# Официален вестник C 424/7 но

| | ISSN 1977-0855 |
| --- | --- |
| Официален вестник
  на Европейския съюз | C 424 |
| | |
| Издание на български език | Информация и известия | Година 657 ноември 2022 г. |

ISSN 1977-0855

Официален вестник

на Европейския съюз

C 424

Издание на български език

Информация и известия

Година 657 ноември 2022 г.

---

| Съдържание | Страница |
| --- | --- |
| | IV   Информация |
| | ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ |
| | Съд на Европейския съюз |
| 2022/C 424/01 | Последни публикации на Съда на Европейския съюз в Официален вестник на Европейския съюз | 1 |

Съдържание

Страница

IV   Информация

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Съд на Европейския съюз

2022/C 424/01

Последни публикации на Съда на Европейския съюз в Официален вестник на Европейския съюз

Официален вестник на Европейския съюз

1

---

| | V   Становища |
| --- | --- |
| | СЪДЕБНИ ПРОЦЕДУРИ |
| | Съд |
| 2022/C 424/02 | Съединени дела C-793/19 и C-794/19: Решение на Съда (голям състав) от 20 септември 2022 г. (преюдициални запитвания от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Bundesrepublik Deutschland/SpaceNet AG (C-793/19), Telekom Deutschland GmbH (C-794/19) (Преюдициално запитване — Обработване на лични данни в сектора на електронните съобщения — Поверителност на съобщенията — Доставчици на електронни съобщителни услуги — Общо и неизбирателно съхраняване на данни за трафик и на данни за местонахождение — Директива 2002/58/ЕО — Член 15, параграф 1 — Харта на основните права на Европейския съюз — Членове 6, 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 — Член 4, параграф 2 ДЕС) | 2 |
| 2022/C 424/03 | Съединени дела C-339/20 и C-397/20: Решение на Съда (голям състав) от 20 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Наказателни производства срещу VD (C-339/20), SR (C-397/20) (Преюдициално запитване — Единен пазар за финансови услуги — Пазарна злоупотреба — Злоупотреба с вътрешна информация — Директива 2003/6/ЕО — Член 12, параграф 2, букви a) и г) — Регламент (ЕС) No 596/2014 — Член 23, параграф 2, букви ж) и з) — Надзорни и разследващи правомощия на Autorité des marchés financiers (Надзорен орган за финансовите пазари) (AMF) — Цел от общ интерес, насочена към защита на целостта на финансовите пазари на Европейския съюз и на доверието на обществеността във финансовите инструменти — Възможност AMF да изисква записите на данни за трафик, съхранявани от оператор на електронни съобщителни услуги — Обработване на лични данни в сектора на електронните комуникации — Директива 2002/58/ЕО — Член 15, параграф 1 — Харта на основните права на Европейския съюз — Членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 — Поверителност на съобщенията — Ограничения — Законодателство, което предвижда общо и неизбирателно запазване на данните за трафик от операторите на електронни съобщителни услуги — Възможност национална юрисдикция да ограничи действието във времето на обявяването на невалидност на национални законодателни разпоредби, несъвместими с правото на Съюза — Изключване) | 3 |
| 2022/C 424/04 | Съединени дела C-475/20—С-482/20: Решение на Съда (втори състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Admiral Gaming Network Srl и др./Agenzia delle Dogane e dei Monopoli и др. (Преюдициално запитване — Свобода на установяване — Ограничения — Хазартни игри — Концесия за управление на хазартни игри с игрални автомати — Национално законодателство, което налага удръжка на концесионерите — Принцип на защита на оправданите правни очаквания) | 4 |
| 2022/C 424/05 | Съединени дела C-518/20 и C-727/20: Решение на Съда (първи състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициални запитвания от Bundesarbeitsgericht — Германия) — XP/Fraport AG Frankfurt Airport Services Worldwide (C-518/20) и AR/St. Vincenz-Krankenhaus GmbH (C-727/20) (Преюдициално запитване — Социална политика — Защита на безопасността и здравето на работниците — Организация на работното време — Член 31, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Директива 2003/88/ЕО — Член 7, параграф 1 — Право на платен годишен отпуск — Пълна инвалидност или неработоспособност поради болест, която е настъпила през референтния период — Национална правна уредба, която предвижда загуба на платен годишен отпуск след изтичането на определен период — Задължение на работодателя да осигури възможност на работника да упражни правото си на платен годишен отпуск) | 5 |
| 2022/C 424/06 | Дело C-538/20: Решение на Съда (четвърти състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Finanzamt B/W AG (Преюдициално запитване — Свобода на установяване — Членове 49 ДФЕС и 54 ДФЕС — Приспадане на окончателните загуби, формирани чрез чуждестранно място на стопанска дейност — Държава, която се е отказала от правомощието си за данъчно облагане по силата на спогодба за избягване на двойното данъчно облагане — Сходство на положенията) | 6 |
| 2022/C 424/07 | Съединени дела C-619/20 P и C-620/20 P: Решение на Съда (втори състав) от 22 септември 2022 г. — International Management Group (IMG)/Европейска комисия (Обжалване — Сътрудничество за развитие — Изпълнение на бюджета на Съюза при непряко управление от международна организация — Решение да не се възлагат повече задачи по изпълнение на бюджета на дадено образувание поради съмнения относно качеството му на международна организация — Жалба за отмяна — Изпълнение на отменително съдебно решение — Сила на пресъдено нещо — Задължения и правомощия на издателя на отменения акт — Подготвителен акт — Допустимост — Иск за обезщетение — Правна норма, която предоставя права на частноправните субекти — Финансови регламенти на Съюза — Задължение за полагане на дължима грижа — Наличие на достатъчно съществено нарушение на това задължение — Конкретна проверка във всеки отделен случай — Неимуществени вреди — Поправяне по подходящ начин и в достатъчна степен чрез отмяната на незаконосъобразния акт — Имуществени вреди — Дело, по което не може да се постанови окончателно решение — Връщане на делото на Общия съд за ново разглеждане) | 7 |
| 2022/C 424/08 | Съединени дела C-14/21 и C-15/21: Решение на Съда (голям състав) от 1 август 2022 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia — Италия) — Sea Watch eV/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti (C-14/21 и C-15/21), Capitaneria di Porto di Palermo (C-14/21), Capitaneria di Porto di Porto Empedocle (C-15/21) (Преюдициално запитване — Дейност по търсене и спасяване на хора в опасност или в бедствено положение в открито море, извършвана от неправителствена организация (ONG) с хуманитарна цел — Режим, приложим за корабите — Директива 2009/16/ЕО — Конвенция на Организацията на обединените нации по морско право — Международна конвенция за безопасност на човешкия живот на море — Компетенции и правомощия съответно на държавата на знамето и на държавата на пристанището — Инспекции и задържане на кораби) | 8 |
| 2022/C 424/09 | Дело C-120/21: Решение на Съда (шести състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht — Германия) — LB/TO (Преюдициално запитване — Социална политика — Защита на безопасността и здравето на работниците — Организация на работното време — Член 31, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Директива 2003/88/ЕО — Член 7 — Право на платен годишен отпуск — Финансово обезщетение за неизползван отпуск след прекратяване на трудовото правоотношение — Тригодишен давностен срок — Начален момент — Подходяща информация за работника) | 9 |
| 2022/C 424/10 | Дело C-159/21: Решение на Съда (първи състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék — Унгария) — GM/Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, Alkotmányvédelmi Hivatal, Terrorelhárítási Központ (Преюдициално запитване — Обща политика в областта на убежището и имиграцията — Директива 2011/95/ЕС — Стандарти относно условията за предоставяне на статут на бежанец или субсидиарна закрила — Отнемане на статута — Директива 2013/32/ЕС — Общи процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила — Опасност за националната сигурност — Становище от специализиран орган — Достъп до досието) | 10 |
| 2022/C 424/11 | Дело C-215/21: Решение на Съда (девети състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 2 de Las Palmas de Gran Canaria — Испания) — Zulima/Servicios prescriptor y medios de pagos EFC SAU (Преюдициално запитване — Неравноправни клаузи в потребителските договори — Договор за револвиращ кредит — Неравноправност на клаузата относно размера на възнаградителната лихва — Иск, предявен от потребител за обявяване на нищожността на този договор — Извънсъдебно удовлетворяване на претенциите на този потребител — Направени разноски, които трябва да се поемат от посочения потребител — Принцип на ефективност — Национална правна уредба, която може да възпре същия потребител да упражни предоставените с Директива 93/13/ЕИО права) | 11 |
| 2022/C 424/12 | Съединени дела C-245/21 и C-248/21: Решение на Съда (първи състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Bundesrepublik Deutschland vertreten durch Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat/MA (C-245/21), PB (C-245/21), LE (C-248/21), (Преюдициално запитване — Регламент (ЕС) 604/2013 — Определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила — Членове 27 и 29 — Прехвърляне на засегнатото лице към държавата членка, компетентна да разгледа молбата му — Спиране на прехвърлянето поради пандемията от COVID 19 — Невъзможност за извършване на прехвърлянето — Съдебна защита — Последици за срока на прехвърляне) | 12 |
| 2022/C 424/13 | Дело C-330/21: Решение на Съда (осми състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen Afdeling Gent — Белгия) — The Escape Center BVBA/Belgische Staat (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 98 — Възможност за държавите членки да прилагат намалена ставка на ДДС за някои доставки на стоки и услуги — Точка 14 от приложение III — Понятие използване на спортни съоръжения — Фитнес центрове — Индивидуална или групова инструкторска помощ) | 12 |
| 2022/C 424/14 | Дело C-335/21: Решение на Съда (девети състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla — Испания) — Vicente/Delia (Преюдициално запитване — Неравноправни клаузи в потребителските договори — Директива 93/13/ЕИО — Нелоялни търговски практики спрямо потребителите — Принцип на ефективност — Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Съкратено производство за изпълнение на вземания за адвокатски възнаграждения — Евентуален неравноправен характер на клаузите в споразумение относно възнагражденията — Национална правна уредба, която не предвижда възможност за съдебен контрол — Член 4, параграф 2 — Обхват на изключението — Директива 2005/29/ЕО — Член 7 — Заблуждаваща търговска практика — Договор между адвокат и негов клиент, с който на клиента се забранява да оттегля иска си без знанието или против съвета на адвоката, а при неспазване на забраната се предвижда финансова неустойка) | 13 |
| 2022/C 424/15 | Дело C-497/21: Решение на Съда (десети състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht — Германия) — SI и др./Bundesrepublik Deutschland (Преюдициално запитване — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Контрол по границите, убежище и имиграция — Политика относно убежището — Директива 2013/32/ЕС — Общи процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила — Молба за международна закрила — Основания за недопустимост — Член 2, буква р) — Понятие за последваща молба — Член 33, параграф 2, буква г) — Отхвърляне от държава членка на молба за международна закрила като недопустима поради отхвърлянето на предходна молба, подадена от заинтересованото лице в Кралство Дания — Окончателно решение, взето от Кралство Дания) | 14 |
| 2022/C 424/16 | Дело C-95/22: Определение на Съда (девети състав) от 6 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Judecătoria Târgu-Mureş — Румъния) — Наказателно производство срещу Delgaz Grid SA (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Член 82 ДФЕС — Право на информация в наказателното производство — Право на информация относно обвинението — Директива 2012/13/ЕС — Член 6, параграф 1 — Приложно поле — Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Ефективна съдебна защита — Оспорване на прекомерната продължителност на наказателното производство — Национална правна уредба, която допуска такова оспорване само от страна на заподозрян или обвиняем — Член 267 ДФЕС — Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда — Явна липса на компетентност) | 15 |
| 2022/C 424/17 | Дело C-271/22: Преюдициално запитване от Conseil de Prud’hommes d’Agen (Франция), постъпило на 21 април 2022 г. — XT/Keolis Agen SARL | 16 |
| 2022/C 424/18 | Дело C-272/22: Преюдициално запитване от Conseil de Prud’hommes d’Agen (Франция), постъпило на 21 април 2022 г. — KH/Keolis Agen SARL | 16 |
| 2022/C 424/19 | Дело C-273/22: Преюдициално запитване от Conseil de Prud’hommes d’Agen (Франция), постъпило на 21 април 2022 г. — BX/Keolis Agen SARL | 17 |
| 2022/C 424/20 | Дело C-274/22: Преюдициално запитване от Conseil de Prud’hommes d’Agen (Франция), постъпило на 21 април 2022 г. — FH/Keolis Agen SARL | 17 |
| 2022/C 424/21 | Дело C-275/22: Преюдициално запитване от Conseil de Prud’hommes d’Agen (Франция), постъпило на 21 април 2022 г. — NW/Keolis Agen SARL | 18 |
| 2022/C 424/22 | Дело C-320/22 P: Жалба, подадена на 12 май 2022 г. от the airscreen company GmbH & Co. KG срещу определението на Общия съд (втори състав), постановено на 7 март 2022 г. по дело T-382/21 — the airscreen company GmbH & Co. KG/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) | 19 |
| 2022/C 424/23 | Дело C-327/22: Преюдициално запитване от Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (Хърватия), постъпило на 16 май 2022 г. — Centar za restrukturiranje i prodaju/PROM-VIDIJA d.o.o. | 19 |
| 2022/C 424/24 | Дело C-338/22 P: Жалба, подадена на 24 май 2022 г. от Anna Hrebenyuk срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 23 март 2022 г. по дело T-252/21 — Anna Hrebenyuk/EUIPO | 19 |
| 2022/C 424/25 | Дело C-342/22 P: Жалба, подадена на 25 май 2022 г. от Laboratorios Ern, SA срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 16 март 2022 г. по дело T-315/21, Laboratorios Ern/EUIPO — Nordesta (APIAL) | 20 |
| 2022/C 424/26 | Дело C-471/22: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 13 юли 2022 година — Агенция Пътна инфраструктура / Ръководител на Управляващия орган на Оперативна програма Транспорт 2007—2013 г. и директор на дирекция Координация на програми и проекти в Министерство на транспорта | 20 |
| 2022/C 424/27 | Дело C-472/22: Преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Португалия), постъпило на 14 юли 2022 г. — NO/Autoridade Tributária e Aduaneira | 21 |
| 2022/C 424/28 | Дело C-501/22: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 22 юли 2022 г. — Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)/Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire | 23 |
| 2022/C 424/29 | Дело C-502/22: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 22 юли 2022 г. — Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)/Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire | 23 |
| 2022/C 424/30 | Дело C-503/22: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 22 юли 2022 г. — Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)/Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire | 24 |
| 2022/C 424/31 | Дело C-504/22: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 22 юли 2022 г. — Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)/Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire | 24 |
| 2022/C 424/32 | Дело C-505/22: Преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Португалия), постъпило на 25 юли 2022 г. — Deco Proteste — Editores Lda/Autoridade Tributária e Aduaneira | 25 |
| 2022/C 424/33 | Дело C-508/22: Преюдициално запитване от Curtea de Apel Braşov (Румъния), постъпило на 27 юли 2022 г. — KL, PO/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Brașov | 26 |
| 2022/C 424/34 | Дело C-510/22: Преюдициално запитване от Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Румъния), постъпило на 28 юли 2022 г. — Romaqua Group SA/Societatea Națională Apele Minerale, Agenția Națională pentru Resurse Minerale | 26 |
| 2022/C 424/35 | Дело C-518/22: Преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht (Германия), постъпило на 3 август 2022 г. — J.M.P./AP Assistenzprofis GmbH | 27 |
| 2022/C 424/36 | Дело C-523/22: Преюдициално запитване, отправено от Апелативен съд Велико Търново (България) на 4 август 2022 година — UT / SO | 27 |
| 2022/C 424/37 | Дело C-531/22: Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy dla Warszawy— Śródmieścia w Warszawie (Полша), постъпило на 9 август 2022 г. — Getin Noble Bank и др. | 28 |
| 2022/C 424/38 | Дело C-545/22: Преюдициално запитване от Landgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 15 август 2022 г. — Air Europa Lineas Aereas/VO, GR | 29 |
| 2022/C 424/39 | Дело C-548/22: Преюдициално запитване от Giudice di pace di Fondi (Италия), постъпило на 18 август 2022 г. — M.M./Presidenza del Consiglio dei ministri, Ministero della Giustizia, Ministero dell'Economia e delle Finanze | 29 |
| 2022/C 424/40 | Дело C-562/22: Преюдициално запитване, отправено от Районен съд — Бургас (България) на 25 август 2022 година — JD / OB | 30 |
| 2022/C 424/41 | Дело C-573/22: Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 26 август 2022 г. — A, B и Association C/Skatteministeriet | 31 |
| 2022/C 424/42 | Дело C-574/22: Преюдициално запитване, отправено от Софийски градски съд (България) на 26 август 2022 година — наказателно производство срещу CI, VF, DY | 32 |
| 2022/C 424/43 | Дело C-583/22: Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 7 септември 2022 г. — Наказателно производство срещу MV | 32 |
| 2022/C 424/44 | Дело C-588/22 P: Жалба, подадена на 7 септември 2022 г. от Ryanair DAC срещу решението, постановено от Общия съд (десети разширен състав) на 22 юни 2022 г. по дело T-657/20, Ryanair/Комисия (Finnair II; Covid-19) | 33 |
| 2022/C 424/45 | Дело C-599/22: Иск, предявен на 16 септември 2022 г. — Европейска комисия/Република Гърция | 34 |
| 2022/C 424/46 | Дело C-602/22 P: Жалба, подадена на 16 септември 2022 г. от ABLV Bank AS, в ликвидация, срещу решението, постановено от Общия съд (десети разширен състав) на 6 юли 2022 г. по дело T-280/18, ABLV Bank/ЕСП | 34 |
| 2022/C 424/47 | Дело C-622/22: Иск, предявен на 29 септември 2022 г. — Европейска комисия/Република Малта | 36 |
| | Общ съд |
| 2022/C 424/48 | Дело T-500/22: Жалба, подадена на 16 август 2022 г. — Vleuten Insects и New Generation Nutrition/Комисия | 37 |
| 2022/C 424/49 | Дело T-550/22: Жалба, подадена на 5 септември 2022 г. — QW/Комисия | 38 |
| 2022/C 424/50 | Дело T-551/22: Жалба, подадена на 5 септември 2022 г. — QY/Комисия | 39 |
| 2022/C 424/51 | Дело T-553/22: Жалба, подадена на 6 септември 2022 г. — RC/Комисия | 39 |
| 2022/C 424/52 | Дело T-556/22: Жалба, подадена на 8 септември 2022 г. — House Foods Group/CPVO (SK20) | 40 |
| 2022/C 424/53 | Дело T-560/22: Жалба, подадена на 5 септември 2022 г. — Fachverband Eisenhüttenschlacken/Комисия | 40 |
| 2022/C 424/54 | Дело T-563/22: Жалба, подадена на 2 септември 2022 г. — VP/Cedefop | 42 |
| 2022/C 424/55 | Дело T-564/22: Жалба, подадена на 13 септември 2022 г. — Pierre Balmain/EUIPO — Story Time (Изображение на лъвска глава) | 43 |
| 2022/C 424/56 | Дело T-566/22: Жалба, подадена на 13 септември 2022 г. — Sports Group Denmark/EUIPO (ENDURANCE) | 44 |
| 2022/C 424/57 | Дело T-576/22: Жалба, подадена на 15 септември 2022 г. — Bora Creations/EUIPO — True Skincare (TRUE SKIN) | 44 |
| 2022/C 424/58 | Дело T-578/22: Жалба, подадена на 16 септември 2022 г. — ЕНОЗД/Парламент и Съвет | 45 |
| 2022/C 424/59 | Дело T-582/22: Жалба, подадена на 16 септември 2022 г. — British Airways/Комисия | 46 |
| 2022/C 424/60 | Дело T-587/22: Жалба, подадена на 22 септември 2022 г. — Crown Holdings и Crown Cork & Seal Deutschland/Комисия | 47 |
| 2022/C 424/61 | Дело T-588/22: Жалба, подадена на 22 септември 2022 г. — Renco Valore/Комисия | 48 |
| 2022/C 424/62 | Дело T-589/22: Жалба, подадена на 22 септември 2022 г. — Silgan Holdings и др./Комисия | 49 |
| 2022/C 424/63 | Дело T-590/22: Жалба, подадена на 22 септември 2022 г. — Cristescu/Комисия | 50 |
| 2022/C 424/64 | Дело T-592/22: Жалба, подадена на 22 септември 2022 г. — Liquid Advertising/EUIPO — Liqui.do (Liquid+Arcade) | 51 |
| 2022/C 424/65 | Дело T-599/22: Жалба, подадена на 26 септември 2022 г. — Hypo Vorarlberg Bank/ЕСП | 51 |
| 2022/C 424/66 | Дело T-600/22: Иск, подаден на 26 септември 2022 г. — ST/Frontex | 53 |
| 2022/C 424/67 | Дело T-605/22: Жалба, подадена на 27 септември 2022 г. — RT France/Съвет | 54 |

