Canaria – Španjolska) – Zulima/Servicios prescriptor y medios de pagos EFC SAU (Zahtjev za prethodnu odluku – Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima – Ugovor o kreditu bez roka dospijeća (revolving) – Nepoštenost ugovorne odredbe o ugovornoj kamatnoj stopi – Pravno sredstvo koje je podnio potrošač i kojim se zahtjeva utvrđenje ništavosti tog ugovora – Izvansudsko ispunjenje zahtjevâ tog potrošača – Nastali troškovi koje mora snositi navedeni potrošač – Načelo djelotvornosti – Nacionalni propis koji može odvratiti tog potrošača od ostvarivanja prava koja ima na temelju Direktive 93/13/EEZ) | 11 |
| 2022/C 424/12 | Spojeni predmeti C-245/21 i C-248/21: Presuda Suda (prvo vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Bundesverwaltungsgericht – Njemačka) – Bundesrepublik Deutschland koju zastupa Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat/MA (C-245/21), PB (C-245/21), LE (C-248/21) (Zahtjev za prethodnu odluku – Uredba (EU) br. 604/2013 – Određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu – Članci 27. i 29. – Transfer dotične osobe u državu članicu odgovornu za razmatranje njezina zahtjeva – Odgoda transfera zbog pandemije bolesti COVID-19 – Nemogućnost provedbe transfera – Sudska zaštita – Posljedice za rok za transfer) | 12 |
| 2022/C 424/13 | Predmet C-330/21: Presuda Suda (osmo vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen Afdeling Gent – Belgija) – The Escape Center BVBA/Belgische Staat (Zahtjev za prethodnu odluku – Oporezivanje – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Članak 98. – Mogućnost država članica da primijene sniženu stopu PDV-a na određene isporuke robe i usluga – Prilog III. točka 14. – pojam korištenje sportskih objekata – Sportske dvorane – Pojedinačne ili grupne upute) | 12 |
| 2022/C 424/14 | Predmet C- C-335/21: Presuda Suda (deveto vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla – Španjolska) – Vicente/Delia (Zahtjev za prethodnu odluku – Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima – Direktiva 93/13/CEE – Nepoštena poslovna praksa prema potrošačima – Načelo djelotvornosti – Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Skraćeni postupak za naplatu odvjetničkih nagrada – Moguća nepoštenost odredbi sadržanih u ugovoru o nagradama – Nacionalni propis koji ne predviđa mogućnost sudskog nadzora – Članak 4. stavak 2. – Doseg iznimke – Direktiva 2005/29/EZ – Članak 7. – Zavaravajuća poslovna praksa – Ugovor sklopljen između odvjetnika i njegova klijenta koji potonjem zabranjuje da povuče tužbu bez znanja ili protivno savjetu odvjetnika, uz primjenu novčane kazne) | 13 |
| 2022/C 424/15 | Predmet C-497/21: Presuda Suda (deseto vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht – Njemačka) – SI e.a./Bundesrepublik Deutschland (Zahtjev za prethodnu odluku – Područje slobode, sigurnosti i pravde – Granična kontrola, azil i useljavanje – Politika azila – Direktiva 2013/32/EU – Zajednički postupci za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite – Zahtjev za međunarodnu zaštitu – Razlozi nedopuštenosti – Članak 2. točka (q) – Pojam naknadni zahtjev – Članak 33. stavak 2. točka (d) – Odbacivanje države članice zahtjeva za međunarodnu zaštitu kao nedopuštenog zbog odbijanja prethodnog zahtjeva koji je dotična osoba podnijela u Kraljevini Danskoj – Konačna odluka Kraljevine Danske) | 14 |
| 2022/C 424/16 | Predmet C-95/22: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 6. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Judecătoria Târgu-Mureş – Rumunjska) – postupak koji je pokrenuo Delgaz Grid SA (Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Članak 82. UFEU-a – Pravo na informiranje u kaznenom postupku – Pravo na informiranje o optužbama – Direktiva 2012/13/EU – Članak 6. stavak 1. – Područje primjene – Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Djelotvorna sudska zaštita – Prigovor koji se odnosi na prekomjerno trajanje kaznenog postupka – Nacionalni propis na temelju kojeg takav spor mogu pokrenuti samo osobe koje imaju status osumnjičenika ili optuženika – Članak 267. UFEU-a – Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda – Očita nenadležnost) | 15 |
| 2022/C 424/17 | Predmet C-271/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. travnja 2022. uputio Conseil de Prud’hommes d’Agen (Francuska) – XT/Keolis Agen SARL | 16 |
| 2022/C 424/18 | Predmet C-272/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. travnja 2022. uputio Conseil de Prud’hommes d’Agen (Francuska) – KH/Keolis Agen SARL | 16 |
| 2022/C 424/19 | Predmet C-273/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. travnja 2022. uputio Conseil de Prud’hommes d’Agen (Francuska) – BX/Keolis Agen SARL | 17 |
| 2022/C 424/20 | Predmet C-274/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. travnja 2022. uputio Conseil de Prud’hommes d’Agen (Francuska) – FH/Keolis Agen SARL | 17 |
| 2022/C 424/21 | Predmet C-275/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. travnja 2022. uputio Conseil de Prud’hommes d’Agen (Francuska) – NW/Keolis Agen SARL | 18 |
| 2022/C 424/22 | Predmet C-320/22 P: Žalba koju je 12. svibnja 2022. podnio the airscreen company GmbH & Co. KG protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 7. ožujka 2022. u predmetu T-382/21 – the airscreen company GmbH & Co. KG/Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo | 19 |
| 2022/C 424/23 | Predmet C-327/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. svibnja 2022. uputio Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (Hrvatska) – Centar za restrukturiranje i prodaju protiv PROM-VIDIJA d.o.o. | 19 |
| 2022/C 424/24 | Predmet C-338/22 P: Žalba koju je 24. svibnja 2022. podnijela Anna Hrebenyuk protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 23. ožujka 2022. u predmetu T-252/21 – Anna Hrebenyuk/Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo | 19 |
| 2022/C 424/25 | Predmet C-342/22 P: Žalba koju je 25. svibnja 2022. podnio Laboratorios Ern, SA protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 16. ožujka 2022. u predmetu T-315/21, Laboratorios Ern/EUIPO – Nordesta (APIAL) | 20 |
| 2022/C 424/26 | Predmet C-471/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. srpnja 2022. uputio Administrativen sad Sofia grad (Bugarska) – Agencia Patna infrastruktura/Rakovoditel na upravliavaštia organ na operativna programa Transport 2007 – 2013 i direktor na direkcia Koordinacia na programi i proekti/Ministerstvoto na transporta | 20 |
| 2022/C 424/27 | Predmet C-472/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. srpnja 2022. uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugal) – NO/Autoridade Tributária e Aduaneira | 21 |
| 2022/C 424/28 | Predmet C-501/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. srpnja 2022. uputio Conseil d'État (Francuska) – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)/Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire | 23 |
| 2022/C 424/29 | Predmet C-502/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. srpnja 2022. uputio Conseil d'État (Francuska) – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)/Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire | 23 |
| 2022/C 424/30 | Predmet C-503/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. srpnja 2022. uputio Conseil d'État (Francuska) – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)/Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire | 24 |
| 2022/C 424/31 | Predmet C-504/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. srpnja 2022. uputio Conseil d'État (Francuska) – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)/Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire | 24 |
| 2022/C 424/32 | Predmet C-505/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. srpnja 2022. uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugal) – Deco Proteste – Editores Lda/Autoridade Tributária e Aduaneira | 25 |
| 2022/C 424/33 | Predmet C-508/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. srpnja 2022. uputio Curtea de Apel Braşov (Rumunjska) – KL, PO/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Brașov | 26 |
| 2022/C 424/34 | Predmet C-510/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. srpnja 2022. uputio Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunjska) – Romaqua Group SA/Societatea Națională Apele Minerale, Agenția Națională pentru Resurse Minerale | 26 |
| 2022/C 424/35 | Predmet C-518/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. kolovoza 2022. uputio Bundesarbeitsgericht (Njemačka) – J.M.P./AP Assistenzprofis GmbH | 27 |
| 2022/C 424/36 | Predmet C-523/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. kolovoza 2022. uputio Apelativen sad Veliko Tarnovo (Bugarska) – UT/SO | 27 |
| 2022/C 424/37 | Predmet C-531/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. kolovoza 2022. uputio Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Poljska) – Getin Noble Bank i dr. | 28 |
| 2022/C 424/38 | Predmet C-545/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. kolovoza 2022. uputio Landgericht Düsseldorf (Njemačka) – Air Europa Lineas Aereas/VO, GR | 29 |
| 2022/C 424/39 | Predmet C-548/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. kolovoza 2022. uputio Giudice di pace di Fondi (Italija) – M.M./Presidenza del Consiglio dei ministri, Ministero della Giustizia, Ministero dell'Economia e delle Finanze | 29 |
| 2022/C 424/40 | Predmet C-562/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. kolovoza 2022. uputio Rajonen sad Burgas (Bugarska) – JD/OB | 30 |
| 2022/C 424/41 | Predmet C-573/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. kolovoza 2022. uputio Østre Landsret (Danska) – A, B i Association C/Skatteministeriet | 31 |
| 2022/C 424/42 | Predmet C-574/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. kolovoza 2022. uputio Sofijski gradski sad (Bugarska) – Strafverfahren/CI, VF, DY | 32 |
| 2022/C 424/43 | Predmet C-583/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. rujna 2022. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Strafverfahren/MV | 32 |
| 2022/C 424/44 | Predmet C-588/22 P: Žalba koju je 7. rujna 2022. podnio Ryanair DAC protiv presude Općeg suda (deseto prošireno vijeće) od 22. lipnja 2022. u predmetu T-657/20, Ryanair/Komisija (Finnair II; COVID-19) | 33 |
| 2022/C 424/45 | Predmet C-599/22: Tužba podnesena 16. rujna 2022. – Europska komisija/Helenska Republika | 34 |
| 2022/C 424/46 | Predmet C-602/22 P: Žalba koju je 16. rujna 2022. podnijela ABLV Bank AS, u likvidaciji, protiv presude Općeg suda (deseto prošireno vijeće) od 6. srpnja 2022. u predmetu T – 280/18, ABLV Bank/SRB | 34 |
| 2022/C 424/47 | Predmet C-622/22: Tužba podnesena 29. rujna 2022. – Europska komisija/Republika Malta | 36 |
| | Opći sud |
| 2022/C 424/48 | Predmet T-500/22: Tužba podnesena 16. kolovoza 2022. – Vleuten Insects i New Generation Nutrition/Komisija | 37 |
| 2022/C 424/49 | Predmet T-550/22: Tužba podnesena 5. rujna 2022. – QW/Komisija | 38 |
| 2022/C 424/50 | Predmet T-551/22: Tužba podnesena 5. rujna 2022. – QY/Komisija | 39 |
| 2022/C 424/51 | Predmet T-553/22: Tužba podnesena 6. rujna 2022. – RC/Komisija | 39 |
| 2022/C 424/52 | Predmet T-556/22: Tužba podnesena 8. rujna 2022. – House Foods Group/CPVO (SK20) | 40 |
| 2022/C 424/53 | Predmet T-560/22: Tužba podnesena 5. rujna 2022. – Fachverband Eisenhüttenschlacken/Komisija | 40 |
| 2022/C 424/54 | Predmet T-563/22: Tužba podnesena 2. rujna 2022. – VP/Cedefop | 42 |
| 2022/C 424/55 | Predmet T-564/22: Tužba podnesena 13. rujna 2022. – Pierre Balmain/EUIPO – Story Time (Prikaz lavlje glave) | 43 |
| 2022/C 424/56 | Predmet T-566/22: Tužba podnesena 13. rujna 2022. – Sports Group Denmark/EUIPO (ENDURANCE) | 44 |
| 2022/C 424/57 | Predmet T-576/22: Tužba podnesena 15. rujna 2022. – Bora Creations/EUIPO – True Skincare (TRUE SKIN) | 44 |
| 2022/C 424/58 | Predmet T-578/22: Tužba podnesena 16. rujna 2022. – Europski nadzornik za zaštitu podataka/Parlament i Vijeće | 45 |
| 2022/C 424/59 | Predmet T-582/22: Tužba podnesena 16. rujna 2022. – British Airways/Komisija | 46 |
| 2022/C 424/60 | Predmet T-587/22: Tužba podnesena 22. rujna 2022. – Crown Holdings i Crown Cork & Seal Deutschland/Komisija | 47 |
| 2022/C 424/61 | Predmet T-588/22: Tužba podnesena 22. rujna 2022. – Renco Valore/Komisija | 48 |
| 2022/C 424/62 | Predmet T-589/22: Tužba podnesena 22. rujna 2022. – Silgan Holdings i dr./Komisija | 49 |
| 2022/C 424/63 | Predmet T-590/22: Tužba podnesena 22. rujna 2022. – Cristescu/Komisija | 50 |
| 2022/C 424/64 | Predmet T-592/22: Tužba podnesena 22. rujna 2022. – Liquid Advertising/EUIPO – Liqui.do (Liquid+Arcade) | 51 |
| 2022/C 424/65 | Predmet T-599/22: Tužba podnesena 26. rujna 2022. – Hypo Vorarlberg Bank/SRB | 51 |
| 2022/C 424/66 | Predmet T-600/22: Tužba podnesena 26. rujna 2022. – ST/Frontex | 53 |
| 2022/C 424/67 | Predmet T-605/22: Tužba podnesena 27. rujna 2022 – RT France/Vijeće | 54 |

V.   Objave

SUDSKI POSTUPCI

Sud

2022/C 424/02

Spojeni predmeti C-793/19 i C-794/19: Presuda Suda (veliko vijeće) od 20. rujna 2022. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Bundesverwaltungsgericht – Njemačka) – Bundesrepublik Deutschland/SpaceNet AG (C-793/19), Telekom Deutschland GmbH (C-794/19) (Zahtjev za prethodnu odluku – Obrada osobnih podataka u području elektroničkih komunikacija – Povjerljivost komunikacija – Pružatelji elektroničkih komunikacijskih usluga – Opće i neselektivno zadržavanje podataka o prometu i lokaciji – Direktiva 2002/58/EZ – Članak 15. stavak 1. – Povelja Europske unije o temeljnim pravima – Članci 6., 7., 8. i 11. te članak 52. stavak 1. – Članak 4. stavak 2. UEU-a)

2

2022/C 424/03

Spojeni predmeti C-339/20 i C-397/20: Presuda Suda (veliko vijeće) od 20. rujna 2022. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Cour de cassation – Francuska) – kazneni postupci protiv VD (C-339/20), SR (C-397/20) (Zahtjev za prethodnu odluku – Jedinstveno tržište za financijske usluge – Zlouporabe tržišta – Trgovanje na temelju povlaštenih informacija – Direktiva 2003/6/EZ – Članak 12. stavak 2. točke (a) i (d) – Uredba (EU) br. 596/2014 – Članak 23. stavak 2. točke (g) i (h) – Ovlasti nadzora i istrage Tijela za financijska tržišta (AMF) – Cilj u općem interesu kojim se nastoji zaštititi integritet financijskih tržišta Europske unije i povjerenje javnosti u financijske instrumente – AMF-ova mogućnost da zahtijeva zapise o podacima o prometu koje posjeduje operator elektroničkih komunikacijskih usluga – Obrada osobnih podataka u sektoru elektroničkih komunikacija – Direktiva 2002/58/EZ – Članak 15. stavak 1. – Povelja Europske unije o temeljnim pravima – Članci 7., 8. i 11. te članak 52. stavak 1. – Povjerljivost komunikacija – Ograničenja – Zakonodavstvo koje predviđa opće i neselektivno zadržavanje podataka o prometu koje provode operatori elektroničkih komunikacijskih usluga – Mogućnost nacionalnog suda da ograniči vremenske učinke proglašenja nevaljanosti nacionalnih zakonodavnih odredbi nespojivih s pravom Unije – Isključenost)

3

2022/C 424/04

Spojeni predmet C-475/20 do C-482/20: Presuda Suda (drugo vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Admiral Gaming Network Srl i dr./ Agenzia delle Dogane e dei Monopoli i dr. (Zahtjev za prethodnu odluku – Sloboda poslovnog nastana – Ograničenja – Igre na sreću – Koncesije za upravljanje igrama koje se igraju na uređajima – Nacionalno zakonodavstvo kojim se koncesionarima nalaže povlačenje sredstava – Načelo zaštite legitimnih očekivanja)

4

2022/C 424/05

Spojeni predmeti C-518/20 i C-727/20: Presuda Suda (prvo vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Bundesarbeitsgericht – Njemačka) – XP (C-518/20), i AR/St. Vincenz-Krankenhaus GmbH (C-727/20),/Fraport AG Frankfurt Airport Services Worldwide (Zahtjev za prethodnu odluku – Socijalna politika – Zaštita sigurnosti i zdravlja radnika – Organizacija radnog vremena – Članak 31. stavak 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Direktiva 2003/88/EZ – Članak 7. stavak 1. – Pravo na plaćeni godišnji odmor – Potpuno smanjena radna sposobnost ili nesposobnost za rad zbog bolesti, koja je nastupila tijekom referentnog razdoblja – Nacionalni propis koji predviđa gubitak prava na plaćeni godišnji odmor nakon isteka određenog razdoblja – Poslodavčeva obveza da radniku omogući korištenje njegovim pravom na plaćeni godišnji odmor)

5

2022/C 424/06

Predmet C-538/20: Presuda Suda (četvrto vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzhof – Njemačka) – Finanzamt B/W AG (Zahtjev za prethodnu odluku – Sloboda poslovnog nastana – Članci 49. i 54. UFEU-a – Odbijanje konačnih gubitaka koje je pretrpjela nerezidentna stalna poslovna jedinica – Država koja se odrekla svoje ovlasti oporezivanja na temelju ugovora o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja – Usporedivost situacija)

6

2022/C 424/07

Spojeni predmeti C-619/20 P i C-620/20 P: Presuda Suda (drugo vijeće) od 22. rujna 2022. – International Management Group (IMG)/Europska komisija (Žalba – Razvojna suradnja – Izvršenje proračuna Unije u okviru neizravnog upravljanja od strane međunarodne organizacije – Odluka da se zadaće izvršenja proračuna više ne povjeravaju subjektu zbog sumnji u njegov status međunarodne organizacije – Tužba za poništenje – Izvršenje presude o poništenju – Pravomoćnost – Obveze i ovlasti autora poništenog akta – Pripremni akt – Dopuštenost – Zahtjev za naknadu štete – Pravno pravilo kojim se dodjeljuju prava pojedincima – Financijske uredbe Unije – Obveza dužne pažnje – Postojanje dovoljno ozbiljne povrede te obveze – Konkretno ispitivanje pojedinačnih slučajeva – Neimovinska šteta – Primjerena i dostatna naknada štete poništenjem nezakonitog akta – Imovinska šteta – Stanje postupka koje ne dopušta odlučivanje o sporu – Vraćanje predmeta Općem sudu na ponovno odlučivanje)

7

2022/C 424/08

Spojeni predmeti C-14/21 i C-15/21: Presuda Suda (veliko vijeće) od 1. kolovoza 2022. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia – Italija) – Sea Watch eV/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti (C-14/21 i C-15/21), Capitaneria di Porto di Palermo (C-14/21), Capitaneria di Porto di Porto Empedocle (C-15/21) (Zahtjev za prethodnu odluku – Aktivnosti traganja i spašavanja osoba u opasnosti ili u nevolji na moru, koje provode humanitarne nevladine organizacije (NVO) – Sustav koji se primjenjuje na plovila – Direktiva 2009/16/EZ – Konvencija Ujedinjenih naroda o pravu mora – Međunarodna konvencija o zaštiti ljudskog života na moru – Nadležnosti i ovlasti države zastave i države luke – Inspekcijski pregled plovila i zabrana plovidbe)

8

2022/C 424/09

Predmet C-120/21: Presuda Suda (šesto vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesarbeitsgericht – Njemačka) – LB/TO (Zahtjev za prethodnu odluku – Socijalna politika – Zaštita sigurnosti i zdravlja radnika – Organizacija radnog vremena – Članak 31. stavak 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Direktiva 2003/88/EZ – Članak 7. – Pravo na plaćeni godišnji odmor – Novčana naknada za neiskorišteni godišnji odmor nakon prestanka radnog odnosa – Rok zastare od tri godine – Dan od kojega rok počinje teći – Primjereno obavještavanje radnika)

9

2022/C 424/10

Predmet C-159/21: Presuda Suda (prvo vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Törvényszék – Mađarska) – GM/Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, Alkotmányvédelmi Hivatal, Terrorelhárítási Központ (Zahtjev za prethodnu odluku – Zajednička politika u području azila i imigracije – Direktiva 2011/95/EU – Standardi u pogledu uvjeta za stjecanje statusa izbjeglice ili statusa supsidijarne zaštite – Oduzimanje statusa – Direktiva 2013/32/EU – Zajednički postupci za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite – Ugrožavanje nacionalne sigurnosti – Zauzimanje stajališta specijaliziranog tijela – Pristup spisu)

10

2022/C 424/11

Predmet C-215/21: Presuda Suda (deveto vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia no 2 de Las Palmas de Gran Canaria – Španjolska) – Zulima/Servicios prescriptor y medios de pagos EFC SAU (Zahtjev za prethodnu odluku – Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima – Ugovor o kreditu bez roka dospijeća (revolving) – Nepoštenost ugovorne odredbe o ugovornoj kamatnoj stopi – Pravno sredstvo koje je podnio potrošač i kojim se zahtjeva utvrđenje ništavosti tog ugovora – Izvansudsko ispunjenje zahtjevâ tog potrošača – Nastali troškovi koje mora snositi navedeni potrošač – Načelo djelotvornosti – Nacionalni propis koji može odvratiti tog potrošača od ostvarivanja prava koja ima na temelju Direktive 93/13/EEZ)

o

11

2022/C 424/12

Spojeni predmeti C-245/21 i C-248/21: Presuda Suda (prvo vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Bundesverwaltungsgericht – Njemačka) – Bundesrepublik Deutschland koju zastupa Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat/MA (C-245/21), PB (C-245/21), LE (C-248/21) (Zahtjev za prethodnu odluku – Uredba (EU) br. 604/2013 – Određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu – Članci 27. i 29. – Transfer dotične osobe u državu članicu odgovornu za razmatranje njezina zahtjeva – Odgoda transfera zbog pandemije bolesti COVID-19 – Nemogućnost provedbe transfera – Sudska zaštita – Posljedice za rok za transfer)

12

2022/C 424/13

Predmet C-330/21: Presuda Suda (osmo vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen Afdeling Gent – Belgija) – The Escape Center BVBA/Belgische Staat (Zahtjev za prethodnu odluku – Oporezivanje – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Članak 98. – Mogućnost država članica da primijene sniženu stopu PDV-a na određene isporuke robe i usluga – Prilog III. točka 14. – pojam korištenje sportskih objekata – Sportske dvorane – Pojedinačne ili grupne upute)

12

2022/C 424/14

Predmet C- C-335/21: Presuda Suda (deveto vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla – Španjolska) – Vicente/Delia (Zahtjev za prethodnu odluku – Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima – Direktiva 93/13/CEE – Nepoštena poslovna praksa prema potrošačima – Načelo djelotvornosti – Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Skraćeni postupak za naplatu odvjetničkih nagrada – Moguća nepoštenost odredbi sadržanih u ugovoru o nagradama – Nacionalni propis koji ne predviđa mogućnost sudskog nadzora – Članak 4. stavak 2. – Doseg iznimke – Direktiva 2005/29/EZ – Članak 7. – Zavaravajuća poslovna praksa – Ugovor sklopljen između odvjetnika i njegova klijenta koji potonjem zabranjuje da povuče tužbu bez znanja ili protivno savjetu odvjetnika, uz primjenu novčane kazne)

o

13

2022/C 424/15

Predmet C-497/21: Presuda Suda (deseto vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht – Njemačka) – SI e.a./Bundesrepublik Deutschland (Zahtjev za prethodnu odluku – Područje slobode, sigurnosti i pravde – Granična kontrola, azil i useljavanje – Politika azila – Direktiva 2013/32/EU – Zajednički postupci za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite – Zahtjev za međunarodnu zaštitu – Razlozi nedopuštenosti – Članak 2. točka (q) – Pojam naknadni zahtjev – Članak 33. stavak 2. točka (d) – Odbacivanje države članice zahtjeva za međunarodnu zaštitu kao nedopuštenog zbog odbijanja prethodnog zahtjeva koji je dotična osoba podnijela u Kraljevini Danskoj – Konačna odluka Kraljevine Danske)

14

2022/C 424/16

Predmet C-95/22: Rješenje Suda (deveto vijeće) od 6. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Judecătoria Târgu-Mureş – Rumunjska) – postupak koji je pokrenuo Delgaz Grid SA (Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Članak 82. UFEU-a – Pravo na informiranje u kaznenom postupku – Pravo na informiranje o optužbama – Direktiva 2012/13/EU – Članak 6. stavak 1. – Područje primjene – Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Djelotvorna sudska zaštita – Prigovor koji se odnosi na prekomjerno trajanje kaznenog postupka – Nacionalni propis na temelju kojeg takav spor mogu pokrenuti samo osobe koje imaju status osumnjičenika ili optuženika – Članak 267. UFEU-a – Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda – Očita nenadležnost)

15

2022/C 424/17

Predmet C-271/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. travnja 2022. uputio Conseil de Prud’hommes d’Agen (Francuska) – XT/Keolis Agen SARL

16

2022/C 424/18

Predmet C-272/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. travnja 2022. uputio Conseil de Prud’hommes d’Agen (Francuska) – KH/Keolis Agen SARL

16

2022/C 424/19

Predmet C-273/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. travnja 2022. uputio Conseil de Prud’hommes d’Agen (Francuska) – BX/Keolis Agen SARL

17

2022/C 424/20

Predmet C-274/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. travnja 2022. uputio Conseil de Prud’hommes d’Agen (Francuska) – FH/Keolis Agen SARL

17

2022/C 424/21

Predmet C-275/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. travnja 2022. uputio Conseil de Prud’hommes d’Agen (Francuska) – NW/Keolis Agen SARL

18

2022/C 424/22

Predmet C-320/22 P: Žalba koju je 12. svibnja 2022. podnio the airscreen company GmbH & Co. KG protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 7. ožujka 2022. u predmetu T-382/21 – the airscreen company GmbH & Co. KG/Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo

19

2022/C 424/23

Predmet C-327/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. svibnja 2022. uputio Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (Hrvatska) – Centar za restrukturiranje i prodaju protiv PROM-VIDIJA d.o.o.

19

2022/C 424/24

Predmet C-338/22 P: Žalba koju je 24. svibnja 2022. podnijela Anna Hrebenyuk protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 23. ožujka 2022. u predmetu T-252/21 – Anna Hrebenyuk/Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo

19

2022/C 424/25

Predmet C-342/22 P: Žalba koju je 25. svibnja 2022. podnio Laboratorios Ern, SA protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 16. ožujka 2022. u predmetu T-315/21, Laboratorios Ern/EUIPO – Nordesta (APIAL)

20

2022/C 424/26

Predmet C-471/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. srpnja 2022. uputio Administrativen sad Sofia grad (Bugarska) – Agencia Patna infrastruktura/Rakovoditel na upravliavaštia organ na operativna programa Transport 2007 – 2013 i direktor na direkcia Koordinacia na programi i proekti/Ministerstvoto na transporta

20

2022/C 424/27

Predmet C-472/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. srpnja 2022. uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugal) – NO/Autoridade Tributária e Aduaneira

21

2022/C 424/28

Predmet C-501/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. srpnja 2022. uputio Conseil d'État (Francuska) – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)/Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

23

2022/C 424/29

Predmet C-502/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. srpnja 2022. uputio Conseil d'État (Francuska) – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)/Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

23

2022/C 424/30

Predmet C-503/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. srpnja 2022. uputio Conseil d'État (Francuska) – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)/Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

24

2022/C 424/31

Predmet C-504/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. srpnja 2022. uputio Conseil d'État (Francuska) – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)/Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

24

2022/C 424/32

Predmet C-505/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. srpnja 2022. uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugal) – Deco Proteste – Editores Lda/Autoridade Tributária e Aduaneira

25

2022/C 424/33

Predmet C-508/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. srpnja 2022. uputio Curtea de Apel Braşov (Rumunjska) – KL, PO/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Brașov

26

2022/C 424/34

Predmet C-510/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. srpnja 2022. uputio Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunjska) – Romaqua Group SA/Societatea Națională Apele Minerale, Agenția Națională pentru Resurse Minerale

26

2022/C 424/35

Predmet C-518/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. kolovoza 2022. uputio Bundesarbeitsgericht (Njemačka) – J.M.P./AP Assistenzprofis GmbH

27

2022/C 424/36

Predmet C-523/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. kolovoza 2022. uputio Apelativen sad Veliko Tarnovo (Bugarska) – UT/SO

27

2022/C 424/37

Predmet C-531/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. kolovoza 2022. uputio Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Poljska) – Getin Noble Bank i dr.

28

2022/C 424/38

Predmet C-545/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. kolovoza 2022. uputio Landgericht Düsseldorf (Njemačka) – Air Europa Lineas Aereas/VO, GR

29

2022/C 424/39

Predmet C-548/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. kolovoza 2022. uputio Giudice di pace di Fondi (Italija) – M.M./Presidenza del Consiglio dei ministri, Ministero della Giustizia, Ministero dell'Economia e delle Finanze

29

2022/C 424/40

Predmet C-562/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. kolovoza 2022. uputio Rajonen sad Burgas (Bugarska) – JD/OB

30

2022/C 424/41

Predmet C-573/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. kolovoza 2022. uputio Østre Landsret (Danska) – A, B i Association C/Skatteministeriet

31

2022/C 424/42

Predmet C-574/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. kolovoza 2022. uputio Sofijski gradski sad (Bugarska) – Strafverfahren/CI, VF, DY

32

2022/C 424/43

Predmet C-583/22: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. rujna 2022. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Strafverfahren/MV

32

2022/C 424/44

Predmet C-588/22 P: Žalba koju je 7. rujna 2022. podnio Ryanair DAC protiv presude Općeg suda (deseto prošireno vijeće) od 22. lipnja 2022. u predmetu T-657/20, Ryanair/Komisija (Finnair II; COVID-19)

33

2022/C 424/45

Predmet C-599/22: Tužba podnesena 16. rujna 2022. – Europska komisija/Helenska Republika

34

2022/C 424/46

Predmet C-602/22 P: Žalba koju je 16. rujna 2022. podnijela ABLV Bank AS, u likvidaciji, protiv presude Općeg suda (deseto prošireno vijeće) od 6. srpnja 2022. u predmetu T – 280/18, ABLV Bank/SRB

34

2022/C 424/47

Predmet C-622/22: Tužba podnesena 29. rujna 2022. – Europska komisija/Republika Malta

36

Opći sud

2022/C 424/48

Predmet T-500/22: Tužba podnesena 16. kolovoza 2022. – Vleuten Insects i New Generation Nutrition/Komisija

37

2022/C 424/49

Predmet T-550/22: Tužba podnesena 5. rujna 2022. – QW/Komisija

38

2022/C 424/50

Predmet T-551/22: Tužba podnesena 5. rujna 2022. – QY/Komisija

39

2022/C 424/51

Predmet T-553/22: Tužba podnesena 6. rujna 2022. – RC/Komisija

39

2022/C 424/52

Predmet T-556/22: Tužba podnesena 8. rujna 2022. – House Foods Group/CPVO (SK20)

40

2022/C 424/53

Predmet T-560/22: Tužba podnesena 5. rujna 2022. – Fachverband Eisenhüttenschlacken/Komisija

40

2022/C 424/54

Predmet T-563/22: Tužba podnesena 2. rujna 2022. – VP/Cedefop

42

2022/C 424/55

Predmet T-564/22: Tužba podnesena 13. rujna 2022. – Pierre Balmain/EUIPO – Story Time (Prikaz lavlje glave)

43

2022/C 424/56

Predmet T-566/22: Tužba podnesena 13. rujna 2022. – Sports Group Denmark/EUIPO (ENDURANCE)

44

2022/C 424/57

Predmet T-576/22: Tužba podnesena 15. rujna 2022. – Bora Creations/EUIPO – True Skincare (TRUE SKIN)

44

2022/C 424/58

Predmet T-578/22: Tužba podnesena 16. rujna 2022. – Europski nadzornik za zaštitu podataka/Parlament i Vijeće

45

2022/C 424/59

Predmet T-582/22: Tužba podnesena 16. rujna 2022. – British Airways/Komisija

46

2022/C 424/60

Predmet T-587/22: Tužba podnesena 22. rujna 2022. – Crown Holdings i Crown Cork & Seal Deutschland/Komisija

47

2022/C 424/61

Predmet T-588/22: Tužba podnesena 22. rujna 2022. – Renco Valore/Komisija

48

2022/C 424/62

Predmet T-589/22: Tužba podnesena 22. rujna 2022. – Silgan Holdings i dr./Komisija

49

2022/C 424/63

Predmet T-590/22: Tužba podnesena 22. rujna 2022. – Cristescu/Komisija

50

2022/C 424/64

Predmet T-592/22: Tužba podnesena 22. rujna 2022. – Liquid Advertising/EUIPO – Liqui.do (Liquid+Arcade)

51

2022/C 424/65

Predmet T-599/22: Tužba podnesena 26. rujna 2022. – Hypo Vorarlberg Bank/SRB

51

2022/C 424/66

Predmet T-600/22: Tužba podnesena 26. rujna 2022. – ST/Frontex

53

2022/C 424/67

Predmet T-605/22: Tužba podnesena 27. rujna 2022 – RT France/Vijeće

54

---

| HR | |
| --- | --- |

HR

---

IV. Obavijesti

OBAVIJESTI INSTITUCIJA, TIJELA, UREDA I AGENCIJA EUROPSKE UNIJE

Sud Europske unije

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/1 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/1

---

Posljednje objave Suda Europske unije u Službenom listu Europske unije

(2022/C 424/01)

Posljednja objava

SL C 418, 31.10.2022.

Prethodne objave

SL C 408, 24.10.2022.

SL C 398, 17.10.2022.

SL C 389, 10.10.2022.

SL C 380, 3.10.2022.

SL C 368, 26.9.2022.

SL C 359, 19.9.2022.

Ti su tekstovi dostupni na:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V. Objave

SUDSKI POSTUPCI

Sud

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/2 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/2

---

Presuda Suda (veliko vijeće) od 20. rujna 2022. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Bundesverwaltungsgericht – Njemačka) – Bundesrepublik Deutschland/SpaceNet AG (C-793/19), Telekom Deutschland GmbH (C-794/19)

(Spojeni predmeti C-793/19 i C-794/19) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Obrada osobnih podataka u području elektroničkih komunikacija - Povjerljivost komunikacija - Pružatelji elektroničkih komunikacijskih usluga - Opće i neselektivno zadržavanje podataka o prometu i lokaciji - Direktiva 2002/58/EZ - Članak 15. stavak 1. - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članci 6., 7., 8. i 11. te članak 52. stavak 1. - Članak 4. stavak 2. UEU-a”)

(2022/C 424/02)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Bundesverwaltungsgericht

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Bundesrepublik Deutschland

Tuženici: SpaceNet AG (C-793/19), Telekom Deutschland GmbH (C-794/19)

Izreka

Članak 15. stavak 1. Direktive 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. srpnja 2002. o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području elektroničkih komunikacija (Direktiva o privatnosti i elektroničkim komunikacijama), kako je izmijenjena Direktivom 2009/136/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009., u vezi s člancima 7., 8. i 11. te člankom 52. stavkom 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima

treba tumačiti na način da mu se:

protive nacionalne zakonske mjere kojima se preventivno, u svrhu borbe protiv teških kaznenih djela i sprečavanja ozbiljnih prijetnji javnoj sigurnosti, predviđa opće i neselektivno zadržavanje podataka o prometu i lokaciji;

ne protive nacionalne zakonske mjere koje:

| — | omogućuju, u svrhu zaštite nacionalne sigurnosti, izdavanje naloga pružateljima elektroničkih komunikacijskih usluga da provedu opće i neselektivno zadržavanje podataka o prometu i lokaciji, u situacijama u kojima je predmetna država članica suočena s ozbiljnom prijetnjom nacionalnoj sigurnosti koja se pokazala stvarnom i trenutačnom ili predvidljivom, pri čemu odluka kojom je predviđen taj nalog može biti predmet djelotvornog nadzora koji provodi sud ili neovisno upravno tijelo čija odluka ima obvezujući učinak, a kojim se nastoji provjeriti postoji li jedna od tih situacija i poštuju li se uvjeti i jamstva koja se moraju predvidjeti i pri čemu se navedeni nalog može izdati samo za razdoblje čije je trajanje ograničeno na strogo nužno, ali se može produljiti u slučaju postojanosti te prijetnje; |
| --- | --- |

—

omogućuju, u svrhu zaštite nacionalne sigurnosti, izdavanje naloga pružateljima elektroničkih komunikacijskih usluga da provedu opće i neselektivno zadržavanje podataka o prometu i lokaciji, u situacijama u kojima je predmetna država članica suočena s ozbiljnom prijetnjom nacionalnoj sigurnosti koja se pokazala stvarnom i trenutačnom ili predvidljivom, pri čemu odluka kojom je predviđen taj nalog može biti predmet djelotvornog nadzora koji provodi sud ili neovisno upravno tijelo čija odluka ima obvezujući učinak, a kojim se nastoji provjeriti postoji li jedna od tih situacija i poštuju li se uvjeti i jamstva koja se moraju predvidjeti i pri čemu se navedeni nalog može izdati samo za razdoblje čije je trajanje ograničeno na strogo nužno, ali se može produljiti u slučaju postojanosti te prijetnje;

| — | predviđaju, u svrhu zaštite nacionalne sigurnosti, borbe protiv teških kaznenih djela i sprečavanja ozbiljnih prijetnji javnoj sigurnosti, ciljano zadržavanje podataka o prometu i lokaciji koje se na temelju objektivnih i nediskriminatornih elemenata, ovisno o kategorijama dotičnih osoba ili pomoću zemljopisnog kriterija, određuje za razdoblje čije je trajanje ograničeno na strogo nužno, ali se može produljiti; |
| --- | --- |

—

predviđaju, u svrhu zaštite nacionalne sigurnosti, borbe protiv teških kaznenih djela i sprečavanja ozbiljnih prijetnji javnoj sigurnosti, ciljano zadržavanje podataka o prometu i lokaciji koje se na temelju objektivnih i nediskriminatornih elemenata, ovisno o kategorijama dotičnih osoba ili pomoću zemljopisnog kriterija, određuje za razdoblje čije je trajanje ograničeno na strogo nužno, ali se može produljiti;

| — | predviđaju, u svrhu zaštite nacionalne sigurnosti, borbe protiv teških kaznenih djela i sprečavanja ozbiljnih prijetnji javnoj sigurnosti, opće i neselektivno zadržavanje IP adresa dodijeljenih izvoru veze, za razdoblje čije je trajanje ograničeno na strogo nužno; |
| --- | --- |

—

predviđaju, u svrhu zaštite nacionalne sigurnosti, borbe protiv teških kaznenih djela i sprečavanja ozbiljnih prijetnji javnoj sigurnosti, opće i neselektivno zadržavanje IP adresa dodijeljenih izvoru veze, za razdoblje čije je trajanje ograničeno na strogo nužno;

| — | predviđaju, u svrhu zaštite nacionalne sigurnosti, borbe protiv kaznenih djela i zaštite javne sigurnosti, opće i neselektivno zadržavanje podataka o građanskom identitetu korisnika elektroničkih komunikacijskih sredstava; i |
| --- | --- |

—

predviđaju, u svrhu zaštite nacionalne sigurnosti, borbe protiv kaznenih djela i zaštite javne sigurnosti, opće i neselektivno zadržavanje podataka o građanskom identitetu korisnika elektroničkih komunikacijskih sredstava; i

| — | omogućuju, u svrhu borbe protiv teških kaznenih djela i, a fortiori, zaštite nacionalne sigurnosti, izdavanje naloga pružateljima elektroničkih komunikacijskih usluga u obliku odluke nadležnog tijela koja podliježe djelotvornom sudskom nadzoru, da u određenom trajanju provedu hitno zadržavanje podataka o prometu i lokaciji kojima ti pružatelji usluga raspolažu,
  ako te mjere jasnim i preciznim pravilima osiguravaju da predmetno zadržavanje podataka podliježe poštovanju s time povezanih materijalnih i postupovnih uvjeta te da dotične osobe raspolažu djelotvornim jamstvima protiv opasnosti zlouporabe. |
| --- | --- |

—

omogućuju, u svrhu borbe protiv teških kaznenih djela i, a fortiori, zaštite nacionalne sigurnosti, izdavanje naloga pružateljima elektroničkih komunikacijskih usluga u obliku odluke nadležnog tijela koja podliježe djelotvornom sudskom nadzoru, da u određenom trajanju provedu hitno zadržavanje podataka o prometu i lokaciji kojima ti pružatelji usluga raspolažu,

ako te mjere jasnim i preciznim pravilima osiguravaju da predmetno zadržavanje podataka podliježe poštovanju s time povezanih materijalnih i postupovnih uvjeta te da dotične osobe raspolažu djelotvornim jamstvima protiv opasnosti zlouporabe.

---

(1)  SL C 45, 10. 2. 2020.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/3 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/3

---

Presuda Suda (veliko vijeće) od 20. rujna 2022. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Cour de cassation – Francuska) – kazneni postupci protiv VD (C-339/20), SR (C-397/20)

(Spojeni predmeti C-339/20 i C-397/20) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Jedinstveno tržište za financijske usluge - Zlouporabe tržišta - Trgovanje na temelju povlaštenih informacija - Direktiva 2003/6/EZ - Članak 12. stavak 2. točke (a) i (d) - Uredba (EU) br. 596/2014 - Članak 23. stavak 2. točke (g) i (h) - Ovlasti nadzora i istrage Tijela za financijska tržišta (AMF) - Cilj u općem interesu kojim se nastoji zaštititi integritet financijskih tržišta Europske unije i povjerenje javnosti u financijske instrumente - AMF-ova mogućnost da zahtijeva zapise o podacima o prometu koje posjeduje operator elektroničkih komunikacijskih usluga - Obrada osobnih podataka u sektoru elektroničkih komunikacija - Direktiva 2002/58/EZ - Članak 15. stavak 1. - Povelja Europske unije o temeljnim pravima - Članci 7., 8. i 11. te članak 52. stavak 1. - Povjerljivost komunikacija - Ograničenja - Zakonodavstvo koje predviđa opće i neselektivno zadržavanje podataka o prometu koje provode operatori elektroničkih komunikacijskih usluga - Mogućnost nacionalnog suda da ograniči vremenske učinke proglašenja nevaljanosti nacionalnih zakonodavnih odredbi nespojivih s pravom Unije - Isključenost”)

(2022/C 424/03)

Jezik postupka: francuski

Sud koji je uputio zahtjev

Cour de cassation

Stranke glavnog kaznenog postupka

VD (C-339/20), SR (C-397/20)

Izreka

| 1. | Članak 12. stavak 2. točke (a) i (d) Direktive 2003/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2003. o trgovanju na temelju povlaštenih informacija i manipuliranju tržištem (zlouporabi tržišta) te članak 23. stavak 2. točke (g) i (h) Uredbe (EU) br. 596/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o zlouporabi tržišta (Uredba o zlouporabi tržišta) te stavljanju izvan snage Direktive 2003/6 i direktiva Komisije 2003/124/EZ, 2003/125/EZ i 2004/72/EZ u vezi s člankom 15. stavkom 1. Direktive 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. srpnja 2002. o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području elektroničkih komunikacija (Direktiva o privatnosti i elektroničkim komunikacijama), kako je izmijenjena Direktivom 2009/136/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009., i u vezi s člancima 7., 8. i 11. te člankom 52. stavkom 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima
  treba tumačiti na način da im se:
  protive zakonodavne mjere kojima se u svrhu borbe protiv kaznenih djela zlouporaba tržišta, među kojima je trgovanje na temelju povlaštenih informacija, preventivno predviđa opće i neselektivno zadržavanje podataka o prometu tijekom jedne godine od dana zapisa. |
| --- | --- |

1.

Članak 12. stavak 2. točke (a) i (d) Direktive 2003/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2003. o trgovanju na temelju povlaštenih informacija i manipuliranju tržištem (zlouporabi tržišta) te članak 23. stavak 2. točke (g) i (h) Uredbe (EU) br. 596/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o zlouporabi tržišta (Uredba o zlouporabi tržišta) te stavljanju izvan snage Direktive 2003/6 i direktiva Komisije 2003/124/EZ, 2003/125/EZ i 2004/72/EZ u vezi s člankom 15. stavkom 1. Direktive 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. srpnja 2002. o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području elektroničkih komunikacija (Direktiva o privatnosti i elektroničkim komunikacijama), kako je izmijenjena Direktivom 2009/136/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009., i u vezi s člancima 7., 8. i 11. te člankom 52. stavkom 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima

treba tumačiti na način da im se:

protive zakonodavne mjere kojima se u svrhu borbe protiv kaznenih djela zlouporaba tržišta, među kojima je trgovanje na temelju povlaštenih informacija, preventivno predviđa opće i neselektivno zadržavanje podataka o prometu tijekom jedne godine od dana zapisa.

| 2. | Pravo Unije treba tumačiti na način da mu se protivi to da nacionalni sud vremenski ograniči učinke proglašenja nevaljanosti koju je on dužan utvrditi, na temelju nacionalnog prava, u pogledu nacionalnih odredbi koje, s jedne strane, operatorima elektroničkih komunikacijskih usluga nalažu opće i neselektivno zadržavanje podataka o prometu i, s druge strane, dopuštaju dostavu takvih podataka nadležnom tijelu u području financija bez prethodnog odobrenja suda ili neovisnog upravnog tijela, zbog neusklađenosti tih odredaba s člankom 15. stavkom 1. Direktive 2002/58, kako je izmijenjena Direktivom 2009/136, u vezi s Poveljom Europske unije o temeljnim pravima. Dopuštenost dokaza dobivenih primjenom nacionalnih zakonodavnih odredbi koje nisu u skladu s pravom Unije uređena je, u skladu s načelom postupovne autonomije država članica, nacionalnim pravom, pod uvjetom poštovanja, među ostalim, načela ekvivalentnosti i djelotvornosti. |
| --- | --- |

2.

Pravo Unije treba tumačiti na način da mu se protivi to da nacionalni sud vremenski ograniči učinke proglašenja nevaljanosti koju je on dužan utvrditi, na temelju nacionalnog prava, u pogledu nacionalnih odredbi koje, s jedne strane, operatorima elektroničkih komunikacijskih usluga nalažu opće i neselektivno zadržavanje podataka o prometu i, s druge strane, dopuštaju dostavu takvih podataka nadležnom tijelu u području financija bez prethodnog odobrenja suda ili neovisnog upravnog tijela, zbog neusklađenosti tih odredaba s člankom 15. stavkom 1. Direktive 2002/58, kako je izmijenjena Direktivom 2009/136, u vezi s Poveljom Europske unije o temeljnim pravima. Dopuštenost dokaza dobivenih primjenom nacionalnih zakonodavnih odredbi koje nisu u skladu s pravom Unije uređena je, u skladu s načelom postupovne autonomije država članica, nacionalnim pravom, pod uvjetom poštovanja, među ostalim, načela ekvivalentnosti i djelotvornosti.

---

(1)  SL C 359, 26. 10. 2020.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/4 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/4

---

Presuda Suda (drugo vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Consiglio di Stato – Italija) – Admiral Gaming Network Srl i dr./ Agenzia delle Dogane e dei Monopoli i dr.

(Spojeni predmet C-475/20 do C-482/20) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Sloboda poslovnog nastana - Ograničenja - Igre na sreću - Koncesije za upravljanje igrama koje se igraju na uređajima - Nacionalno zakonodavstvo kojim se koncesionarima nalaže povlačenje sredstava - Načelo zaštite legitimnih očekivanja”)

(2022/C 424/04)

Jezik postupka: talijanski

Sud koji je uputio zahtjev

Consiglio di Stato

Stranke glavnog postupka

Tužitelji: Admiral Gaming Network Srl (C-475/20), Cirsa Italia SpA (C-476/20), Codere Network SpA (C-477/20), Gamenet SpA (C-478/20), NTS Network SpA (C-479/20), Sisal Entertainement SpA (C-480/20), Snaitech SpA, prije Cogetech SpA (C-481/20), Snaitech SpA, prije Snai SpA (C-482/20)

Tuženici: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C 475/20, C 477/20), Presidenza del Consiglio dei Ministri (C 475/20, C 477/20, C 481/20), IGT Lottery SpA, prije Lottomatica Holding Srl (C 475/20), Se. Ma. di Francesco Senese (C 481/20)

uz sudjelovanje: Lottomatica Videolot Rete SpA (C-475/20), Coordinamento delle associazioni per la tutela dell’ambiente e dei diritti degli utenti e consumatori (Codacons) (C-476/20, C-478/20, C-480/20, C-482/20) i dr.

Izreka

| 1. | Članak 49. UFEU-a treba tumačiti na način da se, pod uvjetom da se utvrdi da nacionalno zakonodavstvo kojim se uvodi povlačenje sredstava čiji je učinak smanjenje naknade koncesionara zaduženih za upravljanje igrama na sreću na uređajima sadržava ograničenje slobode zajamčene tom odredbom UFEU-a, navedenoj odredbi protivi to da se takvo ograničenje može opravdati s obzirom na ciljeve koji se temelje isključivo na razmatranjima povezanima s konsolidacijom javnih financija. |
| --- | --- |

1.

Članak 49. UFEU-a treba tumačiti na način da se, pod uvjetom da se utvrdi da nacionalno zakonodavstvo kojim se uvodi povlačenje sredstava čiji je učinak smanjenje naknade koncesionara zaduženih za upravljanje igrama na sreću na uređajima sadržava ograničenje slobode zajamčene tom odredbom UFEU-a, navedenoj odredbi protivi to da se takvo ograničenje može opravdati s obzirom na ciljeve koji se temelje isključivo na razmatranjima povezanima s konsolidacijom javnih financija.

| 2. | Pod uvjetom da se članak 49. UFEU-a primjenjuje, načelo zaštite legitimnih interesa treba tumačiti na način da mu se, u načelu, ne protivi nacionalno zakonodavstvo kojim se tijekom trajanja ugovora o koncesiji sklopljenih između društava i uprave dotične države članice privremeno smanjuje naknada koncesionarima koja je utvrđena navedenim ugovorima, osim ako se pokaže da je, s obzirom na opseg utjecaja tog smanjenja na isplativost izvršenih ulaganja koncesionara te moguću iznenadnost i nepredvidivost te mjere, jasno da navedenim koncesionarima nije dano vrijeme potrebno za prilagodbu ovoj novoj situaciji. |
| --- | --- |

2.

Pod uvjetom da se članak 49. UFEU-a primjenjuje, načelo zaštite legitimnih interesa treba tumačiti na način da mu se, u načelu, ne protivi nacionalno zakonodavstvo kojim se tijekom trajanja ugovora o koncesiji sklopljenih između društava i uprave dotične države članice privremeno smanjuje naknada koncesionarima koja je utvrđena navedenim ugovorima, osim ako se pokaže da je, s obzirom na opseg utjecaja tog smanjenja na isplativost izvršenih ulaganja koncesionara te moguću iznenadnost i nepredvidivost te mjere, jasno da navedenim koncesionarima nije dano vrijeme potrebno za prilagodbu ovoj novoj situaciji.

---

(1)  SL C 28, 25. 1. 2021.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/5 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/5

---

Presuda Suda (prvo vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Bundesarbeitsgericht – Njemačka) – XP (C-518/20), i AR/St. Vincenz-Krankenhaus GmbH (C-727/20),/Fraport AG Frankfurt Airport Services Worldwide

(Spojeni predmeti C-518/20 i C-727/20) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Zaštita sigurnosti i zdravlja radnika - Organizacija radnog vremena - Članak 31. stavak 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Direktiva 2003/88/EZ - Članak 7. stavak 1. - Pravo na plaćeni godišnji odmor - Potpuno smanjena radna sposobnost ili nesposobnost za rad zbog bolesti, koja je nastupila tijekom referentnog razdoblja - Nacionalni propis koji predviđa gubitak prava na plaćeni godišnji odmor nakon isteka određenog razdoblja - Poslodavčeva obveza da radniku omogući korištenje njegovim pravom na plaćeni godišnji odmor”)

(2022/C 424/05)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Bundesarbeitsgericht

Stranke glavnog postupka

Tužitelji: XP C-518/20, AR C-727/20

Tuženici: Fraport AG Frankfurt Airport Services Worldwide (C-518/20), St. Vincenz-Krankenhaus GmbH (C-727/20)

Izreka

Članak 7. Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena i članak 31. stavak 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima

treba tumačiti na način da:

im se protivi nacionalni propis na temelju kojeg radnikovo pravo na plaćeni godišnji odmor – stečeno na temelju referentnog razdoblja tijekom kojeg je radnik stvarno radio prije nego je došlo do njegove potpune invalidnosti ili nesposobnosti za rad zbog bolesti koja odonda traje – može prestati, nakon isteka razdoblja tijekom kojeg je prema nacionalnom pravu moguć prijenos ili poslije toga, premda poslodavac nije pravodobno radniku omogućio da ostvari to pravo.

---

(1)  SL C 19, 18. 1. 2021.

SL C 169, 3. 5. 2021.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/6 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/6

---

Presuda Suda (četvrto vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesfinanzhof – Njemačka) – Finanzamt B/W AG

(Predmet C-538/20) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Sloboda poslovnog nastana - Članci 49. i 54. UFEU-a - Odbijanje konačnih gubitaka koje je pretrpjela nerezidentna stalna poslovna jedinica - Država koja se odrekla svoje ovlasti oporezivanja na temelju ugovora o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja - Usporedivost situacija”)

(2022/C 424/06)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Bundesfinanzhof

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Finanzamt B

Tuženik: W AG

uz sudjelovanje: Bundesministerium der Finanzen

Izreka

Članke 49. i 54. UFEU-a treba tumačiti na način da im se ne protive porezna pravila države članice na temelju kojih rezidentno društvo iz te države ne može od svoje oporezive dobiti odbiti konačne gubitke koje je pretrpjela njegova stalna poslovna jedinica smještena u drugoj državi članici, u slučaju kad se država članica rezidentnosti odrekla svoje ovlasti oporezivanja rezultata te stalne poslovne jedinice na temelju ugovora o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja.

---

(1)  SL C 35, 1. 2. 2021.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/7 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/7

---

Presuda Suda (drugo vijeće) od 22. rujna 2022. – International Management Group (IMG)/Europska komisija

(Spojeni predmeti C-619/20 P i C-620/20 P) (1)

(„Žalba - Razvojna suradnja - Izvršenje proračuna Unije u okviru neizravnog upravljanja od strane međunarodne organizacije - Odluka da se zadaće izvršenja proračuna više ne povjeravaju subjektu zbog sumnji u njegov status međunarodne organizacije - Tužba za poništenje - Izvršenje presude o poništenju - Pravomoćnost - Obveze i ovlasti autora poništenog akta - Pripremni akt - Dopuštenost - Zahtjev za naknadu štete - Pravno pravilo kojim se dodjeljuju prava pojedincima - Financijske uredbe Unije - Obveza dužne pažnje - Postojanje dovoljno ozbiljne povrede te obveze - Konkretno ispitivanje pojedinačnih slučajeva - Neimovinska šteta - Primjerena i dostatna naknada štete poništenjem nezakonitog akta - Imovinska šteta - Stanje postupka koje ne dopušta odlučivanje o sporu - Vraćanje predmeta Općem sudu na ponovno odlučivanje”)

(2022/C 424/07)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Žalitelj: International Management Group (IMG) (zastupnici: J.-Y. de Cara i L. Levi, avocats)

Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: J. Baquero Cruz i J. Norris, agenti)

Izreka

| 1. | Predmeti C-619/20 P i C-620/20 P spajaju se u svrhu donošenja presude. |
| --- | --- |

1.

Predmeti C-619/20 P i C-620/20 P spajaju se u svrhu donošenja presude.

| 2. | Odbija se žalba u predmetu C-619/20 P. |
| --- | --- |

2.

Odbija se žalba u predmetu C-619/20 P.

| 3. | Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 9. rujna 2020., IMG/Komisija (T-381/15 RENV, EU:T:2020:406), u dijelu u kojem je njome kao neosnovan odbijen zahtjev za naknadu štete International Management Groupa (IMG) u vezi sa štetom koja mu je navodno prouzročena odlukom Europske komisije o tome da više neće s njim sklapati nove sporazume o delegiranju u okviru neizravnog upravljanja, sadržanom u dopisu te institucije od 8. svibnja 2015. |
| --- | --- |

3.

Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 9. rujna 2020., IMG/Komisija (T-381/15 RENV, EU:T:2020:406), u dijelu u kojem je njome kao neosnovan odbijen zahtjev za naknadu štete International Management Groupa (IMG) u vezi sa štetom koja mu je navodno prouzročena odlukom Europske komisije o tome da više neće s njim sklapati nove sporazume o delegiranju u okviru neizravnog upravljanja, sadržanom u dopisu te institucije od 8. svibnja 2015.

| 4. | Žalba u predmetu C-620/20 P se u preostalom dijelu odbija. |
| --- | --- |

4.

Žalba u predmetu C-620/20 P se u preostalom dijelu odbija.

| 5. | Tužba u predmetu T-381/15 RENV odbija se u dijelu u kojem se odnosi na zahtjev za naknadu neimovinske štete koja je odlukom iz točke 3. ove izreke prouzročena International Management Groupu (IMG). |
| --- | --- |

5.

Tužba u predmetu T-381/15 RENV odbija se u dijelu u kojem se odnosi na zahtjev za naknadu neimovinske štete koja je odlukom iz točke 3. ove izreke prouzročena International Management Groupu (IMG).

| 6. | Predmet T-381/15 RENV vraća se Općem sudu Europske unije radi odlučivanja o zahtjevu iz točke 3. ove izreke, u dijelu u kojem se odnosi na imovinsku štetu na koju se poziva International Management Group (IMG). |
| --- | --- |

6.

Predmet T-381/15 RENV vraća se Općem sudu Europske unije radi odlučivanja o zahtjevu iz točke 3. ove izreke, u dijelu u kojem se odnosi na imovinsku štetu na koju se poziva International Management Group (IMG).

| 7. | International Management Groupu (IMG) nalaže se snošenje troškova u predmetu C-619/20 P. |
| --- | --- |

7.

International Management Groupu (IMG) nalaže se snošenje troškova u predmetu C-619/20 P.

| 8. | O troškovima će se odlučiti naknadno u predmetima C-620/20 P i T-381/15 RENV. |
| --- | --- |

8.

O troškovima će se odlučiti naknadno u predmetima C-620/20 P i T-381/15 RENV.

---

(1)  SL C 28, 25. 1. 2021.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/8 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/8

---

Presuda Suda (veliko vijeće) od 1. kolovoza 2022. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia – Italija) – Sea Watch eV/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti (C-14/21 i C-15/21), Capitaneria di Porto di Palermo (C-14/21), Capitaneria di Porto di Porto Empedocle (C-15/21)

(Spojeni predmeti C-14/21 i C-15/21) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Aktivnosti traganja i spašavanja osoba u opasnosti ili u nevolji na moru, koje provode humanitarne nevladine organizacije (NVO) - Sustav koji se primjenjuje na plovila - Direktiva 2009/16/EZ - Konvencija Ujedinjenih naroda o pravu mora - Međunarodna konvencija o zaštiti ljudskog života na moru - Nadležnosti i ovlasti države zastave i države luke - Inspekcijski pregled plovila i zabrana plovidbe”)

(2022/C 424/08)

Jezik postupka: talijanski

Sud koji je uputio zahtjev

Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Sea Watch eV

Tuženici: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti (C-14/21 i C-15/21), Capitaneria di Porto di Palermo (C-14/21), Capitaneria di Porto di Porto Empedocle (C-15/21)

Izreka

| 1. | Direktivu 2009/16/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o nadzoru države luke, kako je izmijenjena Direktivom (EU) 2017/2110 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. studenoga 2017.
  treba tumačiti na način da:






  — | se primjenjuje na brodove koji, iako ih je država zastave klasificirala i certificirala kao teretne brojeve, humanitarne organizacije u praksi isključivo koriste kako bi obavljale nekomercijalnu djelatnost traganja i spašavanja osoba u opasnosti ili u nevolji na moru i |
| --- | --- | --- |

1.

Direktivu 2009/16/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o nadzoru države luke, kako je izmijenjena Direktivom (EU) 2017/2110 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. studenoga 2017.

treba tumačiti na način da:

—

se primjenjuje na brodove koji, iako ih je država zastave klasificirala i certificirala kao teretne brojeve, humanitarne organizacije u praksi isključivo koriste kako bi obavljale nekomercijalnu djelatnost traganja i spašavanja osoba u opasnosti ili u nevolji na moru i

| — | joj se protivi da nacionalni propis kojim se osigurava njezino prenošenje u nacionalno pravo ograničava njezinu primjenu samo na plovila koja se koriste za obavljanje gospodarske djelatnosti. |
| --- | --- |

—

joj se protivi da nacionalni propis kojim se osigurava njezino prenošenje u nacionalno pravo ograničava njezinu primjenu samo na plovila koja se koriste za obavljanje gospodarske djelatnosti.

| 2. | Članak 11. točku (b) Direktive 2009/16, kako je izmijenjena Direktivom 2017/2110, u vezi s dijelom II. Priloga I. toj direktivi, kako je izmijenjena, treba tumačiti na način da država luke može provesti dodatan inspekcijski pregled plovila koja isključivo provode djelatnost traganja i spašavanja i koja se nalaze u jednoj od njezinih luka ili u vodama koje su pod njezinom nadležnošću, nakon što su uplovila u te vode i nakon što su okončala djelatnosti prekrcaja ili iskrcaja osoba kojima je njihov kapetan odlučio pružiti pomoć, kada je ta država na temelju detaljnih pravnih i činjeničnih elemenata utvrdila da postoje ozbiljne naznake koje potvrđuju opasnost za zdravlje, sigurnost, uvjete rada na brodu ili okoliš, uzimajući u obzir uvjete iskorištavanja tih plovila. |
| --- | --- |

2.