V   Становища

СЪДЕБНИ ПРОЦЕДУРИ

Съд

2022/C 424/02

Съединени дела C-793/19 и C-794/19: Решение на Съда (голям състав) от 20 септември 2022 г. (преюдициални запитвания от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Bundesrepublik Deutschland/SpaceNet AG (C-793/19), Telekom Deutschland GmbH (C-794/19) (Преюдициално запитване — Обработване на лични данни в сектора на електронните съобщения — Поверителност на съобщенията — Доставчици на електронни съобщителни услуги — Общо и неизбирателно съхраняване на данни за трафик и на данни за местонахождение — Директива 2002/58/ЕО — Член 15, параграф 1 — Харта на основните права на Европейския съюз — Членове 6, 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 — Член 4, параграф 2 ДЕС)

2

2022/C 424/03

Съединени дела C-339/20 и C-397/20: Решение на Съда (голям състав) от 20 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Наказателни производства срещу VD (C-339/20), SR (C-397/20) (Преюдициално запитване — Единен пазар за финансови услуги — Пазарна злоупотреба — Злоупотреба с вътрешна информация — Директива 2003/6/ЕО — Член 12, параграф 2, букви a) и г) — Регламент (ЕС) No 596/2014 — Член 23, параграф 2, букви ж) и з) — Надзорни и разследващи правомощия на Autorité des marchés financiers (Надзорен орган за финансовите пазари) (AMF) — Цел от общ интерес, насочена към защита на целостта на финансовите пазари на Европейския съюз и на доверието на обществеността във финансовите инструменти — Възможност AMF да изисква записите на данни за трафик, съхранявани от оператор на електронни съобщителни услуги — Обработване на лични данни в сектора на електронните комуникации — Директива 2002/58/ЕО — Член 15, параграф 1 — Харта на основните права на Европейския съюз — Членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 — Поверителност на съобщенията — Ограничения — Законодателство, което предвижда общо и неизбирателно запазване на данните за трафик от операторите на електронни съобщителни услуги — Възможност национална юрисдикция да ограничи действието във времето на обявяването на невалидност на национални законодателни разпоредби, несъвместими с правото на Съюза — Изключване)

3

2022/C 424/04

Съединени дела C-475/20—С-482/20: Решение на Съда (втори състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Admiral Gaming Network Srl и др./Agenzia delle Dogane e dei Monopoli и др. (Преюдициално запитване — Свобода на установяване — Ограничения — Хазартни игри — Концесия за управление на хазартни игри с игрални автомати — Национално законодателство, което налага удръжка на концесионерите — Принцип на защита на оправданите правни очаквания)

4

2022/C 424/05

Съединени дела C-518/20 и C-727/20: Решение на Съда (първи състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициални запитвания от Bundesarbeitsgericht — Германия) — XP/Fraport AG Frankfurt Airport Services Worldwide (C-518/20) и AR/St. Vincenz-Krankenhaus GmbH (C-727/20) (Преюдициално запитване — Социална политика — Защита на безопасността и здравето на работниците — Организация на работното време — Член 31, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Директива 2003/88/ЕО — Член 7, параграф 1 — Право на платен годишен отпуск — Пълна инвалидност или неработоспособност поради болест, която е настъпила през референтния период — Национална правна уредба, която предвижда загуба на платен годишен отпуск след изтичането на определен период — Задължение на работодателя да осигури възможност на работника да упражни правото си на платен годишен отпуск)

5

2022/C 424/06

Дело C-538/20: Решение на Съда (четвърти състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Finanzamt B/W AG (Преюдициално запитване — Свобода на установяване — Членове 49 ДФЕС и 54 ДФЕС — Приспадане на окончателните загуби, формирани чрез чуждестранно място на стопанска дейност — Държава, която се е отказала от правомощието си за данъчно облагане по силата на спогодба за избягване на двойното данъчно облагане — Сходство на положенията)

6

2022/C 424/07

Съединени дела C-619/20 P и C-620/20 P: Решение на Съда (втори състав) от 22 септември 2022 г. — International Management Group (IMG)/Европейска комисия (Обжалване — Сътрудничество за развитие — Изпълнение на бюджета на Съюза при непряко управление от международна организация — Решение да не се възлагат повече задачи по изпълнение на бюджета на дадено образувание поради съмнения относно качеството му на международна организация — Жалба за отмяна — Изпълнение на отменително съдебно решение — Сила на пресъдено нещо — Задължения и правомощия на издателя на отменения акт — Подготвителен акт — Допустимост — Иск за обезщетение — Правна норма, която предоставя права на частноправните субекти — Финансови регламенти на Съюза — Задължение за полагане на дължима грижа — Наличие на достатъчно съществено нарушение на това задължение — Конкретна проверка във всеки отделен случай — Неимуществени вреди — Поправяне по подходящ начин и в достатъчна степен чрез отмяната на незаконосъобразния акт — Имуществени вреди — Дело, по което не може да се постанови окончателно решение — Връщане на делото на Общия съд за ново разглеждане)

7

2022/C 424/08

Съединени дела C-14/21 и C-15/21: Решение на Съда (голям състав) от 1 август 2022 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia — Италия) — Sea Watch eV/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti (C-14/21 и C-15/21), Capitaneria di Porto di Palermo (C-14/21), Capitaneria di Porto di Porto Empedocle (C-15/21) (Преюдициално запитване — Дейност по търсене и спасяване на хора в опасност или в бедствено положение в открито море, извършвана от неправителствена организация (ONG) с хуманитарна цел — Режим, приложим за корабите — Директива 2009/16/ЕО — Конвенция на Организацията на обединените нации по морско право — Международна конвенция за безопасност на човешкия живот на море — Компетенции и правомощия съответно на държавата на знамето и на държавата на пристанището — Инспекции и задържане на кораби)

8

2022/C 424/09

Дело C-120/21: Решение на Съда (шести състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht — Германия) — LB/TO (Преюдициално запитване — Социална политика — Защита на безопасността и здравето на работниците — Организация на работното време — Член 31, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Директива 2003/88/ЕО — Член 7 — Право на платен годишен отпуск — Финансово обезщетение за неизползван отпуск след прекратяване на трудовото правоотношение — Тригодишен давностен срок — Начален момент — Подходяща информация за работника)

9

2022/C 424/10

Дело C-159/21: Решение на Съда (първи състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék — Унгария) — GM/Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, Alkotmányvédelmi Hivatal, Terrorelhárítási Központ (Преюдициално запитване — Обща политика в областта на убежището и имиграцията — Директива 2011/95/ЕС — Стандарти относно условията за предоставяне на статут на бежанец или субсидиарна закрила — Отнемане на статута — Директива 2013/32/ЕС — Общи процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила — Опасност за националната сигурност — Становище от специализиран орган — Достъп до досието)

10

2022/C 424/11

Дело C-215/21: Решение на Съда (девети състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 2 de Las Palmas de Gran Canaria — Испания) — Zulima/Servicios prescriptor y medios de pagos EFC SAU (Преюдициално запитване — Неравноправни клаузи в потребителските договори — Договор за револвиращ кредит — Неравноправност на клаузата относно размера на възнаградителната лихва — Иск, предявен от потребител за обявяване на нищожността на този договор — Извънсъдебно удовлетворяване на претенциите на този потребител — Направени разноски, които трябва да се поемат от посочения потребител — Принцип на ефективност — Национална правна уредба, която може да възпре същия потребител да упражни предоставените с Директива 93/13/ЕИО права)

o

11

2022/C 424/12

Съединени дела C-245/21 и C-248/21: Решение на Съда (първи състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Bundesrepublik Deutschland vertreten durch Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat/MA (C-245/21), PB (C-245/21), LE (C-248/21), (Преюдициално запитване — Регламент (ЕС) 604/2013 — Определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила — Членове 27 и 29 — Прехвърляне на засегнатото лице към държавата членка, компетентна да разгледа молбата му — Спиране на прехвърлянето поради пандемията от COVID 19 — Невъзможност за извършване на прехвърлянето — Съдебна защита — Последици за срока на прехвърляне)

12

2022/C 424/13

Дело C-330/21: Решение на Съда (осми състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen Afdeling Gent — Белгия) — The Escape Center BVBA/Belgische Staat (Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 98 — Възможност за държавите членки да прилагат намалена ставка на ДДС за някои доставки на стоки и услуги — Точка 14 от приложение III — Понятие използване на спортни съоръжения — Фитнес центрове — Индивидуална или групова инструкторска помощ)

12

2022/C 424/14

Дело C-335/21: Решение на Съда (девети състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla — Испания) — Vicente/Delia (Преюдициално запитване — Неравноправни клаузи в потребителските договори — Директива 93/13/ЕИО — Нелоялни търговски практики спрямо потребителите — Принцип на ефективност — Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Съкратено производство за изпълнение на вземания за адвокатски възнаграждения — Евентуален неравноправен характер на клаузите в споразумение относно възнагражденията — Национална правна уредба, която не предвижда възможност за съдебен контрол — Член 4, параграф 2 — Обхват на изключението — Директива 2005/29/ЕО — Член 7 — Заблуждаваща търговска практика — Договор между адвокат и негов клиент, с който на клиента се забранява да оттегля иска си без знанието или против съвета на адвоката, а при неспазване на забраната се предвижда финансова неустойка)

o

13

2022/C 424/15

Дело C-497/21: Решение на Съда (десети състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht — Германия) — SI и др./Bundesrepublik Deutschland (Преюдициално запитване — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Контрол по границите, убежище и имиграция — Политика относно убежището — Директива 2013/32/ЕС — Общи процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила — Молба за международна закрила — Основания за недопустимост — Член 2, буква р) — Понятие за последваща молба — Член 33, параграф 2, буква г) — Отхвърляне от държава членка на молба за международна закрила като недопустима поради отхвърлянето на предходна молба, подадена от заинтересованото лице в Кралство Дания — Окончателно решение, взето от Кралство Дания)

14

2022/C 424/16

Дело C-95/22: Определение на Съда (девети състав) от 6 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Judecătoria Târgu-Mureş — Румъния) — Наказателно производство срещу Delgaz Grid SA (Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Член 82 ДФЕС — Право на информация в наказателното производство — Право на информация относно обвинението — Директива 2012/13/ЕС — Член 6, параграф 1 — Приложно поле — Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Ефективна съдебна защита — Оспорване на прекомерната продължителност на наказателното производство — Национална правна уредба, която допуска такова оспорване само от страна на заподозрян или обвиняем — Член 267 ДФЕС — Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда — Явна липса на компетентност)

15

2022/C 424/17

Дело C-271/22: Преюдициално запитване от Conseil de Prud’hommes d’Agen (Франция), постъпило на 21 април 2022 г. — XT/Keolis Agen SARL

16

2022/C 424/18

Дело C-272/22: Преюдициално запитване от Conseil de Prud’hommes d’Agen (Франция), постъпило на 21 април 2022 г. — KH/Keolis Agen SARL

16

2022/C 424/19

Дело C-273/22: Преюдициално запитване от Conseil de Prud’hommes d’Agen (Франция), постъпило на 21 април 2022 г. — BX/Keolis Agen SARL

17

2022/C 424/20

Дело C-274/22: Преюдициално запитване от Conseil de Prud’hommes d’Agen (Франция), постъпило на 21 април 2022 г. — FH/Keolis Agen SARL

17

2022/C 424/21

Дело C-275/22: Преюдициално запитване от Conseil de Prud’hommes d’Agen (Франция), постъпило на 21 април 2022 г. — NW/Keolis Agen SARL

18

2022/C 424/22

Дело C-320/22 P: Жалба, подадена на 12 май 2022 г. от the airscreen company GmbH & Co. KG срещу определението на Общия съд (втори състав), постановено на 7 март 2022 г. по дело T-382/21 — the airscreen company GmbH & Co. KG/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

19

2022/C 424/23

Дело C-327/22: Преюдициално запитване от Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (Хърватия), постъпило на 16 май 2022 г. — Centar za restrukturiranje i prodaju/PROM-VIDIJA d.o.o.

19

2022/C 424/24

Дело C-338/22 P: Жалба, подадена на 24 май 2022 г. от Anna Hrebenyuk срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 23 март 2022 г. по дело T-252/21 — Anna Hrebenyuk/EUIPO

19

2022/C 424/25

Дело C-342/22 P: Жалба, подадена на 25 май 2022 г. от Laboratorios Ern, SA срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 16 март 2022 г. по дело T-315/21, Laboratorios Ern/EUIPO — Nordesta (APIAL)

20

2022/C 424/26

Дело C-471/22: Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 13 юли 2022 година — Агенция Пътна инфраструктура / Ръководител на Управляващия орган на Оперативна програма Транспорт 2007—2013 г. и директор на дирекция Координация на програми и проекти в Министерство на транспорта

20

2022/C 424/27

Дело C-472/22: Преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Португалия), постъпило на 14 юли 2022 г. — NO/Autoridade Tributária e Aduaneira

21

2022/C 424/28

Дело C-501/22: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 22 юли 2022 г. — Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)/Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

23

2022/C 424/29

Дело C-502/22: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 22 юли 2022 г. — Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)/Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

23

2022/C 424/30

Дело C-503/22: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 22 юли 2022 г. — Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)/Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

24

2022/C 424/31

Дело C-504/22: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 22 юли 2022 г. — Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)/Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

24

2022/C 424/32

Дело C-505/22: Преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Португалия), постъпило на 25 юли 2022 г. — Deco Proteste — Editores Lda/Autoridade Tributária e Aduaneira

25

2022/C 424/33

Дело C-508/22: Преюдициално запитване от Curtea de Apel Braşov (Румъния), постъпило на 27 юли 2022 г. — KL, PO/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Brașov

26

2022/C 424/34

Дело C-510/22: Преюдициално запитване от Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Румъния), постъпило на 28 юли 2022 г. — Romaqua Group SA/Societatea Națională Apele Minerale, Agenția Națională pentru Resurse Minerale

26

2022/C 424/35

Дело C-518/22: Преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht (Германия), постъпило на 3 август 2022 г. — J.M.P./AP Assistenzprofis GmbH

27

2022/C 424/36

Дело C-523/22: Преюдициално запитване, отправено от Апелативен съд Велико Търново (България) на 4 август 2022 година — UT / SO

27

2022/C 424/37

Дело C-531/22: Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy dla Warszawy— Śródmieścia w Warszawie (Полша), постъпило на 9 август 2022 г. — Getin Noble Bank и др.

28

2022/C 424/38

Дело C-545/22: Преюдициално запитване от Landgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 15 август 2022 г. — Air Europa Lineas Aereas/VO, GR

29

2022/C 424/39

Дело C-548/22: Преюдициално запитване от Giudice di pace di Fondi (Италия), постъпило на 18 август 2022 г. — M.M./Presidenza del Consiglio dei ministri, Ministero della Giustizia, Ministero dell'Economia e delle Finanze

29

2022/C 424/40

Дело C-562/22: Преюдициално запитване, отправено от Районен съд — Бургас (България) на 25 август 2022 година — JD / OB

30

2022/C 424/41

Дело C-573/22: Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 26 август 2022 г. — A, B и Association C/Skatteministeriet

31

2022/C 424/42

Дело C-574/22: Преюдициално запитване, отправено от Софийски градски съд (България) на 26 август 2022 година — наказателно производство срещу CI, VF, DY

32

2022/C 424/43

Дело C-583/22: Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 7 септември 2022 г. — Наказателно производство срещу MV

32

2022/C 424/44

Дело C-588/22 P: Жалба, подадена на 7 септември 2022 г. от Ryanair DAC срещу решението, постановено от Общия съд (десети разширен състав) на 22 юни 2022 г. по дело T-657/20, Ryanair/Комисия (Finnair II; Covid-19)

33

2022/C 424/45

Дело C-599/22: Иск, предявен на 16 септември 2022 г. — Европейска комисия/Република Гърция

34

2022/C 424/46

Дело C-602/22 P: Жалба, подадена на 16 септември 2022 г. от ABLV Bank AS, в ликвидация, срещу решението, постановено от Общия съд (десети разширен състав) на 6 юли 2022 г. по дело T-280/18, ABLV Bank/ЕСП

34

2022/C 424/47

Дело C-622/22: Иск, предявен на 29 септември 2022 г. — Европейска комисия/Република Малта

36

Общ съд

2022/C 424/48

Дело T-500/22: Жалба, подадена на 16 август 2022 г. — Vleuten Insects и New Generation Nutrition/Комисия

37

2022/C 424/49

Дело T-550/22: Жалба, подадена на 5 септември 2022 г. — QW/Комисия

38

2022/C 424/50

Дело T-551/22: Жалба, подадена на 5 септември 2022 г. — QY/Комисия

39

2022/C 424/51

Дело T-553/22: Жалба, подадена на 6 септември 2022 г. — RC/Комисия

39

2022/C 424/52

Дело T-556/22: Жалба, подадена на 8 септември 2022 г. — House Foods Group/CPVO (SK20)

40

2022/C 424/53

Дело T-560/22: Жалба, подадена на 5 септември 2022 г. — Fachverband Eisenhüttenschlacken/Комисия

40

2022/C 424/54

Дело T-563/22: Жалба, подадена на 2 септември 2022 г. — VP/Cedefop

42

2022/C 424/55

Дело T-564/22: Жалба, подадена на 13 септември 2022 г. — Pierre Balmain/EUIPO — Story Time (Изображение на лъвска глава)

43

2022/C 424/56

Дело T-566/22: Жалба, подадена на 13 септември 2022 г. — Sports Group Denmark/EUIPO (ENDURANCE)

44

2022/C 424/57

Дело T-576/22: Жалба, подадена на 15 септември 2022 г. — Bora Creations/EUIPO — True Skincare (TRUE SKIN)

44

2022/C 424/58

Дело T-578/22: Жалба, подадена на 16 септември 2022 г. — ЕНОЗД/Парламент и Съвет

45

2022/C 424/59

Дело T-582/22: Жалба, подадена на 16 септември 2022 г. — British Airways/Комисия

46

2022/C 424/60

Дело T-587/22: Жалба, подадена на 22 септември 2022 г. — Crown Holdings и Crown Cork & Seal Deutschland/Комисия

47

2022/C 424/61

Дело T-588/22: Жалба, подадена на 22 септември 2022 г. — Renco Valore/Комисия

48

2022/C 424/62

Дело T-589/22: Жалба, подадена на 22 септември 2022 г. — Silgan Holdings и др./Комисия

49

2022/C 424/63

Дело T-590/22: Жалба, подадена на 22 септември 2022 г. — Cristescu/Комисия

50

2022/C 424/64

Дело T-592/22: Жалба, подадена на 22 септември 2022 г. — Liquid Advertising/EUIPO — Liqui.do (Liquid+Arcade)

51

2022/C 424/65

Дело T-599/22: Жалба, подадена на 26 септември 2022 г. — Hypo Vorarlberg Bank/ЕСП

51

2022/C 424/66

Дело T-600/22: Иск, подаден на 26 септември 2022 г. — ST/Frontex

53

2022/C 424/67

Дело T-605/22: Жалба, подадена на 27 септември 2022 г. — RT France/Съвет

54

---

| BG | |
| --- | --- |

BG

---

IV Информация

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Съд на Европейския съюз

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/1 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/1

---

Последни публикации на Съда на Европейския съюз в Официален вестник на Европейския съюз

(2022/C 424/01)

Последна публикация

ОВ C 418, 31.10.2022 г.

Предишни публикации

ОВ C 408, 24.10.2022 г.

ОВ C 398, 17.10.2022 г.

ОВ C 389, 10.10.2022 г.

ОВ C 380, 3.10.2022 г.

ОВ C 368, 26.9.2022 г.

ОВ C 359, 19.9.2022 г.

Може да намерите тези текстове на адрес:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Становища

СЪДЕБНИ ПРОЦЕДУРИ

Съд

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/2 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/2

---

Решение на Съда (голям състав) от 20 септември 2022 г. (преюдициални запитвания от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Bundesrepublik Deutschland/SpaceNet AG (C-793/19), Telekom Deutschland GmbH (C-794/19)

(Съединени дела C-793/19 и C-794/19) (1)

(Преюдициално запитване - Обработване на лични данни в сектора на електронните съобщения - Поверителност на съобщенията - Доставчици на електронни съобщителни услуги - Общо и неизбирателно съхраняване на данни за трафик и на данни за местонахождение - Директива 2002/58/ЕО - Член 15, параграф 1 - Харта на основните права на Европейския съюз - Членове 6, 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 - Член 4, параграф 2 ДЕС)

(2022/C 424/02)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Bundesverwaltungsgericht

Страни в главното производство

Жалбоподател: Bundesrepublik Deutschland

Ответници: SpaceNet AG (C-793/19), Telekom Deutschland GmbH (C-794/19)

Диспозитив

Член 15, параграф 1 от Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации), изменена с Директива 2009/136/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 година, във връзка с членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз

трябва да се тълкува в смисъл, че

не допуска национални законодателни мерки, предвиждащи общо и неизбирателно съхраняване на данни за трафик и на данни за местонахождение като превантивна мярка за целите на борбата с тежката престъпност и предотвратяването на сериозните заплахи за обществената сигурност;

допуска национални законодателни мерки:

| — | позволяващи за целите на опазването на националната сигурност да се разпореди на доставчиците на електронни съобщителни услуги да извършват общо и неизбирателно съхраняване на данни за трафик и на данни за местонахождение в положения, при които съответната държава членка е изправена пред сериозна заплаха за националната сигурност, която е действителна и настояща или предвидима, като съдържащото това разпореждане решение трябва да подлежи на ефективен контрол от съд или от независима административна структура, чието решение има обвързващо действие, за да се провери за наличието на едно от тези положения, както и за спазването на условията и гаранциите, които трябва да бъдат предвидени, и посоченото разпореждане може да бъде издадено само за ограничен до строго необходимото период от време, който може да бъде удължен, ако заплахата продължи да съществува, |
| --- | --- |

—

позволяващи за целите на опазването на националната сигурност да се разпореди на доставчиците на електронни съобщителни услуги да извършват общо и неизбирателно съхраняване на данни за трафик и на данни за местонахождение в положения, при които съответната държава членка е изправена пред сериозна заплаха за националната сигурност, която е действителна и настояща или предвидима, като съдържащото това разпореждане решение трябва да подлежи на ефективен контрол от съд или от независима административна структура, чието решение има обвързващо действие, за да се провери за наличието на едно от тези положения, както и за спазването на условията и гаранциите, които трябва да бъдат предвидени, и посоченото разпореждане може да бъде издадено само за ограничен до строго необходимото период от време, който може да бъде удължен, ако заплахата продължи да съществува,

| — | предвиждащи за целите на опазването на националната сигурност, борбата с тежката престъпност и предотвратяването на сериозни заплахи за обществената сигурност целево съхраняване на данни за трафик и на данни за местонахождение, което да е ограничено въз основа на обективни и недискриминационни критерии в зависимост от категориите засегнати лица или посредством географски критерий, за ограничен до строго необходимото период от време, който може да бъде удължен, |
| --- | --- |

—

предвиждащи за целите на опазването на националната сигурност, борбата с тежката престъпност и предотвратяването на сериозни заплахи за обществената сигурност целево съхраняване на данни за трафик и на данни за местонахождение, което да е ограничено въз основа на обективни и недискриминационни критерии в зависимост от категориите засегнати лица или посредством географски критерий, за ограничен до строго необходимото период от време, който може да бъде удължен,

| — | предвиждащи за целите на опазването на националната сигурност, борбата с тежката престъпност и предотвратяването на сериозни заплахи за обществената сигурност общо и неизбирателно съхраняване на IP адреси, дадени на източника на свързване с интернет, за ограничен до строго необходимото период от време, |
| --- | --- |

—

предвиждащи за целите на опазването на националната сигурност, борбата с тежката престъпност и предотвратяването на сериозни заплахи за обществената сигурност общо и неизбирателно съхраняване на IP адреси, дадени на източника на свързване с интернет, за ограничен до строго необходимото период от време,

| — | предвиждащи за целите на опазването на националната сигурност, на борбата с престъпността и на опазването на обществената сигурност общо и неизбирателно съхраняване на данни относно самоличността на ползвателите на електронни съобщителни средства, и |
| --- | --- |

—

предвиждащи за целите на опазването на националната сигурност, на борбата с престъпността и на опазването на обществената сигурност общо и неизбирателно съхраняване на данни относно самоличността на ползвателите на електронни съобщителни средства, и

| — | позволяващи за целите на борбата с тежката престъпност и a fortiori за опазване на националната сигурност да се разпореди на доставчиците на електронни съобщителни услуги посредством решение на компетентния орган, подлежащо на ефективен съдебен контрол, да извършват за определен период бързо съхраняване на данните за трафик и на данните за местонахождение, с които разполагат тези доставчици на услуги,
  при положение че тези мерки гарантират с ясни и точни правила, че съхраняването на разглежданите данни е подчинено на спазването на съответните материални и процесуални условия и че засегнатите лица разполагат с ефективни гаранции срещу рисковете от злоупотреби. |
| --- | --- |

—

позволяващи за целите на борбата с тежката престъпност и a fortiori за опазване на националната сигурност да се разпореди на доставчиците на електронни съобщителни услуги посредством решение на компетентния орган, подлежащо на ефективен съдебен контрол, да извършват за определен период бързо съхраняване на данните за трафик и на данните за местонахождение, с които разполагат тези доставчици на услуги,

при положение че тези мерки гарантират с ясни и точни правила, че съхраняването на разглежданите данни е подчинено на спазването на съответните материални и процесуални условия и че засегнатите лица разполагат с ефективни гаранции срещу рисковете от злоупотреби.