Članak 11. točku (b) Direktive 2009/16, kako je izmijenjena Direktivom 2017/2110, u vezi s dijelom II. Priloga I. toj direktivi, kako je izmijenjena, treba tumačiti na način da država luke može provesti dodatan inspekcijski pregled plovila koja isključivo provode djelatnost traganja i spašavanja i koja se nalaze u jednoj od njezinih luka ili u vodama koje su pod njezinom nadležnošću, nakon što su uplovila u te vode i nakon što su okončala djelatnosti prekrcaja ili iskrcaja osoba kojima je njihov kapetan odlučio pružiti pomoć, kada je ta država na temelju detaljnih pravnih i činjeničnih elemenata utvrdila da postoje ozbiljne naznake koje potvrđuju opasnost za zdravlje, sigurnost, uvjete rada na brodu ili okoliš, uzimajući u obzir uvjete iskorištavanja tih plovila.

| 3. | Članak 13. Direktive 2009/16, kako je izmijenjena Direktivom 2017/2110, treba tumačiti na način da je, tijekom detaljnih inspekcijskih pregleda organiziranih u skladu s tim člankom, država luke ovlaštena uzeti u obzir činjenicu da se brodovi koje je država zastave klasificirala i certificirala kao teretne brodove u praksi koriste u svrhu isključivog provođenja djelatnosti traganja i spašavanja osoba u opasnosti ili u nevolji na moru, kao dio inspekcije čiji je cilj procijeniti, na temelju detaljnih pravnih i činjeničnih elemenata, postojanje opasnosti za osobe, imovinu ili okoliš, s obzirom na uvjete iskorištavanja tih plovila. S druge strane, država luke nije ovlaštena zahtijevati dokaz da navedeni brodovi imaju druge potvrde osim onih koje je izdala država zastave ili da ispunjavaju sve zahtjeve koji se primjenjuju na drugu klasifikaciju. |
| --- | --- |

3.

Članak 13. Direktive 2009/16, kako je izmijenjena Direktivom 2017/2110, treba tumačiti na način da je, tijekom detaljnih inspekcijskih pregleda organiziranih u skladu s tim člankom, država luke ovlaštena uzeti u obzir činjenicu da se brodovi koje je država zastave klasificirala i certificirala kao teretne brodove u praksi koriste u svrhu isključivog provođenja djelatnosti traganja i spašavanja osoba u opasnosti ili u nevolji na moru, kao dio inspekcije čiji je cilj procijeniti, na temelju detaljnih pravnih i činjeničnih elemenata, postojanje opasnosti za osobe, imovinu ili okoliš, s obzirom na uvjete iskorištavanja tih plovila. S druge strane, država luke nije ovlaštena zahtijevati dokaz da navedeni brodovi imaju druge potvrde osim onih koje je izdala država zastave ili da ispunjavaju sve zahtjeve koji se primjenjuju na drugu klasifikaciju.

| 4. | Članak 19. Direktive 2009/16, kako je izmijenjena Direktivom 2017/2110, treba na način da, u slučaju da se utvrdi da se brodovima koji se u praksi koriste u svrhu isključivog provođenja djelatnosti traganja i spašavanja osoba u opasnosti ili u nevolji na moru, dok ih je država članica koja ima status države zastave klasificirala i certificirala kao teretne brodove, upravljalo na način opasan za osobe, imovinu ili okoliš, država članica koja ima status države luke ne može uvjetovati zabranu plovidbe tog plovila ili ukinuti takvu zabranu time da imaju potvrde prikladne za tu djelatnost i da ispunjavaju sve odgovarajuće zahtjeve. S druge strane, ta država može nametnuti posebne korektivne mjere u pogledu sigurnosti, sprječavanja onečišćenja te životnih i radnih uvjeta na brodu, pod uvjetom da su te korektivne mjere opravdane postojanjem nepravilnosti koje predstavljaju očit rizik za sigurnost, zdravlje ili okoliš koje dovode do nemogućnosti plovidbe u uvjetima prikladnima za osiguranje sigurnosti na moru. Takve korektivne mjere moraju, štoviše, biti prikladne, nužne i proporcionalne toj svrsi. Osim toga, njihovo donošenje i provedba od strane države luke moraju biti predmet lojalne suradnje s državom zastave, uz poštivanje odgovarajućih ovlasti tih dviju država. |
| --- | --- |

4.

Članak 19. Direktive 2009/16, kako je izmijenjena Direktivom 2017/2110, treba na način da, u slučaju da se utvrdi da se brodovima koji se u praksi koriste u svrhu isključivog provođenja djelatnosti traganja i spašavanja osoba u opasnosti ili u nevolji na moru, dok ih je država članica koja ima status države zastave klasificirala i certificirala kao teretne brodove, upravljalo na način opasan za osobe, imovinu ili okoliš, država članica koja ima status države luke ne može uvjetovati zabranu plovidbe tog plovila ili ukinuti takvu zabranu time da imaju potvrde prikladne za tu djelatnost i da ispunjavaju sve odgovarajuće zahtjeve. S druge strane, ta država može nametnuti posebne korektivne mjere u pogledu sigurnosti, sprječavanja onečišćenja te životnih i radnih uvjeta na brodu, pod uvjetom da su te korektivne mjere opravdane postojanjem nepravilnosti koje predstavljaju očit rizik za sigurnost, zdravlje ili okoliš koje dovode do nemogućnosti plovidbe u uvjetima prikladnima za osiguranje sigurnosti na moru. Takve korektivne mjere moraju, štoviše, biti prikladne, nužne i proporcionalne toj svrsi. Osim toga, njihovo donošenje i provedba od strane države luke moraju biti predmet lojalne suradnje s državom zastave, uz poštivanje odgovarajućih ovlasti tih dviju država.

---

(1)  SL C 98, 22. 3. 2021.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/9 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/9

---

Presuda Suda (šesto vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesarbeitsgericht – Njemačka) – LB/TO

(Predmet C-120/21) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Zaštita sigurnosti i zdravlja radnika - Organizacija radnog vremena - Članak 31. stavak 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Direktiva 2003/88/EZ - Članak 7. - Pravo na plaćeni godišnji odmor - Novčana naknada za neiskorišteni godišnji odmor nakon prestanka radnog odnosa - Rok zastare od tri godine - Dan od kojega rok počinje teći - Primjereno obavještavanje radnika”)

(2022/C 424/09)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Bundesarbeitsgericht

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: LB

Tuženik: TO

Izreka

Članak 7. Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena i članak 31. stavak 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima

treba tumačiti na način da im se:

protivi nacionalni propis na temelju kojeg pravo na plaćeni godišnji odmor koje je radnik stekao na osnovi referentnog razdoblja zastarijeva po isteku roka od tri godine koji počinje teći protekom godine u kojoj je to pravo nastalo, kad poslodavac radniku nije omogućio da doista ostvari to pravo.

---

(1)  SL C 182, 10. 5. 2021.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/10 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/10

---

Presuda Suda (prvo vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Törvényszék – Mađarska) – GM/Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, Alkotmányvédelmi Hivatal, Terrorelhárítási Központ

(Predmet C-159/21) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička politika u području azila i imigracije - Direktiva 2011/95/EU - Standardi u pogledu uvjeta za stjecanje statusa izbjeglice ili statusa supsidijarne zaštite - Oduzimanje statusa - Direktiva 2013/32/EU - Zajednički postupci za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite - Ugrožavanje nacionalne sigurnosti - Zauzimanje stajališta specijaliziranog tijela - Pristup spisu”)

(2022/C 424/10)

Jezik postupka: mađarski

Sud koji je uputio zahtjev

Fővárosi Törvényszék

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: GM

Tuženici: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, Alkotmányvédelmi Hivatal, Terrorelhárítási Központ

Izreka

| 1. | Članak 23. stavak 1. Direktive 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite u vezi s člankom 45. stavkom 4. te direktive i u pogledu općeg načela prava Unije o pravu na dobru upravu te članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima
  treba tumačiti na način da im se:
  protivi nacionalni propis kojim se predviđa da, kada se odluka o odbijanju zahtjeva za međunarodnu zaštitu ili o oduzimanju takve zaštite zasniva na informacijama čije bi otkrivanje ugrozilo nacionalnu sigurnost predmetne države članice, dotična osoba ili njezin savjetnik mogu pristupiti tim informacijama tek nakon što su za to dobili dozvolu, ne priopćava im se ni bitan sadržaj razloga na kojima se takve odluke temelje te se ni u kojem slučaju ne mogu, za potrebe upravnog ili sudskog postupka, koristiti povjerljivim podacima za koje im je dodijeljen pristup. |
| --- | --- |

1.

Članak 23. stavak 1. Direktive 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite u vezi s člankom 45. stavkom 4. te direktive i u pogledu općeg načela prava Unije o pravu na dobru upravu te članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima

treba tumačiti na način da im se:

protivi nacionalni propis kojim se predviđa da, kada se odluka o odbijanju zahtjeva za međunarodnu zaštitu ili o oduzimanju takve zaštite zasniva na informacijama čije bi otkrivanje ugrozilo nacionalnu sigurnost predmetne države članice, dotična osoba ili njezin savjetnik mogu pristupiti tim informacijama tek nakon što su za to dobili dozvolu, ne priopćava im se ni bitan sadržaj razloga na kojima se takve odluke temelje te se ni u kojem slučaju ne mogu, za potrebe upravnog ili sudskog postupka, koristiti povjerljivim podacima za koje im je dodijeljen pristup.

| 2. | Članak 4. stavke 1. i 2., članak 10., stavke 2. i 3., članak 11. stavak 2. i članak 45. stavak 3. Direktive 2013/32 u vezi s člankom 14. stavkom 4. točkom (a) i člankom 17. stavkom 1. točkom (d) Direktive 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni status izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite
  treba tumačiti na način da im se:
  protivi nacionalni propis na temelju kojeg je tijelo odlučivanja dužno sustavno, kada su tijela zadužena za posebne zadaće povezane s nacionalnom sigurnosti neobrazloženim mišljenjem utvrdila da neka osoba predstavlja opasnost za tu sigurnost, na temelju tog mišljenja isključivati pravo na međunarodnu zaštitu toj osobi ili oduzimati međunarodnu zaštitu koja je toj osobi ranije priznata. |
| --- | --- |

2.

Članak 4. stavke 1. i 2., članak 10., stavke 2. i 3., članak 11. stavak 2. i članak 45. stavak 3. Direktive 2013/32 u vezi s člankom 14. stavkom 4. točkom (a) i člankom 17. stavkom 1. točkom (d) Direktive 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni status izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite

treba tumačiti na način da im se:

protivi nacionalni propis na temelju kojeg je tijelo odlučivanja dužno sustavno, kada su tijela zadužena za posebne zadaće povezane s nacionalnom sigurnosti neobrazloženim mišljenjem utvrdila da neka osoba predstavlja opasnost za tu sigurnost, na temelju tog mišljenja isključivati pravo na međunarodnu zaštitu toj osobi ili oduzimati međunarodnu zaštitu koja je toj osobi ranije priznata.

| 3. | Članak 17. stavak 1. točku (b) Direktive 2011/95
  treba tumačiti na način da mu se:
  ne protivi to da se podnositelja zahtjeva u skladu s tom odredbom isključi iz prava na supsidijarnu zaštitu na temelju osuđujuće kaznene presude za koju su nadležna tijela već znala kada su tom podnositelju na kraju prethodnog postupka priznala status izbjeglice koji mu je potom oduzet. |
| --- | --- |

3.

Članak 17. stavak 1. točku (b) Direktive 2011/95

treba tumačiti na način da mu se:

ne protivi to da se podnositelja zahtjeva u skladu s tom odredbom isključi iz prava na supsidijarnu zaštitu na temelju osuđujuće kaznene presude za koju su nadležna tijela već znala kada su tom podnositelju na kraju prethodnog postupka priznala status izbjeglice koji mu je potom oduzet.

---

(1)  SL C 228, 14. 6. 2021.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/11 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/11

---

Presuda Suda (deveto vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia no 2 de Las Palmas de Gran Canaria – Španjolska) – Zulima/Servicios prescriptor y medios de pagos EFC SAU

(Predmet C-215/21) (1)

(Zahtjev za prethodnu odluku - Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima - Ugovor o kreditu bez roka dospijeća (revolving) - Nepoštenost ugovorne odredbe o ugovornoj kamatnoj stopi - Pravno sredstvo koje je podnio potrošač i kojim se zahtjeva utvrđenje ništavosti tog ugovora - Izvansudsko ispunjenje zahtjevâ tog potrošača - Nastali troškovi koje mora snositi navedeni potrošač - Načelo djelotvornosti - Nacionalni propis koji može odvratiti tog potrošača od ostvarivanja prava koja ima na temelju Direktive 93/13/EEZ)

(2022/C 424/11)

Jezik postupka: španjolski

Sud koji je uputio zahtjev

Juzgado de Primera Instancia no 2 de Las Palmas de Gran Canaria

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Zulima

Tuženik: Servicios prescriptor y medios de pagos EFC SAU

Izreka

Članak 6. stavak 1. i članak 7. stavak 1. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim odredbama u potrošačkim ugovorima, u vezi s načelom djelotvornosti,

treba tumačiti na način da im se:

ne protivi nacionalni propis na temelju kojeg, u okviru sudskog postupka o utvrđivanju nepoštenosti odredbe ugovora koji su sklopili prodavatelj robe ili pružatelj usluga i potrošač, u slučaju izvansudskog ispunjenja njegovih zahtjeva, dotični potrošač mora snositi vlastite troškove, pod uvjetom da sud pred kojim se vodi postupak obvezno uzme u obzir eventualnu zlu vjeru dotičnog prodavatelja robe ili pružatelja usluga te mu, ako je potrebno, naloži plaćanje troškova sudskog postupka koji je taj potrošač bio prisiljen pokrenuti kako bi ostvario prava koja ima na temelju Direktive 93/13.

---

(1)  SL C 320, 9. 8. 2021.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/12 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/12

---

Presuda Suda (prvo vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Bundesverwaltungsgericht – Njemačka) – Bundesrepublik Deutschland koju zastupa Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat/MA (C-245/21), PB (C-245/21), LE (C-248/21)

(Spojeni predmeti C-245/21 i C-248/21) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Uredba (EU) br. 604/2013 - Određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu - Članci 27. i 29. - Transfer dotične osobe u državu članicu odgovornu za razmatranje njezina zahtjeva - Odgoda transfera zbog pandemije bolesti COVID-19 - Nemogućnost provedbe transfera - Sudska zaštita - Posljedice za rok za transfer”)

(2022/C 424/12)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Bundesverwaltungsgericht

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Bundesrepublik Deutschland koju zastupa Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat

Tuženici: MA (C-245/21), PB (C-245/21), LE (C-248/21)

Izreka

Članak 27. stavak 4. i članak 29. stavak 1. Uredbe (EU) br. 604/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva

treba tumačiti na način da se:

rok za transfer predviđen potonjom odredbom ne prekida kad nadležna tijela države članice, na temelju tog članka 27. stavka 4., donesu opozivu odluku o odgodi izvršenja odluke o transferu uz obrazloženje da je to izvršenje praktički nemoguće zbog pandemije bolesti COVID-19.

---

(1)  SL C 278, 12. 7. 2021.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/12 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/12

---

Presuda Suda (osmo vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen Afdeling Gent – Belgija) – The Escape Center BVBA/Belgische Staat

(Predmet C-330/21) (1)

(Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost (PDV) - Direktiva 2006/112/EZ - Članak 98. - Mogućnost država članica da primijene sniženu stopu PDV-a na određene isporuke robe i usluga - Prilog III. točka 14. - pojam „korištenje sportskih objekata” - Sportske dvorane - Pojedinačne ili grupne upute)

(2022/C 424/13)

Jezik postupka: nizozemski

Sud koji je uputio zahtjev

Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen Afdeling Gent

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: The Escape Center BVBA

Tuženik: Belgische Staat

Izreka

Članak 98. stavak 2. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, u vezi s točkom 14. Priloga III. toj direktivi,

treba tumačiti na način da:

pružanje usluga koje se sastoji od dodjele prava na korištenje sportskim objektima sportske dvorane i davanja pojedinačnih ili grupnih uputa može podlijegati sniženoj stopi poreza na dodanu vrijednost kada je to davanje uputa povezano s korištenjem tih objekata i potrebno je za bavljenje sportom i tjelesni odgoj ili kada je to davanje uputa pomoćno pravu na korištenje navedenih objekata ili njihovu stvarnom korištenju.

---

(1)  SL C 338, 23. 8. 2021.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/13 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/13

---

Presuda Suda (deveto vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla – Španjolska) – Vicente/Delia

(Predmet C- C-335/21) (1)

(Zahtjev za prethodnu odluku - Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima - Direktiva 93/13/CEE - Nepoštena poslovna praksa prema potrošačima - Načelo djelotvornosti - Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Skraćeni postupak za naplatu odvjetničkih nagrada - Moguća nepoštenost odredbi sadržanih u ugovoru o nagradama - Nacionalni propis koji ne predviđa mogućnost sudskog nadzora - Članak 4. stavak 2. - Doseg iznimke - Direktiva 2005/29/EZ - Članak 7. - Zavaravajuća poslovna praksa - Ugovor sklopljen između odvjetnika i njegova klijenta koji potonjem zabranjuje da povuče tužbu bez znanja ili protivno savjetu odvjetnika, uz primjenu novčane kazne)

(2022/C 424/14)

Jezik postupka: španjolski

Sud koji je uputio zahtjev

Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Vicente

Tuženik: Delia

Izreka

| 1. | Direktivu Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima, kako je izmijenjena Direktivom 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011., u vezi s načelom djelotvornosti i člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima,
  treba tumačiti na način da joj se:
  protivi nacionalni propis o skraćenom postupku za naplatu nagrada za rad odvjetnika na temelju kojeg je zahtjev koji je podnesen protiv potrošača predmet odluke koju je donijelo tijelo koje nije sud, pri čemu je sudska intervencija predviđena samo u stadiju eventualnog podnošenja pravnog lijeka protiv te odluke, a sud pred kojim se vodi postupak u tom slučaju ne može, prema potrebi, po službenoj dužnosti, provjeriti jesu li odredbe sadržane u ugovoru na temelju kojeg je zahtjev za naplatu nagrada podnesen nepoštene ni dopustiti strankama da podnesu druge dokaze osim isprava koje su već podnijele pred tijelom koje nije sud. |
| --- | --- |

1.

Direktivu Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima, kako je izmijenjena Direktivom 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011., u vezi s načelom djelotvornosti i člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima,

treba tumačiti na način da joj se:

protivi nacionalni propis o skraćenom postupku za naplatu nagrada za rad odvjetnika na temelju kojeg je zahtjev koji je podnesen protiv potrošača predmet odluke koju je donijelo tijelo koje nije sud, pri čemu je sudska intervencija predviđena samo u stadiju eventualnog podnošenja pravnog lijeka protiv te odluke, a sud pred kojim se vodi postupak u tom slučaju ne može, prema potrebi, po službenoj dužnosti, provjeriti jesu li odredbe sadržane u ugovoru na temelju kojeg je zahtjev za naplatu nagrada podnesen nepoštene ni dopustiti strankama da podnesu druge dokaze osim isprava koje su već podnijele pred tijelom koje nije sud.

| 2. | Članak 4. stavak 2. Direktive 93/13, kako je izmijenjena Direktivom 2011/83,
  treba tumačiti na način da:
  iznimkom predviđenom u toj odredbi nije obuhvaćena odredba ugovora sklopljenog između odvjetnika i njegova klijenta u skladu s kojom se klijent obvezuje slijediti upute tog odvjetnika, da neće djelovati bez njegova znanja ili protivno njegovu mišljenju i da se sam neće povući iz sudskog postupka čije je vođenje povjerio tom odvjetniku, uz primjenu financijske kazne. |
| --- | --- |

2.

Članak 4. stavak 2. Direktive 93/13, kako je izmijenjena Direktivom 2011/83,

treba tumačiti na način da:

iznimkom predviđenom u toj odredbi nije obuhvaćena odredba ugovora sklopljenog između odvjetnika i njegova klijenta u skladu s kojom se klijent obvezuje slijediti upute tog odvjetnika, da neće djelovati bez njegova znanja ili protivno njegovu mišljenju i da se sam neće povući iz sudskog postupka čije je vođenje povjerio tom odvjetniku, uz primjenu financijske kazne.

| 3. | Direktivu 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća
  treba tumačiti na način da:
  unošenje u ugovor sklopljen između odvjetnika i njegova klijenta odredbe kojom se predviđa financijska kazna potonjem ako se on sam povuče iz sudskog postupka čije je vođenje povjerio navedenom odvjetniku, pri čemu ta odredba upućuje na tarifu strukovnog udruženja i nije bila navedena u poslovnoj ponudi ni u okviru informacija koje prethode sklapanju ugovora, treba kvalificirati kao „zavaravajuću” poslovnu praksu u smislu članka 7. te direktive ako ona navodi ili je vjerojatno da će prosječnog potrošača navesti na donošenje odluke o poslu koju inače ne bi donio, a što je na nacionalnom sudu da provjeri. |
| --- | --- |

3.

Direktivu 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća

treba tumačiti na način da:

unošenje u ugovor sklopljen između odvjetnika i njegova klijenta odredbe kojom se predviđa financijska kazna potonjem ako se on sam povuče iz sudskog postupka čije je vođenje povjerio navedenom odvjetniku, pri čemu ta odredba upućuje na tarifu strukovnog udruženja i nije bila navedena u poslovnoj ponudi ni u okviru informacija koje prethode sklapanju ugovora, treba kvalificirati kao „zavaravajuću” poslovnu praksu u smislu članka 7. te direktive ako ona navodi ili je vjerojatno da će prosječnog potrošača navesti na donošenje odluke o poslu koju inače ne bi donio, a što je na nacionalnom sudu da provjeri.

---

(1)  SL C 382, 20. 9. 2021.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/14 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/14

---

Presuda Suda (deseto vijeće) od 22. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht – Njemačka) – SI e.a./Bundesrepublik Deutschland

(Predmet C-497/21) (1)

(Zahtjev za prethodnu odluku - Područje slobode, sigurnosti i pravde - Granična kontrola, azil i useljavanje - Politika azila - Direktiva 2013/32/EU - Zajednički postupci za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite - Zahtjev za međunarodnu zaštitu - Razlozi nedopuštenosti - Članak 2. točka (q) - Pojam „naknadni zahtjev” - Članak 33. stavak 2. točka (d) - Odbacivanje države članice zahtjeva za međunarodnu zaštitu kao nedopuštenog zbog odbijanja prethodnog zahtjeva koji je dotična osoba podnijela u Kraljevini Danskoj - Konačna odluka Kraljevine Danske)

(2022/C 424/15)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht

Stranke glavnog postupka

Tužitelji:: SI, TL, ND, VH, YT, HN

Tuženik: Bundesrepublik Deutschland

Izreka

Članak 33. stavak 2. točku (d) Direktive 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite, u vezi s njezinim člankom 2. točkom (q) i člankom 2. Protokola (br. 22) o stajalištu Danske, priloženog UEU-u i UFEU-u,

treba tumačiti na način da mu se:

protivi propis države članice različite od Kraljevine Danske kojim se predviđa mogućnost odbacivanja kao nedopuštenog, u cijelosti ili djelomično, zahtjeva za međunarodnu zaštitu, u smislu članka 2. točke (b) te direktive, koji je u toj državi članici podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva čiji je prethodni zahtjev za međunarodnu zaštitu podnesen u Kraljevini Danskoj ta država članica odbila.

---

(1)  SL C 502, 13. 12. 2021.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/15 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/15

---

Rješenje Suda (deveto vijeće) od 6. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Judecătoria Târgu-Mureş – Rumunjska) – postupak koji je pokrenuo Delgaz Grid SA

(Predmet C-95/22) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima - Članak 82. UFEU-a - Pravo na informiranje u kaznenom postupku - Pravo na informiranje o optužbama - Direktiva 2012/13/EU - Članak 6. stavak 1. - Područje primjene - Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Djelotvorna sudska zaštita - Prigovor koji se odnosi na prekomjerno trajanje kaznenog postupka - Nacionalni propis na temelju kojeg takav spor mogu pokrenuti samo osobe koje imaju status osumnjičenika ili optuženika - Članak 267. UFEU-a - Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda - Očita nenadležnost”)

(2022/C 424/16)

Jezik postupka: rumunjski

Sud koji je uputio zahtjev

Judecătoria Târgu-Mureş

Stranka glavnog kaznenog postupka

Delgaz Grid SA

Izreka

Sud Europske unije očito je nenadležan za davanje odgovora na pitanje koje je Judecătoria Târgu-Mureș (Prvostupanjski sud u Târgu-Mureșu, Rumunjska) uputila odlukom od 28. siječnja 2022.

---

(1)  Datum podnošenja: 11. 2. 2022.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/16 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/16

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. travnja 2022. uputio Conseil de Prud’hommes d’Agen (Francuska) – XT/Keolis Agen SARL

(Predmet C-271/22)

(2022/C 424/17)

Jezik postupka: francuski

Sud koji je uputio zahtjev

Conseil de Prud’hommes d’Agen

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: XT

Tuženik: Keolis Agen SARL

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li članak 7. stavak 1. Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (1) tumačiti na način da se izravno primjenjuje u odnosima između privatnog prijevoznika, koji raspolaže samo ovlašću za obavljanje javne usluge, i njegovih zaposlenika, i to osobito uzimajući u obzir liberalizaciju sektora željezničkog prijevoza putnika? |
| --- | --- |

1.

Treba li članak 7. stavak 1. Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (1) tumačiti na način da se izravno primjenjuje u odnosima između privatnog prijevoznika, koji raspolaže samo ovlašću za obavljanje javne usluge, i njegovih zaposlenika, i to osobito uzimajući u obzir liberalizaciju sektora željezničkog prijevoza putnika?

| 2. | Koje je razumno razdoblje prijenosa četiriju tjedana stečenog godišnjeg odmora u smislu članka 7. stavka 1. Direktive 2003/88 u slučaju razdoblja stjecanja prava na plaćeni godišnji odmor u trajanju od jedne godine? |
| --- | --- |

2.

Koje je razumno razdoblje prijenosa četiriju tjedana stečenog godišnjeg odmora u smislu članka 7. stavka 1. Direktive 2003/88 u slučaju razdoblja stjecanja prava na plaćeni godišnji odmor u trajanju od jedne godine?

| 3. | Nije li primjena neograničenog roka za prijenos u slučaju nepostojanja nacionalne, regulatorne ili ugovorne odredbe kojom se ograničava navedeni prijenos protivna članku 7. stavku 1. Direktive 2003/88? |
| --- | --- |

3.

Nije li primjena neograničenog roka za prijenos u slučaju nepostojanja nacionalne, regulatorne ili ugovorne odredbe kojom se ograničava navedeni prijenos protivna članku 7. stavku 1. Direktive 2003/88?

---

(1)  SL 2003., L 299, str. 9. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 31.)

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/16 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/16

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. travnja 2022. uputio Conseil de Prud’hommes d’Agen (Francuska) – KH/Keolis Agen SARL

(Predmet C-272/22)

(2022/C 424/18)

Jezik postupka: francuski

Sud koji je uputio zahtjev

Conseil de Prud’hommes d’Agen

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: KH

Tuženik: Keolis Agen SARL

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li članak 7. stavak 1. Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (1) tumačiti na način da se izravno primjenjuje u odnosima između privatnog prijevoznika, koji raspolaže samo ovlašću za obavljanje javne usluge, i njegovih zaposlenika, i to osobito uzimajući u obzir liberalizaciju sektora željezničkog prijevoza putnika? |
| --- | --- |

1.

Treba li članak 7. stavak 1. Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (1) tumačiti na način da se izravno primjenjuje u odnosima između privatnog prijevoznika, koji raspolaže samo ovlašću za obavljanje javne usluge, i njegovih zaposlenika, i to osobito uzimajući u obzir liberalizaciju sektora željezničkog prijevoza putnika?

| 2. | Koje je razumno razdoblje prijenosa četiriju tjedana stečenog godišnjeg odmora u smislu članka 7. stavka 1. Direktive 2003/88 u slučaju razdoblja stjecanja prava na plaćeni godišnji odmor u trajanju od jedne godine? |
| --- | --- |

2.

Koje je razumno razdoblje prijenosa četiriju tjedana stečenog godišnjeg odmora u smislu članka 7. stavka 1. Direktive 2003/88 u slučaju razdoblja stjecanja prava na plaćeni godišnji odmor u trajanju od jedne godine?

| 3. | Nije li primjena neograničenog roka za prijenos u slučaju nepostojanja nacionalne, regulatorne ili ugovorne odredbe kojom se ograničava navedeni prijenos protivna članku 7. stavku 1. Direktive 2003/88? |
| --- | --- |

3.

Nije li primjena neograničenog roka za prijenos u slučaju nepostojanja nacionalne, regulatorne ili ugovorne odredbe kojom se ograničava navedeni prijenos protivna članku 7. stavku 1. Direktive 2003/88?

---

(1)  SL 2003., L 299, str. 9. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 31.)

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/17 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/17

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. travnja 2022. uputio Conseil de Prud’hommes d’Agen (Francuska) – BX/Keolis Agen SARL

(Predmet C-273/22)

(2022/C 424/19)

Jezik postupka: francuski

Sud koji je uputio zahtjev

Conseil de Prud’hommes d’Agen

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: BX

Tuženik: Keolis Agen SARL

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li članak 7. stavak 1. Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (1) tumačiti na način da se izravno primjenjuje u odnosima između privatnog prijevoznika, koji raspolaže samo ovlašću za obavljanje javne usluge, i njegovih zaposlenika, i to osobito uzimajući u obzir liberalizaciju sektora željezničkog prijevoza putnika? |
| --- | --- |

1.

Treba li članak 7. stavak 1. Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (1) tumačiti na način da se izravno primjenjuje u odnosima između privatnog prijevoznika, koji raspolaže samo ovlašću za obavljanje javne usluge, i njegovih zaposlenika, i to osobito uzimajući u obzir liberalizaciju sektora željezničkog prijevoza putnika?

| 2. | Koje je razumno razdoblje prijenosa četiriju tjedana stečenog godišnjeg odmora u smislu članka 7. stavka 1. Direktive 2003/88 u slučaju razdoblja stjecanja prava na plaćeni godišnji odmor u trajanju od jedne godine? |
| --- | --- |

2.

Koje je razumno razdoblje prijenosa četiriju tjedana stečenog godišnjeg odmora u smislu članka 7. stavka 1. Direktive 2003/88 u slučaju razdoblja stjecanja prava na plaćeni godišnji odmor u trajanju od jedne godine?

| 3. | Nije li primjena neograničenog roka za prijenos u slučaju nepostojanja nacionalne, regulatorne ili ugovorne odredbe kojom se ograničava navedeni prijenos protivna članku 7. stavku 1. Direktive 2003/88? |
| --- | --- |

3.

Nije li primjena neograničenog roka za prijenos u slučaju nepostojanja nacionalne, regulatorne ili ugovorne odredbe kojom se ograničava navedeni prijenos protivna članku 7. stavku 1. Direktive 2003/88?

---

(1)  SL 2003., L 299, str. 9. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 31.)

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/17 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/17

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. travnja 2022. uputio Conseil de Prud’hommes d’Agen (Francuska) – FH/Keolis Agen SARL

(Predmet C-274/22)

(2022/C 424/20)

Jezik postupka: francuski

Sud koji je uputio zahtjev

Conseil de Prud’hommes d’Agen

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: FH

Tuženik: Keolis Agen SARL

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li članak 7. stavak 1. Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (1) tumačiti na način da se izravno primjenjuje u odnosima između privatnog prijevoznika, koji raspolaže samo ovlašću za obavljanje javne usluge, i njegovih zaposlenika, i to osobito uzimajući u obzir liberalizaciju sektora željezničkog prijevoza putnika? |
| --- | --- |

1.

Treba li članak 7. stavak 1. Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (1) tumačiti na način da se izravno primjenjuje u odnosima između privatnog prijevoznika, koji raspolaže samo ovlašću za obavljanje javne usluge, i njegovih zaposlenika, i to osobito uzimajući u obzir liberalizaciju sektora željezničkog prijevoza putnika?

| 2. | Koje je razumno razdoblje prijenosa četiriju tjedana stečenog godišnjeg odmora u smislu članka 7. stavka 1. Direktive 2003/88 u slučaju razdoblja stjecanja prava na plaćeni godišnji odmor u trajanju od jedne godine? |
| --- | --- |

2.