---

(1)  ОВ C 45, 10.2.2020 г.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/3 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/3

---

Решение на Съда (голям състав) от 20 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Наказателни производства срещу VD (C-339/20), SR (C-397/20)

(Съединени дела C-339/20 и C-397/20) (1)

(Преюдициално запитване - Единен пазар за финансови услуги - Пазарна злоупотреба - Злоупотреба с вътрешна информация - Директива 2003/6/ЕО - Член 12, параграф 2, букви a) и г) - Регламент (ЕС) No 596/2014 - Член 23, параграф 2, букви ж) и з) - Надзорни и разследващи правомощия на Autorité des marchés financiers (Надзорен орган за финансовите пазари) (AMF) - Цел от общ интерес, насочена към защита на целостта на финансовите пазари на Европейския съюз и на доверието на обществеността във финансовите инструменти - Възможност AMF да изисква записите на данни за трафик, съхранявани от оператор на електронни съобщителни услуги - Обработване на лични данни в сектора на електронните комуникации - Директива 2002/58/ЕО - Член 15, параграф 1 - Харта на основните права на Европейския съюз - Членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 - Поверителност на съобщенията - Ограничения - Законодателство, което предвижда общо и неизбирателно запазване на данните за трафик от операторите на електронни съобщителни услуги - Възможност национална юрисдикция да ограничи действието във времето на обявяването на невалидност на национални законодателни разпоредби, несъвместими с правото на Съюза - Изключване)

(2022/C 424/03)

Език на производството: френски

Запитваща юрисдикция

Cour de cassation

Страни в главното производство

VD (C-339/20), SR (C-397/20)

Диспозитив

| 1) | Член 12, параграф 2, букви а) и г) от Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно търговията с вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба) и член 23, параграф 2, букви ж) и з) от Регламент (ЕС) No 596/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 година относно пазарната злоупотреба (Регламент относно пазарната злоупотреба) и за отмяна на Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и директиви 2003/124/ЕО, 2003/125/ЕО и 2004/72/ЕО на Комисията, разглеждани във връзка с член 15, параграф 1 от Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) — изменена с Директива 2009/136/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 г. — и в светлината на членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз,
  следва да се тълкуват в смисъл, че:
  не допускат законодателни мерки, предвиждащи превантивно общо и неизбирателно запазване на данните за трафик в продължение на една година, считано от деня на записването, за целите на борбата с престъпленията, свързани с пазарната злоупотреба, сред които е злоупотребата с вътрешна информация. |
| --- | --- |

1)

Член 12, параграф 2, букви а) и г) от Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно търговията с вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба) и член 23, параграф 2, букви ж) и з) от Регламент (ЕС) No 596/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 година относно пазарната злоупотреба (Регламент относно пазарната злоупотреба) и за отмяна на Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и директиви 2003/124/ЕО, 2003/125/ЕО и 2004/72/ЕО на Комисията, разглеждани във връзка с член 15, параграф 1 от Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) — изменена с Директива 2009/136/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 г. — и в светлината на членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз,

следва да се тълкуват в смисъл, че:

не допускат законодателни мерки, предвиждащи превантивно общо и неизбирателно запазване на данните за трафик в продължение на една година, считано от деня на записването, за целите на борбата с престъпленията, свързани с пазарната злоупотреба, сред които е злоупотребата с вътрешна информация.

| 2) | Правото на Съюза следва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална юрисдикция да ограничава във времето действието на възложено ѝ по силата на националното право обявяване на невалидност на национални разпоредби — които, от една страна, налагат на операторите на електронни съобщителни услуги общо и неизбирателно запазване на данните за трафик и от друга страна, позволяват предоставянето на такива данни на компетентния финансов орган без предварителното разрешение на съд или независим административен орган — поради това че тези разпоредби са несъвместими с член 15, параграф 1 от Директива 2002/58 — изменена с Директива 2009/136 — разглеждан в светлината на Хартата на основните права на Европейския съюз. В съответствие с принципа на процесуална автономия на държавите членки допустимостта на доказателствата, получени в съответствие с национални законодателни разпоредби, несъвместими с правото на Съюза, зависи от националното право, стига да са спазени по-специално принципите на равностойност и ефективност. |
| --- | --- |

2)

Правото на Съюза следва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална юрисдикция да ограничава във времето действието на възложено ѝ по силата на националното право обявяване на невалидност на национални разпоредби — които, от една страна, налагат на операторите на електронни съобщителни услуги общо и неизбирателно запазване на данните за трафик и от друга страна, позволяват предоставянето на такива данни на компетентния финансов орган без предварителното разрешение на съд или независим административен орган — поради това че тези разпоредби са несъвместими с член 15, параграф 1 от Директива 2002/58 — изменена с Директива 2009/136 — разглеждан в светлината на Хартата на основните права на Европейския съюз. В съответствие с принципа на процесуална автономия на държавите членки допустимостта на доказателствата, получени в съответствие с национални законодателни разпоредби, несъвместими с правото на Съюза, зависи от националното право, стига да са спазени по-специално принципите на равностойност и ефективност.

---

(1)  ОВ C 359, 26.10.2020 г.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/4 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/4

---

Решение на Съда (втори състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Admiral Gaming Network Srl и др./Agenzia delle Dogane e dei Monopoli и др.

(Съединени дела C-475/20—С-482/20) (1)

(Преюдициално запитване - Свобода на установяване - Ограничения - Хазартни игри - Концесия за управление на хазартни игри с игрални автомати - Национално законодателство, което налага удръжка на концесионерите - Принцип на защита на оправданите правни очаквания)

(2022/C 424/04)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Consiglio di Stato

Страни в главното производство

Жалбоподатели: Admiral Gaming Network Srl (C-475/20), Cirsa Italia SpA (C-476/20), Codere Network SpA (C-477/20), Gamenet SpA (C-478/20), NTS Network SpA (C-479/20), Sisal Entertainment SpA (C-480/20), Snaitech SpA, по-рано Cogetech SpA (C-481/20), Snaitech SpA, по-рано Snai SpA (C-482/20)

Ответници: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-475/20, C-477/20), Presidenza del Consiglio dei Ministri (C-475/20, C-477/20, C-481/20), IGT Lottery SpA, по-рано Lottomatica Holding Srl (C-475/20), Se. Ma. di Francesco Senese (C-481/20)

При участието на: Lottomatica Videolot Rete SpA (C-475/20), Coordinamento delle associazioni per la tutela dell’ambiente e dei diritti degli utenti e consumatori (Codacons) (C-476/20, C-478/20, C-480/20, C-482/20) и др.

Диспозитив

| 1) | Член 49 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че — ако се установи, че национална правна уредба за налагане на удръжка и за намаляване така на възнаграждението на концесионери на хазартни игри с игрални автомати съдържа ограничение на свободата, която тази разпоредба от Договора за функционирането на ЕС гарантира — не допуска това ограничение да се счита за обосновано с оглед на цели, основани изключително на съображения, свързани с подобряването на публичните финанси. |
| --- | --- |

1)

Член 49 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че — ако се установи, че национална правна уредба за налагане на удръжка и за намаляване така на възнаграждението на концесионери на хазартни игри с игрални автомати съдържа ограничение на свободата, която тази разпоредба от Договора за функционирането на ЕС гарантира — не допуска това ограничение да се счита за обосновано с оглед на цели, основани изключително на съображения, свързани с подобряването на публичните финанси.

| 2) | Ако член 49 ДФЕС е приложим, принципът на защита на оправданите правни очаквания трябва да се тълкува в смисъл, че по принцип допуска национална правна уредба, която по време на действието на концесионните договори, сключени между дружествата и администрацията на съответната държава членка, временно намалява възнаграждението на концесионерите, определено в тези договори, освен ако не се окаже, че предвид степента на въздействие на това намаление върху рентабилността на инвестициите, направени от концесионерите, и евентуалната внезапност и непредсказуемост на тази мярка, на посочените концесионери не е предоставено необходимото време за адаптиране към това ново положение. |
| --- | --- |

2)

Ако член 49 ДФЕС е приложим, принципът на защита на оправданите правни очаквания трябва да се тълкува в смисъл, че по принцип допуска национална правна уредба, която по време на действието на концесионните договори, сключени между дружествата и администрацията на съответната държава членка, временно намалява възнаграждението на концесионерите, определено в тези договори, освен ако не се окаже, че предвид степента на въздействие на това намаление върху рентабилността на инвестициите, направени от концесионерите, и евентуалната внезапност и непредсказуемост на тази мярка, на посочените концесионери не е предоставено необходимото време за адаптиране към това ново положение.

---

(1)  ОВ C 28, 25.1.2021 г.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/5 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/5

---

Решение на Съда (първи състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициални запитвания от Bundesarbeitsgericht — Германия) — XP/Fraport AG Frankfurt Airport Services Worldwide (C-518/20) и AR/St. Vincenz-Krankenhaus GmbH (C-727/20)

(Съединени дела C-518/20 и C-727/20) (1)

(Преюдициално запитване - Социална политика - Защита на безопасността и здравето на работниците - Организация на работното време - Член 31, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Директива 2003/88/ЕО - Член 7, параграф 1 - Право на платен годишен отпуск - Пълна инвалидност или неработоспособност поради болест, която е настъпила през референтния период - Национална правна уредба, която предвижда загуба на платен годишен отпуск след изтичането на определен период - Задължение на работодателя да осигури възможност на работника да упражни правото си на платен годишен отпуск)

(2022/C 424/05)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Bundesarbeitsgericht

Страни в главното производство

Жалбоподатели: XP (C-518/20), AR (C-727/20)

Ответници: Fraport AG Frankfurt Airport Services Worldwide (C-518/20), St. Vincenz-Krankenhaus GmbH (C-727/20)

Диспозитив

Член 7 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време и член 31, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз

трябва да се тълкуват в смисъл, че:

не допускат национална правна уредба, при прилагането на която правото на платен годишен отпуск, придобито от работника за определен референтен период, през който той действително е полагал труд, преди да изпадне в състояние на пълна инвалидност или на неработоспособност поради продължаваща оттогава болест, може да се погаси — било то след допустим съгласно националното право период на отлагане, или в по-късен момент — макар работодателят да не е своевременно осигурил на работника възможност да упражни това право.

---

(1)  ОВ C 19, 18.1.2021 г.

ОВ C 169, 3.5.2021 г.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/6 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/6

---

Решение на Съда (четвърти състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Finanzamt B/W AG

(Дело C-538/20) (1)

(Преюдициално запитване - Свобода на установяване - Членове 49 ДФЕС и 54 ДФЕС - Приспадане на окончателните загуби, формирани чрез чуждестранно място на стопанска дейност - Държава, която се е отказала от правомощието си за данъчно облагане по силата на спогодба за избягване на двойното данъчно облагане - Сходство на положенията)

(2022/C 424/06)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Bundesfinanzhof

Страни в главното производство

Жалбоподател: Finanzamt B

Ответник: W AG

При участието на: Bundesministerium der Finanzen

Диспозитив

Членове 49 и 54 ДФЕС следва да се тълкуват в смисъл, че допускат данъчен режим на държава членка, по силата на който местно за тази държава дружество не може да приспада от облагаемата си печалба окончателните загуби, формирани чрез негово място на стопанска дейност в друга държава членка, в случай че по силата на спогодба за избягване на двойното данъчно облагане държавата членка, за която това дружество е местно лице, се е отказала от правомощието си да облага финансовия резултат, формиран чрез това място на стопанска дейност.

---

(1)  ОВ C 35, 1.2.2021 г.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/7 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/7

---

Решение на Съда (втори състав) от 22 септември 2022 г. — International Management Group (IMG)/Европейска комисия

(Съединени дела C-619/20 P и C-620/20 P) (1)

(Обжалване - Сътрудничество за развитие - Изпълнение на бюджета на Съюза при непряко управление от международна организация - Решение да не се възлагат повече задачи по изпълнение на бюджета на дадено образувание поради съмнения относно качеството му на международна организация - Жалба за отмяна - Изпълнение на отменително съдебно решение - Сила на пресъдено нещо - Задължения и правомощия на издателя на отменения акт - Подготвителен акт - Допустимост - Иск за обезщетение - Правна норма, която предоставя права на частноправните субекти - Финансови регламенти на Съюза - Задължение за полагане на дължима грижа - Наличие на достатъчно съществено нарушение на това задължение - Конкретна проверка във всеки отделен случай - Неимуществени вреди - Поправяне по подходящ начин и в достатъчна степен чрез отмяната на незаконосъобразния акт - Имуществени вреди - Дело, по което не може да се постанови окончателно решение - Връщане на делото на Общия съд за ново разглеждане)

(2022/C 424/07)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: International Management Group (IMG) (представители: J.-Y. de Cara и L. Levi, avocats)

Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Baquero Cruz и J. Norris)

Диспозитив

| 1) | Съединява дела C-619/20 P и C-620/20 P за целите на съдебното решение. |
| --- | --- |

1)

Съединява дела C-619/20 P и C-620/20 P за целите на съдебното решение.

| 2) | Отхвърля жалбата по дело C-619/20 P. |
| --- | --- |

2)

Отхвърля жалбата по дело C-619/20 P.

| 3) | Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз от 9 септември 2020 г., IMG/Комисия (T-381/15 RENV, EU:T:2020:406), в частта, в която е отхвърлено като неоснователно искането на International Management Group (IMG) за обезщетение за вредите, които тя претърпяла в резултат от решението на Европейската комисия повече да не сключва с нея нови споразумения за делегиране в рамките на непряко управление, съдържащо се в писмото на тази институция от 8 май 2015 г. |
| --- | --- |

3)

Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз от 9 септември 2020 г., IMG/Комисия (T-381/15 RENV, EU:T:2020:406), в частта, в която е отхвърлено като неоснователно искането на International Management Group (IMG) за обезщетение за вредите, които тя претърпяла в резултат от решението на Европейската комисия повече да не сключва с нея нови споразумения за делегиране в рамките на непряко управление, съдържащо се в писмото на тази институция от 8 май 2015 г.

| 4) | Отхвърля жалбата по дело C-620/20 P в останалата ѝ част. |
| --- | --- |

4)

Отхвърля жалбата по дело C-620/20 P в останалата ѝ част.

| 5) | Отхвърля жалбата по дело T-381/15 RENV в частта, в която се отнася до искането за обезщетение за неимуществените вреди, причинени на International Management Group (IMG) с решението, посочено в точка 3 от настоящия диспозитив. |
| --- | --- |

5)

Отхвърля жалбата по дело T-381/15 RENV в частта, в която се отнася до искането за обезщетение за неимуществените вреди, причинени на International Management Group (IMG) с решението, посочено в точка 3 от настоящия диспозитив.

| 6) | Връща дело T-381/15 RENV на Общия съд на Европейския съюз за ново разглеждане на искането, посочено в точка 3 от настоящия диспозитив, доколкото се отнася до изтъкнатите от International Management Group (IMG) имуществени вреди. |
| --- | --- |

6)

Връща дело T-381/15 RENV на Общия съд на Европейския съюз за ново разглеждане на искането, посочено в точка 3 от настоящия диспозитив, доколкото се отнася до изтъкнатите от International Management Group (IMG) имуществени вреди.

| 7) | Осъжда International Management Group (IMG) да заплати съдебните разноски по дело C-619/20 P. |
| --- | --- |

7)

Осъжда International Management Group (IMG) да заплати съдебните разноски по дело C-619/20 P.

| 8) | Не се произнася по съдебните разноски по дела C-620/20 P и T-381/15 RENV. |
| --- | --- |

8)

Не се произнася по съдебните разноски по дела C-620/20 P и T-381/15 RENV.

---

(1)  ОВ C 28, 25.1.2021 г.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/8 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/8

---

Решение на Съда (голям състав) от 1 август 2022 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia — Италия) — Sea Watch eV/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti (C-14/21 и C-15/21), Capitaneria di Porto di Palermo (C-14/21), Capitaneria di Porto di Porto Empedocle (C-15/21)

(Съединени дела C-14/21 и C-15/21) (1)

(Преюдициално запитване - Дейност по търсене и спасяване на хора в опасност или в бедствено положение в открито море, извършвана от неправителствена организация (ONG) с хуманитарна цел - Режим, приложим за корабите - Директива 2009/16/ЕО - Конвенция на Организацията на обединените нации по морско право - Международна конвенция за безопасност на човешкия живот на море - Компетенции и правомощия съответно на държавата на знамето и на държавата на пристанището - Инспекции и задържане на кораби)

(2022/C 424/08)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

Страни в главното производство

Жалбоподател: Sea Watch eV

Ответници: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti (C-14/21 и C-15/21), Capitaneria di Porto di Palermo (C-14/21), Capitaneria di Porto di Porto Empedocle (C-15/21)

Диспозитив

| 1. | Директива 2009/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година относно държавния пристанищен контрол, изменена с Директива (ЕС) 2017/2110 на Европейския парламент и на Съвета от 15 ноември 2017 г.,
  трябва да се тълкува в смисъл, че:






  — | се прилага за кораби, които, макар да са класифицирани и сертифицирани като кораби за превоз на товари от държавата на знамето, на практика се използват системно от хуманитарна организация за целите на нетърговска дейност по търсене и спасяване на хора в опасност или в бедствено положение в открито море и |
| --- | --- | --- |

1.

Директива 2009/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година относно държавния пристанищен контрол, изменена с Директива (ЕС) 2017/2110 на Европейския парламент и на Съвета от 15 ноември 2017 г.,

трябва да се тълкува в смисъл, че:

—

се прилага за кораби, които, макар да са класифицирани и сертифицирани като кораби за превоз на товари от държавата на знамето, на практика се използват системно от хуманитарна организация за целите на нетърговска дейност по търсене и спасяване на хора в опасност или в бедствено положение в открито море и

| — | не допуска национална правна уредба за транспонирането ѝ във вътрешното право да ограничава нейното прилагане единствено за корабите, използвани за целите на търговска дейност. |
| --- | --- |

—

не допуска национална правна уредба за транспонирането ѝ във вътрешното право да ограничава нейното прилагане единствено за корабите, използвани за целите на търговска дейност.

| 2. | Член 11, буква б) от Директива 2009/16, изменена с Директива 2017/2110, във връзка с част II от приложение I към тази изменена директива трябва да се тълкува в смисъл, че държавата на пристанището може да извършва допълнителна проверка на кораби, които извършват систематично дейност по търсене и спасяване, и се намират в едно от нейните пристанища или във водите под нейната юрисдикция, след влизането им в тези води и след приключване на всички операции по трансбордиране или разтоварване на лицата, на които техният капитан е решил да окаже помощ, когато тази държава установи въз основа на подробни правни и фактически обстоятелства, че има сериозни признаци за наличието на опасност за здравето, безопасността, условията на работа на борда или за околната среда, с оглед на условията на експлоатация на тези кораби. |
| --- | --- |

2.

Член 11, буква б) от Директива 2009/16, изменена с Директива 2017/2110, във връзка с част II от приложение I към тази изменена директива трябва да се тълкува в смисъл, че държавата на пристанището може да извършва допълнителна проверка на кораби, които извършват систематично дейност по търсене и спасяване, и се намират в едно от нейните пристанища или във водите под нейната юрисдикция, след влизането им в тези води и след приключване на всички операции по трансбордиране или разтоварване на лицата, на които техният капитан е решил да окаже помощ, когато тази държава установи въз основа на подробни правни и фактически обстоятелства, че има сериозни признаци за наличието на опасност за здравето, безопасността, условията на работа на борда или за околната среда, с оглед на условията на експлоатация на тези кораби.

| 3. | Член 13 от Директива 2009/16, изменена с Директива 2017/2110, трябва да се тълкува в смисъл, че при задълбочени проверки, организирани по силата на този член, държавата на пристанището има правомощието да отчете факта, че корабите, които са били класифицирани и сертифицирани като кораби за превоз на товари от държавата на знамето, на практика се използват за целите на системна дейност по търсене и спасяване на хора в опасност или в бедствено положение в открито море, в рамките на проверка, целяща да се прецени, въз основа на подробни правни и фактически обстоятелства, наличието на опасност за лицата, имуществото или околната среда, с оглед на условията на експлоатация на тези кораби. За сметка на това държавата на пристанището няма правомощието да изисква доказателство, че посочените кораби разполагат с други сертификати, освен издадените от държавата на знамето, или че спазват всички предписания, приложими за друга класификация. |
| --- | --- |

3.

Член 13 от Директива 2009/16, изменена с Директива 2017/2110, трябва да се тълкува в смисъл, че при задълбочени проверки, организирани по силата на този член, държавата на пристанището има правомощието да отчете факта, че корабите, които са били класифицирани и сертифицирани като кораби за превоз на товари от държавата на знамето, на практика се използват за целите на системна дейност по търсене и спасяване на хора в опасност или в бедствено положение в открито море, в рамките на проверка, целяща да се прецени, въз основа на подробни правни и фактически обстоятелства, наличието на опасност за лицата, имуществото или околната среда, с оглед на условията на експлоатация на тези кораби. За сметка на това държавата на пристанището няма правомощието да изисква доказателство, че посочените кораби разполагат с други сертификати, освен издадените от държавата на знамето, или че спазват всички предписания, приложими за друга класификация.

| 4. | Член 19 от Директива 2009/16, изменена с Директива 2017/2110, трябва да се тълкува в смисъл, че в случай че се установи, че кораби, които на практика се използват за целите на системна дейност по търсене и спасяване на хора в опасност или в бедствено положение в открито море, въпреки че са били класифицирани и сертифицирани като кораби за превоз на товари от държава членка в качеството ѝ на държава на знамето, са били експлоатирани по начин, създаващ опасност за лицата, имуществото или околната среда, държавата членка, имаща качеството на държава на пристанището, не може да постави липсата на заповед за задържане на тези кораби или отмяната на подобно задържане в зависимост от условието те да притежават сертификати, отговарящи на тази дейност и да спазват всички съответни изисквания. За сметка на това тази държава може да наложи определени коригиращи мерки в областта на безопасността, предотвратяване на замърсяването и условията на живот и работа на борда на корабите, стига тези мерки да са обосновани от наличието на неизправности, представляващи явна заплаха за безопасността, здравето или околната среда и водят до невъзможност за плаване при условия, годни да се осигури безопасността в открито море. Подобни коригиращи мерки трябва също да бъдат подходящи, необходими и пропорционални на тази цел. Освен това приемането и прилагането им от държавата на пристанището трябва да бъдат предмет на лоялно сътрудничество с държавата на знамето при спазване на съответните правомощия на тези две държави. |
| --- | --- |

4.

Член 19 от Директива 2009/16, изменена с Директива 2017/2110, трябва да се тълкува в смисъл, че в случай че се установи, че кораби, които на практика се използват за целите на системна дейност по търсене и спасяване на хора в опасност или в бедствено положение в открито море, въпреки че са били класифицирани и сертифицирани като кораби за превоз на товари от държава членка в качеството ѝ на държава на знамето, са били експлоатирани по начин, създаващ опасност за лицата, имуществото или околната среда, държавата членка, имаща качеството на държава на пристанището, не може да постави липсата на заповед за задържане на тези кораби или отмяната на подобно задържане в зависимост от условието те да притежават сертификати, отговарящи на тази дейност и да спазват всички съответни изисквания. За сметка на това тази държава може да наложи определени коригиращи мерки в областта на безопасността, предотвратяване на замърсяването и условията на живот и работа на борда на корабите, стига тези мерки да са обосновани от наличието на неизправности, представляващи явна заплаха за безопасността, здравето или околната среда и водят до невъзможност за плаване при условия, годни да се осигури безопасността в открито море. Подобни коригиращи мерки трябва също да бъдат подходящи, необходими и пропорционални на тази цел. Освен това приемането и прилагането им от държавата на пристанището трябва да бъдат предмет на лоялно сътрудничество с държавата на знамето при спазване на съответните правомощия на тези две държави.

---

(1)  ОВ C 98, 22.3.2021 г.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/9 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/9

---

Решение на Съда (шести състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht — Германия) — LB/TO

(Дело C-120/21) (1)

(Преюдициално запитване - Социална политика - Защита на безопасността и здравето на работниците - Организация на работното време - Член 31, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Директива 2003/88/ЕО - Член 7 - Право на платен годишен отпуск - Финансово обезщетение за неизползван отпуск след прекратяване на трудовото правоотношение - Тригодишен давностен срок - Начален момент - Подходяща информация за работника)

(2022/C 424/09)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Bundesarbeitsgericht

Страни в главното производство

Жалбоподател: LB

Ответник: TO

Диспозитив

Член 7 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време и член 31, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз

трябва да се тълкуват в смисъл, че

не допускат национална правна уредба, съгласно която правото на платен годишен отпуск, придобито от работник за референтен период, се погасява с изтичането на тригодишен срок, който започва да тече от края на годината, през която правото е възникнало, когато работодателят не е осигурил действително на работника възможността да упражни това право.

---

(1)  ОВ C 182, 10.5.2021 г.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/10 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/10

---

Решение на Съда (първи състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék — Унгария) — GM/Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, Alkotmányvédelmi Hivatal, Terrorelhárítási Központ

(Дело C-159/21) (1)

(Преюдициално запитване - Обща политика в областта на убежището и имиграцията - Директива 2011/95/ЕС - Стандарти относно условията за предоставяне на статут на бежанец или субсидиарна закрила - Отнемане на статута - Директива 2013/32/ЕС - Общи процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила - Опасност за националната сигурност - Становище от специализиран орган - Достъп до досието)

(2022/C 424/10)

Език на производството: унгарски

Запитваща юрисдикция

Fővárosi Törvényszék

Страни в главното производство

Жалбоподател: GM

Ответници: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, Alkotmányvédelmi Hivatal, Terrorelhárítási Központ

Диспозитив

| 1) | Член 23, параграф 1 от Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила във връзка с член 45, параграф 4 от тази директива и в светлината на общия принцип на правото на Съюза, свързан с правото на добра администрация, и на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз,
  трябва да се тълкува в смисъл, че
  не допуска национална правна уредба, съгласно която когато решение за отхвърляне на молба за международна закрила или за отнемане на такава закрила се основава на информация, разкриването на която би било в разрез с националната сигурност на съответната държава членка, заинтересованото лице или неговият съветник може да получи достъп до тази информация само след съответно разрешение, на последните лица не може да се съобщи и същественото съдържание на мотивите за такива решения, и във всеки случай те нямат възможност да използват в административното или в съдебното производство информацията, до която евентуално им е предоставен достъп. |
| --- | --- |

1)

Член 23, параграф 1 от Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила във връзка с член 45, параграф 4 от тази директива и в светлината на общия принцип на правото на Съюза, свързан с правото на добра администрация, и на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз,

трябва да се тълкува в смисъл, че

не допуска национална правна уредба, съгласно която когато решение за отхвърляне на молба за международна закрила или за отнемане на такава закрила се основава на информация, разкриването на която би било в разрез с националната сигурност на съответната държава членка, заинтересованото лице или неговият съветник може да получи достъп до тази информация само след съответно разрешение, на последните лица не може да се съобщи и същественото съдържание на мотивите за такива решения, и във всеки случай те нямат възможност да използват в административното или в съдебното производство информацията, до която евентуално им е предоставен достъп.

| 2) | Член 4, параграфи 1 и 2, член 10, параграфи 2 и 3, член 11, параграф 2 и член 45, параграф 3 от Директива 2013/32 във връзка с член 14, параграф 4, буква а) и член 17, параграф 1, буква г) от Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, за единния статут на бежанците или на лицата, които отговарят на условията за субсидиарна закрила, както и за съдържанието на предоставената закрила,
  трябва да се тълкуват в смисъл, че
  не допускат национална правна уредба, съгласно която когато органи със специализирани функции, свързани с националната сигурност, са констатирали с немотивирано становище, че дадено лице представлява заплаха за тази сигурност, решаващият орган е длъжен системно да отказва да предостави субсидиарна закрила на това лице или да отнема предоставената по-рано международна закрила на същото лице, като се основава на споменатото становище. |
| --- | --- |

2)

Член 4, параграфи 1 и 2, член 10, параграфи 2 и 3, член 11, параграф 2 и член 45, параграф 3 от Директива 2013/32 във връзка с член 14, параграф 4, буква а) и член 17, параграф 1, буква г) от Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, за единния статут на бежанците или на лицата, които отговарят на условията за субсидиарна закрила, както и за съдържанието на предоставената закрила,

трябва да се тълкуват в смисъл, че

не допускат национална правна уредба, съгласно която когато органи със специализирани функции, свързани с националната сигурност, са констатирали с немотивирано становище, че дадено лице представлява заплаха за тази сигурност, решаващият орган е длъжен системно да отказва да предостави субсидиарна закрила на това лице или да отнема предоставената по-рано международна закрила на същото лице, като се основава на споменатото становище.

| 3) | Член 17, параграф 1, буква б) от Директива 2011/95
  трябва да се тълкува в смисъл, че
  допуска субсидиарната закрила на даден кандидат да бъде изключена по силата на тази разпоредба въз основа на осъдителна присъда, която е била известна на компетентните органи, когато в резултат от предходно производство са предоставили на този кандидат статут на бежанец, който впоследствие му е бил отнет. |
| --- | --- |

3)

Член 17, параграф 1, буква б) от Директива 2011/95

трябва да се тълкува в смисъл, че

допуска субсидиарната закрила на даден кандидат да бъде изключена по силата на тази разпоредба въз основа на осъдителна присъда, която е била известна на компетентните органи, когато в резултат от предходно производство са предоставили на този кандидат статут на бежанец, който впоследствие му е бил отнет.

---

(1)  ОВ C 228, 14.6.2021 г.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/11 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/11

---

Решение на Съда (девети състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 2 de Las Palmas de Gran Canaria — Испания) — Zulima/Servicios prescriptor y medios de pagos EFC SAU

(Дело C-215/21) (1)

(Преюдициално запитване - Неравноправни клаузи в потребителските договори - Договор за револвиращ кредит - Неравноправност на клаузата относно размера на възнаградителната лихва - Иск, предявен от потребител за обявяване на нищожността на този договор - Извънсъдебно удовлетворяване на претенциите на този потребител - Направени разноски, които трябва да се поемат от посочения потребител - Принцип на ефективност - Национална правна уредба, която може да възпре същия потребител да упражни предоставените с Директива 93/13/ЕИО права)

(2022/C 424/11)

Език на производството: испански

Запитваща юрисдикция

Juzgado de Primera Instancia no 2 de Las Palmas de Gran Canaria

Страни в главното производство

Ищец: Zulima

Ответник: Servicios prescriptor y medios de pagos EFC SAU

Диспозитив

Член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори, разглеждани с оглед на принципа на ефективност,

следва да се тълкуват в смисъл, че:

допускат национална правна уредба, съгласно която в рамките на съдебно производство за установяване на неравноправния характер на клауза от договор между продавач или доставчик и потребител съответният потребител трябва да понесе направените от него съдебни разноски при извънсъдебно удовлетворяване на неговите претенции, при условие че сезираният съд задължително вземе предвид евентуалната недобросъвестност на съответния продавач или доставчик и евентуално осъди последния да заплати разноските по съдебното производство, което този потребител е бил длъжен да започне, за да предяви правата, предоставени му с Директива 93/13.

---

(1)  ОВ C 320, 9.8.2021 г.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/12 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/12

---

Решение на Съда (първи състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Bundesrepublik Deutschland vertreten durch Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat/MA (C-245/21), PB (C-245/21), LE (C-248/21),

(Съединени дела C-245/21 и C-248/21) (1)

(Преюдициално запитване - Регламент (ЕС) 604/2013 - Определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила - Членове 27 и 29 - Прехвърляне на засегнатото лице към държавата членка, компетентна да разгледа молбата му - Спиране на прехвърлянето поради пандемията от COVID 19 - Невъзможност за извършване на прехвърлянето - Съдебна защита - Последици за срока на прехвърляне)

(2022/C 424/12)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Bundesverwaltungsgericht

Страни в главното производство

Жалбоподател: Bundesrepublik Deutschland vertreten durch Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat

Ответници: MA (C-245/21), PB (C-245/21), LE (C-248/21)

Диспозитив

Член 27, параграф 4 и член 29, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство,

трябва да се тълкуват в смисъл, че:

предвиденият в последната разпоредба срок за прехвърляне не се прекъсва, когато компетентните органи на държава членка приемат на основание член 27, параграф 4 отменяемо решение за спиране на изпълнението на решение за прехвърляне, с мотива че това изпълнение е практически невъзможно поради пандемията от COVID 19.