Koje je razumno razdoblje prijenosa četiriju tjedana stečenog godišnjeg odmora u smislu članka 7. stavka 1. Direktive 2003/88 u slučaju razdoblja stjecanja prava na plaćeni godišnji odmor u trajanju od jedne godine?

| 3. | Nije li primjena neograničenog roka za prijenos u slučaju nepostojanja nacionalne, regulatorne ili ugovorne odredbe kojom se ograničava navedeni prijenos protivna članku 7. stavku 1. Direktive 2003/88? |
| --- | --- |

3.

Nije li primjena neograničenog roka za prijenos u slučaju nepostojanja nacionalne, regulatorne ili ugovorne odredbe kojom se ograničava navedeni prijenos protivna članku 7. stavku 1. Direktive 2003/88?

---

(1)  SL 2003., L 299, str. 9. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 31.)

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/18 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/18

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 21. travnja 2022. uputio Conseil de Prud’hommes d’Agen (Francuska) – NW/Keolis Agen SARL

(Predmet C-275/22)

(2022/C 424/21)

Jezik postupka: francuski

Sud koji je uputio zahtjev

Conseil de Prud’hommes d’Agen

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: NW

Tuženik: Keolis Agen SARL

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li članak 7. stavak 1. Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (1) tumačiti na način da se izravno primjenjuje u odnosima između privatnog prijevoznika, koji raspolaže samo ovlašću za obavljanje javne usluge, i njegovih zaposlenika, i to osobito uzimajući u obzir liberalizaciju sektora željezničkog prijevoza putnika? |
| --- | --- |

1.

Treba li članak 7. stavak 1. Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (1) tumačiti na način da se izravno primjenjuje u odnosima između privatnog prijevoznika, koji raspolaže samo ovlašću za obavljanje javne usluge, i njegovih zaposlenika, i to osobito uzimajući u obzir liberalizaciju sektora željezničkog prijevoza putnika?

| 2. | Koje je razumno razdoblje prijenosa četiriju tjedana stečenog godišnjeg odmora u smislu članka 7. stavka 1. Direktive 2003/88 u slučaju razdoblja stjecanja prava na plaćeni godišnji odmor u trajanju od jedne godine? |
| --- | --- |

2.

Koje je razumno razdoblje prijenosa četiriju tjedana stečenog godišnjeg odmora u smislu članka 7. stavka 1. Direktive 2003/88 u slučaju razdoblja stjecanja prava na plaćeni godišnji odmor u trajanju od jedne godine?

| 3. | Nije li primjena neograničenog roka za prijenos u slučaju nepostojanja nacionalne, regulatorne ili ugovorne odredbe kojom se ograničava navedeni prijenos protivna članku 7. stavku 1. Direktive 2003/88? |
| --- | --- |

3.

Nije li primjena neograničenog roka za prijenos u slučaju nepostojanja nacionalne, regulatorne ili ugovorne odredbe kojom se ograničava navedeni prijenos protivna članku 7. stavku 1. Direktive 2003/88?

---

(1)  SL 2003., L 299, str. 9. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 31.)

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/19 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/19

---

Žalba koju je 12. svibnja 2022. podnio the airscreen company GmbH & Co. KG protiv rješenja Općeg suda (drugo vijeće) od 7. ožujka 2022. u predmetu T-382/21 – the airscreen company GmbH & Co. KG/Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo

(Predmet C-320/22 P)

(2022/C 424/22)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Žalitelj: the airscreen company GmbH & Co. KG (zastupnici: O. Spieker, D. Mienert, J. Selbmann, odvjetnici)

Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, Moviescreens Rental GmbH

Sud Europske unije (vijeće za dopuštanje žalbi) je rješenjem od 28. rujna 2022. odlučio da se žalba ne dopušta i žalitelju je naložio snošenje vlastitih troškova.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/19 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/19

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. svibnja 2022. uputio Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (Hrvatska) – Centar za restrukturiranje i prodaju protiv PROM-VIDIJA d.o.o.

(Predmet C-327/22)

(2022/C 424/23)

Jezik postupka: hrvatski

Sud koji je uputio zahtjev

Visoki trgovački sud Republike Hrvatske

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Centar za restrukturiranje i prodaju

Tuženik: PROM-VIDIJA d.o.o.

Prethodno pitanje

Treba li smatrati da je pravilo iz članka 121. Sudskog poslovnika te Naredba predsjednika Visokog trgovačkog suda Republike Hrvatske Su-918/21-19 od 20. siječnja 2022. temeljem koje se zabranjuje otpremanje odluka sudaca ako nisu u potpunosti sukladne sa redoslijedom rješavanja kako je to navedeno u toj Naredbi u skladu s člankom 19. stavkom 1. UEU-a i člankom 47. Povelje?

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/19 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/19

---

Žalba koju je 24. svibnja 2022. podnijela Anna Hrebenyuk protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 23. ožujka 2022. u predmetu T-252/21 – Anna Hrebenyuk/Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo

(Predmet C-338/22 P)

(2022/C 424/24)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Žalitelj: Anna Hrebenyuk (zastupnik: H.-J. Ruhl, odvjetnik)

Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo

Sud Europske unije (vijeće za dopuštanje žalbi) je rješenjem od 22. rujna 2022. odlučio da se žalba ne dopušta i žalitelju je naložio snošenje vlastitih troškova.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/20 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/20

---

Žalba koju je 25. svibnja 2022. podnio Laboratorios Ern, SA protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 16. ožujka 2022. u predmetu T-315/21, Laboratorios Ern/EUIPO – Nordesta (APIAL)

(Predmet C-342/22 P)

(2022/C 424/25)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Žalitelj: Laboratorios Ern, SA (zastupnik: I. Miralles Llorca, abogada)

Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), Nordesta GmbH

Rješenjem od 28. rujna 2022., Sud (vijeće za dopuštanje žalbi) je odlučio da se žalba ne dopušta i da će društvo Laboratorios Ern, SA snositi vlastite troškove.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/20 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/20

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. srpnja 2022. uputio Administrativen sad Sofia grad (Bugarska) – Agencia „Patna infrastruktura”/Rakovoditel na upravliavaštia organ na operativna programa „Transport” 2007 – 2013 i direktor na direkcia „Koordinacia na programi i proekti”/Ministerstvoto na transporta

(Predmet C-471/22)

(2022/C 424/26)

Jezik postupka: bugarski

Sud koji je uputio zahtjev

Administrativen sad Sofia grad

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Agencia „Patna infrastruktura”

Tuženik: Rakovoditel na upravliavaštia organ na operativna programa „Transport” 2007 – 2013 i direktor na direkcia „Koordinacia na programi i proekti” v Ministerstvoto na transporta

Prethodna pitanja

| 1. | Može li odluka Europske komisije od 27. srpnja 2021., С(2021) [5739] o djelomičnom ukidanju iznosa Kohezijskog fonda za operativni program „Promet” 2007. – 2013. u okviru cilja „Konvergencija” u Bugarskoj, CCI2007BG161PO004, s obzirom na zahtjeve koji se odnose na pravnu osnovu, obrazloženje, cjelovitost i objektivnost provedene provjere, biti valjana u skladu s člankom 296. stavkom 3. UFEU-a i načelom dobre uprave u skladu s člankom 41. Povelje? |
| --- | --- |

1.

Može li odluka Europske komisije od 27. srpnja 2021., С(2021) [5739] o djelomičnom ukidanju iznosa Kohezijskog fonda za operativni program „Promet” 2007. – 2013. u okviru cilja „Konvergencija” u Bugarskoj, CCI2007BG161PO004, s obzirom na zahtjeve koji se odnose na pravnu osnovu, obrazloženje, cjelovitost i objektivnost provedene provjere, biti valjana u skladu s člankom 296. stavkom 3. UFEU-a i načelom dobre uprave u skladu s člankom 41. Povelje?

| 2. | Treba li članak 100. Uredbe Vijeća br. 1083/2006 (1) tumačiti na način da Europska komisija za zakonitost svojih odluka ne mora utvrditi, provjeriti i klasificirati sve relevantne činjenice u postupku, nego svoje zaključke treba ograničiti na komunikaciju i razmjenu stajališta, odnosno priopćenja države članice te ih donositi isključivo na toj osnovi? |
| --- | --- |

2.

Treba li članak 100. Uredbe Vijeća br. 1083/2006 (1) tumačiti na način da Europska komisija za zakonitost svojih odluka ne mora utvrditi, provjeriti i klasificirati sve relevantne činjenice u postupku, nego svoje zaključke treba ograničiti na komunikaciju i razmjenu stajališta, odnosno priopćenja države članice te ih donositi isključivo na toj osnovi?

| 3. | Jesu li nadležna nacionalna tijela u situaciji poput predmetne, u kojoj postoji pravomoćni pravni akt Europske komisije kojim je u odnosu na državu članicu određen financijski ispravak zbog nepravilnosti pri korištenju sredstava Europske unije u okviru tri odvojena postupka javne nabave, obvezna provesti vlastiti postupak utvrđivanja nepravilnosti kako bi mogla zakonito primijeniti financijski ispravak u skladu s člankom 98. Uredbe br. 1083/2006? |
| --- | --- |

3.

Jesu li nadležna nacionalna tijela u situaciji poput predmetne, u kojoj postoji pravomoćni pravni akt Europske komisije kojim je u odnosu na državu članicu određen financijski ispravak zbog nepravilnosti pri korištenju sredstava Europske unije u okviru tri odvojena postupka javne nabave, obvezna provesti vlastiti postupak utvrđivanja nepravilnosti kako bi mogla zakonito primijeniti financijski ispravak u skladu s člankom 98. Uredbe br. 1083/2006?

| 4. | U slučaju niječnog odgovora na prethodno pitanje, treba li smatrati da je zajamčeno pravo osoba da u skladu s pravom na dobru upravu iz članka 41. Povelje sudjeluju u postupku financijskog ispravka koje primjenjuje država članica? |
| --- | --- |

4.

U slučaju niječnog odgovora na prethodno pitanje, treba li smatrati da je zajamčeno pravo osoba da u skladu s pravom na dobru upravu iz članka 41. Povelje sudjeluju u postupku financijskog ispravka koje primjenjuje država članica?

| 5. | Treba li članak 47. Povelje tumačiti na način da je nacionalni sud u situaciji poput predmetne, u kojoj postoji pravomoćni pravni akt Europske komisije kojim je u odnosu na državu članicu određen financijski ispravak zbog nepravilnosti pri korištenju sredstava Europske unije u okviru tri odvojena postupka javne nabave, vezan utvrđenjima i zaključcima Europske komisije kada odlučuje o tužbi protiv primjene financijskog ispravka nadležnog nacionalnog tijela koji se odnosi na jedan od tih postupaka javne nabave, ili iz navedene odredbe proizlazi da je taj sud u okviru sveobuhvatnog sudskog postupka dužan pomoću svih zakonom predviđenih sredstava utvrditi i preispitati sve pravno relevantne činjenice i okolnosti spora kako bi ponudio pravno rješenje koje je potrebno pronaći? |
| --- | --- |

5.

Treba li članak 47. Povelje tumačiti na način da je nacionalni sud u situaciji poput predmetne, u kojoj postoji pravomoćni pravni akt Europske komisije kojim je u odnosu na državu članicu određen financijski ispravak zbog nepravilnosti pri korištenju sredstava Europske unije u okviru tri odvojena postupka javne nabave, vezan utvrđenjima i zaključcima Europske komisije kada odlučuje o tužbi protiv primjene financijskog ispravka nadležnog nacionalnog tijela koji se odnosi na jedan od tih postupaka javne nabave, ili iz navedene odredbe proizlazi da je taj sud u okviru sveobuhvatnog sudskog postupka dužan pomoću svih zakonom predviđenih sredstava utvrditi i preispitati sve pravno relevantne činjenice i okolnosti spora kako bi ponudio pravno rješenje koje je potrebno pronaći?

| 6. | U slučaju da se na prethodno pitanje odgovori u smislu da je nacionalni sud vezan odlukom Europske komisije, uključujući njezina činjenična utvrđenja, može li se smatrati da su osobama kojima je naložen financijski ispravak zajamčena prava na djelotvoran pravni lijek i pošteno suđenje u skladu s člankom 47. Povelje? |
| --- | --- |

6.

U slučaju da se na prethodno pitanje odgovori u smislu da je nacionalni sud vezan odlukom Europske komisije, uključujući njezina činjenična utvrđenja, može li se smatrati da su osobama kojima je naložen financijski ispravak zajamčena prava na djelotvoran pravni lijek i pošteno suđenje u skladu s člankom 47. Povelje?

---

(1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1083/2006 od 11. srpnja 2006. o utvrđivanju općih odredaba o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu i Kohezijskom fondu i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1260/1999 (SL 2006., L 210, str. 25.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 2., str. 120.)

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/21 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/21

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 14. srpnja 2022. uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugal) – NO/Autoridade Tributária e Aduaneira

(Predmet C-472/22)

(2022/C 424/27)

Jezik postupka: portugalski

Sud koji je uputio zahtjev

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: NO

Tuženik: Autoridade Tributária e Aduaneira

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li članak 49. UFEU-a (pravo poslovnog nastana) i/ili članak 63. UFEU-a (slobodno kretanje kapitala) tumačiti na način da im se protivi zakonska odredba ili porezna praksa države članice na temelju koje se za potrebe poreza na dohodak fizičke osobe u toj državi članici na prijenose poslovnih udjela u društvima koja su osnovana u skladu s nacionalnim pravom, ali ne na prijenose poslovnih udjela u društvima koja su osnovana u drugoj državi članici, primjenjuje porezna pogodnost koja se sastoji od oporezivanja 50 % prihoda od prijenosa poslovnih udjela? |
| --- | --- |

1.

Treba li članak 49. UFEU-a (pravo poslovnog nastana) i/ili članak 63. UFEU-a (slobodno kretanje kapitala) tumačiti na način da im se protivi zakonska odredba ili porezna praksa države članice na temelju koje se za potrebe poreza na dohodak fizičke osobe u toj državi članici na prijenose poslovnih udjela u društvima koja su osnovana u skladu s nacionalnim pravom, ali ne na prijenose poslovnih udjela u društvima koja su osnovana u drugoj državi članici, primjenjuje porezna pogodnost koja se sastoji od oporezivanja 50 % prihoda od prijenosa poslovnih udjela?

| 2. | Treba li članak 49. UFEU-a (pravo poslovnog nastana) i/ili članak 63. UFEU-a (slobodno kretanje kapitala) tumačiti na način da im se protivi zakonska odredba ili porezna praksa države članice na temelju koje se za potrebe poreza na dohodak fizičke osobe u toj državi članici na prijenose poslovnih udjela u društvima koja imaju stvarno sjedište na nacionalnom državnom području, ali ne na prijenose poslovnih udjela u društvima koja imaju stvarno sjedište na državnom području druge države članice, primjenjuje porezna pogodnost koja se sastoji od oporezivanja 50 % prihoda od prijenosa poslovnih udjela? |
| --- | --- |

2.

Treba li članak 49. UFEU-a (pravo poslovnog nastana) i/ili članak 63. UFEU-a (slobodno kretanje kapitala) tumačiti na način da im se protivi zakonska odredba ili porezna praksa države članice na temelju koje se za potrebe poreza na dohodak fizičke osobe u toj državi članici na prijenose poslovnih udjela u društvima koja imaju stvarno sjedište na nacionalnom državnom području, ali ne na prijenose poslovnih udjela u društvima koja imaju stvarno sjedište na državnom području druge države članice, primjenjuje porezna pogodnost koja se sastoji od oporezivanja 50 % prihoda od prijenosa poslovnih udjela?

| 3. | Treba li članak 49. UFEU-a (pravo poslovnog nastana) i/ili članak 63. UFEU-a (slobodno kretanje kapitala) tumačiti na način da im se protivi zakonska odredba ili porezna praksa države članice na temelju koje se za potrebe poreza na dohodak fizičke osobe u toj državi članici na prijenose poslovnih udjela u društvima koja su porezno rezidentna na nacionalnom državnom području, ali ne na prijenose poslovnih udjela u društvima koja su porezno rezidentna na državnom području druge države članice, primjenjuje porezna pogodnost koja se sastoji od oporezivanja 50 % prihoda od prijenosa poslovnih udjela? |
| --- | --- |

3.

Treba li članak 49. UFEU-a (pravo poslovnog nastana) i/ili članak 63. UFEU-a (slobodno kretanje kapitala) tumačiti na način da im se protivi zakonska odredba ili porezna praksa države članice na temelju koje se za potrebe poreza na dohodak fizičke osobe u toj državi članici na prijenose poslovnih udjela u društvima koja su porezno rezidentna na nacionalnom državnom području, ali ne na prijenose poslovnih udjela u društvima koja su porezno rezidentna na državnom području druge države članice, primjenjuje porezna pogodnost koja se sastoji od oporezivanja 50 % prihoda od prijenosa poslovnih udjela?

| 4. | Treba li članak 49. UFEU-a (pravo poslovnog nastana) i/ili članak 63. UFEU-a (slobodno kretanje kapitala) tumačiti na način da im se protivi zakonska odredba ili porezna praksa države članice na temelju koje se za potrebe poreza na dohodak fizičke osobe u toj državi članici na prijenose poslovnih udjela u društvima koja obavljaju svoju djelatnost na nacionalnom državnom području, ali ne na prijenose poslovnih udjela u društvima koja obavljaju svoju djelatnost na državnom području druge države članice, primjenjuje porezna pogodnost koja se sastoji od oporezivanja 50 % prihoda od prijenosa poslovnih udjela? |
| --- | --- |

4.

Treba li članak 49. UFEU-a (pravo poslovnog nastana) i/ili članak 63. UFEU-a (slobodno kretanje kapitala) tumačiti na način da im se protivi zakonska odredba ili porezna praksa države članice na temelju koje se za potrebe poreza na dohodak fizičke osobe u toj državi članici na prijenose poslovnih udjela u društvima koja obavljaju svoju djelatnost na nacionalnom državnom području, ali ne na prijenose poslovnih udjela u društvima koja obavljaju svoju djelatnost na državnom području druge države članice, primjenjuje porezna pogodnost koja se sastoji od oporezivanja 50 % prihoda od prijenosa poslovnih udjela?

| 5. | Treba li načelo zabrane zlouporaba tumačiti na način da se primjenjuje na prijenos poslovnih udjela poput prijenosa u ovom predmetu, čiji je rezultat u biti istovjetan isplati dividendi te čiji je pravni oblik odabrao porezni obveznik s osnovnim ciljem da ostvari poreznu pogodnost na temelju nacionalnog prava koja se primjenjuje isključivo na kapitalne dobitke od imovine u okolnostima poput onih u ovom predmetu, u kojima priznavanje poreznom obvezniku porezne pogodnosti o kojoj je riječ ovisi o njegovoj mogućnosti da se pozove na pravo poslovnog nastana iz članka 49. UFEU-a i/ili slobodno kretanje kapitala iz članka 63. UFEU-a i da ostvari to pravo? |
| --- | --- |

5.

Treba li načelo zabrane zlouporaba tumačiti na način da se primjenjuje na prijenos poslovnih udjela poput prijenosa u ovom predmetu, čiji je rezultat u biti istovjetan isplati dividendi te čiji je pravni oblik odabrao porezni obveznik s osnovnim ciljem da ostvari poreznu pogodnost na temelju nacionalnog prava koja se primjenjuje isključivo na kapitalne dobitke od imovine u okolnostima poput onih u ovom predmetu, u kojima priznavanje poreznom obvezniku porezne pogodnosti o kojoj je riječ ovisi o njegovoj mogućnosti da se pozove na pravo poslovnog nastana iz članka 49. UFEU-a i/ili slobodno kretanje kapitala iz članka 63. UFEU-a i da ostvari to pravo?

| 6. | Treba li načelo zabrane zlouporaba tumačiti na način da se njime sprečava poreznog obveznika da se pozove na pravo poslovnog nastana (u skladu s člankom 49. UFEU-a) ili slobodno kretanje kapitala (u skladu s člankom 63. UFEU-a) i da ostvari to pravo kako bi stekao pravo na poreznu pogodnost predviđenu nacionalnim pravom za kapitalne dobitke od prijenosa poslovnih udjela ako je proveo transakciju čiji je rezultat u biti istovjetan isplati dividendi, poput prijenosa dionica, s osnovnim ciljem da stekne pravo na tu poreznu pogodnost? |
| --- | --- |

6.

Treba li načelo zabrane zlouporaba tumačiti na način da se njime sprečava poreznog obveznika da se pozove na pravo poslovnog nastana (u skladu s člankom 49. UFEU-a) ili slobodno kretanje kapitala (u skladu s člankom 63. UFEU-a) i da ostvari to pravo kako bi stekao pravo na poreznu pogodnost predviđenu nacionalnim pravom za kapitalne dobitke od prijenosa poslovnih udjela ako je proveo transakciju čiji je rezultat u biti istovjetan isplati dividendi, poput prijenosa dionica, s osnovnim ciljem da stekne pravo na tu poreznu pogodnost?

| 7. | U slučaju potvrdnog odgovora na prethodno navedeno pitanje, može li se porezni obveznik pozvati na pravnu sigurnost ili zaštitu legitimnih očekivanja kako bi se usprotivio odbijanju priznavanja prava poslovnog nastana i/ili slobodnog kretanja kapitala u skladu s načelom zabrane zlouporaba te, na taj način, opravdao navedenu zlouporabu? |
| --- | --- |

7.

U slučaju potvrdnog odgovora na prethodno navedeno pitanje, može li se porezni obveznik pozvati na pravnu sigurnost ili zaštitu legitimnih očekivanja kako bi se usprotivio odbijanju priznavanja prava poslovnog nastana i/ili slobodnog kretanja kapitala u skladu s načelom zabrane zlouporaba te, na taj način, opravdao navedenu zlouporabu?

| 8. | Treba li načelo zabrane zlouporaba tumačiti na način da njegova primjena ovisi o provjeri uvjeta primjene općeg pravila nacionalnog prava o zabrani zlouporaba? |
| --- | --- |

8.

Treba li načelo zabrane zlouporaba tumačiti na način da njegova primjena ovisi o provjeri uvjeta primjene općeg pravila nacionalnog prava o zabrani zlouporaba?

| 9. | Treba li načelo zabrane zlouporaba tumačiti na način da njegova primjena ovisi o tome hoće li se nacionalna tijela pozvati na njega? |
| --- | --- |

9.

Treba li načelo zabrane zlouporaba tumačiti na način da njegova primjena ovisi o tome hoće li se nacionalna tijela pozvati na njega?

| 10. | Treba li načelo zabrane zlouporaba tumačiti na način da njegova primjena ovisi o tome hoće li nacionalna porezna tijela provesti postupak predviđen za primjenu općeg pravila nacionalnog prava o zabrani zlouporaba? |
| --- | --- |

10.

Treba li načelo zabrane zlouporaba tumačiti na način da njegova primjena ovisi o tome hoće li nacionalna porezna tijela provesti postupak predviđen za primjenu općeg pravila nacionalnog prava o zabrani zlouporaba?

| 11. | Budući da se nadležnost nacionalnog suda ograničava na ocjenu zakonitosti poreznih akata i odlučivanje o tome hoće li ih poništiti ili zadržati u pravnom poretku, a da pritom ne mijenja Poreznu upravu, treba li načelo zabrane zlouporaba tumačiti na način da je Arbitražni sud nadležan za ponovno klasificiranje, ponovno utvrđivanje ili ponovnu kvalifikaciju transakcije kao zlouporabe te za primjenu relevantnog nacionalnog zakonodavstva na transakciju koja bi postojala umjesto te transakcije? |
| --- | --- |

11.

Budući da se nadležnost nacionalnog suda ograničava na ocjenu zakonitosti poreznih akata i odlučivanje o tome hoće li ih poništiti ili zadržati u pravnom poretku, a da pritom ne mijenja Poreznu upravu, treba li načelo zabrane zlouporaba tumačiti na način da je Arbitražni sud nadležan za ponovno klasificiranje, ponovno utvrđivanje ili ponovnu kvalifikaciju transakcije kao zlouporabe te za primjenu relevantnog nacionalnog zakonodavstva na transakciju koja bi postojala umjesto te transakcije?

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/23 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/23

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. srpnja 2022. uputio Conseil d'État (Francuska) – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)/Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

(Predmet C-501/22)

(2022/C 424/28)

Jezik postupka: francuski

Sud koji je uputio zahtjev

Conseil d'État

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)

Tuženik: Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

Prethodno pitanje

Treba li članak 164. Uredbe (EU) br. 1308/2013 (1) tumačiti na način da se njime dopušta proširenje sporazuma unutar sektora kojima se predviđaju stroža pravila od onih iz Unijinih propisa ne samo u području „pravila proizvodnje” navedenih u točki (b) tog članka, nego i u svim područjima navedenima u točkama (a) i (c) do (n) za koja se njime predviđa da se može tražiti proširenje sporazuma unutar sektora i, osobito, dopušta li se tim člankom da se sporazumom unutar sektora utvrde stroža pravila te da se ona prošire na sve gospodarske subjekte, iako se Unijinim propisima predviđaju tržišna pravila za određenu kategoriju voća i povrća?

---

(1)  Uredbe (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o uspostavljanju zajedničke organizacije tržišta poljoprivrednih proizvoda i stavljanju izvan snage uredbi Vijeća (EEZ) br. 922/72, (EEZ) br. 234/79, (EZ) br. 1037/2001 i (EZ) br. 1234/2007 (SL 2013., L 347, str. 671.).

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/23 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/23

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. srpnja 2022. uputio Conseil d'État (Francuska) – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)/Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

(Predmet C-502/22)

(2022/C 424/29)

Jezik postupka: francuski

Sud koji je uputio zahtjev

Conseil d'État

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)

Tuženik: Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li članak 164. Uredbe (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o uspostavljanju zajedničke organizacije tržišta poljoprivrednih proizvoda i stavljanju izvan snage uredbi Vijeća (EEZ) br. 922/72, (EEZ) br. 234/79, (EZ) br. 1037/2001 i (EZ) br. 1234/2007 (1), tumačiti na način da se njime dopušta proširenje sporazuma unutar sektora kojima se predviđaju stroža pravila od onih iz Unijinih propisa ne samo u području „pravila proizvodnje” navedenih u točki (b) tog članka, nego i u svim drugim područjima navedenima u točkama (a) i (c) do (n) za koja se njime predviđa da se može tražiti proširenje sporazuma unutar sektora? |
| --- | --- |

1.

Treba li članak 164. Uredbe (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o uspostavljanju zajedničke organizacije tržišta poljoprivrednih proizvoda i stavljanju izvan snage uredbi Vijeća (EEZ) br. 922/72, (EEZ) br. 234/79, (EZ) br. 1037/2001 i (EZ) br. 1234/2007 (1), tumačiti na način da se njime dopušta proširenje sporazuma unutar sektora kojima se predviđaju stroža pravila od onih iz Unijinih propisa ne samo u području „pravila proizvodnje” navedenih u točki (b) tog članka, nego i u svim drugim područjima navedenima u točkama (a) i (c) do (n) za koja se njime predviđa da se može tražiti proširenje sporazuma unutar sektora?

| 2. | Treba li, u nedostatku posebnih pravila Unije za određenu kategoriju voća i povrća, članak 164. Uredbe (EU) br. 1308/2013 tumačiti na način da se njime dopušta proširenje sporazuma unutar sektora kojima se predviđaju stroža pravila od važećih standarda koje je donijela Gospodarska komisija Ujedinjenih Naroda za Europu na koje se upućuje u europskom pravu? |
| --- | --- |

2.

Treba li, u nedostatku posebnih pravila Unije za određenu kategoriju voća i povrća, članak 164. Uredbe (EU) br. 1308/2013 tumačiti na način da se njime dopušta proširenje sporazuma unutar sektora kojima se predviđaju stroža pravila od važećih standarda koje je donijela Gospodarska komisija Ujedinjenih Naroda za Europu na koje se upućuje u europskom pravu?

---

(1)  SL 2013., L 347, str. 671.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/24 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/24

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. srpnja 2022. uputio Conseil d'État (Francuska) – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)/Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

(Predmet C-503/22)

(2022/C 424/30)

Jezik postupka: francuski

Sud koji je uputio zahtjev

Conseil d’État

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel).

Tuženik: Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li članak 164. Uredbe (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o uspostavljanju zajedničke organizacije tržišta poljoprivrednih proizvoda i stavljanju izvan snage uredbi Vijeća (EEZ) br. 922/72, (EEZ) br. 234/79, (EZ) br. 1037/2001 i (EZ) br. 1234/2007 (1), tumačiti na način da se njime dopušta proširenje sporazuma unutar sektora kojima se predviđaju stroža pravila od onih iz Unijinih propisa ne samo u području „pravila proizvodnje” navedenih u točki (b) tog članka, nego i u svim područjima navedenima u točkama (a) i (c) do (n) za koja se njime predviđa da se može tražiti proširenje sporazuma unutar sektora i, osobito, dopušta li se njime da se sporazumom unutar sektora donesu stroža pravila te da se ona prošire na sve gospodarske subjekte, iako se Unijinim propisima predviđaju tržišna pravila i pravila pakiranja za određenu kategoriju voća i povrća? |
| --- | --- |

1.

Treba li članak 164. Uredbe (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o uspostavljanju zajedničke organizacije tržišta poljoprivrednih proizvoda i stavljanju izvan snage uredbi Vijeća (EEZ) br. 922/72, (EEZ) br. 234/79, (EZ) br. 1037/2001 i (EZ) br. 1234/2007 (1), tumačiti na način da se njime dopušta proširenje sporazuma unutar sektora kojima se predviđaju stroža pravila od onih iz Unijinih propisa ne samo u području „pravila proizvodnje” navedenih u točki (b) tog članka, nego i u svim područjima navedenima u točkama (a) i (c) do (n) za koja se njime predviđa da se može tražiti proširenje sporazuma unutar sektora i, osobito, dopušta li se njime da se sporazumom unutar sektora donesu stroža pravila te da se ona prošire na sve gospodarske subjekte, iako se Unijinim propisima predviđaju tržišna pravila i pravila pakiranja za određenu kategoriju voća i povrća?

| 2. | U slučaju da se odgovor na prethodno pitanje razlikuje ovisno o tome jesu li u pitanju „tržišna pravila” navedena u točki [d] [stavka 4.] tog članka ili „minimalni standardi za pakiranje i predstavljanje” navedeni u točki (k) istog [stavka], primjenjuju li se na raspone veličine kojima se nastoji osigurati ujednačenost proizvoda u istom pakiranju tržišna pravila ili standardi za pakiranje? |
| --- | --- |

2.

U slučaju da se odgovor na prethodno pitanje razlikuje ovisno o tome jesu li u pitanju „tržišna pravila” navedena u točki [d] [stavka 4.] tog članka ili „minimalni standardi za pakiranje i predstavljanje” navedeni u točki (k) istog [stavka], primjenjuju li se na raspone veličine kojima se nastoji osigurati ujednačenost proizvoda u istom pakiranju tržišna pravila ili standardi za pakiranje?

---

(1)  SL 2013., L 347, str. 671.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/24 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/24

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. srpnja 2022. uputio Conseil d'État (Francuska) – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)/Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

(Predmet C-504/22)

(2022/C 424/31)

Jezik postupka: francuski

Sud koji je uputio zahtjev

Conseil d'État

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)

Tuženik: Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li članak 164. Uredbe (EU) br. 1308/2013 od 17. prosinca 2013. (1) tumačiti na način da se njime dopušta proširenje sporazuma unutar sektora kojima se predviđaju stroža pravila od onih iz Unijinih propisa ne samo u području „pravila proizvodnje” navedenih u točki (b) tog članka, nego i u svim područjima navedenima u točkama (a) i (c) do (n) za koja se njime predviđa da se može tražiti proširenje sporazuma unutar sektora? |
| --- | --- |

1.

Treba li članak 164. Uredbe (EU) br. 1308/2013 od 17. prosinca 2013. (1) tumačiti na način da se njime dopušta proširenje sporazuma unutar sektora kojima se predviđaju stroža pravila od onih iz Unijinih propisa ne samo u području „pravila proizvodnje” navedenih u točki (b) tog članka, nego i u svim područjima navedenima u točkama (a) i (c) do (n) za koja se njime predviđa da se može tražiti proširenje sporazuma unutar sektora?

| 2. | Je li utvrđivanje datuma berbe, s jedne strane, i datuma stavljanja na tržište, s druge strane, obuhvaćeno pravilima koja se mogu utvrditi sporazumom unutar sektora i proširiti na temelju članka 164. Uredbe (EU) br. 1308/2013. od 17. prosinca 2013. i, ako je to slučaj, je li utvrđivanje takvih datuma berbe i stavljanja na tržište obuhvaćeno „pravilima proizvodnje” iz točke (b) tog članka ili, kao što se to prije predviđalo u Prilogu XVI.a Uredbi Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. (2) o uspostavljanju zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode, „tržišnim pravilima” koja se sada nalaze u točki (d) istog članka? |
| --- | --- |

2.

Je li utvrđivanje datuma berbe, s jedne strane, i datuma stavljanja na tržište, s druge strane, obuhvaćeno pravilima koja se mogu utvrditi sporazumom unutar sektora i proširiti na temelju članka 164. Uredbe (EU) br. 1308/2013. od 17. prosinca 2013. i, ako je to slučaj, je li utvrđivanje takvih datuma berbe i stavljanja na tržište obuhvaćeno „pravilima proizvodnje” iz točke (b) tog članka ili, kao što se to prije predviđalo u Prilogu XVI.a Uredbi Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. (2) o uspostavljanju zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode, „tržišnim pravilima” koja se sada nalaze u točki (d) istog članka?

---

(1)  Uredba (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o uspostavljanju zajedničke organizacije tržišta poljoprivrednih proizvoda i stavljanju izvan snage uredbi Vijeća (EEZ) br. 922/72, (EEZ) br. 234/79, (EZ) br. 1037/2001 i (EZ) br. 1234/2007 (SL 2013., L 347, str. 671.).

(2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. o uspostavljanju zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode (Uredba o jedinstvenom ZOT-u) (SL 2007., L 299, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 9., str. 61.).

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/25 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/25

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. srpnja 2022. uputio Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugal) – Deco Proteste – Editores Lda/Autoridade Tributária e Aduaneira

(Predmet C-505/22)

(2022/C 424/32)

Jezik postupka: portugalski

Sud koji je uputio zahtjev

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Deco Proteste – Editores Lda

Tuženik: Autoridade Tributária e Aduaneira

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li, za potrebe članka 16. Direktive o PDV-u (1), poklon (gadget) koji se uz pretplatu daje novim pretplatnicima periodičnih publikacija smatrati:






  (a) | isporukom bez naknade koja se razlikuje od transakcije pretplate na periodične publikacije
  ili |
| --- | --- | --- |

1.

Treba li, za potrebe članka 16. Direktive o PDV-u (1), poklon (gadget) koji se uz pretplatu daje novim pretplatnicima periodičnih publikacija smatrati:

(a)

isporukom bez naknade koja se razlikuje od transakcije pretplate na periodične publikacije

ili

| (b) | dijelom jedinstvene transakcije obavljene uz naknadu
  ili čak |
| --- | --- |

(b)

dijelom jedinstvene transakcije obavljene uz naknadu

ili čak

| (c) | dijelom komercijalnog paketa koji se sastoji od glavne transakcije (pretplata na časopis) i dodatne transakcije (darivanje), pri čemu se potonja smatra sporednom isporukom uz naknadu i dijelom pretplate na časopis? |
| --- | --- |

(c)

dijelom komercijalnog paketa koji se sastoji od glavne transakcije (pretplata na časopis) i dodatne transakcije (darivanje), pri čemu se potonja smatra sporednom isporukom uz naknadu i dijelom pretplate na časopis?

| 2. | Ako je odgovor na prvo pitanje da je riječ o isporuci bez naknade, je li u skladu s pojmom „korištenje robe za poslovnu namjenu u vidu [...] darova male vrijednosti” iz članka 16. drugog stavka Direktive o PDV-u utvrđivanje godišnjeg ograničenja ukupne vrijednosti poklona koja odgovara omjeru od pet promila prometa poreznog obveznika u prethodnoj godini (povrh ograničenja jedinične vrijednosti)? |
| --- | --- |

2.

Ako je odgovor na prvo pitanje da je riječ o isporuci bez naknade, je li u skladu s pojmom „korištenje robe za poslovnu namjenu u vidu [...] darova male vrijednosti” iz članka 16. drugog stavka Direktive o PDV-u utvrđivanje godišnjeg ograničenja ukupne vrijednosti poklona koja odgovara omjeru od pet promila prometa poreznog obveznika u prethodnoj godini (povrh ograničenja jedinične vrijednosti)?

| 3. | U slučaju potvrdnog odgovora na prethodno pitanje, treba li taj omjer od pet promila prometa poreznog obveznika u prethodnoj godini smatrati toliko niskim da poništava korisne učinke članka 16. drugog stavka Direktive o PDV-u? |
| --- | --- |

3.

U slučaju potvrdnog odgovora na prethodno pitanje, treba li taj omjer od pet promila prometa poreznog obveznika u prethodnoj godini smatrati toliko niskim da poništava korisne učinke članka 16. drugog stavka Direktive o PDV-u?

| 4. | Povređuje li to ograničenje od pet promila prometa poreznog obveznika u prethodnoj godini, s obzirom i na svrhe za koje je utvrđeno, načela neutralnosti, jednakog postupanja ili nediskriminacije i proporcionalnosti? |
| --- | --- |

4.

Povređuje li to ograničenje od pet promila prometa poreznog obveznika u prethodnoj godini, s obzirom i na svrhe za koje je utvrđeno, načela neutralnosti, jednakog postupanja ili nediskriminacije i proporcionalnosti?

---

(1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. 1.)(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/26 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/26

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. srpnja 2022. uputio Curtea de Apel Braşov (Rumunjska) – KL, PO/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Brașov

(Predmet C-508/22)

(2022/C 424/33)

Jezik postupka: rumunjski

Sud koji je uputio zahtjev

Curtea de Apel Braşov

Stranke glavnog postupka

Podnositelji prijedloga za obnovu postupka: KL, PO

Druga stranka u postupku: Administrația Județeană a Finanțelor Publice Brașov

Prethodna pitanja

| 1. | Može li se pravo Europske unije (članak 110. UFEU-a) tumačiti na način da je iznos poreza, koji je zabranjen pravom Unije, uključen u vrijednost vozila i može se prenijeti na treće strane, odnosno kupce, zajedno s pravom vlasništva? |
| --- | --- |

1.

Može li se pravo Europske unije (članak 110. UFEU-a) tumačiti na način da je iznos poreza, koji je zabranjen pravom Unije, uključen u vrijednost vozila i može se prenijeti na treće strane, odnosno kupce, zajedno s pravom vlasništva?

| 2. | Protivi li se tumačenju [članka] 110. UFEU-a nacionalni propis poput onoga iz članka 1. OUG-a br. 52/2017, prema kojem se povrat poreza koji je zabranjen pravom Unije može izvršiti samo poreznom obvezniku koji ga je platio, a ne naknadnim kupcima vozila za koje je porez plaćen, u slučaju da povrat poreza nije izvršen onome koji ga je platio? |
| --- | --- |

2.

Protivi li se tumačenju [članka] 110. UFEU-a nacionalni propis poput onoga iz članka 1. OUG-a br. 52/2017, prema kojem se povrat poreza koji je zabranjen pravom Unije može izvršiti samo poreznom obvezniku koji ga je platio, a ne naknadnim kupcima vozila za koje je porez plaćen, u slučaju da povrat poreza nije izvršen onome koji ga je platio?

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/26 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/26

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. srpnja 2022. uputio Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunjska) – Romaqua Group SA/Societatea Națională Apele Minerale, Agenția Națională pentru Resurse Minerale

(Predmet C-510/22)

(2022/C 424/34)

Jezik postupka: rumunjski

Sud koji je uputio zahtjev

Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Romaqua Group SA

Tuženik: Societatea Națională Apele Minerale, Agenția Națională pentru Resurse Minerale

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li članak 106. stavak 1. UFEU-a tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku i kojim se dozvole za iskorištavanje izvora mineralnih voda dodjeljuju na način kojim se zadržava izravna i početna dodjela dozvola izvan sustava tržišnog natjecanja društvu s isključivo državnim kapitalom na temelju uzastopnih i neograničenih produljenja isključivih dozvola (koja stoje na raspolaganju društvu u državnom vlasništvu)? |
| --- | --- |

1.

Treba li članak 106. stavak 1. UFEU-a tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku i kojim se dozvole za iskorištavanje izvora mineralnih voda dodjeljuju na način kojim se zadržava izravna i početna dodjela dozvola izvan sustava tržišnog natjecanja društvu s isključivo državnim kapitalom na temelju uzastopnih i neograničenih produljenja isključivih dozvola (koja stoje na raspolaganju društvu u državnom vlasništvu)?

| 2. | Treba li članak 16. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, članke 49. i 119. UFEU-a te članak 3. Direktive 2009/54/EZ o iskorištavanju i stavljanju na tržište prirodnih mineralnih voda (1), tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis poput onog prethodno navedenog o kojem je riječ u glavnom postupku i kojim se uspostavlja neopravdano ograničenje slobode obavljanja određene trgovačke djelatnosti i slobode poslovnog nastana? |
| --- | --- |

2.

Treba li članak 16. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, članke 49. i 119. UFEU-a te članak 3. Direktive 2009/54/EZ o iskorištavanju i stavljanju na tržište prirodnih mineralnih voda (1), tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis poput onog prethodno navedenog o kojem je riječ u glavnom postupku i kojim se uspostavlja neopravdano ograničenje slobode obavljanja određene trgovačke djelatnosti i slobode poslovnog nastana?

---

(1)  Direktiva 2009/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 18. lipnja 2009. o iskorištavanju i stavljanju na tržište prirodnih mineralnih voda (SL 2009., L 164, str. 45.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 43., str. 150.)

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/27 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/27

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 3. kolovoza 2022. uputio Bundesarbeitsgericht (Njemačka) – J.M.P./AP Assistenzprofis GmbH

(Predmet C-518/22)

(2022/C 424/35)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Bundesarbeitsgericht

Stranke glavnog postupka

Podnositeljica revizije: J.M.P.

Druga stranka u revizijskom postupku: AP Assistenzprofis GmbH

Prethodno pitanje

Mogu li se članak 4. stavak 1., članak 6. stavak 1., članak 7. i/ili članak 2. stavak 5. Direktive 2000/78/EZ (1) s obzirom na odredbe Povelje Europske unije o temeljnim pravima (Povelja) i s obzirom na članak 19. Konvencije Ujedinjenih naroda o pravima osoba s invaliditetom tumačiti na način da se u situaciji kao što je ona u glavnom postupku može opravdati izravnu diskriminaciju na temelju dobi?

---

(1)  Direktiva Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (SL 2000., L 303, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69. i ispravak SL 2020., L 63., str. 9.)

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/27 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/27

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 4. kolovoza 2022. uputio Apelativen sad Veliko Tarnovo (Bugarska) – UT/SO

(Predmet C-523/22)

(2022/C 424/36)

Jezik postupka: bugarski

Sud koji je uputio zahtjev

Apelativen sad Veliko Tarnovo

Stranke glavnog postupka

Optuženik: UT

Oštećenik i tužitelj: SO

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li definiciju kreditne institucije iz članka 4. stavka 1. točke 1. Uredbe (EU) br. 575/2013 (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 tumačiti na način da se kredit odobrava isključivo sredstvima koja se primaju kao depoziti ili ostala povratna sredstava od javnosti ili kreditna institucija smije odobravati kredite i sredstvima iz drugih izvora? |
| --- | --- |

1.

Treba li definiciju kreditne institucije iz članka 4. stavka 1. točke 1. Uredbe (EU) br. 575/2013 (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 tumačiti na način da se kredit odobrava isključivo sredstvima koja se primaju kao depoziti ili ostala povratna sredstava od javnosti ili kreditna institucija smije odobravati kredite i sredstvima iz drugih izvora?

| 2. | Kako treba tumačiti sadržaj „instrument[a] koji nadležna tijela izdaju u bilo kojem obliku, a kojim se daje pravo na obavljanje djelatnosti” u smislu članka 4. stavka 1. točke 42. Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 te obuhvaća li taj sadržaj i odredbu o odobrenju za rad i odredbu o registraciji kojom se daje odobrenje za obavljanje kreditnih poslova? |
| --- | --- |

2.

Kako treba tumačiti sadržaj „instrument[a] koji nadležna tijela izdaju u bilo kojem obliku, a kojim se daje pravo na obavljanje djelatnosti” u smislu članka 4. stavka 1. točke 42. Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 te obuhvaća li taj sadržaj i odredbu o odobrenju za rad i odredbu o registraciji kojom se daje odobrenje za obavljanje kreditnih poslova?

---

(1)  SL 2013., L 176, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 13., str. 3. i ispravak SL 2017., L 20, str. 2.)

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/28 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/28

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. kolovoza 2022. uputio Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Poljska) – Getin Noble Bank i dr.

(Predmet C-531/22)

(2022/C 424/37)

Jezik postupka: poljski

Sud koji je uputio zahtjev

Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Getin Noble Bank S.A., TF, C2, PI

Tuženik: TL, EOS, Zakład Ubezpieczeń Społecznych w Warszawie, MG, Komornik Sądowy AC

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li članak 6. stavak 1. i članak 7. stavak 1. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (1) i načela pravne sigurnosti, neoborivosti pravomoćnih sudskih odluka, djelotvornosti i proporcionalnosti tumačiti na način da im se protive nacionalne odredbe kojima se predviđa da nacionalni sud ne može po službenoj dužnosti ispitati nepoštene ugovorne odredbe i izvesti pravne posljedice kada nadzire ovršni postupak koji vodi sudski izvršitelj na temelju pravomoćnog platnog naloga s priloženom potvrdom o izvršivosti izdanog u postupku u kojem se ne izvode dokazi? |
| --- | --- |

1.

Treba li članak 6. stavak 1. i članak 7. stavak 1. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (1) i načela pravne sigurnosti, neoborivosti pravomoćnih sudskih odluka, djelotvornosti i proporcionalnosti tumačiti na način da im se protive nacionalne odredbe kojima se predviđa da nacionalni sud ne može po službenoj dužnosti ispitati nepoštene ugovorne odredbe i izvesti pravne posljedice kada nadzire ovršni postupak koji vodi sudski izvršitelj na temelju pravomoćnog platnog naloga s priloženom potvrdom o izvršivosti izdanog u postupku u kojem se ne izvode dokazi?

| 2. | Treba li članak 3. stavak 1., članak 6. stavak 1., članak 7. stavke 1. i 2. te članak 8. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima, članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i načela pravne sigurnosti, djelotvornosti, proporcionalnosti i pravo na saslušanje tumačiti na način da im se protivi tumačenje nacionalnih odredbi koje pruža sud i prema kojem upis nepoštene ugovorne odredbe u upisnik nedopuštenih odredbi dovodi do proglašenja te odredbe nepoštenom u svakom postupku u kojem sudjeluje potrošač, uključujući:






  — | u odnosu na prodavatelja robe ili pružatelja usluga koji nije prodavatelj robe ili pružatelj usluga protiv kojeg se vodio postupak za upis nepoštene ugovorne odredbe u upisnik nedopuštenih odredbi, |
| --- | --- | --- |

2.

Treba li članak 3. stavak 1., članak 6. stavak 1., članak 7. stavke 1. i 2. te članak 8. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima, članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i načela pravne sigurnosti, djelotvornosti, proporcionalnosti i pravo na saslušanje tumačiti na način da im se protivi tumačenje nacionalnih odredbi koje pruža sud i prema kojem upis nepoštene ugovorne odredbe u upisnik nedopuštenih odredbi dovodi do proglašenja te odredbe nepoštenom u svakom postupku u kojem sudjeluje potrošač, uključujući:

—

u odnosu na prodavatelja robe ili pružatelja usluga koji nije prodavatelj robe ili pružatelj usluga protiv kojeg se vodio postupak za upis nepoštene ugovorne odredbe u upisnik nedopuštenih odredbi,

| — | u odnosu na odredbe čiji tekst nije istovjetan u jezičnom pogledu, ali ima isti smisao i proizvodi iste učinke u pogledu potrošača? |
| --- | --- |

—

u odnosu na odredbe čiji tekst nije istovjetan u jezičnom pogledu, ali ima isti smisao i proizvodi iste učinke u pogledu potrošača?

---

(1)  SL 1993., L 95, str. 29. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/29 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/29

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. kolovoza 2022. uputio Landgericht Düsseldorf (Njemačka) – Air Europa Lineas Aereas/VO, GR

(Predmet C-545/22)

(2022/C 424/38)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Landgericht Düsseldorf

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Air Europa Lineas Aereas

Tuženici: VO, GR

Prethodno pitanje

Treba li članak 5. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1) tumačiti na način da je do otkazivanja leta došlo zbog izvanrednih okolnosti ako zračni prijevoznik nakon izbijanja pandemije bolesti COVID-19 na svjetskoj razini, zbog kolapsa globalnog zračnog prometa, od ožujka 2020. u svojem rasporedu letova drastično smanji broj letova i otkaže brojne letove zbog toga što popunjenost letova nije ekonomski isplativa te kako bi zaštitio zdravlje posade i pilotâ a da na otkazivanje nije bio primoran mjerama tijela javne vlasti kao što su zatvaranja zračnih luka, zabrane letova ili zabrane ulaska?

---

(1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL 2004., L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravci SL 2019., L 119, str. 202.)

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/29 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/29

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 18. kolovoza 2022. uputio Giudice di pace di Fondi (Italija) – M.M./Presidenza del Consiglio dei ministri, Ministero della Giustizia, Ministero dell'Economia e delle Finanze

(Predmet C-548/22)

(2022/C 424/39)

Jezik postupka: talijanski

Sud koji je uputio zahtjev

Giudice di pace di Fondi

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: M.M.

Tuženici: Presidenza del Consiglio dei ministri, Ministero della Giustizia, Ministero dell'Economia e delle Finanze

Prethodno pitanje

Treba li članak 288. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, članke 17., 31., 34. i 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, kao i članak 7. Direktive 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena (1), članak 4. Okvirnog sporazuma o radu s nepunim radnim vremenom sklopljenog 6. lipnja 1997. koji se navodi u Prilogu Direktivi Vijeća 97/81/EZ od 15. prosinca 1997. o Okvirnom sporazumu o radu s nepunim radnim vremenom koji su sklopili UNICE, CEEP i ETUC (2), kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 98/23/EZ od 7. travnja 1998. (3), te članak 4. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme sklopljenog 18. ožujka 1999. koji se navodi u Prilogu Direktivi Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP (4), tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis, poput onog utvrđenog člankom 29. [Decreta legislativo 13] luglio 2017, n. 116 (Zakonodavna uredba br. 116 od 13. srpnja 2017.), kako je zamijenjen člankom 1. stavkom 629. Leggea 30 dicembre 2021, n. 234 (Zakon br. 234 od 30. prosinca 2021.), kojim se predviđa automatsko odricanje ex lege od svakog zahtjeva koji se odnosi na provedbu navedenih direktiva, što dovodi do gubitka bilo koje druge zaštite u pogledu plaće i rada te socijalne zaštite zajamčene pravom Unije:

| — | u slučaju u kojem počasni pravosudni dužnosnik, kao radnik u Uniji zaposlen na određeno vrijeme u nepunom radnom vremenu usporediv s profesionalnim pravosudnim dužnosnikom kao radnikom u Uniji zaposlenim na neodređeno vrijeme u nepunom radnom vremenu, samo podnese zahtjev za sudjelovanje u postupcima ustaljivanja na dužnosti kojima se samo formalno provodi članak 5. stavak 1. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme sklopljenog 18. ožujka 1999. koji se navodi u Prilogu Direktivi 1999/70, |
| --- | --- |

—

u slučaju u kojem počasni pravosudni dužnosnik, kao radnik u Uniji zaposlen na određeno vrijeme u nepunom radnom vremenu usporediv s profesionalnim pravosudnim dužnosnikom kao radnikom u Uniji zaposlenim na neodređeno vrijeme u nepunom radnom vremenu, samo podnese zahtjev za sudjelovanje u postupcima ustaljivanja na dužnosti kojima se samo formalno provodi članak 5. stavak 1. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme sklopljenog 18. ožujka 1999. koji se navodi u Prilogu Direktivi 1999/70,

| — | odnosno u slučaju da nije ostvaren pozitivan ishod u navedenim postupcima ili u slučaju da se ne podnese zahtjev, pri čemu se prima naknada čiji iznos očito nije primjeren i razmjeran u odnosu na štetu pretrpljenu zbog toga što nisu prenesene navedene direktive? |
| --- | --- |

—

odnosno u slučaju da nije ostvaren pozitivan ishod u navedenim postupcima ili u slučaju da se ne podnese zahtjev, pri čemu se prima naknada čiji iznos očito nije primjeren i razmjeran u odnosu na štetu pretrpljenu zbog toga što nisu prenesene navedene direktive?

---

(1)  SL 2003., L 299, str. 9. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 31.)

(2)  SL 1998., L 14, str. 9. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 131.)

(3)  Direktiva Vijeća 98/23/EZ od 7. travnja 1998. o proširenju Direktive 97/81/EZ o okvirnom sporazumu o radu s nepunim radnim vremenom koji su sklopili UNICE, CEEP i ETUC za Ujedinjenu Kraljevinu Velike Britanije i Sjeverne Irske (SL 1998., L 131, str 10.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 137.)

(4)  SL 1999., L 175, str. 43. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 228.)

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/30 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/30

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. kolovoza 2022. uputio Rajonen sad Burgas (Bugarska) – JD/OB

(Predmet C-562/22)

(2022/C 424/40)

Jezik postupka: bugarski

Sud koji je uputio zahtjev

Rajonen sad Burgas

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: JD

Tuženik: OB

Prethodna pitanja

U skladu s člankom 19. stavkom 3. točkom (b) UEU-a te člankom 267. stavkom 1. točkom (b) i člankom 267. stavkom 3. UFEU-a: predstavlja li zakonodavstvo Republike Bugarske kao države članice, o kojem je riječ u glavnom postupku, prema kojem je stjecanje vlasništva nad poljoprivrednim zemljištima u Bugarskoj uvjetovano boravištem u trajanju od pet godina na području te države članice, ograničenje koje je u suprotnosti s člancima 18., 49., 63. i 345. UFEU-a?

Konkretnije, predstavlja li navedeni uvjet za stjecanje vlasništva neproporcionalnu mjeru, kojom se u biti krši načelo zabrane diskriminacije iz članka 18. UFEU-a te načela slobodnog kretanja kapitala i slobode poslovnog nastana unutar Unije koja su utvrđena člancima 49. i 63. UFEU-a te člankom 45. Povelje Europske unije o temeljnim pravima?

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/31 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/31

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. kolovoza 2022. uputio Østre Landsret (Danska) – A, B i Association C/Skatteministeriet

(Predmet C-573/22)

(2022/C 424/41)

Jezik postupka: danski

Sud koji je uputio zahtjev

Østre Landsret

Stranke glavnog postupka

Tužitelji: A, B i Association C

Tuženik: Skatteministeriet

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li članak 370. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, u vezi s točkom 2. dijela A njezina Priloga X., tumačiti na način da se njime dopušta državama članicama o kojima je riječ da oporezuju PDV-om zakonsku licencijsku pristojbu za medije radi financiranja nekomercijalnih djelatnosti javnih radijskih i televizijskih ustanova, bez obzira na nepostojanje „isporuk[e] usluga uz naknadu” u smislu članka 2. stavka 1. te direktive?
  U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje od Suda se traži da odgovori na sljedeća prethodna pitanja: |
| --- | --- |

1.

Treba li članak 370. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, u vezi s točkom 2. dijela A njezina Priloga X., tumačiti na način da se njime dopušta državama članicama o kojima je riječ da oporezuju PDV-om zakonsku licencijsku pristojbu za medije radi financiranja nekomercijalnih djelatnosti javnih radijskih i televizijskih ustanova, bez obzira na nepostojanje „isporuk[e] usluga uz naknadu” u smislu članka 2. stavka 1. te direktive?

U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje od Suda se traži da odgovori na sljedeća prethodna pitanja:

| 2. | Treba li članak 370. u vezi s Prilogom X. dijelom A točkom 2. Direktive Vijeća 2006/112/EZ (1) od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, u vezi s točkom 2. dijela A njezina Priloga X., tumačiti na način da država članica može zadržati mogućnost oporezivanja PDV-om zakonskih licencijskih pristojbi za medije, kao što je to navedeno u prvom prethodnom pitanju, ako je, nakon stupanja na snagu. 1. siječnja 1978., Direktive Vijeća 77/388/EEZ (2) od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet (Šesta direktiva), država članica izmijenila sustav licencija iz onoga kojim se naplaćivala pristojba za posjedovanje radijske i televizijske opreme u onaj kojim se naplaćuje licencijska pristojba za posjedovanje bilo kojeg uređaja koji može izravno primiti audiovizualne programe i usluge, uključujući pametne telefone, računala itd.? |
| --- | --- |

2.

Treba li članak 370. u vezi s Prilogom X. dijelom A točkom 2. Direktive Vijeća 2006/112/EZ (1) od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, u vezi s točkom 2. dijela A njezina Priloga X., tumačiti na način da država članica može zadržati mogućnost oporezivanja PDV-om zakonskih licencijskih pristojbi za medije, kao što je to navedeno u prvom prethodnom pitanju, ako je, nakon stupanja na snagu. 1. siječnja 1978., Direktive Vijeća 77/388/EEZ (2) od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet (Šesta direktiva), država članica izmijenila sustav licencija iz onoga kojim se naplaćivala pristojba za posjedovanje radijske i televizijske opreme u onaj kojim se naplaćuje licencijska pristojba za posjedovanje bilo kojeg uređaja koji može izravno primiti audiovizualne programe i usluge, uključujući pametne telefone, računala itd.?

| 3. | Treba li članak 370. u vezi s Prilogom X. dijelom A točkom 2. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, u vezi s točkom 2. dijela A njezina Priloga X., tumačiti na način da država članica može zadržati mogućnost oporezivanja PDV-om zakonskih licencijskih pristojbi za medije, kao što je to navedeno u prvom prethodnom pitanju, ako je, nakon stupanja na snagu. 1. siječnja 1978., Direktive 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet (Šesta direktiva), država članica izmijenila sustav licencija na način da se manji dio prihoda od licencijske pristojbe, prema diskrecijskoj ovlasti ministra kulture, koristi za financiranje (i) radijskih i televizijskih ustanova koje primaju javna bespovratna sredstva, ali same po sebi nisu javne i (ii) medijskih i filmskih organizacija koje doprinose radijskim i televizijskim djelatnostima iako ih same ne provode? |
| --- | --- |

3.

Treba li članak 370. u vezi s Prilogom X. dijelom A točkom 2. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, u vezi s točkom 2. dijela A njezina Priloga X., tumačiti na način da država članica može zadržati mogućnost oporezivanja PDV-om zakonskih licencijskih pristojbi za medije, kao što je to navedeno u prvom prethodnom pitanju, ako je, nakon stupanja na snagu. 1. siječnja 1978., Direktive 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet (Šesta direktiva), država članica izmijenila sustav licencija na način da se manji dio prihoda od licencijske pristojbe, prema diskrecijskoj ovlasti ministra kulture, koristi za financiranje (i) radijskih i televizijskih ustanova koje primaju javna bespovratna sredstva, ali same po sebi nisu javne i (ii) medijskih i filmskih organizacija koje doprinose radijskim i televizijskim djelatnostima iako ih same ne provode?

---

(1)  SL 2006., L 347, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)

(2)  SL 1977., L 145, str. 1.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/32 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/32

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. kolovoza 2022. uputio Sofijski gradski sad (Bugarska) – Strafverfahren/CI, VF, DY

(Predmet C-574/22)

(2022/C 424/42)

Jezik postupka: bugarski

Sud koji je uputio zahtjev

Sofijski gradski sad

Stranke glavnog postupka

CI,

VF,

DY

Prethodno pitanje

Dopušta li se odredbama Uredbe (EZ) br. 273/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. (1), kojima se dopunjuje blanketna odredba članka 354.a Nakazatelen kodeksa (Kazneni zakonik) u vezi s člankom 3. stavkom 4. Zakona za kontrol varhu narkotičnite veštestva i prekursorite (Zakon o nadzoru nad opojnim sredstvima i prekursorima za droge), da se osobu proglasi krivom zbog posjedovanja tvari iz kategorije 3. Priloga I., odnosno zbog 585 mililitara (0,585 litara) solne kiseline (vodikov klorid)?

---

(1)  Uredba (EZ) br. 273/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. (SL 2004., L 47, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 6., str. 83.).

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/32 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/32

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 7. rujna 2022. uputio Bundesgerichtshof (Njemačka) – Strafverfahren/MV

(Predmet C-583/22)

(2022/C 424/43)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Bundesgerichtshof

Stranke glavnog postupka

MV

Druga stranka u postupku: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

Prethodna pitanja

| 1. | Može li se s obzirom na načelo jednakog postupanja iz članka 3. stavka 1. Okvirne odluke 2008/675/PUP (1) i kontekst članka 3. stavka 5. te okvirne odluke, kada zapravo postoji situacija jedinstvene kazne koja uključuje njemačke osuđujuće presude i osuđujuće presude drugih država članica Unije, izreći kazna za djelo počinjeno u tuzemstvu i ako bi fiktivno uključivanje kazne izrečene u drugoj državi članici u slučaju vremenski ograničenih kazni zatvora dovelo do prekoračenja najveće mjere za jedinstvenu kaznu predviđene njemačkim pravom? |
| --- | --- |

1.

Može li se s obzirom na načelo jednakog postupanja iz članka 3. stavka 1. Okvirne odluke 2008/675/PUP (1) i kontekst članka 3. stavka 5. te okvirne odluke, kada zapravo postoji situacija jedinstvene kazne koja uključuje njemačke osuđujuće presude i osuđujuće presude drugih država članica Unije, izreći kazna za djelo počinjeno u tuzemstvu i ako bi fiktivno uključivanje kazne izrečene u drugoj državi članici u slučaju vremenski ograničenih kazni zatvora dovelo do prekoračenja najveće mjere za jedinstvenu kaznu predviđene njemačkim pravom?

| 2. | U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje:
  Treba li kaznu koju je izrekla druga država članica Unije u skladu s člankom 3. stavkom 5. drugom rečenicom Okvirne odluke 2008/675 poštovati na način da se negativna posljedica koja rezultira iz nemogućnosti naknadnog određivanja jedinstvene kazne – u skladu s načelima određivanja jedinstvene kazne prema njemačkom pravu – prilikom odmjeravanja kazne za tuzemno kazneno djelo mora konkretno dokumentirati i obrazložiti? |
| --- | --- |

2.