---

(1)  ОВ C 278, 12.7.2021 г.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/12 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/12

---

Решение на Съда (осми състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen Afdeling Gent — Белгия) — The Escape Center BVBA/Belgische Staat

(Дело C-330/21) (1)

(Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Член 98 - Възможност за държавите членки да прилагат намалена ставка на ДДС за някои доставки на стоки и услуги - Точка 14 от приложение III - Понятие „използване на спортни съоръжения“ - Фитнес центрове - Индивидуална или групова инструкторска помощ)

(2022/C 424/13)

Език на производството: нидерландски

Запитваща юрисдикция

Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen Afdeling Gent

Страни в главното производство

Жалбоподател: The Escape Center BVBA

Ответник: Belgische Staat

Диспозитив

Член 98, параграф 2 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност във връзка с точка 14 от приложение III към нея

трябва да се тълкува в смисъл, че:

доставката на услуги, които се състоят в предоставянето на право на използване на спортните съоръжения на фитнес център и оказването на индивидуална или групова инструкторска помощ, може да се облага с намалена ставка на данъка върху добавената стойност, когато тази инструкторска помощ е свързана с използването на съоръженията и е необходима за упражняването на спорт и физическо възпитание или когато е съпътстваща спрямо правото на използване на съоръженията или спрямо действителното им използване.

---

(1)  ОВ C 338, 23.8.2021 г.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/13 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/13

---

Решение на Съда (девети състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla — Испания) — Vicente/Delia

(Дело C-335/21) (1)

(Преюдициално запитване - Неравноправни клаузи в потребителските договори - Директива 93/13/ЕИО - Нелоялни търговски практики спрямо потребителите - Принцип на ефективност - Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Съкратено производство за изпълнение на вземания за адвокатски възнаграждения - Евентуален неравноправен характер на клаузите в споразумение относно възнагражденията - Национална правна уредба, която не предвижда възможност за съдебен контрол - Член 4, параграф 2 - Обхват на изключението - Директива 2005/29/ЕО - Член 7 - Заблуждаваща търговска практика - Договор между адвокат и негов клиент, с който на клиента се забранява да оттегля иска си без знанието или против съвета на адвоката, а при неспазване на забраната се предвижда финансова неустойка)

(2022/C 424/14)

Език на производството: испански

Запитваща юрисдикция

Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla

Страни в главното производство

Ищец: Vicente

Ответник: Delia

Диспозитив

| 1) | Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори, изменена с Директива 2011/83/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 г., разглеждана в светлината на принципа на ефективност и на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз,
  трябва да се тълкува в смисъл, че:
  не допуска национална правна уредба на съкратено производство за изпълнение на вземане за адвокатски възнаграждения, съгласно която решение по предявеното срещу клиента потребител искане постановява несъдебен орган, а участието на съда е предвидено едва на етапа на евентуалното преразглеждане на това решение, в който случай сезираният съд не може да проверява, ако е необходимо и служебно, дали са неравноправни клаузите, съдържащи се в договора, по който се претендират възнагражденията, нито да допуска страните да привеждат доказателства, различни от вече представените на несъдебния орган писмени доказателства. |
| --- | --- |

1)

Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори, изменена с Директива 2011/83/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 г., разглеждана в светлината на принципа на ефективност и на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз,

трябва да се тълкува в смисъл, че:

не допуска национална правна уредба на съкратено производство за изпълнение на вземане за адвокатски възнаграждения, съгласно която решение по предявеното срещу клиента потребител искане постановява несъдебен орган, а участието на съда е предвидено едва на етапа на евентуалното преразглеждане на това решение, в който случай сезираният съд не може да проверява, ако е необходимо и служебно, дали са неравноправни клаузите, съдържащи се в договора, по който се претендират възнагражденията, нито да допуска страните да привеждат доказателства, различни от вече представените на несъдебния орган писмени доказателства.

| 2) | Член 4, параграф 2 от Директива 93/13, изменена с Директива 2011/83,
  трябва да се тълкува в смисъл, че:
  не попада в обхвата на предвиденото в тази разпоредба изключение клауза от договор, сключен между адвокат и негов клиент, съгласно която клиентът се задължава да следва указанията на адвоката, да не действа без знанието му или против съвета му и да не оттегля сам иска по делото, за което го е наел, като в противен случай се предвижда финансова неустойка. |
| --- | --- |

2)

Член 4, параграф 2 от Директива 93/13, изменена с Директива 2011/83,

трябва да се тълкува в смисъл, че:

не попада в обхвата на предвиденото в тази разпоредба изключение клауза от договор, сключен между адвокат и негов клиент, съгласно която клиентът се задължава да следва указанията на адвоката, да не действа без знанието му или против съвета му и да не оттегля сам иска по делото, за което го е наел, като в противен случай се предвижда финансова неустойка.

| 3) | Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) No 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета
  трябва да се тълкува в смисъл, че:
  прибавянето в договор, сключен между адвокат и негов клиент, на клауза, че последният плаща финансова неустойка, ако сам оттегли иска по делото, за което е наел този адвокат, която клауза препраща към тарифа на професионална организация и не е упомената нито в търговската оферта, нито в контекста на информацията преди сключването на договора, следва да се квалифицира като „заблуждаваща“ търговска практика по смисъла на член 7 от тази директива, доколкото подтиква или е възможно да подтикне средния потребител да вземе решение за сделка, което в противен случай не би взел, като националният съд трябва да провери дали това е така. |
| --- | --- |

3)

Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) No 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета

трябва да се тълкува в смисъл, че:

прибавянето в договор, сключен между адвокат и негов клиент, на клауза, че последният плаща финансова неустойка, ако сам оттегли иска по делото, за което е наел този адвокат, която клауза препраща към тарифа на професионална организация и не е упомената нито в търговската оферта, нито в контекста на информацията преди сключването на договора, следва да се квалифицира като „заблуждаваща“ търговска практика по смисъла на член 7 от тази директива, доколкото подтиква или е възможно да подтикне средния потребител да вземе решение за сделка, което в противен случай не би взел, като националният съд трябва да провери дали това е така.

---

(1)  ОВ C 382, 20.9.2021 г.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/14 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/14

---

Решение на Съда (десети състав) от 22 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht — Германия) — SI и др./Bundesrepublik Deutschland

(Дело C-497/21) (1)

(Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Контрол по границите, убежище и имиграция - Политика относно убежището - Директива 2013/32/ЕС - Общи процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила - Молба за международна закрила - Основания за недопустимост - Член 2, буква р) - Понятие за последваща молба - Член 33, параграф 2, буква г) - Отхвърляне от държава членка на молба за международна закрила като недопустима поради отхвърлянето на предходна молба, подадена от заинтересованото лице в Кралство Дания - Окончателно решение, взето от Кралство Дания)

(2022/C 424/15)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht

Страни в главното производство

Жалбоподатели: SI, TL, ND, VH, YT, HN

Ответник: Bundesrepublik Deutschland

Диспозитив

Член 33, параграф 2, буква г) от Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила във връзка с член 2, буква р) от нея, както и с член 2 от Протокол (No 22) относно позицията на Дания, приложен към Договора за ЕС и към Договора за функционирането на ЕС,

трябва да се тълкува в смисъл, че:

не допуска правната уредба на различна от Кралство Дания държава членка, която предвижда възможността да се отхвърли като изцяло или частично недопустима молба за международна закрила по смисъла на член 2, буква б) от посочената директива, подадена в тази държава членка от гражданин на трета държава или от лице без гражданство, чиято подадена в Кралство Дания предходна молба за международна закрила е била отхвърлена от последната държава членка.

---

(1)  ОВ C 502, 13.12.2021 г.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/15 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/15

---

Определение на Съда (девети състав) от 6 септември 2022 г. (преюдициално запитване от Judecătoria Târgu-Mureş — Румъния) — Наказателно производство срещу Delgaz Grid SA

(Дело C-95/22) (1)

(Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Член 82 ДФЕС - Право на информация в наказателното производство - Право на информация относно обвинението - Директива 2012/13/ЕС - Член 6, параграф 1 - Приложно поле - Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Ефективна съдебна защита - Оспорване на прекомерната продължителност на наказателното производство - Национална правна уредба, която допуска такова оспорване само от страна на заподозрян или обвиняем - Член 267 ДФЕС - Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда - Явна липса на компетентност)

(2022/C 424/16)

Език на производството: румънски

Запитваща юрисдикция

Judecătoria Târgu-Mureş

Страна в главното производство

Delgaz Grid SA

Диспозитив

Съдът на Европейския съюз явно няма компетентност да отговори на поставения от Judecătoria Târgu-Mureș (Първоинстанционен съд Търгу-Муреш, Румъния) въпрос с акт от 28 януари 2022 г.

---

(1)  Дата на постъпване в Съда: 11.2.2022 г.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/16 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/16

---

Преюдициално запитване от Conseil de Prud’hommes d’Agen (Франция), постъпило на 21 април 2022 г. — XT/Keolis Agen SARL

(Дело C-271/22)

(2022/C 424/17)

Език на производството: френски

Запитваща юрисдикция

Conseil de Prud’hommes d’Agen

Страни в главното производство

Ищец: XT

Ответник: Keolis Agen SARL

Преюдициални въпроси

| 1) | Трябва ли член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (1) да се тълкува в смисъл, че е пряко приложим в отношенията между частен оператор в сектора на транспорта, на когото само е възложена обществена услуга, и неговите работници или служители, особено като се има предвид либерализацията на сектора на железопътния пътнически превоз? |
| --- | --- |

1)

Трябва ли член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (1) да се тълкува в смисъл, че е пряко приложим в отношенията между частен оператор в сектора на транспорта, на когото само е възложена обществена услуга, и неговите работници или служители, особено като се има предвид либерализацията на сектора на железопътния пътнически превоз?

| 2) | Какъв е разумният период на прехвърляне на полагаемия платен годишен отпуск от четири седмици по смисъла на член 7, параграф 1 от Директива 2003/88, когато периодът на придобиване на право на платен отпуск е една година? |
| --- | --- |

2)

Какъв е разумният период на прехвърляне на полагаемия платен годишен отпуск от четири седмици по смисъла на член 7, параграф 1 от Директива 2003/88, когато периодът на придобиване на право на платен отпуск е една година?

| 3) | Противоречи ли на член 7, параграф 1 от Директива 2003/88 прилагането на неограничен период на прехвърляне на отпуск, след като няма нормативна или договорна национална правна уредба, регламентираща този период? |
| --- | --- |

3)

Противоречи ли на член 7, параграф 1 от Директива 2003/88 прилагането на неограничен период на прехвърляне на отпуск, след като няма нормативна или договорна национална правна уредба, регламентираща този период?

---

(1)  ОВ L 299, 2003 г., стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/16 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/16

---

Преюдициално запитване от Conseil de Prud’hommes d’Agen (Франция), постъпило на 21 април 2022 г. — KH/Keolis Agen SARL

(Дело C-272/22)

(2022/C 424/18)

Език на производството: френски

Запитваща юрисдикция

Conseil de Prud’hommes d’Agen

Страни в главното производство

Ищец: KH

Ответник: Keolis Agen SARL

Преюдициални въпроси

| 1) | Трябва ли член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (1) да се тълкува в смисъл, че е пряко приложим в отношенията между частен оператор в сектора на транспорта, на когото само е възложена обществена услуга, и неговите работници или служители, особено като се има предвид либерализацията на сектора на железопътния пътнически превоз? |
| --- | --- |

1)

Трябва ли член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (1) да се тълкува в смисъл, че е пряко приложим в отношенията между частен оператор в сектора на транспорта, на когото само е възложена обществена услуга, и неговите работници или служители, особено като се има предвид либерализацията на сектора на железопътния пътнически превоз?

| 2) | Какъв е разумният период на прехвърляне на полагаемия платен годишен отпуск от четири седмици по смисъла на член 7, параграф 1 от Директива 2003/88, когато периодът на придобиване на право на платен отпуск е една година? |
| --- | --- |

2)

Какъв е разумният период на прехвърляне на полагаемия платен годишен отпуск от четири седмици по смисъла на член 7, параграф 1 от Директива 2003/88, когато периодът на придобиване на право на платен отпуск е една година?

| 3) | Противоречи ли на член 7, параграф 1 от Директива 2003/88 прилагането на неограничен период на прехвърляне на отпуск, след като няма нормативна или договорна национална правна уредба, регламентираща този период? |
| --- | --- |

3)

Противоречи ли на член 7, параграф 1 от Директива 2003/88 прилагането на неограничен период на прехвърляне на отпуск, след като няма нормативна или договорна национална правна уредба, регламентираща този период?

---

(1)  ОВ L 299, 2003 г., стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/17 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/17

---

Преюдициално запитване от Conseil de Prud’hommes d’Agen (Франция), постъпило на 21 април 2022 г. — BX/Keolis Agen SARL

(Дело C-273/22)

(2022/C 424/19)

Език на производството: френски

Запитваща юрисдикция

Conseil de Prud’hommes d’Agen

Страни в главното производство

Ищец: BX

Ответник: Keolis Agen SARL

Преюдициални въпроси

| 1) | Трябва ли член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (1) да се тълкува в смисъл, че е пряко приложим в отношенията между частен оператор в сектора на транспорта, на когото само е възложена обществена услуга, и неговите работници или служители, особено като се има предвид либерализацията на сектора на железопътния пътнически превоз? |
| --- | --- |

1)

Трябва ли член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (1) да се тълкува в смисъл, че е пряко приложим в отношенията между частен оператор в сектора на транспорта, на когото само е възложена обществена услуга, и неговите работници или служители, особено като се има предвид либерализацията на сектора на железопътния пътнически превоз?

| 2) | Какъв е разумният период на прехвърляне на полагаемия платен годишен отпуск от четири седмици по смисъла на член 7, параграф 1 от Директива 2003/88, когато периодът на придобиване на право на платен отпуск е една година? |
| --- | --- |

2)

Какъв е разумният период на прехвърляне на полагаемия платен годишен отпуск от четири седмици по смисъла на член 7, параграф 1 от Директива 2003/88, когато периодът на придобиване на право на платен отпуск е една година?

| 3) | Противоречи ли на член 7, параграф 1 от Директива 2003/88 прилагането на неограничен период на прехвърляне на отпуск, след като няма нормативна или договорна национална правна уредба, регламентираща този период? |
| --- | --- |

3)

Противоречи ли на член 7, параграф 1 от Директива 2003/88 прилагането на неограничен период на прехвърляне на отпуск, след като няма нормативна или договорна национална правна уредба, регламентираща този период?

---

(1)  ОВ L 299, 2003 г., стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/17 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/17

---

Преюдициално запитване от Conseil de Prud’hommes d’Agen (Франция), постъпило на 21 април 2022 г. — FH/Keolis Agen SARL

(Дело C-274/22)

(2022/C 424/20)

Език на производството: френски

Запитваща юрисдикция

Conseil de Prud’hommes d’Agen

Страни в главното производство

Ищец: FH

Ответник: Keolis Agen SARL

Преюдициални въпроси

| 1) | Трябва ли член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (1) да се тълкува в смисъл, че е пряко приложим в отношенията между частен оператор в сектора на транспорта, на когото само е възложена обществена услуга, и неговите работници или служители, особено като се има предвид либерализацията на сектора на железопътния пътнически превоз? |
| --- | --- |

1)

Трябва ли член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (1) да се тълкува в смисъл, че е пряко приложим в отношенията между частен оператор в сектора на транспорта, на когото само е възложена обществена услуга, и неговите работници или служители, особено като се има предвид либерализацията на сектора на железопътния пътнически превоз?

| 2) | Какъв е разумният период на прехвърляне на полагаемия платен годишен отпуск от четири седмици по смисъла на член 7, параграф 1 от Директива 2003/88, когато периодът на придобиване на право на платен отпуск е една година? |
| --- | --- |

2)

Какъв е разумният период на прехвърляне на полагаемия платен годишен отпуск от четири седмици по смисъла на член 7, параграф 1 от Директива 2003/88, когато периодът на придобиване на право на платен отпуск е една година?

| 3) | Противоречи ли на член 7, параграф 1 от Директива 2003/88 прилагането на неограничен период на прехвърляне на отпуск, след като няма нормативна или договорна национална правна уредба, регламентираща този период? |
| --- | --- |

3)

Противоречи ли на член 7, параграф 1 от Директива 2003/88 прилагането на неограничен период на прехвърляне на отпуск, след като няма нормативна или договорна национална правна уредба, регламентираща този период?