U slučaju potvrdnog odgovora na prvo pitanje:

Treba li kaznu koju je izrekla druga država članica Unije u skladu s člankom 3. stavkom 5. drugom rečenicom Okvirne odluke 2008/675 poštovati na način da se negativna posljedica koja rezultira iz nemogućnosti naknadnog određivanja jedinstvene kazne – u skladu s načelima određivanja jedinstvene kazne prema njemačkom pravu – prilikom odmjeravanja kazne za tuzemno kazneno djelo mora konkretno dokumentirati i obrazložiti?

---

(1)  Okvirna odluka Vijeća od 24. srpnja 2008. o poštovanju [osuđujućih] presuda među državama članicama Europske unije u novom kaznenom postupku (SL 2008., L 220, str. 32.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 16., str. 130.)

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/33 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/33

---

Žalba koju je 7. rujna 2022. podnio Ryanair DAC protiv presude Općeg suda (deseto prošireno vijeće) od 22. lipnja 2022. u predmetu T-657/20, Ryanair/Komisija (Finnair II; COVID-19)

(Predmet C-588/22 P)

(2022/C 424/44)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Žalitelj: Ryanair DAC (zastupnici: V. Blanc i F.-C. Laprévote, avocats, D. Pérez de Lamo i S. Rating, abogados, E. Vahida, avocat)

Druge stranke u postupku: Europska komisija, Francuska Republika, Republika Finska

Žalbeni zahtjev

Žalitelj od Suda zahtijeva da:

| — | ukine pobijanu presudu; |
| --- | --- |

—

ukine pobijanu presudu;

| — | proglasi ništavom, u skladu s člancima 263. i 264. UFEU-a, Odluku Europske komisije C(2020) 3970 final od 9. lipnja 2020. o državnoj potpori SA.57410 (2020/N) – Finska COVID-19: dokapitalizacija društva Finnair; te |
| --- | --- |

—

proglasi ništavom, u skladu s člancima 263. i 264. UFEU-a, Odluku Europske komisije C(2020) 3970 final od 9. lipnja 2020. o državnoj potpori SA.57410 (2020/N) – Finska COVID-19: dokapitalizacija društva Finnair; te

| — | naloži Komisiji snošenje vlastitih troškova, kao i onih koje je snosio žalitelj, te naloži intervenijentima u prvostupanjskom postupku i u ovom žalbenom postupku (ako ih ima) snošenje vlastitih troškova. |
| --- | --- |

—

naloži Komisiji snošenje vlastitih troškova, kao i onih koje je snosio žalitelj, te naloži intervenijentima u prvostupanjskom postupku i u ovom žalbenom postupku (ako ih ima) snošenje vlastitih troškova.

Žalbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog svojoj žalbi žalitelj ističe četiri žalbena razloga.

Kao prvo, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava i očito iskrivio činjenice time što je odbio postojanje „ozbiljnih sumnji” u pogledu pogrešne primjene Privremenog okvira i članka 107. stavka 3. točke (b) UFEU-a.

Kao drugo, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava i očito iskrivio činjenice time što je odbio postojanje „ozbiljnih sumnji” u pogledu povrede načelâ nediskriminacije i proporcionalnosti.

Kao treće, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava i očito iskrivio činjenice time što je odbio postojanje „ozbiljnih sumnji” u pogledu povrede temeljnih sloboda poslovnog nastana i pružanja usluga.

Kao četvrto, obrazloženje Općeg suda i Komisije je nedostatno.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/34 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/34

---

Tužba podnesena 16. rujna 2022. – Europska komisija/Helenska Republika

(Predmet C-599/22)

(2022/C 424/45)

Jezik postupka: grčki

Stranke

Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: D. Triantafyllou, B. Sasinowska i G. Wilms)

Tuženik: Helenska Republika

Tužbeni zahtjev

Komisija od Suda zahtijeva da:

| — | utvrdi da Helenska Republika, time što nije poduzela mjere koje su nužne kako bi se osiguralo da pružatelj operativnih usluga u zračnom prometu kojeg je imenovala postupi u skladu s člankom 3. stavkom 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 29/2009 (1), nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 4. stavka 3. UEU-a, u vezi s člankom 3. stavkom 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 29/2009; |
| --- | --- |

—

utvrdi da Helenska Republika, time što nije poduzela mjere koje su nužne kako bi se osiguralo da pružatelj operativnih usluga u zračnom prometu kojeg je imenovala postupi u skladu s člankom 3. stavkom 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 29/2009 (1), nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 4. stavka 3. UEU-a, u vezi s člankom 3. stavkom 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 29/2009;

| — | naloži Helenskoj Republici snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži Helenskoj Republici snošenje troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

Helenska Republika zakasnila je više od 3 godine u postupanju u skladu s Uredbom br. 29/2009 kada je riječ o osiguranju pružanja usluga podatkovnih veza za jedinstveno europsko nebo.

---

(1)  Uredba Komisije (EZ) br. 29/2009 od 16. siječnja 2009. o utvrđivanju zahtjeva u vezi s uslugama podatkovnih veza za jedinstveno europsko nebo (Tekst značajan za EGP) (SL 2009., L 13, str. 3.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 13., str. 124.)

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/34 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/34

---

Žalba koju je 16. rujna 2022. podnijela ABLV Bank AS, u likvidaciji, protiv presude Općeg suda (deseto prošireno vijeće) od 6. srpnja 2022. u predmetu T – 280/18, ABLV Bank/SRB

(Predmet C-602/22 P)

(2022/C 424/46)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Žalitelj: ABLV Bank AS, u likvidaciji (zastupnik: O. Behrends, Rechtsanwalt)

Druge stranke u postupku: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB), Europska središnja banka (ESB)

Žalbeni zahtjev

Žalitelj od Suda zahtijeva da:

| — | ukine pobijanu presudu; |
| --- | --- |

—

ukine pobijanu presudu;

| — | utvrdi da su ništave odluke SRB-a od 23. veljače 2018. u odnosu na žalitelja i njegovo luksemburško društvo kćer; |
| --- | --- |

—

utvrdi da su ništave odluke SRB-a od 23. veljače 2018. u odnosu na žalitelja i njegovo luksemburško društvo kćer;

| — | naloži SRB-u snošenje žaliteljevih troškova i troškova ove žalbe, te |
| --- | --- |

—

naloži SRB-u snošenje žaliteljevih troškova i troškova ove žalbe, te

| — | Sud Europske unije, ako ne može donijeti odluku o meritumu, predmet vrati na ponovno suđenje Općem sudu. |
| --- | --- |

—

Sud Europske unije, ako ne može donijeti odluku o meritumu, predmet vrati na ponovno suđenje Općem sudu.

Žalbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog svojoj žalbi žalitelj iznosi četiri žalbena razloga.

Prvi žalbeni razlog: Opći sud pogrešno je protumačio i primijenio članak 18. Uredbe o jedinstvenom sanacijskom mehanizmu (1) i počinio brojne s njim povezane pogreške te iskrivio činjenice. Žalitelj tvrdi da:

| — | Opći sud nije poštovao jasan opis granica SRB-ovih ovlasti iz članka 18. Uredbe o jedinstvenom sanacijskom mehanizmu u kojem je navedeno da SRB može donijeti mjere s vanjskim pravnim učinkom samo ako su ispunjena sva tri uvjeta iz članka 18. te uredbe i ako Europska komisija i Vijeće Europske unije ne ulože prigovor; |
| --- | --- |

—

Opći sud nije poštovao jasan opis granica SRB-ovih ovlasti iz članka 18. Uredbe o jedinstvenom sanacijskom mehanizmu u kojem je navedeno da SRB može donijeti mjere s vanjskim pravnim učinkom samo ako su ispunjena sva tri uvjeta iz članka 18. te uredbe i ako Europska komisija i Vijeće Europske unije ne ulože prigovor;

| — | se u tekstu članka 18. Uredbe o jedinstvenom sanacijskom mehanizmu ne nalazi temelj za pretpostavku da SRB može donijeti mjeru s vanjskim pravnim učinkom ako su ispunjena samo prva dva uvjeta; |
| --- | --- |

—

se u tekstu članka 18. Uredbe o jedinstvenom sanacijskom mehanizmu ne nalazi temelj za pretpostavku da SRB može donijeti mjeru s vanjskim pravnim učinkom ako su ispunjena samo prva dva uvjeta;

| — | je SRB stvarno priznao svoju pogrešku time što je u najnovijim sličnim slučajevima zauzeo drugačije stajalište; |
| --- | --- |

—

je SRB stvarno priznao svoju pogrešku time što je u najnovijim sličnim slučajevima zauzeo drugačije stajalište;

| — | Opći sud nije u potpunosti ispitao zakonitost pobijanih odluka (SRB/EES/2018/09 i SRB/EES/2018/10 od 23. veljače 2018.) time što nije odredio kako se točno, u skladu s tumačenjem pobijanih odluka koje je dao Opći sud, promijenio pravni položaj žalitelja i njegova društva kćeri; |
| --- | --- |

—

Opći sud nije u potpunosti ispitao zakonitost pobijanih odluka (SRB/EES/2018/09 i SRB/EES/2018/10 od 23. veljače 2018.) time što nije odredio kako se točno, u skladu s tumačenjem pobijanih odluka koje je dao Opći sud, promijenio pravni položaj žalitelja i njegova društva kćeri;

| — | je Opći sud iskrivio jasan sadržaj pobijanih odluka time što nije priznao da su u njima sadržane odluke da će doći do likvidacije žalitelja i njegova društva kćeri, i |
| --- | --- |

—

je Opći sud iskrivio jasan sadržaj pobijanih odluka time što nije priznao da su u njima sadržane odluke da će doći do likvidacije žalitelja i njegova društva kćeri, i

| — | je Opći sud počinio brojne povezane pogreške time što je, inter alia, pomiješao pobijane odluke s mjerama koje je SRB uputio nacionalnim sanacijskim tijelima u svrhu provedbe pobijanih odluka. |
| --- | --- |

—

je Opći sud počinio brojne povezane pogreške time što je, inter alia, pomiješao pobijane odluke s mjerama koje je SRB uputio nacionalnim sanacijskim tijelima u svrhu provedbe pobijanih odluka.

Drugi žalbeni razlog: Opći sud počinio je brojne pogreške koje se tiču prava i postupovne pogreške te iskrivio činjenice u vezi s materijalnim utvrđenjima. Žalitelj tvrdi da:

| — | je Opći sud iskrivio sadržaj spisa time što je prešutno tvrdio da je bila izvršena ocjena u vezi s time da li subjekt propada ili je vjerojatno da će propasti i da nije naveo da je SRB u svoju obranu izričito naveo da nije izvršio takvu ocjenu; i |
| --- | --- |

—

je Opći sud iskrivio sadržaj spisa time što je prešutno tvrdio da je bila izvršena ocjena u vezi s time da li subjekt propada ili je vjerojatno da će propasti i da nije naveo da je SRB u svoju obranu izričito naveo da nije izvršio takvu ocjenu; i

| — | je Opći sud u istom kontekstu počinio druge s tim povezane pogreške i iskrivljavanja, a nije se očitovao ni o žaliteljevim argumentima time što se, inter alia, nije očitovao o učincima moratorija o suspenziji obveza plaćanja i time što je pogrešno protumačio koncept likvidnosti u smislu članka 18. Uredbe o jedinstvenom sanacijskom mehanizmu. |
| --- | --- |

—

je Opći sud u istom kontekstu počinio druge s tim povezane pogreške i iskrivljavanja, a nije se očitovao ni o žaliteljevim argumentima time što se, inter alia, nije očitovao o učincima moratorija o suspenziji obveza plaćanja i time što je pogrešno protumačio koncept likvidnosti u smislu članka 18. Uredbe o jedinstvenom sanacijskom mehanizmu.

Treći žalbeni razlog: Opći sud počinio je brojne pogreške koje se tiču prava, iskrivio činjenice i nije se očitovao o žaliteljevim razlozima u vezi s obaviješću FinCEN-a (Mreža za progon financijskih kaznenih djela) i naknadnim utvrđenjima koja se temelje na zaključcima latvijskog Ureda za suzbijanje i borbu protiv korupcije.

Četvrti žalbeni razlog: Opći sud počinio je pogrešku kad je utvrdio da je tužba za poništenje pobijane odluke u odnosu na žaliteljevo društvo kćer nedopuštena. Žalitelj tvrdi da je Opći sud pogrešno pretpostavio da pobijane odluke ne treba tumačiti u skladu s javnim objavama iz vremena pobijanih odluka i da je umjesto toga relevantan jedino tekst koji je SRB uputio nacionalnim sanacijskim tijelima u svrhu provedbe pobijanih odluka i da Opći sud u svakom slučaju iskrivljava jasan sadržaj tog teksta.

---

(1)  Uredba (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2014. o utvrđivanju jedinstvenih pravila i jedinstvenog postupka za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava u okviru jedinstvenog sanacijskog mehanizma i jedinstvenog fonda za sanaciju te o izmjeni Uredbe (EU) br. 1093/2010 (SL 2014., L 225, str. 1. i ispravak SL 2015., L 101, str. 62.).

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/36 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/36

---

Tužba podnesena 29. rujna 2022. – Europska komisija/Republika Malta

(Predmet C-622/22)

(2022/C 424/47)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: B. Sasinowska, G. Wilms, agenti)

Tuženik: Republika Malta

Tužbeni zahtjev

| — | utvrdi da Republika Malta nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 4. stavka 3. UEU-a u vezi s člankom 3. stavkom 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 29/2009 (1), time što nije poduzela potrebne mjere da bi osigurala da pružatelj ATS-a kojeg je odredila postupa u skladu s člankom 3. stavkom 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 29/2009; i |
| --- | --- |

—

utvrdi da Republika Malta nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 4. stavka 3. UEU-a u vezi s člankom 3. stavkom 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 29/2009 (1), time što nije poduzela potrebne mjere da bi osigurala da pružatelj ATS-a kojeg je odredila postupa u skladu s člankom 3. stavkom 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 29/2009; i

| — | naloži Republici Malti snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži Republici Malti snošenje troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

Republika Malta dulje od tri godine ne postupa u skladu s Uredbom Komisije (EZ) br. 29/2009 od 16. siječnja 2009. o utvrđivanju zahtjeva u vezi s uslugama podatkovnih veza za jedinstveno europsko nebo.

---

(1)  Uredba Komisije (EZ) br. 29/2009 od 16. siječnja 2009. o utvrđivanju zahtjeva u vezi s uslugama podatkovnih veza za jedinstveno europsko nebo; SL 2009., L 13, str. 3. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 13., str. 124.)

---

Opći sud

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/37 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/37

---

Tužba podnesena 16. kolovoza 2022. – Vleuten Insects i New Generation Nutrition/Komisija

(Predmet T-500/22)

(2022/C 424/48)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelji: Vleuten Insects vof (Hoogeloon, Nizozemska), New Generation Nutrition BV (Helvoirt, Nizozemska) (zastupnik: N. Carbonnelle, odvjetnik)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

| — | poništi Provedbenu odluku Komisije od 2. lipnja 2022. kojom je postupak za odobrenje stavljanja na tržište proizvoda Alphitobius diaperinus larva kao nove hrane zaključen, a da Unijin popis nove hrane nije ažuriran (1); |
| --- | --- |

—

poništi Provedbenu odluku Komisije od 2. lipnja 2022. kojom je postupak za odobrenje stavljanja na tržište proizvoda Alphitobius diaperinus larva kao nove hrane zaključen, a da Unijin popis nove hrane nije ažuriran (1);

| — | naloži Komisiji snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži Komisiji snošenje troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu tri tužbena razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog, u okviru kojeg tvrde da je došlo do povrede članka 6. stavka 3. Provedbene uredbe Komisije (EU) 2017/2469 (2), s obzirom na to da prilikom donošenja odluke nisu poštovani postupovni zahtjevi i jamstva utvrđeni u toj odredbi, što odluku čini nezakonitom. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog, u okviru kojeg tvrde da je došlo do povrede članka 6. stavka 3. Provedbene uredbe Komisije (EU) 2017/2469 (2), s obzirom na to da prilikom donošenja odluke nisu poštovani postupovni zahtjevi i jamstva utvrđeni u toj odredbi, što odluku čini nezakonitom.

| 2. | Drugi tužbeni razlog, u okviru kojeg tvrde da je došlo do povrede načela dobre uprave i članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, konkretno:






  — | povrede postupovne dužnosti lojalne suradnje te načela pravne sigurnosti i poštovanja legitimnih očekivanja (prvi dio drugog tužbenog razloga); |
| --- | --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog, u okviru kojeg tvrde da je došlo do povrede načela dobre uprave i članka 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, konkretno:

—

povrede postupovne dužnosti lojalne suradnje te načela pravne sigurnosti i poštovanja legitimnih očekivanja (prvi dio drugog tužbenog razloga);

| — | povrede primjenjivih postupovnih zahtjeva i dužnosti pružanja valjanog i zakonski prihvatljivog obrazloženja (drugi dio drugog tužbenog razloga); i |
| --- | --- |

—

povrede primjenjivih postupovnih zahtjeva i dužnosti pružanja valjanog i zakonski prihvatljivog obrazloženja (drugi dio drugog tužbenog razloga); i

| — | povrede načela proporcionalnosti (treći dio drugog tužbenog razloga). |
| --- | --- |

—

povrede načela proporcionalnosti (treći dio drugog tužbenog razloga).

| 3. | Treći tužbeni razlog, istaknut podredno u slučaju da ni prvi ni drugi tužbeni razlog ne bude prihvaćen, u okviru kojeg tužitelji na temelju članka 277. UFEU-a ističu nezakonitost članka 10. stavka 6. Uredbe 2015/2283 (3) i članka 6. Provedbene uredbe Komisije 2017/2469, tvrdeći da su te odredbe ništave jer se njima krše načelo pravne sigurnosti i načelo jednakog postupanja. |
| --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog, istaknut podredno u slučaju da ni prvi ni drugi tužbeni razlog ne bude prihvaćen, u okviru kojeg tužitelji na temelju članka 277. UFEU-a ističu nezakonitost članka 10. stavka 6. Uredbe 2015/2283 (3) i članka 6. Provedbene uredbe Komisije 2017/2469, tvrdeći da su te odredbe ništave jer se njima krše načelo pravne sigurnosti i načelo jednakog postupanja.

---

(1)  Referentni broj dokumenta: C (2022)3478

(2)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2017/2469 od 20. prosinca 2017. o utvrđivanju administrativnih i znanstvenih zahtjeva u vezi sa zahtjevima iz članka 10. Uredbe (EU) 2015/2283 Europskog parlamenta i Vijeća o novoj hrani (SL 2017., L 351, str. 64.)

(3)  Uredba (EU) 2015/2283 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2015. o novoj hrani, o izmjeni Uredbe (EU) br. 1169/2011 Europskog parlamenta i Vijeća i o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 258/97 Europskog parlamenta i Vijeća i Uredbe Komisije (EZ) br. 1852/2001 (SL 2015., L 327, str. 1.)

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/38 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/38

---

Tužba podnesena 5. rujna 2022. – QW/Komisija

(Predmet T-550/22)

(2022/C 424/49)

Jezik postupka: portugalski

Stranke

Tužitelj: QW (zastupnici: S. Gemas Donário i S. Soares, odvjetnice)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi Odluku Komisije C(2020) 8550 final od 4. prosinca 2020. o programu potpora SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) koji je proveo Portugal za Zona Franca de Madeira (ZFM) – Program III., |
| --- | --- |

—

poništi Odluku Komisije C(2020) 8550 final od 4. prosinca 2020. o programu potpora SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) koji je proveo Portugal za Zona Franca de Madeira (ZFM) – Program III.,

| — | naloži Komisiji snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži Komisiji snošenje troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog temelji se na postojanju pretpostavki spojivosti Programa III. za Zona Franca de Madeira, a konkretno u odnosu na podrijetlo dobiti te stvaranje i zadržavanje radnih mjesta u regiji. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog temelji se na postojanju pretpostavki spojivosti Programa III. za Zona Franca de Madeira, a konkretno u odnosu na podrijetlo dobiti te stvaranje i zadržavanje radnih mjesta u regiji.

| 2. | Drugi tužbeni razlog temelji se na Komisijinu neopravdanom kašnjenju u podnošenju očitovanja. |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog temelji se na Komisijinu neopravdanom kašnjenju u podnošenju očitovanja.

| 3. | Treći tužbeni razlog temelji se na neispunjenju obveze obrazlaganja. |
| --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog temelji se na neispunjenju obveze obrazlaganja.

| 4. | Četvrti tužbeni razlog temelji se na pravu na pravedan postupak. |
| --- | --- |

4.

Četvrti tužbeni razlog temelji se na pravu na pravedan postupak.

| 5. | Peti tužbeni razlog temelji se na zaštiti legitimnih očekivanja. |
| --- | --- |

5.

Peti tužbeni razlog temelji se na zaštiti legitimnih očekivanja.

| 6. | Šesti tužbeni razlog temelji se na načelu pravne sigurnosti. |
| --- | --- |

6.

Šesti tužbeni razlog temelji se na načelu pravne sigurnosti.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/39 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/39

---

Tužba podnesena 5. rujna 2022. – QY/Komisija

(Predmet T-551/22)

(2022/C 424/50)

Jezik postupka: portugalski

Stranke

Tužitelj: QY (zastupnici: S. Gemas Donário i S. Soares, odvjetnice)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi Odluku Komisije C(2020) 8550 final od 4. prosinca 2020. o programu potpora SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) koji je proveo Portugal za Zona Franca de Madeira (ZFM) – Program III., |
| --- | --- |

—

poništi Odluku Komisije C(2020) 8550 final od 4. prosinca 2020. o programu potpora SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) koji je proveo Portugal za Zona Franca de Madeira (ZFM) – Program III.,

| — | naloži Komisiji snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži Komisiji snošenje troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog temelji se na postojanju pretpostavki spojivosti Programa III. za Zona Franca de Madeira, a konkretno u odnosu na podrijetlo dobiti te stvaranje i zadržavanje radnih mjesta u regiji. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog temelji se na postojanju pretpostavki spojivosti Programa III. za Zona Franca de Madeira, a konkretno u odnosu na podrijetlo dobiti te stvaranje i zadržavanje radnih mjesta u regiji.

| 2. | Drugi tužbeni razlog temelji se na Komisijinu neopravdanom kašnjenju u podnošenju očitovanja. |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog temelji se na Komisijinu neopravdanom kašnjenju u podnošenju očitovanja.

| 3. | Treći tužbeni razlog temelji se na neispunjenju obveze obrazlaganja. |
| --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog temelji se na neispunjenju obveze obrazlaganja.

| 4. | Četvrti tužbeni razlog temelji se na pravu na pravedan postupak. |
| --- | --- |

4.

Četvrti tužbeni razlog temelji se na pravu na pravedan postupak.

| 5. | Peti tužbeni razlog temelji se na zaštiti legitimnih očekivanja. |
| --- | --- |

5.

Peti tužbeni razlog temelji se na zaštiti legitimnih očekivanja.

| 6. | Šesti tužbeni razlog temelji se na načelu pravne sigurnosti. |
| --- | --- |

6.

Šesti tužbeni razlog temelji se na načelu pravne sigurnosti.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/39 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/39

---

Tužba podnesena 6. rujna 2022. – RC/Komisija

(Predmet T-553/22)

(2022/C 424/51)

Jezik postupka: portugalski

Stranke

Tužitelj: RC (zastupnici: S. Gemas Donário i S. Soares, odvjetnice)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi Odluku Komisije C(2020) 8550 final od 4. prosinca 2020. o programu potpora SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) koji je proveo Portugal za Zona Franca de Madeira (ZFM) – Program III., |
| --- | --- |

—

poništi Odluku Komisije C(2020) 8550 final od 4. prosinca 2020. o programu potpora SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) koji je proveo Portugal za Zona Franca de Madeira (ZFM) – Program III.,

| — | naloži Komisiji snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži Komisiji snošenje troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog temelji se na postojanju pretpostavki spojivosti Programa III. za Zona Franca de Madeira, a konkretno u odnosu na podrijetlo dobiti te stvaranje i zadržavanje radnih mjesta u regiji. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog temelji se na postojanju pretpostavki spojivosti Programa III. za Zona Franca de Madeira, a konkretno u odnosu na podrijetlo dobiti te stvaranje i zadržavanje radnih mjesta u regiji.

| 2. | Drugi tužbeni razlog temelji se na Komisijinu neopravdanom kašnjenju u podnošenju očitovanja. |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog temelji se na Komisijinu neopravdanom kašnjenju u podnošenju očitovanja.

| 3. | Treći tužbeni razlog temelji se na neispunjenju obveze obrazlaganja. |
| --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog temelji se na neispunjenju obveze obrazlaganja.

| 4. | Četvrti tužbeni razlog temelji se na pravu na pravedan postupak. |
| --- | --- |

4.

Četvrti tužbeni razlog temelji se na pravu na pravedan postupak.

| 5. | Peti tužbeni razlog temelji se na zaštiti legitimnih očekivanja. |
| --- | --- |

5.

Peti tužbeni razlog temelji se na zaštiti legitimnih očekivanja.

| 6. | Šesti tužbeni razlog temelji se na načelu pravne sigurnosti. |
| --- | --- |

6.

Šesti tužbeni razlog temelji se na načelu pravne sigurnosti.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/40 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/40

---

Tužba podnesena 8. rujna 2022. – House Foods Group/CPVO (SK20)

(Predmet T-556/22)

(2022/C 424/52)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: House Foods Group, Inc. (Osaka, Japan) (zastupnici: G. Würtenberger i T. Wuttke, odvjetnici)

Tuženik: Ured Zajednice za biljne sorte (CPVO)

Podaci o postupku pred CPVO-om

Sporno oplemenjivačko pravo Zajednice: SK20 – zahtjev za dodjeljivanje oplemenjivačkog prava na biljnu sortu Zajednice br. 2017/3314

Pobijana odluka: odluka žalbenog vijeća CPVO-a od 1. srpnja 2022. u predmetu A 018/2021

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi pobijanu odluku; |
| --- | --- |

—

poništi pobijanu odluku;

| — | naloži CPVO-u snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži CPVO-u snošenje troškova.

Tužbeni razlozi

| — | povreda članka 6. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2100/94; |
| --- | --- |

—

povreda članka 6. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2100/94;

| — | povreda članka 7. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2100/94; |
| --- | --- |

—

povreda članka 7. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2100/94;

| — | povreda članka 76. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2100/94; |
| --- | --- |

—

povreda članka 76. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2100/94;

| — | povreda članka 81. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2100/94. |
| --- | --- |

—

povreda članka 81. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2100/94.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/40 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/40

---

Tužba podnesena 5. rujna 2022. – Fachverband Eisenhüttenschlacken/Komisija

(Predmet T-560/22)

(2022/C 424/53)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Tužitelj: Fachverband Eisenhüttenschlacken eV (Duisburg, Njemačka) (zastupnici: G. Franßen, odvjetnik i C. Koenig, profesor)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi članak 2. stavak 3. Delegirane uredbe Komisije (EU) 2022/973 оd 14. ožujka 2022. o dopuni Uredbe (EU) 2019/1009 Europskog parlamenta i Vijeća utvrđivanjem kriterija za poljoprivrednu učinkovitost i sigurnost pri upotrebi nusproizvoda u gnojidbenim proizvodima u EU-u i |
| --- | --- |

—

poništi članak 2. stavak 3. Delegirane uredbe Komisije (EU) 2022/973 оd 14. ožujka 2022. o dopuni Uredbe (EU) 2019/1009 Europskog parlamenta i Vijeća utvrđivanjem kriterija za poljoprivrednu učinkovitost i sigurnost pri upotrebi nusproizvoda u gnojidbenim proizvodima u EU-u i

| — | tuženiku naloži snošenje troškova postupka. |
| --- | --- |

—

tuženiku naloži snošenje troškova postupka.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog: prekoračenje ovlaštenja koje je protivno pravu Unije ili zlouporaba ovlasti tuženika donošenjem članka 2. stavka 3. Delegirane uredbe (EU) 2022/973 (1) na temelju ovlaštenja iz članka 42. stavka 7. prve rečenice Uredbe (EU) 2019/1009 (2)

  U skladu s člankom 42. stavkom 7. prvom rečenicom Uredbe (EU) 2019/1009, tuženik bi trebao donijeti delegirane akte isključivo u svrhu poljoprivredne učinkovitosti i sigurnosti. Umjesto toga, tuženik je odredio granične vrijednosti za parametre ukupnog kroma i vanadija u članku 2. stavku 3. točkama (a) i (c) Delegirane uredbe (EU) 2022/973 u svrhu zaštite zdravlja i okoliša. Određivanje granične vrijednosti za ukupni krom i vanadij nije opravdano dovoljnom osnovom za odobrenje iz članka 42. stavka 7. prve rečenice Uredbe (EU) 2019/1009. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog: prekoračenje ovlaštenja koje je protivno pravu Unije ili zlouporaba ovlasti tuženika donošenjem članka 2. stavka 3. Delegirane uredbe (EU) 2022/973 (1) na temelju ovlaštenja iz članka 42. stavka 7. prve rečenice Uredbe (EU) 2019/1009 (2)

U skladu s člankom 42. stavkom 7. prvom rečenicom Uredbe (EU) 2019/1009, tuženik bi trebao donijeti delegirane akte isključivo u svrhu poljoprivredne učinkovitosti i sigurnosti. Umjesto toga, tuženik je odredio granične vrijednosti za parametre ukupnog kroma i vanadija u članku 2. stavku 3. točkama (a) i (c) Delegirane uredbe (EU) 2022/973 u svrhu zaštite zdravlja i okoliša. Određivanje granične vrijednosti za ukupni krom i vanadij nije opravdano dovoljnom osnovom za odobrenje iz članka 42. stavka 7. prve rečenice Uredbe (EU) 2019/1009.

| 2. | Drugi tužbeni razlog: povreda načela predostrožnosti u skladu s člankom 42. stavkom 7. drugom rečenicom Uredbe (EU) 2019/1009 zbog nepoštivanja trenutnog stanja znanstvenih dokaza
  Tuženik nije definirao, vrednovao i ocijenio najnovije znanstvene dokaze prilikom donošenja članka 2. stavka 3. točaka (a) i (c) Delegirane uredbe (EU) 2022/973 niti je na njima temeljio svoju odluku o donošenju Delegirane uredbe (EU) 2022/973. |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog: povreda načela predostrožnosti u skladu s člankom 42. stavkom 7. drugom rečenicom Uredbe (EU) 2019/1009 zbog nepoštivanja trenutnog stanja znanstvenih dokaza

Tuženik nije definirao, vrednovao i ocijenio najnovije znanstvene dokaze prilikom donošenja članka 2. stavka 3. točaka (a) i (c) Delegirane uredbe (EU) 2022/973 niti je na njima temeljio svoju odluku o donošenju Delegirane uredbe (EU) 2022/973.

| 3. | Treći tužbeni razlog: povreda istražnog načela, osobito tuženikove službene dužnosti definiranja i uzimanja u obzir najnovijih znanstvenih dokaza
  Tuženik nije na odgovarajući način utvrdio najnovije znanstvene dokaze i nije ih uzeo u obzir u svojoj odluci o donošenju Delegirane uredbe (EU) 2022/973. |
| --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog: povreda istražnog načela, osobito tuženikove službene dužnosti definiranja i uzimanja u obzir najnovijih znanstvenih dokaza

Tuženik nije na odgovarajući način utvrdio najnovije znanstvene dokaze i nije ih uzeo u obzir u svojoj odluci o donošenju Delegirane uredbe (EU) 2022/973.

| 4. | Četvrti tužbeni razlog: povreda načela pravne sigurnosti zbog zanemarivanja najnovijih znanstvenih dokaza
  Poduzetnici na koje se odnosi Delegirana uredba (EU) 2022/973 oslanjali su se na to da tuženik normira samo one kriterije koji se stvarno mogu izvesti iz najnovijih znanstvenih dokaza. Osim toga, vjerovali su da će tuženik utvrditi samo kriterije poljoprivredne učinkovitosti i sigurnosti. Granične vrijednosti za ukupni krom i vanadij nisu kriteriji poljoprivredne učinkovitosti i sigurnosti. Adresati članka 2. stavka 3. Delegirane uredbe (EU) 2022/973 nisu mogli predvidjeti određivanje granične vrijednosti za ukupni krom i vanadij. |
| --- | --- |

4.

Četvrti tužbeni razlog: povreda načela pravne sigurnosti zbog zanemarivanja najnovijih znanstvenih dokaza

Poduzetnici na koje se odnosi Delegirana uredba (EU) 2022/973 oslanjali su se na to da tuženik normira samo one kriterije koji se stvarno mogu izvesti iz najnovijih znanstvenih dokaza. Osim toga, vjerovali su da će tuženik utvrditi samo kriterije poljoprivredne učinkovitosti i sigurnosti. Granične vrijednosti za ukupni krom i vanadij nisu kriteriji poljoprivredne učinkovitosti i sigurnosti. Adresati članka 2. stavka 3. Delegirane uredbe (EU) 2022/973 nisu mogli predvidjeti određivanje granične vrijednosti za ukupni krom i vanadij.

| 5. | Peti tužbeni razlog: povreda načela razmjernosti zbog zabrane gnojiva koja sadržavaju kalcij iz industrije čelika donošenjem članka 2. stavka 3. točaka (a) i (c) Delegirane uredbe (EU) 2022/973
  Granične vrijednosti koje je postavio tuženik za ukupni krom i vanadij nisu uzele u obzir načelo razmjernosti temeljeno na članku 5. stavku 1. drugoj rečenici i stavku 4. UEU-a, jer su granične vrijednosti za gnojiva koja sadrže kalcij iz industrija čelika isključene iz zakona EU-a koji reguliraju gnojiva, a to će imati štetne učinke u nekoliko pogleda na okoliš, zdravlje ljudi, životinja i biljaka, za javni interes za pouzdanu i pristupačnu opskrbu gnojivima i hranom, te za interese proizvođača i distributera. |
| --- | --- |

5.

Peti tužbeni razlog: povreda načela razmjernosti zbog zabrane gnojiva koja sadržavaju kalcij iz industrije čelika donošenjem članka 2. stavka 3. točaka (a) i (c) Delegirane uredbe (EU) 2022/973

Granične vrijednosti koje je postavio tuženik za ukupni krom i vanadij nisu uzele u obzir načelo razmjernosti temeljeno na članku 5. stavku 1. drugoj rečenici i stavku 4. UEU-a, jer su granične vrijednosti za gnojiva koja sadrže kalcij iz industrija čelika isključene iz zakona EU-a koji reguliraju gnojiva, a to će imati štetne učinke u nekoliko pogleda na okoliš, zdravlje ljudi, životinja i biljaka, za javni interes za pouzdanu i pristupačnu opskrbu gnojivima i hranom, te za interese proizvođača i distributera.

| 6. | Šesti tužbeni razlog: tuženik je povrijedio formalnu obvezu obrazlaganja
  Određivanje graničnih vrijednosti za ukupni krom i vanadij nije dovoljno opravdano u uvodnim izjavama Delegirane uredbe (EU) 2022/973. Tuženik je propustio izložiti ključne (relevantne) okolnosti na temelju kojih je odredio ta ograničenja. Određivanje graničnih vrijednosti obrazložio je aspektima zaštite zdravlja i okoliša. S druge strane, kriteriji poljoprivredne učinkovitosti i sigurnosti koji se zahtijevaju na temelju članka 42. stavka 7. prve rečenice Uredbe (EU) 2019/1009 nisu uzeti u obzir. Elementi obrazloženja koji se mogu izvesti iz uvodnih izjava stoga su nedostatni i nepotpuni već i s formalnog stajališta. Razlozi nisu zadovoljili obvezu obrazlaganja iz članka 296. stavka 2. UFEU-a. |
| --- | --- |

6.

Šesti tužbeni razlog: tuženik je povrijedio formalnu obvezu obrazlaganja

Određivanje graničnih vrijednosti za ukupni krom i vanadij nije dovoljno opravdano u uvodnim izjavama Delegirane uredbe (EU) 2022/973. Tuženik je propustio izložiti ključne (relevantne) okolnosti na temelju kojih je odredio ta ograničenja. Određivanje graničnih vrijednosti obrazložio je aspektima zaštite zdravlja i okoliša. S druge strane, kriteriji poljoprivredne učinkovitosti i sigurnosti koji se zahtijevaju na temelju članka 42. stavka 7. prve rečenice Uredbe (EU) 2019/1009 nisu uzeti u obzir. Elementi obrazloženja koji se mogu izvesti iz uvodnih izjava stoga su nedostatni i nepotpuni već i s formalnog stajališta. Razlozi nisu zadovoljili obvezu obrazlaganja iz članka 296. stavka 2. UFEU-a.

| 7. | Sedmi tužbeni razlog: činjenična netočnost i nepotpunost obrazloženja koja proizlazi iz činjenične netočnosti i nepotpunosti stručnog utvrđivanja granične vrijednosti za ukupni krom i vanadij. |
| --- | --- |

7.

Sedmi tužbeni razlog: činjenična netočnost i nepotpunost obrazloženja koja proizlazi iz činjenične netočnosti i nepotpunosti stručnog utvrđivanja granične vrijednosti za ukupni krom i vanadij.

---

(1)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2022/973 оd 14. ožujka 2022. o dopuni Uredbe (EU) 2019/1009 Europskog parlamenta i Vijeća utvrđivanjem kriterija za poljoprivrednu učinkovitost i sigurnost pri upotrebi nusproizvoda u gnojidbenim proizvodima u EU-u (SL 2022., L 167, str. 29.).

(2)  Uredba (EU) 2019/1009 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. lipnja 2019. o utvrđivanju pravila o stavljanju gnojidbenih proizvoda EU-a na raspolaganje na tržištu te o izmjenama uredaba (EZ) br. 1069/2009 i (EZ) br. 1107/2009 i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 2003/2003 (SL 2019., L 170, str. 1.).

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/42 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/42

---

Tužba podnesena 2. rujna 2022. – VP/Cedefop

(Predmet T-563/22)

(2022/C 424/54)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: VP (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

Tuženik: Europski centar za razvoj strukovnog osposobljavanja

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi tuženikovu odluku od 17. prosinca 2021. o neprovođenju točke 1. i 2. izreke presude Općeg suda od 16. prosinca 2020., u predmetu T-187/18, VP/Cedefop; |
| --- | --- |

—

poništi tuženikovu odluku od 17. prosinca 2021. o neprovođenju točke 1. i 2. izreke presude Općeg suda od 16. prosinca 2020., u predmetu T-187/18, VP/Cedefop;

| — | poništi povezanu odluku o neproduljenju tužiteljeva ugovora o radu na neodređeno vrijeme s učinkom od 16. studenoga 2017.; |
| --- | --- |

—

poništi povezanu odluku o neproduljenju tužiteljeva ugovora o radu na neodređeno vrijeme s učinkom od 16. studenoga 2017.;

| — | poništi tuženikovu odluku od 17. lipnja 2022. kojom se odbija tužiteljeva žalba od 3. ožujka 2022. protiv odluke od 17. prosinca 2021.; |
| --- | --- |

—

poništi tuženikovu odluku od 17. lipnja 2022. kojom se odbija tužiteljeva žalba od 3. ožujka 2022. protiv odluke od 17. prosinca 2021.;

| — | naloži naknadu neimovinske štete koju je tužitelj pretrpio, a koja se može procijeniti, ex aequo et bono, na iznos od sto tisuća eura; |
| --- | --- |

—

naloži naknadu neimovinske štete koju je tužitelj pretrpio, a koja se može procijeniti, ex aequo et bono, na iznos od sto tisuća eura;

| — | naloži tuženiku snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži tuženiku snošenje troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

| — | prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženikova odluka da ne provede najbitnije točke 1. i 2. presude od 16. prosinca 2020. u predmetu T-187/18, VP/Cedefop i, stoga, da ne produlji tužiteljev ugovor o radu, zahvaćena povredom obveze iz članka 266. UFEU-a da se uskladi s presudom u predmetu T-187/18 od 16. prosinca 2020. i očitom pogreškom u ocjeni. |
| --- | --- |

—

prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženikova odluka da ne provede najbitnije točke 1. i 2. presude od 16. prosinca 2020. u predmetu T-187/18, VP/Cedefop i, stoga, da ne produlji tužiteljev ugovor o radu, zahvaćena povredom obveze iz članka 266. UFEU-a da se uskladi s presudom u predmetu T-187/18 od 16. prosinca 2020. i očitom pogreškom u ocjeni.

| — | drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio svoju obvezu dužne pažnje. |
| --- | --- |

—

drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio svoju obvezu dužne pažnje.

| — | treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio načela jednakog postupanja i zaštite legitimnih očekivanja. |
| --- | --- |

—

treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik povrijedio načela jednakog postupanja i zaštite legitimnih očekivanja.

| — | četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik zlouporabio svoje ovlasti. |
| --- | --- |

—

četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik zlouporabio svoje ovlasti.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/43 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/43

---

Tužba podnesena 13. rujna 2022. – Pierre Balmain/EUIPO – Story Time (Prikaz lavlje glave)

(Predmet T-564/22)

(2022/C 424/55)

Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

Stranke

Tužitelj: Pierre Balmain (Pariz, Francuska) (zastupnici: J. Iglesias Monravá i S. Mainar Roger, odvjetnici)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Story Time sp. z o. o. (Poznań, Poljska)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

Predmetni sporni žig: prijava figurativnog žiga Europske unije (Prikaz lavlje glave) – prijava za registraciju br. 17 515 099

Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. lipnja 2022. u predmetu R 96/2022-4

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi pobijanu odluku; |
| --- | --- |

—

poništi pobijanu odluku;

| — | naloži svim protivnim strankama u tužbi snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži svim protivnim strankama u tužbi snošenje troškova.

Tužbeni razlog

| — | povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća. |
| --- | --- |

—

povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/44 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/44

---

Tužba podnesena 13. rujna 2022. – Sports Group Denmark/EUIPO (ENDURANCE)

(Predmet T-566/22)

(2022/C 424/56)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Sports Group Denmark A/S (Silkeborg, Danska) (zastupnik: T. Kruse Lie, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Predmetni sporni žig: međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija figurativnog žiga ENDURANCE – prijava za registraciju br. 1 542 490

Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 8. srpnja 2022. u predmetu R 1779/2021-2

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se njome odbija registracija kao žiga Europske unije figurativnog znaka ENDURANCE za proizvode i usluge iz razreda 9., 20., 28. i 35.; |
| --- | --- |

—

poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se njome odbija registracija kao žiga Europske unije figurativnog znaka ENDURANCE za proizvode i usluge iz razreda 9., 20., 28. i 35.;

| — | naloži EUIPO-u snošenje vlastitih kao i tužiteljevih troškova, uključujući izdatke koji su mu nužno nastali za potrebe žalbenog postupka pred žalbenim vijećem EUIPO-a. |
| --- | --- |

—

naloži EUIPO-u snošenje vlastitih kao i tužiteljevih troškova, uključujući izdatke koji su mu nužno nastali za potrebe žalbenog postupka pred žalbenim vijećem EUIPO-a.

Tužbeni razlog

| — | povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća. |
| --- | --- |

—

povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/44 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/44

---

Tužba podnesena 15. rujna 2022. – Bora Creations/EUIPO – True Skincare (TRUE SKIN)

(Predmet T-576/22)

(2022/C 424/57)

Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

Stranke

Tužitelj: Bora Creations, SL (Andratx, Španjolska) (zastupnici: R. Lange i M. Ebner, odvjetnici)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: True Skincare Ltd (Ascot, Ujedinjena Kraljevina)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

Predmetni sporni žig: prijava verbalnog žiga Europske unije TRUE SKIN – prijava za registraciju br. 18 170 353

Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 21. lipnja 2022. u predmetu R 1712/2021-5

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi pobijanu odluku; |
| --- | --- |

—

poništi pobijanu odluku;

| — | naloži EUIPO-u i intervenijentu snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži EUIPO-u i intervenijentu snošenje troškova.

Tužbeni razlog

| — | povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća |
| --- | --- |

—

povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/45 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/45

---

Tužba podnesena 16. rujna 2022. – Europski nadzornik za zaštitu podataka/Parlament i Vijeće

(Predmet T-578/22)

(2022/C 424/58)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Europski nadzornik za zaštitu podataka (zastupnici: D. Nardi, T. Zerdick, A. Buchta i F. Coudert, agenti)

Tuženici: Europski parlament, Vijeće Europske unije

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi članak 74.a i članak 74.b Uredbe 2016/794 (1) kako je izmijenjena Uredbom 2022/991 (2); |
| --- | --- |

—

poništi članak 74.a i članak 74.b Uredbe 2016/794 (1) kako je izmijenjena Uredbom 2022/991 (2);

| — | naloži tuženicima snošenje troškova postupka. |
| --- | --- |

—

naloži tuženicima snošenje troškova postupka.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog tužbi tužitelj se poziva na jedan tužbeni razlog, u kojem navodi povredu neovisnosti i ovlasti tužitelja kao nadzornog tijela zbog povrede načela pravne sigurnosti i načela zabrane retroaktivnosti pravnih akata. Tužitelj se poziva na povredu članka 8. stavka 3. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, članka 55. Uredbe (EU) 2018/1725 (3) u vezi s člankom 43. stavkom 1. i stavkom 3. točkom (e) Uredbe (EU) 2016/794 kako je izmijenjena Uredbom (EU) 2022/991.

Tužitelj tvrdi da je njegova aktivna legitimacija za podnošenje tužbe za poništenje na temelju članka 263. UFEU-a opravdana potrebom da ima na raspolaganju pravno sredstvo radi obrane svoje institucijske ovlasti, osobito svoje neovisnosti kao nadzornog tijela u skladu s člankom 8. stavkom 3. Povelje o temeljnim pravima i institucijske ravnoteže između uloge nadzornog tijela i uloge zakonodavca.

Alternativno, tvrdi da se sporne odredbe na njega odnose izravno i osobno, te da za njihovo poništenje ima jasan i stvaran interes.

---

(1)  Uredba (EU) 2016/794 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2016. o Agenciji Europske unije za suradnju tijela za izvršavanje zakonodavstva (Europol) te zamjeni i stavljanju izvan snage odluka Vijeća 2009/371/PUP, 2009/934/PUP, 2009/935/PUP, 2009/936/PUP i 2009/968/PUP (SL 2016. L 135, str. 53)

(2)  Uredba (EU) 2022/991 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2022. o izmjeni Uredbe (EU) 2016/794 u pogledu suradnje Europola s privatnim stranama, obrade osobnih podataka koju provodi Europol radi potpore kaznenim istragama i uloge Europola u području istraživanja i inovacija (SL 2022. L 169, str. 1)

(3)  Uredba (EU) 2018/1725 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2018. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 45/2001 i Odluke br. 1247/2002/EZ (SL 2018. L 295, str. 39)

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/46 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/46

---

Tužba podnesena 16. rujna 2022. – British Airways/Komisija

(Predmet T-582/22)

(2022/C 424/59)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: British Airways plc (Harmondsworth, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: A. Lyle-Smythe, R. O’Donoghue, lawyers, i C. Thomas, Barrister-at-Law)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | naloži Komisiji da odmah plati iznos zateznih kamata koji odgovara zateznim kamatama u iznosu od 3 382 129,97 eura po ESB-ovoj stopi refinanciranja uvećanoj za 3,5 postotnih poena, za razdoblje od 19. lipnja 2017. do 25. svibnja 2022. ili, alternativno, po stopi koju Opći sud bude smatrao prikladnom (prema tužiteljevom prvom i/ili drugom tužbenom razlogu); |
| --- | --- |

—

naloži Komisiji da odmah plati iznos zateznih kamata koji odgovara zateznim kamatama u iznosu od 3 382 129,97 eura po ESB-ovoj stopi refinanciranja uvećanoj za 3,5 postotnih poena, za razdoblje od 19. lipnja 2017. do 25. svibnja 2022. ili, alternativno, po stopi koju Opći sud bude smatrao prikladnom (prema tužiteljevom prvom i/ili drugom tužbenom razlogu);

| — | naloži Komisiji da odmah plati složene kamate na iznos zateznih kamata od 3 382 129,97 eura (ili drugi takav iznos za koji Opći sud utvrdi da duguje tužitelju), koji odgovara ESB-ovoj stopi refinanciranja uvećanoj za 3,5 postotnih poena za razdoblje od 25. svibnja 2022. do datuma plaćanja iznosa zateznih kamata ili, alternativno, po stopi i u razdoblju koje Opći sud bude smatrao prikladnim; |
| --- | --- |

—

naloži Komisiji da odmah plati složene kamate na iznos zateznih kamata od 3 382 129,97 eura (ili drugi takav iznos za koji Opći sud utvrdi da duguje tužitelju), koji odgovara ESB-ovoj stopi refinanciranja uvećanoj za 3,5 postotnih poena za razdoblje od 25. svibnja 2022. do datuma plaćanja iznosa zateznih kamata ili, alternativno, po stopi i u razdoblju koje Opći sud bude smatrao prikladnim;

| — | dodatno podredno, poništi Komisijinu odluku o odbijanju od 7. srpnja 2022. temeljem čega Komisija mora platiti tužitelju zatezne kamate i složene kamate na njih bez odgode; još dodatno podredno, proglasi da je Komisijino odbijanje plaćanja zateznih kamata i složenih kamata na zatezne kamate (ili bilo kojih drugih kamata) nezakonito; i |
| --- | --- |

—

dodatno podredno, poništi Komisijinu odluku o odbijanju od 7. srpnja 2022. temeljem čega Komisija mora platiti tužitelju zatezne kamate i složene kamate na njih bez odgode; još dodatno podredno, proglasi da je Komisijino odbijanje plaćanja zateznih kamata i složenih kamata na zatezne kamate (ili bilo kojih drugih kamata) nezakonito; i

| — | naloži Komisiji snošenje tužiteljevih troškova postupka i drugih troškova. |
| --- | --- |

—

naloži Komisiji snošenje tužiteljevih troškova postupka i drugih troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

| 1. | prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da tužitelj ima pravo na isplatu iznosa zateznih kamata u iznosu od 3 382 129,97 eura, ili alternativno kamata izračunanih po stopi koju Opći sud bude smatrao prikladnom, putem tužbe na temelju prvog stavka članka 266. UFEU-a, jer je Komisija morala platiti taj iznos kako bi postupila u skladu s presudom Općeg suda u predmetu T-341/17. U tom pogledu tužitelj se alternativno poziva na članak 277. UFEU-a u slučaju da se Komisija želi pozvati na sekundarno zakonodavstvo i da se takvo zakonodavstvo tumači na način koji nije u skladu s tužiteljevim pravima iz Ugovora. |
| --- | --- |

1.

prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da tužitelj ima pravo na isplatu iznosa zateznih kamata u iznosu od 3 382 129,97 eura, ili alternativno kamata izračunanih po stopi koju Opći sud bude smatrao prikladnom, putem tužbe na temelju prvog stavka članka 266. UFEU-a, jer je Komisija morala platiti taj iznos kako bi postupila u skladu s presudom Općeg suda u predmetu T-341/17. U tom pogledu tužitelj se alternativno poziva na članak 277. UFEU-a u slučaju da se Komisija želi pozvati na sekundarno zakonodavstvo i da se takvo zakonodavstvo tumači na način koji nije u skladu s tužiteljevim pravima iz Ugovora.

| 2. | drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da tužitelj nadalje i/ili alternativno ima pravo na isplatu iznosa zateznih kamata putem tužbe na temelju drugog stavka članka 266., članka 268. i članka 340. UFEU-a i na temelju članka 41. stavka 3. Povelje, na temelju izvanugovorne odgovornosti Europske unije uslijed Komisijina neplaćanja takvih kamata u skladu s presudom Općeg suda u predmetu T-341/17. U tom pogledu tužitelj se ponovno alternativno poziva na članak 277. UFEU-a u slučaju da se Komisija želi pozvati na sekundarno zakonodavstvo i da se takvo zakonodavstvo tumači na način koji nije u skladu s tužiteljevim pravima iz Ugovora. |
| --- | --- |

2.

drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da tužitelj nadalje i/ili alternativno ima pravo na isplatu iznosa zateznih kamata putem tužbe na temelju drugog stavka članka 266., članka 268. i članka 340. UFEU-a i na temelju članka 41. stavka 3. Povelje, na temelju izvanugovorne odgovornosti Europske unije uslijed Komisijina neplaćanja takvih kamata u skladu s presudom Općeg suda u predmetu T-341/17. U tom pogledu tužitelj se ponovno alternativno poziva na članak 277. UFEU-a u slučaju da se Komisija želi pozvati na sekundarno zakonodavstvo i da se takvo zakonodavstvo tumači na način koji nije u skladu s tužiteljevim pravima iz Ugovora.

| 3. | treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da tužitelj ima pravo na isplatu složenih kamata uslijed Komisijina neplaćanja zateznih kamata, putem tužbi na temelju prvog stavka članka 266. ili, alternativno, njegova drugog stavka, članka 268. i članka 340. UFEU-a i na temelju članka 41. stavka 3. Povelje. U tom pogledu tužitelj se ponovno alternativno poziva na članak 277. UFEU-a u slučaju da se Komisija želi pozvati na sekundarno zakonodavstvo i da se takvo zakonodavstvo tumači na način koji nije u skladu s pravima BA-a iz Ugovora. |
| --- | --- |

3.

treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da tužitelj ima pravo na isplatu složenih kamata uslijed Komisijina neplaćanja zateznih kamata, putem tužbi na temelju prvog stavka članka 266. ili, alternativno, njegova drugog stavka, članka 268. i članka 340. UFEU-a i na temelju članka 41. stavka 3. Povelje. U tom pogledu tužitelj se ponovno alternativno poziva na članak 277. UFEU-a u slučaju da se Komisija želi pozvati na sekundarno zakonodavstvo i da se takvo zakonodavstvo tumači na način koji nije u skladu s pravima BA-a iz Ugovora.

| 4. | nadalje, u mjeri u kojoj je to potrebno, pozivajući se na četvrti tužbeni razlog tužitelj zahtijeva – na temelju članka 263. stavka 4. UFEU-a – poništenje odluke Komisije od 7. srpnja 2022. o odbijanju plaćanja zateznih kamata i složenih kamata na temelju povrede članka 266. UFEU-a i/ili općeg načela prava Europske unije da institucije Europske unije imaju obvezu povrata nakon presude kojom se mjera poništava. |
| --- | --- |

4.

nadalje, u mjeri u kojoj je to potrebno, pozivajući se na četvrti tužbeni razlog tužitelj zahtijeva – na temelju članka 263. stavka 4. UFEU-a – poništenje odluke Komisije od 7. srpnja 2022. o odbijanju plaćanja zateznih kamata i složenih kamata na temelju povrede članka 266. UFEU-a i/ili općeg načela prava Europske unije da institucije Europske unije imaju obvezu povrata nakon presude kojom se mjera poništava.

| 5. | alternativno u odnosu na četvrti tužbeni razlog, pozivajući se na peti tužbeni razlog tužitelj zahtijeva da se utvrdi na temelju članka 265. UFEU-a da je Komisija postupila nezakonito jer tužitelju nije platila zatezne kamate i složene kamate nakon što je to tužitelj zatražio 8. lipnja 2022., protivno članku 266. UFEU-a i/ili općem načelu prava Europske unije da institucije Europske unije imaju obvezu povrata nakon presude kojom se mjera poništava. |
| --- | --- |

5.

alternativno u odnosu na četvrti tužbeni razlog, pozivajući se na peti tužbeni razlog tužitelj zahtijeva da se utvrdi na temelju članka 265. UFEU-a da je Komisija postupila nezakonito jer tužitelju nije platila zatezne kamate i složene kamate nakon što je to tužitelj zatražio 8. lipnja 2022., protivno članku 266. UFEU-a i/ili općem načelu prava Europske unije da institucije Europske unije imaju obvezu povrata nakon presude kojom se mjera poništava.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/47 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/47

---

Tužba podnesena 22. rujna 2022. – Crown Holdings i Crown Cork & Seal Deutschland/Komisija

(Predmet T-587/22)

(2022/C 424/60)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelji: Crown Holdings, Inc. (Yardley, Pennsylvania, Sjedinjene Američke Države), Crown Cork & Seal Deutschland Holdings GmbH (Seesen, Njemačka) (zastupnici: A. Burnside, C. Graf York von Wartenburg, A. Kidane i D. Strohl, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

| — | poništi Odluku Europske komisije C(2022) 4761 final od 12. srpnja 2022. o postupku primjene članka 101. UFEU-a (predmet AT.40.522 – Metalna ambalaža) u dijelu u kojem se primjenjuje na tužitelje; i |
| --- | --- |

—

poništi Odluku Europske komisije C(2022) 4761 final od 12. srpnja 2022. o postupku primjene članka 101. UFEU-a (predmet AT.40.522 – Metalna ambalaža) u dijelu u kojem se primjenjuje na tužitelje; i

| — | naloži Komisiji snošenje troškova postupka. |
| --- | --- |

—

naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila načelo patere legem quam ipse fecisti, opće načelo prava Europske unije, time što je prihvatila ustupanje predmeta od Saveznog ureda za zaštitu tržišnog natjecanja (u daljnjem tekstu: FCO), čime je odstupila od ustaljene prakse odlučivanja kako je navedena u Obavijesti Komisije o suradnji u okviru Mreže tijela za zaštitu tržišnog natjecanja. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila načelo patere legem quam ipse fecisti, opće načelo prava Europske unije, time što je prihvatila ustupanje predmeta od Saveznog ureda za zaštitu tržišnog natjecanja (u daljnjem tekstu: FCO), čime je odstupila od ustaljene prakse odlučivanja kako je navedena u Obavijesti Komisije o suradnji u okviru Mreže tijela za zaštitu tržišnog natjecanja.

| 2. | Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija, time što je prihvatila ustupanje predmeta od FCO-a, povrijedila legitimna očekivanja tužiteljâ da će postupiti u skladu s ustaljenom praksom odlučivanja. |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija, time što je prihvatila ustupanje predmeta od FCO-a, povrijedila legitimna očekivanja tužiteljâ da će postupiti u skladu s ustaljenom praksom odlučivanja.

| 3. | Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila načelo supsidijarnosti time što je prihvatila ustupanje predmeta u tako kasnom stadiju postupka pred FCO-om. |
| --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila načelo supsidijarnosti time što je prihvatila ustupanje predmeta u tako kasnom stadiju postupka pred FCO-om.

| 4. | Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila prava obrane tužiteljâ time što je prihvatila ustupanje predmeta od FCO-a nekoliko godina nakon isteka dvomjesečnog početnog razdoblja koje je predviđeno za ustupanje predmeta. |
| --- | --- |

4.

Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila prava obrane tužiteljâ time što je prihvatila ustupanje predmeta od FCO-a nekoliko godina nakon isteka dvomjesečnog početnog razdoblja koje je predviđeno za ustupanje predmeta.

| 5. | Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da Komisija, time što je prihvatila ustupanje predmeta nakon dvomjesečnog početnog razdoblja koje je predviđeno za ustupanje, nije na odgovarajući način uravnotežila ciljeve primjene prava tržišnog natjecanja i ciljeve pravne sigurnosti, legitimnih očekivanja te prava obrane tužiteljâ, čime je povrijedila načelo proporcionalnosti. |
| --- | --- |

5.

Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da Komisija, time što je prihvatila ustupanje predmeta nakon dvomjesečnog početnog razdoblja koje je predviđeno za ustupanje, nije na odgovarajući način uravnotežila ciljeve primjene prava tržišnog natjecanja i ciljeve pravne sigurnosti, legitimnih očekivanja te prava obrane tužiteljâ, čime je povrijedila načelo proporcionalnosti.

| 6. | Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila načelo dobre uprave time što je prihvatila ustupanje predmeta od FCO-a nakon dvomjesečnog početnog razdoblja koje je predviđeno za ustupanje. |
| --- | --- |

6.

Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Komisija povrijedila načelo dobre uprave time što je prihvatila ustupanje predmeta od FCO-a nakon dvomjesečnog početnog razdoblja koje je predviđeno za ustupanje.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/48 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/48

---

Tužba podnesena 22. rujna 2022. – Renco Valore/Komisija

(Predmet T-588/22)

(2022/C 424/61)

Jezik postupka: portugalski

Stranke

Tužitelj: Renco Valore SpA (Pesaro, Italija) (zastupnici: A. Gaspar Schwalbach, C. Pinto Xavier i M. Cotrim, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi članke 1., 4. i 5. Odluke Komisije od 4. prosinca 2020. o programu potpora SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) koji je proveo Portugal za Zona Franca de Madeira (ZFM) – Program III. |
| --- | --- |

—

poništi članke 1., 4. i 5. Odluke Komisije od 4. prosinca 2020. o programu potpora SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) koji je proveo Portugal za Zona Franca de Madeira (ZFM) – Program III.

| — | naloži Komisiji snošenje svih troškova postupka. |
| --- | --- |

—

naloži Komisiji snošenje svih troškova postupka.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava, s obzirom na to da je prilikom provedbe Programa III. ZFM-a kriterij koji se odnosi na „aktivnosti koje su stvarno i materijalno provedene u Madeiri” pravilno tumačen i primijenjen. Tužitelj tvrdi da je Komisija pogrešno protumačila kriterij „dobiti koje proizlaze iz aktivnosti koje su stvarno i materijalno provedene u Madeiri”. Dobiti koje su ostvarili poduzetnici registrirani u ZFM-u, a koje mogu biti predmet poreznih olakšica, nisu ograničene na dobiti koje proizlaze iz aktivnosti koje podrazumijevaju dodatne troškove u vezi s okolnošću da je riječ o „najudaljenijoj regiji”, odnosno s aktivnostima koje su provedene isključivo na zemljopisnom području autonomne regije Madeire. Uzimajući u obzir ciljeve i kontekst Programa III. ZFM-a, pravilno tumačenje tog kriterija podrazumijeva da se kao aktivnosti koje su stvarno i materijalno provedene u Madeiri smatraju one koje su povezane s poduzetnicima koji u ZFM-u imaju odobrenje za rad i središte za donošenje odluka, neovisno o tome bave li se međunarodnim poslovanjem. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava, s obzirom na to da je prilikom provedbe Programa III. ZFM-a kriterij koji se odnosi na „aktivnosti koje su stvarno i materijalno provedene u Madeiri” pravilno tumačen i primijenjen. Tužitelj tvrdi da je Komisija pogrešno protumačila kriterij „dobiti koje proizlaze iz aktivnosti koje su stvarno i materijalno provedene u Madeiri”. Dobiti koje su ostvarili poduzetnici registrirani u ZFM-u, a koje mogu biti predmet poreznih olakšica, nisu ograničene na dobiti koje proizlaze iz aktivnosti koje podrazumijevaju dodatne troškove u vezi s okolnošću da je riječ o „najudaljenijoj regiji”, odnosno s aktivnostima koje su provedene isključivo na zemljopisnom području autonomne regije Madeire. Uzimajući u obzir ciljeve i kontekst Programa III. ZFM-a, pravilno tumačenje tog kriterija podrazumijeva da se kao aktivnosti koje su stvarno i materijalno provedene u Madeiri smatraju one koje su povezane s poduzetnicima koji u ZFM-u imaju odobrenje za rad i središte za donošenje odluka, neovisno o tome bave li se međunarodnim poslovanjem.

| 2. | Drugi tužbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava, s obzirom na to da je prilikom provedbe Programa III. ZFM-a kriterij koji se odnosi na „zadržavanje radnih mjesta” pravilno tumačen i primijenjen. Tužitelj tvrdi da je Komisija pogrešno protumačila kriterij „zadržavanje radnih mjesta”. Uzimajući u obzir da u Europskoj uniji ne postoji pojam „radno mjesto” i da on nije definiran u svrhe provedbe Programa III. u odlukama iz 2007. i 2013. kao ni u smjernicama iz 2007., valja smatrati valjanim pojam radnog mjesta koji proizlazi iz nacionalnih propisa radnog prava. Na Program III. ZFM-a nije primjenjiva metodologija definicije radnih mjesta „EPRV” (ekvivalent punog radnog vremena) i „JRG” (jedinice rada po godini). |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava, s obzirom na to da je prilikom provedbe Programa III. ZFM-a kriterij koji se odnosi na „zadržavanje radnih mjesta” pravilno tumačen i primijenjen. Tužitelj tvrdi da je Komisija pogrešno protumačila kriterij „zadržavanje radnih mjesta”. Uzimajući u obzir da u Europskoj uniji ne postoji pojam „radno mjesto” i da on nije definiran u svrhe provedbe Programa III. u odlukama iz 2007. i 2013. kao ni u smjernicama iz 2007., valja smatrati valjanim pojam radnog mjesta koji proizlazi iz nacionalnih propisa radnog prava. Na Program III. ZFM-a nije primjenjiva metodologija definicije radnih mjesta „EPRV” (ekvivalent punog radnog vremena) i „JRG” (jedinice rada po godini).

| 3. | Treći tužbeni razlog temelji se na povredi općih načela prava Europske unije, odnosno načelâ pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja. Tužitelj tvrdi da se Odlukom Komisije od 4. prosinca 2020. o programu potpora SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) koji je proveo Portugal za Zona Franca de Madeira (ZFM) – Program III. povređuju opća načela prava Europske unije, odnosno načelâ pravne sigurnosti i legitimnih očekivanja, tako da Komisija ne može zahtijevati od portugalskih državnih tijela povrat potpore od korisnika, i konkretno, od tužitelja. |
| --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog temelji se na povredi općih načela prava Europske unije, odnosno načelâ pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja. Tužitelj tvrdi da se Odlukom Komisije od 4. prosinca 2020. o programu potpora SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) koji je proveo Portugal za Zona Franca de Madeira (ZFM) – Program III. povređuju opća načela prava Europske unije, odnosno načelâ pravne sigurnosti i legitimnih očekivanja, tako da Komisija ne može zahtijevati od portugalskih državnih tijela povrat potpore od korisnika, i konkretno, od tužitelja.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/49 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/49

---

Tužba podnesena 22. rujna 2022. – Silgan Holdings i dr./Komisija

(Predmet T-589/22)

(2022/C 424/62)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Tužitelji: Silgan Holdings, Inc. (Stamford, Connecticut, Sjedinjene Američke Države), Silgan Holdings Austria GmbH (Beč, Austrija), Silgan International Holdings BV (Amsterdam, Nizozemska), Silgan Metal Packaging Distribution GmbH (Meißen, Njemačka), Silgan White Cap Manufacturing GmbH (Hanover, Njemačka) (zastupnici: D. Seeliger, H. Wollmann, R. Grafunder, Y.-K. Gürer i E. Venot, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

| — | poništi pobijanu odluku u skladu s člankom 264. UFEU-a u dijelu u kojem se odnosi na tužitelje; |
| --- | --- |

—

poništi pobijanu odluku u skladu s člankom 264. UFEU-a u dijelu u kojem se odnosi na tužitelje;

| — | u skladu s člankom 134. Poslovnika Općeg suda naloži Komisiji snošenje troškova tužiteljâ. |
| --- | --- |

—

u skladu s člankom 134. Poslovnika Općeg suda naloži Komisiji snošenje troškova tužiteljâ.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

Ovom tužbom tužitelji traže poništenje Odluke Komisije C(2022) 4761 final od 12. srpnja 2022. u postupku prema članku 101. UFEU-a (AT.40522 – Metal Packaging (izvorno „Pandora”)).

Tužba se temelji na sljedećim trima tužbenim razlozima.

| 1. | Prvi tužbeni razlog: tuženikova nenadležnost zbog povrede načela supsidijarnosti
  Tuženik nije nadležan voditi postupak protiv Silgana i donijeti pobijanu odluku. S obzirom na opsežne istrage i na to da stanje nacionalnog postupka dopušta odlučivanje, Bundeskartellamt je prikladno tijelo za okončanje istražnog postupka u ovom predmetu. Tuženik nije u boljem položaju provesti postupak. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog: tuženikova nenadležnost zbog povrede načela supsidijarnosti

Tuženik nije nadležan voditi postupak protiv Silgana i donijeti pobijanu odluku. S obzirom na opsežne istrage i na to da stanje nacionalnog postupka dopušta odlučivanje, Bundeskartellamt je prikladno tijelo za okončanje istražnog postupka u ovom predmetu. Tuženik nije u boljem položaju provesti postupak.

| 2. | Drugi tužbeni razlog: zlouporaba ovlasti
  Tuženikovo otvaranje postupka i donošenje odluke vođeni su razmatranjima koja nemaju veze s predmetom. Oni su uslijedili radi toga da se zaobiđu odredbe o sankcioniranju povreda članka 101. UFEU-a koje su predviđene njemačkim pravom i da se zatvori navodna praznina u njemačkom pravu o sankcioniranju. |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog: zlouporaba ovlasti

Tuženikovo otvaranje postupka i donošenje odluke vođeni su razmatranjima koja nemaju veze s predmetom. Oni su uslijedili radi toga da se zaobiđu odredbe o sankcioniranju povreda članka 101. UFEU-a koje su predviđene njemačkim pravom i da se zatvori navodna praznina u njemačkom pravu o sankcioniranju.

| 3. | Treći tužbeni razlog: povreda prava na dobru upravu prema članku 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima
  Tuženik je povrijedio zahtjev dobre uprave i time povrijedio temeljno pravo tužiteljâ prema članku 41. Povelje jer je pobijana odluka neproporcionalna, povređuje legitimna očekivanja tužitelja i u suprotnosti je s temeljnim načelom da je uprava vezana vlastitim aktima. |
| --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog: povreda prava na dobru upravu prema članku 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima

Tuženik je povrijedio zahtjev dobre uprave i time povrijedio temeljno pravo tužiteljâ prema članku 41. Povelje jer je pobijana odluka neproporcionalna, povređuje legitimna očekivanja tužitelja i u suprotnosti je s temeljnim načelom da je uprava vezana vlastitim aktima.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/50 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/50

---

Tužba podnesena 22. rujna 2022. – Cristescu/Komisija

(Predmet T-590/22)

(2022/C 424/63)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelj: Adrian Sorin Cristescu (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnik: S. Orlandi, odvjetnik)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi odluku od 17. studenoga 2021. kojom je tužitelju izrečena sankcija odgode napredovanja na viši stupanj u razdoblju od 6 mjeseci; |
| --- | --- |

—

poništi odluku od 17. studenoga 2021. kojom je tužitelju izrečena sankcija odgode napredovanja na viši stupanj u razdoblju od 6 mjeseci;

| — | naloži Europskoj komisiji da snosi troškove te da tužitelju isplati iznos od jednog eura. |
| --- | --- |

—

naloži Europskoj komisiji da snosi troškove te da tužitelju isplati iznos od jednog eura.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na očitim pogreškama u ocjeni koje pobijanu odluku čine nezakonitom. U tom se pogledu poziva na činjenicu da navodne povrede profesionalnih obveza na kojima se temelji pobijana odluka nisu dokazane i da to osobito proizlazi iz jednoglasnog mišljenja stegovnog povjerenstva. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na očitim pogreškama u ocjeni koje pobijanu odluku čine nezakonitom. U tom se pogledu poziva na činjenicu da navodne povrede profesionalnih obveza na kojima se temelji pobijana odluka nisu dokazane i da to osobito proizlazi iz jednoglasnog mišljenja stegovnog povjerenstva.

| 2. | Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava obrane. Konkretno, tužitelj se poziva na pravo da bude saslušan, s obzirom na to da su članovi Ureda za istražne radnje i stegovne postupke (IDOC), kojima su u postupku bile delegirane ovlasti tijela za imenovanje (u daljnjem tekstu: AIPN) i koji su sastavili izvješće o istrazi čije je zaključke stegovno povjerenstvo dovelo u pitanje, zatim imali ključnu ulogu u usvajanju odluke koju je tripartitni AIPN donio na netransparentan način. |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava obrane. Konkretno, tužitelj se poziva na pravo da bude saslušan, s obzirom na to da su članovi Ureda za istražne radnje i stegovne postupke (IDOC), kojima su u postupku bile delegirane ovlasti tijela za imenovanje (u daljnjem tekstu: AIPN) i koji su sastavili izvješće o istrazi čije je zaključke stegovno povjerenstvo dovelo u pitanje, zatim imali ključnu ulogu u usvajanju odluke koju je tripartitni AIPN donio na netransparentan način.

| 3. | Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti. |
| --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/51 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/51

---

Tužba podnesena 22. rujna 2022. – Liquid Advertising/EUIPO – Liqui.do (Liquid+Arcade)

(Predmet T-592/22)

(2022/C 424/64)

Jezik na kojem je tužba podnesena: poljski

Stranke

Tužitelj: Liquid Advertising, Inc. (El Segundo, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: M. Czarnecki, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Liqui.do SA (Lisabon, Portugal)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj pred Općim sudom

Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije „Liquid+Arcade” – prijava br. 18 317 971

Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

Pobijana odluka: odluka drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 28. lipnja 2022. u predmetu R 2231/2021-2

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | u cijelosti poništi pobijanu odluku i odluku Odjela za prigovore EUIPO-a od 12. studenoga 2021., odnosno podredno da pobijanu odluku izmijeni na način da usvoji žalbu koju je podnio tužitelj, |
| --- | --- |

—

u cijelosti poništi pobijanu odluku i odluku Odjela za prigovore EUIPO-a od 12. studenoga 2021., odnosno podredno da pobijanu odluku izmijeni na način da usvoji žalbu koju je podnio tužitelj,

| — | tužitelju dosudi troškove postupka, u skladu s propisima. |
| --- | --- |

—

tužitelju dosudi troškove postupka, u skladu s propisima.

Tužbeni razlog

Povreda članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/51 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/51

---

Tužba podnesena 26. rujna 2022. – Hypo Vorarlberg Bank/SRB

(Predmet T-599/22)

(2022/C 424/65)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Tužitelj: Hypo Vorarlberg Bank AG (Bregenz, Austrija) (zastupnici: G. Eisenberger i A. Brenneis, odvjetnici)

Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi odluku Jedinstvenog sanacijskog odbora od 25. srpnja 2022. o obračunu ex ante doprinosa društava Hypo Vorarlberg AG i Portigon AG Jedinstvenom fondu za sanaciju za 2017. (SRB/ES/2022/41) uključujući priloge, i to u svakom slučaju u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja; i |
| --- | --- |

—

poništi odluku Jedinstvenog sanacijskog odbora od 25. srpnja 2022. o obračunu ex ante doprinosa društava Hypo Vorarlberg AG i Portigon AG Jedinstvenom fondu za sanaciju za 2017. (SRB/ES/2022/41) uključujući priloge, i to u svakom slučaju u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja; i

| — | naloži Jedinstvenom sanacijskom odboru snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži Jedinstvenom sanacijskom odboru snošenje troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe deset tužbenih razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na bitnoj povredi postupka zbog nepotpune obavijesti o pobijanoj odluci
  Tužitelj je nepotpuno obaviješten o pobijanoj odluci, što je u suprotnosti s člankom 1. stavkom 2. UEU-a, člancima 15., 296. i 298. UFEU-a te člancima 42. i 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja). Upoznatost s podacima koji nisu priopćeni potrebna je, kao središnji dio odluke, da bi se moglo razumjeti kako je tužiteljeva pojedinačna situacija uzeta u obzir pri obračunu doprinosa, s obzirom na situaciju svih drugih dotičnih institucija. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na bitnoj povredi postupka zbog nepotpune obavijesti o pobijanoj odluci

Tužitelj je nepotpuno obaviješten o pobijanoj odluci, što je u suprotnosti s člankom 1. stavkom 2. UEU-a, člancima 15., 296. i 298. UFEU-a te člancima 42. i 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja). Upoznatost s podacima koji nisu priopćeni potrebna je, kao središnji dio odluke, da bi se moglo razumjeti kako je tužiteljeva pojedinačna situacija uzeta u obzir pri obračunu doprinosa, s obzirom na situaciju svih drugih dotičnih institucija.

| 2. | Drugi tužbeni razlog koji se temelji na povredi načela pravne sigurnosti zbog retroaktivnog donošenja pobijane odluke
  Retroaktivnim donošenjem pobijane odluke povređuje se načelo pravne sigurnosti, s obzirom na to da ono nije potrebno za postizanje cilja. |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog koji se temelji na povredi načela pravne sigurnosti zbog retroaktivnog donošenja pobijane odluke

Retroaktivnim donošenjem pobijane odluke povređuje se načelo pravne sigurnosti, s obzirom na to da ono nije potrebno za postizanje cilja.

| 3. | Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 102. Direktive 2014/59/EU (1), članka 69. stavaka 1. i 2. i članka 70. stavka 2. Uredbe (EU) br. 806/2014 (2), članka 3. i članka 4. stavka 2. Delegirane uredbe (EU) 2015/63 (3) i načela proporcionalnosti zbog pogrešnog određivanja ciljeva jer je tuženik, u suprotnosti s pravnim okvirom Unije, utvrdio prekomjerne ciljeve |
| --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 102. Direktive 2014/59/EU (1), članka 69. stavaka 1. i 2. i članka 70. stavka 2. Uredbe (EU) br. 806/2014 (2), članka 3. i članka 4. stavka 2. Delegirane uredbe (EU) 2015/63 (3) i načela proporcionalnosti zbog pogrešnog određivanja ciljeva jer je tuženik, u suprotnosti s pravnim okvirom Unije, utvrdio prekomjerne ciljeve

| 4. | Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na bitnoj povredi postupka zbog nedostatka u obrazloženju odluke
  Pobijanom se odlukom povređuje obveza obrazlaganja na temelju članka 296. stavka 2. UFEU-a te članka 41. stavka 1. i stavka 2. točke (c) Povelje zato što je bilo objavljeno samo nekoliko odabranih djelomičnih rezultata obračuna. Nisu ispunjeni zahtjevi u vezi s opsegom obveze obrazlaganja, koje je Sud utvrdio u predmetu C-584/20 P (4). |
| --- | --- |

4.

Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na bitnoj povredi postupka zbog nedostatka u obrazloženju odluke

Pobijanom se odlukom povređuje obveza obrazlaganja na temelju članka 296. stavka 2. UFEU-a te članka 41. stavka 1. i stavka 2. točke (c) Povelje zato što je bilo objavljeno samo nekoliko odabranih djelomičnih rezultata obračuna. Nisu ispunjeni zahtjevi u vezi s opsegom obveze obrazlaganja, koje je Sud utvrdio u predmetu C-584/20 P (4).

| 5. | Peti tužbeni razlog, koji se temelji na bitnoj povredi postupka zbog nedostatka u obrazloženju iskorištavanja bitnih diskrecijskih ovlasti
  Pobijanom se odlukom povređuje obveza obrazlaganja jer, kad je riječ o tuženikovim diskrecijskim ovlastima, nije navedeno koje je ocjene tuženik donio ni zbog kojih razloga. Stoga se ne može isključiti da je tuženik proizvoljno izvršavao diskrecijske ovlasti. |
| --- | --- |

5.

Peti tužbeni razlog, koji se temelji na bitnoj povredi postupka zbog nedostatka u obrazloženju iskorištavanja bitnih diskrecijskih ovlasti

Pobijanom se odlukom povređuje obveza obrazlaganja jer, kad je riječ o tuženikovim diskrecijskim ovlastima, nije navedeno koje je ocjene tuženik donio ni zbog kojih razloga. Stoga se ne može isključiti da je tuženik proizvoljno izvršavao diskrecijske ovlasti.

| 6. | Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 102. Direktive 2014/59/EU, članka 69. stavaka 1. i 2. i članka 70. stavaka 2. i 3. Uredbe (EU) br. 806/2014, članka 4. stavka 2., članka 6. stavka 2. točke (a), članka 7. stavka 2. točke (a) i članka 17. stavaka 3. i 4. te Priloga 1. Delegiranoj uredbi (EU) 2015/63, kao i načelâ djelotvorne sudske zaštite i proporcionalnosti zbog zanemarivanja činjeničnog stanja
  Pobijanom se odlukom povređuje pravni okvir Unije i načelâ djelotvorne sudske zaštite i proporcionalnosti jer tuženik, prilikom donošenja pobijane odluke, nije uzeo u obzir postojeće činjenično stanje te ju je temeljio na pogrešnim predviđanjima (osobito u pogledu određivanja ciljeva). |
| --- | --- |

6.

Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 102. Direktive 2014/59/EU, članka 69. stavaka 1. i 2. i članka 70. stavaka 2. i 3. Uredbe (EU) br. 806/2014, članka 4. stavka 2., članka 6. stavka 2. točke (a), članka 7. stavka 2. točke (a) i članka 17. stavaka 3. i 4. te Priloga 1. Delegiranoj uredbi (EU) 2015/63, kao i načelâ djelotvorne sudske zaštite i proporcionalnosti zbog zanemarivanja činjeničnog stanja

Pobijanom se odlukom povređuje pravni okvir Unije i načelâ djelotvorne sudske zaštite i proporcionalnosti jer tuženik, prilikom donošenja pobijane odluke, nije uzeo u obzir postojeće činjenično stanje te ju je temeljio na pogrešnim predviđanjima (osobito u pogledu određivanja ciljeva).

| 7. | Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na bitnoj povredi postupka zbog nesaslušanja i nepoštovanja prava na saslušanje
  Tužitelju, u suprotnosti s člankom 41. stavkom 1. i stavkom 2. točkom (a) Povelje, nije osigurano pravo na saslušanje niti prije donošenja pobijane odluke niti prije donošenja rješenja o doprinosu koje se temelji na toj odluci. Provedenim savjetovanjem nije stvorena mogućnost učinkovitog i sveobuhvatnog zauzimanja stajališta. |
| --- | --- |

7.

Sedmi tužbeni razlog, koji se temelji na bitnoj povredi postupka zbog nesaslušanja i nepoštovanja prava na saslušanje

Tužitelju, u suprotnosti s člankom 41. stavkom 1. i stavkom 2. točkom (a) Povelje, nije osigurano pravo na saslušanje niti prije donošenja pobijane odluke niti prije donošenja rješenja o doprinosu koje se temelji na toj odluci. Provedenim savjetovanjem nije stvorena mogućnost učinkovitog i sveobuhvatnog zauzimanja stajališta.

| 8. | Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na nezakonitosti Delegirane uredbe (EU) 2015/63 kao pravne osnove za donošenje pobijane odluke i na nezakonitosti metodologije prilagodbe riziku utvrđene u Delegiranoj uredbi (EU) 2015/63 i diskrecijskih ovlasti dodijeljenih SRB-u
  Člancima 4. do 7. i člankom 9., kao i Prilogom I. Delegiranoj uredbi (EU) 2015/63, na kojima se temelji pobijana odluka, stvara se netransparentan sustav utvrđivanja doprinosa koji je u suprotnosti s člancima 16., 17., 41. i 47. Povelje i u kojem nije osigurana usklađenost s člancima 20. i 21. Povelje, kao ni poštovanje načelâ proporcionalnosti i pravne sigurnosti. Tuženik raspolaže brojnim diskrecijskim ovlastima čije iskorištavanje nije moguće provjeriti. |
| --- | --- |

8.

Osmi tužbeni razlog, koji se temelji na nezakonitosti Delegirane uredbe (EU) 2015/63 kao pravne osnove za donošenje pobijane odluke i na nezakonitosti metodologije prilagodbe riziku utvrđene u Delegiranoj uredbi (EU) 2015/63 i diskrecijskih ovlasti dodijeljenih SRB-u

Člancima 4. do 7. i člankom 9., kao i Prilogom I. Delegiranoj uredbi (EU) 2015/63, na kojima se temelji pobijana odluka, stvara se netransparentan sustav utvrđivanja doprinosa koji je u suprotnosti s člancima 16., 17., 41. i 47. Povelje i u kojem nije osigurana usklađenost s člancima 20. i 21. Povelje, kao ni poštovanje načelâ proporcionalnosti i pravne sigurnosti. Tuženik raspolaže brojnim diskrecijskim ovlastima čije iskorištavanje nije moguće provjeriti.

| 9. | Deveti tužbeni razlog, koji se temelji na nezakonitosti Provedbene uredbe (EU) 2015/81 (5) kao osnove za pobijanu odluku
  Pobijanom se odlukom povređuju Ugovori, jer se člankom 8. Provedbene uredbe (EU) 2015/81 prekoračuju ograničenja utvrđena člankom 70. stavkom 7. Uredbe (EU) br. 806/2014 u vezi s člankom 291. UFEU-a pa ni Provedbena uredba ni pravna osnova nisu popraćene obrazloženjem u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a. Ova se nezakonitost odražava na pobijanu odluku. |
| --- | --- |

9.

Deveti tužbeni razlog, koji se temelji na nezakonitosti Provedbene uredbe (EU) 2015/81 (5) kao osnove za pobijanu odluku

Pobijanom se odlukom povređuju Ugovori, jer se člankom 8. Provedbene uredbe (EU) 2015/81 prekoračuju ograničenja utvrđena člankom 70. stavkom 7. Uredbe (EU) br. 806/2014 u vezi s člankom 291. UFEU-a pa ni Provedbena uredba ni pravna osnova nisu popraćene obrazloženjem u skladu s člankom 296. stavkom 2. UFEU-a. Ova se nezakonitost odražava na pobijanu odluku.

| 10. | Deseti tužbeni razlog, koji se temelji na nezakonitosti Direktive 2014/59/EU i Uredbe (EU) br. 806/2014 kao pravne osnove za Delegiranu uredbu (EU) 2015/63 i Provedbenu uredbu (EU) 2015/81, a time i za pobijanu odluku
  Podredno, poziva se na nezakonitost onih odredaba Direktive 2014/59/EU i Uredbe (EU) br. 806/2014 kojima se propisuje primjena sustava doprinosa i tuženiku daju prevelike diskrecijske ovlasti. U mjeri u kojoj se ove odredbe ne može protumačiti u skladu s primarnim pravom, one su u suprotnosti s načelom obveze obrazlaganja, načelom pravne sigurnosti, Ugovorima (osobito s člankom 1. stavkom 2. UEU-a, člancima 15., 296. i 298. UFEU-a) i Poveljom (osobito s člancima 16., 17., 41., 42. i 47. Povelje). |
| --- | --- |

10.

Deseti tužbeni razlog, koji se temelji na nezakonitosti Direktive 2014/59/EU i Uredbe (EU) br. 806/2014 kao pravne osnove za Delegiranu uredbu (EU) 2015/63 i Provedbenu uredbu (EU) 2015/81, a time i za pobijanu odluku

Podredno, poziva se na nezakonitost onih odredaba Direktive 2014/59/EU i Uredbe (EU) br. 806/2014 kojima se propisuje primjena sustava doprinosa i tuženiku daju prevelike diskrecijske ovlasti. U mjeri u kojoj se ove odredbe ne može protumačiti u skladu s primarnim pravom, one su u suprotnosti s načelom obveze obrazlaganja, načelom pravne sigurnosti, Ugovorima (osobito s člankom 1. stavkom 2. UEU-a, člancima 15., 296. i 298. UFEU-a) i Poveljom (osobito s člancima 16., 17., 41., 42. i 47. Povelje).

---

(1)  Direktiva 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uspostavi okvira za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava te o izmjeni Direktive Vijeća 82/891/EEZ i direktiva 2001/24/EZ, 2002/47/EZ, 2004/25/EZ, 2005/56/EZ, 2007/36/EZ, 2011/35/EU, 2012/30/EU i 2013/36/EU te uredbi (EU) br. 1093/2010 i (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2014., L 173, str. 190. i ispravak SL 2015., L 216, str. 9.)

(2)  Uredba (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2014. o utvrđivanju jedinstvenih pravila i jedinstvenog postupka za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava u okviru jedinstvenog sanacijskog mehanizma i jedinstvenog fonda za sanaciju te o izmjeni Uredbe (EU) br. 1093/2010 (SL 2014., L 225, str. 1. i ispravak SL 2015., L 101, str. 62.)

(3)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 od 21. listopada 2014. o dopuni Direktive 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s ex ante doprinosima aranžmanima financiranja sanacije (SL 2015., L 11, str. 44. i ispravak SL 2017., L 156, str. 38.)

(4)  Presuda od 15. srpnja 2021, Komisija/Landesbank Baden-Württemberg i SRB, C-584/20 P i C-621/20 P, EU:C:2021:601

(5)  Provedbena uredba Vijeća (EU) 2015/81 od 19. prosinca 2014. o utvrđivanju jedinstvenih uvjeta primjene Uredbe (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s ex ante doprinosima jedinstvenom fondu za sanaciju (SL 2015., L 15, str. 1.)

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/53 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/53

---

Tužba podnesena 26. rujna 2022. – ST/Frontex

(Predmet T-600/22)

(2022/C 424/66)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: ST (zastupnik: F. Gatta, odvjetnik)

Tuženik: Agencija za europsku graničnu i obalnu stražu

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | utvrdi da je Frontex, nakon što je bio pozvan da djeluje u skladu s postupkom utvrđenim u članku 265. UFEU-a, nezakonito propustio djelovati, time što nije donio odluku o opozivanju financiranja svih ili dijela svojih aktivnosti u regiji Egejskog mora, da u potpunosti ili djelomično suspendira te aktivnosti ili da ih prekine u skladu s člankom 46. stavkom 4. Uredbe 2019/1896 (1) ili time što nije pružio opravdane razloge za nepoduzimanje relevantne mjere u smislu članka 46. stavka 6. te uredbe te nadalje, da nije zauzeo stajalište u odgovoru na tužiteljev prethodni zahtjev. |
| --- | --- |

—

utvrdi da je Frontex, nakon što je bio pozvan da djeluje u skladu s postupkom utvrđenim u članku 265. UFEU-a, nezakonito propustio djelovati, time što nije donio odluku o opozivanju financiranja svih ili dijela svojih aktivnosti u regiji Egejskog mora, da u potpunosti ili djelomično suspendira te aktivnosti ili da ih prekine u skladu s člankom 46. stavkom 4. Uredbe 2019/1896 (1) ili time što nije pružio opravdane razloge za nepoduzimanje relevantne mjere u smislu članka 46. stavka 6. te uredbe te nadalje, da nije zauzeo stajalište u odgovoru na tužiteljev prethodni zahtjev.

| — | alternativno, poništi odluku Frontexa od 27. srpnja 2022. kojom odbija djelovati prema pozivu na djelovanje u skladu s člankom 46. stavkom 4. |
| --- | --- |

—

alternativno, poništi odluku Frontexa od 27. srpnja 2022. kojom odbija djelovati prema pozivu na djelovanje u skladu s člankom 46. stavkom 4.

| — | naloži tuženiku snošenje svih troškova u skladu s člankom 134. stavkom 1. Poslovnika Općeg suda. |
| --- | --- |

—

naloži tuženiku snošenje svih troškova u skladu s člankom 134. stavkom 1. Poslovnika Općeg suda.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog, u kojem tvrdi da je Frontex, nakon što je bio pozvan da djeluje u skladu s postupkom utvrđenim u članku 265. UFEU-a, nezakonito propustio djelovati, time što nije donio odluku o opozivanju financiranja svih ili dijela svojih aktivnosti u regiji Egejskog mora, da u potpunosti ili djelomično suspendira te aktivnosti ili da ih prekine u skladu s člankom 46. stavkom 4. Uredbe 2019/1896 ili time što nije pružio opravdane razloge za nepoduzimanje relevantne mjere u smislu članka 46. stavka 6. te uredbe. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog, u kojem tvrdi da je Frontex, nakon što je bio pozvan da djeluje u skladu s postupkom utvrđenim u članku 265. UFEU-a, nezakonito propustio djelovati, time što nije donio odluku o opozivanju financiranja svih ili dijela svojih aktivnosti u regiji Egejskog mora, da u potpunosti ili djelomično suspendira te aktivnosti ili da ih prekine u skladu s člankom 46. stavkom 4. Uredbe 2019/1896 ili time što nije pružio opravdane razloge za nepoduzimanje relevantne mjere u smislu članka 46. stavka 6. te uredbe.

| 2. | Drugi tužbeni razlog, u kojem alternativno tvrdi da ako bi Opći sud smatrao da Frontexov odgovor na prethodni zahtjev na temelju članka 265. UFEU-a predstavlja zauzimanje stajališta kojim se prekida nedjelovanje, tada njegovo odbijanje djelovanja u skladu s tužiteljevim pozivom na djelovanje predstavlja temelj za tužbu za poništenje na temelju četvrtog stavka članka 263. UFEU-a. |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog, u kojem alternativno tvrdi da ako bi Opći sud smatrao da Frontexov odgovor na prethodni zahtjev na temelju članka 265. UFEU-a predstavlja zauzimanje stajališta kojim se prekida nedjelovanje, tada njegovo odbijanje djelovanja u skladu s tužiteljevim pozivom na djelovanje predstavlja temelj za tužbu za poništenje na temelju četvrtog stavka članka 263. UFEU-a.

---

(1)  Uredba (EU) 2019/1896 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. studenoga 2019. o europskoj graničnoj i obalnoj straži i stavljanju izvan snage uredaba (EU) br. 1052/2013 i (EU) 2016/1624 (SL 2019., L 295, str. 1).

---

| 7.11.2022 | HR | Službeni list Europske unije | C 424/54 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

HR

Službeni list Europske unije

C 424/54

---

Tužba podnesena 27. rujna 2022 – RT France/Vijeće

(Predmet T-605/22)

(2022/C 424/67)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelj: RT France (Boulogne-Billancourt, Francuska) (zastupnik: E. Piwnica, odvjetnik)

Tuženik: Vijeće Europske unije

Tužbeni zahtjevi

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi odluku Vijeća Europske unije od 27. srpnja 2022.; |
| --- | --- |

—

poništi odluku Vijeća Europske unije od 27. srpnja 2022.;

| — | snošenje svih troškova stavi na teret Vijeća Europske unije; |
| --- | --- |

—

snošenje svih troškova stavi na teret Vijeća Europske unije;

| — | sa svim pravnim posljedicama. |
| --- | --- |

—

sa svim pravnim posljedicama.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog svojoj tužbi za poništenje odluke Vijeća od 27. srpnja 2022. o zadržavanju tužiteljeva imena u Prilogu IX. Odluci Vijeća 2014/512/ZVSP od 31. srpnja 2014. o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini (SL 2014., L 229, str. 13.) i u Prilogu XV. Uredbi Vijeća (EU) br. 833/2014 od 31. srpnja 2014. o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini (SL 2014., L 229, str. 1. i ispravak SL 2022., L 114, str. 214.), tužitelj se poziva na tri tužbena razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi slobode izražavanja i informiranja. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi slobode izražavanja i informiranja.

| 2. | Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi slobode poduzetništva. |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi slobode poduzetništva.

| 3. | Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela zabrane diskriminacije. |
| --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela zabrane diskriminacije.

---