---

(1)  ОВ L 299, 2003 г., стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/18 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/18

---

Преюдициално запитване от Conseil de Prud’hommes d’Agen (Франция), постъпило на 21 април 2022 г. — NW/Keolis Agen SARL

(Дело C-275/22)

(2022/C 424/21)

Език на производството: френски

Запитваща юрисдикция

Conseil de Prud’hommes d’Agen

Страни в главното производство

Ищец: NW

Ответник: Keolis Agen SARL

Преюдициални въпроси

| 1) | Трябва ли член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (1) да се тълкува в смисъл, че е пряко приложим в отношенията между частен оператор в сектора на транспорта, на когото само е възложена обществена услуга, и неговите работници или служители, особено като се има предвид либерализацията на сектора на железопътния пътнически превоз? |
| --- | --- |

1)

Трябва ли член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (1) да се тълкува в смисъл, че е пряко приложим в отношенията между частен оператор в сектора на транспорта, на когото само е възложена обществена услуга, и неговите работници или служители, особено като се има предвид либерализацията на сектора на железопътния пътнически превоз?

| 2) | Какъв е разумният период на прехвърляне на полагаемия платен годишен отпуск от четири седмици по смисъла на член 7, параграф 1 от Директива 2003/88, когато периодът на придобиване на право на платен отпуск е една година? |
| --- | --- |

2)

Какъв е разумният период на прехвърляне на полагаемия платен годишен отпуск от четири седмици по смисъла на член 7, параграф 1 от Директива 2003/88, когато периодът на придобиване на право на платен отпуск е една година?

| 3) | Противоречи ли на член 7, параграф 1 от Директива 2003/88 прилагането на неограничен период на прехвърляне на отпуск, след като няма нормативна или договорна национална правна уредба, регламентираща този период? |
| --- | --- |

3)

Противоречи ли на член 7, параграф 1 от Директива 2003/88 прилагането на неограничен период на прехвърляне на отпуск, след като няма нормативна или договорна национална правна уредба, регламентираща този период?

---

(1)  ОВ L 299, 2003 г., стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/19 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/19

---

Жалба, подадена на 12 май 2022 г. от the airscreen company GmbH & Co. KG срещу определението на Общия съд (втори състав), постановено на 7 март 2022 г. по дело T-382/21 — the airscreen company GmbH & Co. KG/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

(Дело C-320/22 P)

(2022/C 424/22)

Език на производството: немски

Страни

Жалбоподател: the airscreen company GmbH & Co. KG (представители: O. Spieker, D. Mienert, J. Selbmann, Rechtsanwälte)

Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Moviescreens Rental GmbH

С определение от 28 септември 2022 г. Съдът на Европейския съюз (състав по допускането на обжалване) не допусна обжалване по делото и определи жалбоподателят да понесе направените от него съдебни разноски.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/19 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/19

---

Преюдициално запитване от Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (Хърватия), постъпило на 16 май 2022 г. — Centar za restrukturiranje i prodaju/PROM-VIDIJA d.o.o.

(Дело C-327/22)

(2022/C 424/23)

Език на производството: хърватски

Запитваща юрисдикция

Visoki trgovački sud Republike Hrvatske

Страни в главното производство

Ищец: Centar za restrukturiranje i prodaju

Ответник: PROM-VIDIJA d.o.o.

Преюдициален въпрос

Съответстват на член 19, параграф 1 ДЕС и член 47 от Хартата [на основните права на Европейския съюз] правилото, съдържащо се в член 121 от Sudski poslovnik (Правилник за дейността на съдилищата), и наредбата на председателя на Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (Апелативен търговски съд на Република Хърватия) No Su-918/21-19 от 20 януари 2022 г., въз основа на която се забранява изпращането на актовете на съдиите, ако те не съответстват напълно на поредността за решаване [на делата] по тази наредба?

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/19 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/19

---

Жалба, подадена на 24 май 2022 г. от Anna Hrebenyuk срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 23 март 2022 г. по дело T-252/21 — Anna Hrebenyuk/EUIPO

(Дело C-338/22 P)

(2022/C 424/24)

Език на производството: немски

Страни

Жалбоподател: Anna Hrebenyuk (представител: H.-J. Ruhl, адвокат)

Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

С определение от 22 септември 2022 г. Съдът на Европейския съюз (състав по допускането на обжалване) не допусна обжалване по делото и определи жалбоподателят да понесе направените от него съдебни разноски.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/20 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/20

---

Жалба, подадена на 25 май 2022 г. от Laboratorios Ern, SA срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 16 март 2022 г. по дело T-315/21, Laboratorios Ern/EUIPO — Nordesta (APIAL)

(Дело C-342/22 P)

(2022/C 424/25)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Laboratorios Ern, SA (представител: I. Miralles Llorca, abogada)

Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Nordesta GmbH

С определение от 28 септември 2022 г. Съдът (състав по допускането на обжалване) постановява, че оставя жалбата без уважение и че Laboratorios Ern, SA трябва да понесе направените от него съдебни разноски.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/20 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/20

---

Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 13 юли 2022 година — Агенция „Пътна инфраструктура“ / Ръководител на Управляващия орган на Оперативна програма „Транспорт“ 2007—2013 г. и директор на дирекция „Координация на програми и проекти“ в Министерство на транспорта

(Дело C-471/22)

(2022/C 424/26)

Език на производството: български

Запитваща юрисдикция

Административен съд София-град

Страни в главното производство

Жалбоподател: Агенция „Пътна инфраструктура“

Ответник: Ръководител на Управляващия орган на Оперативна програма „Транспорт“ 2007—2013 г. и директор на дирекция „Координация на програми и проекти“ в Министерство на транспорта

Преюдициални въпроси

| 1. | Валидно ли е Решение на Европейската Комисия от 27.7.2021 г. С (2021) [5739] за отмяна на част от приноса от Кохезионния фонд за Оперативна програма „Транспорт 2007—2013“ по цел „Сближаване“ в България, CCI2007BG161P0004, с оглед изискванията за обоснованост, мотивираност, пълнота и неедностранчивост на извършената проверка съгласно разпоредбата на чл. 296. пар. 3 от ДФЕС и принципа на добра администрация по чл. 41 от ХОПЕС? |
| --- | --- |

1.

Валидно ли е Решение на Европейската Комисия от 27.7.2021 г. С (2021) [5739] за отмяна на част от приноса от Кохезионния фонд за Оперативна програма „Транспорт 2007—2013“ по цел „Сближаване“ в България, CCI2007BG161P0004, с оглед изискванията за обоснованост, мотивираност, пълнота и неедностранчивост на извършената проверка съгласно разпоредбата на чл. 296. пар. 3 от ДФЕС и принципа на добра администрация по чл. 41 от ХОПЕС?

| 2. | Следва ли разпоредбата на чл. 100 от Регламент 1083/2006 (1) на Съвета да се тълкува в смисъл, че за да бъде законосъобразно решението на ЕК, Комисията не следва да установява, анализира и квалифицира всички правнозначими факти в производството, а следва да ограничи и формира изводите си само на база на комуникацията и обмяната на позиции, респ. уведомления, с държавата-членка? |
| --- | --- |

2.

Следва ли разпоредбата на чл. 100 от Регламент 1083/2006 (1) на Съвета да се тълкува в смисъл, че за да бъде законосъобразно решението на ЕК, Комисията не следва да установява, анализира и квалифицира всички правнозначими факти в производството, а следва да ограничи и формира изводите си само на база на комуникацията и обмяната на позиции, респ. уведомления, с държавата-членка?

| 3. | В хипотеза като настоящата, когато е налице постановен, влязъл в сила, акт на Европейската комисия за определяне на финансова корекция на държава-членка за допусната нередност при разходване на средства от Европейския съюз при провеждане на три отделни процедури за възлагане на обществени поръчки, следва ли националните компетентни органи да проведат самостоятелно производство по установяване на нередност за да приложат законосъобразна финансова корекция в съответствие с чл. 98 от Регламент 1083/2006? |
| --- | --- |

3.

В хипотеза като настоящата, когато е налице постановен, влязъл в сила, акт на Европейската комисия за определяне на финансова корекция на държава-членка за допусната нередност при разходване на средства от Европейския съюз при провеждане на три отделни процедури за възлагане на обществени поръчки, следва ли националните компетентни органи да проведат самостоятелно производство по установяване на нередност за да приложат законосъобразна финансова корекция в съответствие с чл. 98 от Регламент 1083/2006?

| 4. | При отрицателен отговор на предходния въпрос, следва ли да се счита, че правото на участие на лицата в производството по определяне на финансова корекция от държавите членки е обезпечено в съответствие с правото на добра администрация по чл. 41 от ХОПЕС? |
| --- | --- |

4.

При отрицателен отговор на предходния въпрос, следва ли да се счита, че правото на участие на лицата в производството по определяне на финансова корекция от държавите членки е обезпечено в съответствие с правото на добра администрация по чл. 41 от ХОПЕС?

| 5. | В хипотеза като настоящата, когато е налице постановен, влязъл в сила акт на Европейската комисия за определяне на финансова корекция на държава членка за допусната нередност при разходване на средства от Европейския съюз при провеждане на три отделни процедури за възлагане на обществени поръчки, следва ли разпоредбата на чл. 47 от ХОПЕС да се тълкува в смисъл, че националният съд, сезиран с жалба срещу акт за определяне на финансова корекция на национален компетентен орган по отношение на една от тези поръчки, е обвързан от установеното и приетото от страна на ЕК, или посочената норма предполага, че съдът трябва, в рамките на пълен съдебен процес и с всички допустими от закона способи да установи и изследва правнозначимите факти и обстоятелства по спора, като даде дължимото правно разрешение? |
| --- | --- |

5.

В хипотеза като настоящата, когато е налице постановен, влязъл в сила акт на Европейската комисия за определяне на финансова корекция на държава членка за допусната нередност при разходване на средства от Европейския съюз при провеждане на три отделни процедури за възлагане на обществени поръчки, следва ли разпоредбата на чл. 47 от ХОПЕС да се тълкува в смисъл, че националният съд, сезиран с жалба срещу акт за определяне на финансова корекция на национален компетентен орган по отношение на една от тези поръчки, е обвързан от установеното и приетото от страна на ЕК, или посочената норма предполага, че съдът трябва, в рамките на пълен съдебен процес и с всички допустими от закона способи да установи и изследва правнозначимите факти и обстоятелства по спора, като даде дължимото правно разрешение?

| 6. | При отговор на предходния въпрос в смисъл, че националният съд е обвързан от решението на Европейската комисия, в това число и относно фактическите констатации в него, може ли да се приеме, че правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес на лицата, по отношение на които е наложена финансова корекция, е обезпечено в съответствие с чл. 47 от ХОПЕС? |
| --- | --- |

6.

При отговор на предходния въпрос в смисъл, че националният съд е обвързан от решението на Европейската комисия, в това число и относно фактическите констатации в него, може ли да се приеме, че правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес на лицата, по отношение на които е наложена финансова корекция, е обезпечено в съответствие с чл. 47 от ХОПЕС?

---

(1)  Регламент (EO) No 1083/2006 на Съвета от 11 юли 2006 година за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд и за отмяна на Регламент (EO) No 1260/1999 (OB 2006, L 210, стр. 25; специално българско издание: глава 14, том 2, стр. 64)

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/21 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/21

---

Преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Португалия), постъпило на 14 юли 2022 г. — NO/Autoridade Tributária e Aduaneira

(Дело C-472/22)

(2022/C 424/27)

Език на производството: португалски

Запитваща юрисдикция

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

Страни в главното производство

Жалбоподател: NO

Ответник: Autoridade Tributária e Aduaneira

Преюдициални въпроси

| 1) | Трябва ли член 49 ДФЕС (право на установяване) и/или член 63 ДФЕС (свободно движение на капитали) да се тълкуват в смисъл, че не допускат законова разпоредба или данъчна практика на държава членка, съгласно която при определяне на данъка върху доходите на физическите лица в тази държава членка се прилага данъчно облекчение, състоящо се в облагане на 50 % от печалбата от прехвърлянето на дружествени дялове, когато се прехвърлят дружествени дялове в дружества, учредени съгласно националното право, но не и при прехвърляне на дружествени дялове в дружество, учредено в друга държава членка? |
| --- | --- |

1)

Трябва ли член 49 ДФЕС (право на установяване) и/или член 63 ДФЕС (свободно движение на капитали) да се тълкуват в смисъл, че не допускат законова разпоредба или данъчна практика на държава членка, съгласно която при определяне на данъка върху доходите на физическите лица в тази държава членка се прилага данъчно облекчение, състоящо се в облагане на 50 % от печалбата от прехвърлянето на дружествени дялове, когато се прехвърлят дружествени дялове в дружества, учредени съгласно националното право, но не и при прехвърляне на дружествени дялове в дружество, учредено в друга държава членка?

| 2) | Трябва ли член 49 ДФЕС (право на установяване) и/или член 63 ДФЕС (свободно движение на капитали) да се тълкуват в смисъл, че не допускат законова разпоредба или данъчна практика на държава членка, съгласно която при определяне на данъка върху доходите на физическите лица в тази държава членка се прилага данъчно облекчение, изразяващо се в облагане на 50 % от печалбата от прехвърлянето на дружествени дялове, когато се прехвърлят дялове в дружества с действително седалище на територията на страната, но не и при прехвърляне на дружествени дялове в дружества с действително седалище на територията на друга държава членка? |
| --- | --- |

2)

Трябва ли член 49 ДФЕС (право на установяване) и/или член 63 ДФЕС (свободно движение на капитали) да се тълкуват в смисъл, че не допускат законова разпоредба или данъчна практика на държава членка, съгласно която при определяне на данъка върху доходите на физическите лица в тази държава членка се прилага данъчно облекчение, изразяващо се в облагане на 50 % от печалбата от прехвърлянето на дружествени дялове, когато се прехвърлят дялове в дружества с действително седалище на територията на страната, но не и при прехвърляне на дружествени дялове в дружества с действително седалище на територията на друга държава членка?

| 3) | Трябва ли член 49 ДФЕС (право на установяване) и/или член 63 ДФЕС (свободно движение на капитали) да се тълкуват в смисъл, че не допускат законова разпоредба или данъчна практика на държава членка, съгласно която при определяне на данъка върху доходите на физическите лица в тази държава членка се прилага данъчно облекчение, състоящо се в облагане на 50 % от печалбата от прехвърлянето на дружествени дялове, когато се прехвърлят дружествени дялове в дружества с данъчна регистрация на територията на страната, но не и при прехвърляне на дялове в дружества, които са данъчно регистрирани на територията на друга държава членка? |
| --- | --- |

3)

Трябва ли член 49 ДФЕС (право на установяване) и/или член 63 ДФЕС (свободно движение на капитали) да се тълкуват в смисъл, че не допускат законова разпоредба или данъчна практика на държава членка, съгласно която при определяне на данъка върху доходите на физическите лица в тази държава членка се прилага данъчно облекчение, състоящо се в облагане на 50 % от печалбата от прехвърлянето на дружествени дялове, когато се прехвърлят дружествени дялове в дружества с данъчна регистрация на територията на страната, но не и при прехвърляне на дялове в дружества, които са данъчно регистрирани на територията на друга държава членка?

| 4) | Трябва ли член 49 ДФЕС (право на установяване) и/или член 63 ДФЕС (свободно движение на капитали) да се тълкуват в смисъл, че не допускат законова разпоредба или данъчна практика на държава членка, съгласно която при определяне на данъка върху доходите на физическите лица в тази държава членка се прилага данъчно облекчение, изразяващо се в облагане на 50 % от печалбата, произтичаща от прехвърляне на дружествени дялове, когато се прехвърлят дружествени дялове в дружества, които упражняват дейността си на територията на страната, но не и при прехвърлянето на дружествени дялове на дружества, които упражняват дейността си на територията на друга държава членка? |
| --- | --- |

4)

Трябва ли член 49 ДФЕС (право на установяване) и/или член 63 ДФЕС (свободно движение на капитали) да се тълкуват в смисъл, че не допускат законова разпоредба или данъчна практика на държава членка, съгласно която при определяне на данъка върху доходите на физическите лица в тази държава членка се прилага данъчно облекчение, изразяващо се в облагане на 50 % от печалбата, произтичаща от прехвърляне на дружествени дялове, когато се прехвърлят дружествени дялове в дружества, които упражняват дейността си на територията на страната, но не и при прехвърлянето на дружествени дялове на дружества, които упражняват дейността си на територията на друга държава членка?

| 5) | Трябва ли принципът на забрана на практики, представляващи злоупотреба, да се тълкува в смисъл, че се прилага към прехвърляне на дружествени дялове като това в настоящия случай, чиито последици по същество са равностойни на изплащането на дивиденти, и чиято правна форма е избрана от данъчнозадълженото лице с основната цел да получи данъчно облекчение съгласно националното право, строго приложимо за капиталовите печалби, при обстоятелства като в настоящия случай, при които признаването на правото на данъчнозадълженото лице да получи въпросното данъчно облекчение зависи от възможността му да се позове и да упражни правото на установяване по член 49 ДФЕС и/или свободното движение на капитали по член 63 ДФЕС? |
| --- | --- |

5)

Трябва ли принципът на забрана на практики, представляващи злоупотреба, да се тълкува в смисъл, че се прилага към прехвърляне на дружествени дялове като това в настоящия случай, чиито последици по същество са равностойни на изплащането на дивиденти, и чиято правна форма е избрана от данъчнозадълженото лице с основната цел да получи данъчно облекчение съгласно националното право, строго приложимо за капиталовите печалби, при обстоятелства като в настоящия случай, при които признаването на правото на данъчнозадълженото лице да получи въпросното данъчно облекчение зависи от възможността му да се позове и да упражни правото на установяване по член 49 ДФЕС и/или свободното движение на капитали по член 63 ДФЕС?

| 6) | Трябва ли принципът на забрана на практики, представляващи злоупотреба, да се тълкува в смисъл, че не допуска данъчнозадължено лице да се позовава и да упражнява правото на установяване (съгласно член 49 ДФЕС) или свободата на движение на капитали (по смисъла на член 63 ДФЕС), за да се ползва от предвидено в националното право данъчно облекчение за доходите от прехвърляне на дружествени дялове, когато с основната цел да се ползва това данъчно облекчение е извършило сделка, чиито последици по същество са равностойни на изплащането на дивиденти? |
| --- | --- |

6)

Трябва ли принципът на забрана на практики, представляващи злоупотреба, да се тълкува в смисъл, че не допуска данъчнозадължено лице да се позовава и да упражнява правото на установяване (съгласно член 49 ДФЕС) или свободата на движение на капитали (по смисъла на член 63 ДФЕС), за да се ползва от предвидено в националното право данъчно облекчение за доходите от прехвърляне на дружествени дялове, когато с основната цел да се ползва това данъчно облекчение е извършило сделка, чиито последици по същество са равностойни на изплащането на дивиденти?

| 7) | При утвърдителен отговор на предходния въпрос, може ли данъчнозадължено лице да се позове на правната сигурност или на оправданите правни очаквания, за да оспори отказа да му бъде признато правото на установяване и/или свободно движение на капитали съгласно принципа на забрана на практики, представляващи злоупотреба, и по този начин да легитимира подобна злоупотреба? |
| --- | --- |

7)

При утвърдителен отговор на предходния въпрос, може ли данъчнозадължено лице да се позове на правната сигурност или на оправданите правни очаквания, за да оспори отказа да му бъде признато правото на установяване и/или свободно движение на капитали съгласно принципа на забрана на практики, представляващи злоупотреба, и по този начин да легитимира подобна злоупотреба?

| 8) | Трябва ли принципът на забрана на практики, представляващи злоупотреба, да се тълкува в смисъл, че прилагането му зависи от проверката на условията за прилагане на общото правило за предотвратяване на практики, представляващи злоупотреба, съгласно националното право? |
| --- | --- |

8)

Трябва ли принципът на забрана на практики, представляващи злоупотреба, да се тълкува в смисъл, че прилагането му зависи от проверката на условията за прилагане на общото правило за предотвратяване на практики, представляващи злоупотреба, съгласно националното право?

| 9) | Трябва ли принципът на забрана на практики, представляващи злоупотреба, да се тълкува в смисъл, че прилагането му зависи от позоваването на този принцип от страна на националните органи? |
| --- | --- |

9)

Трябва ли принципът на забрана на практики, представляващи злоупотреба, да се тълкува в смисъл, че прилагането му зависи от позоваването на този принцип от страна на националните органи?

| 10) | Трябва ли принципът на забрана на практики, представляващи злоупотреба, да се тълкува в смисъл, че прилагането му зависи от спазването от националните данъчни органи на процедурата, предвидена за прилагане на общото правило за предотвратяване на практики, представляващи злоупотреба, съгласно националното право? |
| --- | --- |

10)

Трябва ли принципът на забрана на практики, представляващи злоупотреба, да се тълкува в смисъл, че прилагането му зависи от спазването от националните данъчни органи на процедурата, предвидена за прилагане на общото правило за предотвратяване на практики, представляващи злоупотреба, съгласно националното право?

| 11) | Тъй като националната юрисдикция е компетентна само да прецени законосъобразността на данъчните актове и да реши дали да ги отмени или запази в правния ред, без да замества данъчната администрация, трябва ли принципът на забрана на практики, представляващи злоупотреба, да се тълкува в смисъл, че Арбитражният съд е компетентен да прекласифицира/предефинира/преквалифицира съставляващата злоупотреба сделка и да приложи вместо нея релевантната национална правна норма? |
| --- | --- |

11)

Тъй като националната юрисдикция е компетентна само да прецени законосъобразността на данъчните актове и да реши дали да ги отмени или запази в правния ред, без да замества данъчната администрация, трябва ли принципът на забрана на практики, представляващи злоупотреба, да се тълкува в смисъл, че Арбитражният съд е компетентен да прекласифицира/предефинира/преквалифицира съставляващата злоупотреба сделка и да приложи вместо нея релевантната национална правна норма?

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/23 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/23

---

Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 22 юли 2022 г. — Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)/Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

(Дело C-501/22)

(2022/C 424/28)

Език на производството: френски

Запитваща юрисдикция

Conseil d'État

Страни в главното производство

Жалбоподател: Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)

Ответник: Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

Преюдициален въпрос

Трябва ли член 164 от Регламент (ЕС) No 1308/2013 (1) да се тълкува в смисъл, че позволява разширяване на обхвата на междубраншови споразумения, предвиждащи по-строги правила от предписаните в правната уредба на Съюза, не само в областта на „правилата за производство“, посочени в буква б) от този член, но и във всички области, посочени в букви a) и в)—н), за които той предвижда, че може да се поиска разширяване на обхвата на междубраншово споразумение, и по-специално дали този член позволява — при положение че правната уредба на Съюза предвижда правила за предлагане на пазара за даден клас плодове или зеленчуци — приемането на по-стриктни правила под формата на междубраншово споразумение и разширяване на обхвата им по отношение на всички оператори?

---

(1)  Регламент (ЕС) No 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) No 922/72, (ЕИО) No 234/79, (ЕО) No 1037/2001 и (ЕО) No 1234/2007 (OВ L 347, 2013 г., стp. 671).

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/23 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/23

---

Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 22 юли 2022 г. — Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)/Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

(Дело C-502/22)

(2022/C 424/29)

Език на производството: френски

Запитваща юрисдикция

Conseil d'État

Страни в главното производство

Жалбоподател: Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)

Ответник: Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

Преюдициални въпроси

| 1) | Трябва ли член 164 от Регламент (ЕС) No 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) No 922/72, (ЕИО) No 234/79, (ЕО) No 1037/2001 и (ЕО) No 1234/2007 (1) да се тълкува в смисъл, че позволява разширяване на обхвата на междубраншови споразумения, предвиждащи по-строги правила от предписаните в правната уредба на Съюза, не само в областта на „правилата за производство“, посочени в буква б) от този член, но и във всички други области, посочени в букви a) и в)—н), за които той предвижда, че може да се поиска разширяване на обхвата на междубраншово споразумение? |
| --- | --- |

1)

Трябва ли член 164 от Регламент (ЕС) No 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) No 922/72, (ЕИО) No 234/79, (ЕО) No 1037/2001 и (ЕО) No 1234/2007 (1) да се тълкува в смисъл, че позволява разширяване на обхвата на междубраншови споразумения, предвиждащи по-строги правила от предписаните в правната уредба на Съюза, не само в областта на „правилата за производство“, посочени в буква б) от този член, но и във всички други области, посочени в букви a) и в)—н), за които той предвижда, че може да се поиска разширяване на обхвата на междубраншово споразумение?

| 2) | Трябва ли при липсата на специфични правила на Съюза за даден клас плодове или зеленчуци член 164 от Регламент (ЕС) No 1308/2013 да се тълкува в смисъл, че позволява разширяване на обхвата на междубраншови споразумения, в които се предвиждат правила, по-строги от приложимите стандарти, приети от Икономическата комисия на ООН за Европа, към които препраща европейското право? |
| --- | --- |

2)

Трябва ли при липсата на специфични правила на Съюза за даден клас плодове или зеленчуци член 164 от Регламент (ЕС) No 1308/2013 да се тълкува в смисъл, че позволява разширяване на обхвата на междубраншови споразумения, в които се предвиждат правила, по-строги от приложимите стандарти, приети от Икономическата комисия на ООН за Европа, към които препраща европейското право?

---

(1)  OВ L 347, 2013 г., стp. 671.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/24 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/24

---

Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 22 юли 2022 г. — Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)/Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

(Дело C-503/22)

(2022/C 424/30)

Език на производството: френски

Запитваща юрисдикция

Conseil d'État

Страни в главното производство

Жалбоподател: Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)

Ответник: Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

Преюдициални въпроси

| 1) | Трябва ли член 164 от Регламент (ЕС) No 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) No 922/72, (ЕИО) No 234/79, (ЕО) No 1037/2001 и (ЕО) No 1234/2007 (1) да се тълкува в смисъл, че позволява разширяване на обхвата на междубраншови споразумения, предвиждащи по-строги правила в сравнение с предписаните [от] правната уредба на Съюза, не само в областта на „правилата за производство“, посочени в буква б) от този член, но и във всички области, посочени в букви a) и в)—н), за които той предвижда, че може да се поиска разширяване на обхвата на междубраншово споразумение, и по-специално, дали този член позволява — при положение че правната уредба на Съюза предвижда правила за предлагане на пазара и за пакетиране за даден клас плодове или зеленчуци — приемането на по-стриктни правила чрез междубраншово споразумение, и разширяването на обхвата им по отношение на всички оператори? |
| --- | --- |

1)

Трябва ли член 164 от Регламент (ЕС) No 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) No 922/72, (ЕИО) No 234/79, (ЕО) No 1037/2001 и (ЕО) No 1234/2007 (1) да се тълкува в смисъл, че позволява разширяване на обхвата на междубраншови споразумения, предвиждащи по-строги правила в сравнение с предписаните [от] правната уредба на Съюза, не само в областта на „правилата за производство“, посочени в буква б) от този член, но и във всички области, посочени в букви a) и в)—н), за които той предвижда, че може да се поиска разширяване на обхвата на междубраншово споразумение, и по-специално, дали този член позволява — при положение че правната уредба на Съюза предвижда правила за предлагане на пазара и за пакетиране за даден клас плодове или зеленчуци — приемането на по-стриктни правила чрез междубраншово споразумение, и разширяването на обхвата им по отношение на всички оператори?

| 2) | Ако отговорът на предходния въпрос е различен в зависимост от това дали се касае за „правилата за предлагане на пазара“, посочени в буква [г]) [от параграф 4] от този член, или за „минималните стандарти за пакетиране и представяне“, посочени в буква к) от същия [параграф], определянето на диапазони за размера, предназначени да гарантират еднородността на продуктите от една и съща опаковка, към правилата за предлагане на пазара ли спада или към стандартите в областта на пакетирането? |
| --- | --- |

2)

Ако отговорът на предходния въпрос е различен в зависимост от това дали се касае за „правилата за предлагане на пазара“, посочени в буква [г]) [от параграф 4] от този член, или за „минималните стандарти за пакетиране и представяне“, посочени в буква к) от същия [параграф], определянето на диапазони за размера, предназначени да гарантират еднородността на продуктите от една и съща опаковка, към правилата за предлагане на пазара ли спада или към стандартите в областта на пакетирането?

---

(1)  ОВ L 347, 2013 г., стр. 671.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/24 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/24

---

Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 22 юли 2022 г. — Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)/Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

(Дело C-504/22)

(2022/C 424/31)

Език на производството: френски

Запитваща юрисдикция

Conseil d'État

Страни в главното производство

Жалбоподател: Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)

Ответник: Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

Преюдициални въпроси

| 1) | Трябва ли член 164 от Регламент (ЕС) No 1308/2013 (1) от 17 декември 2013 година да се тълкува в смисъл, че позволява разширяване на обхвата на междубраншови споразумения, предвиждащи по-строги правила от предписаните в правната уредба на Съюза, не само в областта на „правилата за производство“, посочени в буква б) от този член, но и във всички области, посочени в букви a) и в)—н), за които той предвижда, че може да бъде поискано разширяване на обхвата на междубраншово споразумение? |
| --- | --- |

1)

Трябва ли член 164 от Регламент (ЕС) No 1308/2013 (1) от 17 декември 2013 година да се тълкува в смисъл, че позволява разширяване на обхвата на междубраншови споразумения, предвиждащи по-строги правила от предписаните в правната уредба на Съюза, не само в областта на „правилата за производство“, посочени в буква б) от този член, но и във всички области, посочени в букви a) и в)—н), за които той предвижда, че може да бъде поискано разширяване на обхвата на междубраншово споразумение?

| 2) | Спада ли определянето на дати за събиране на реколтата, от една страна, и на дати за предлагане на пазара, от друга страна, към правилата, които могат да бъдат установени чрез междубраншово споразумение, чийто обхват може да бъде разширен на основание на член 164 от Регламент (ЕС) No 1308/2013, и ако случаят е такъв, спада ли определянето на такива дати за събиране на реколтата и за предлагане на пазара към „правилата за производство“, посочени в буква б) от този член, или пък спада — както се е предвиждало по-рано в приложение XVIа към Регламент (ЕО) No 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 година (2) за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти — към „правилата за предлагане на пазара“, които понастоящем са посочени в буква г) от същия член? |
| --- | --- |

2)

Спада ли определянето на дати за събиране на реколтата, от една страна, и на дати за предлагане на пазара, от друга страна, към правилата, които могат да бъдат установени чрез междубраншово споразумение, чийто обхват може да бъде разширен на основание на член 164 от Регламент (ЕС) No 1308/2013, и ако случаят е такъв, спада ли определянето на такива дати за събиране на реколтата и за предлагане на пазара към „правилата за производство“, посочени в буква б) от този член, или пък спада — както се е предвиждало по-рано в приложение XVIа към Регламент (ЕО) No 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 година (2) за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти — към „правилата за предлагане на пазара“, които понастоящем са посочени в буква г) от същия член?

---

(1)  Регламент (ЕС) No 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) No 922/72, (ЕИО) No 234/79, (ЕО) No 1037/2001 и (ЕО) No 1234/2007 (OВ L 347, 2013 г., стp. 671).

(2)  Регламент (ЕО) No 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 година за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти (Общ регламент за ООП) (OВ L 299, 2007 г., стp. 1).

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/25 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/25

---

Преюдициално запитване от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Португалия), постъпило на 25 юли 2022 г. — Deco Proteste — Editores Lda/Autoridade Tributária e Aduaneira

(Дело C-505/22)

(2022/C 424/32)

Език на производството: португалски

Запитваща юрисдикция

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

Страни в главното производство

Жалбоподател: Deco Proteste — Editores Lda

Ответник: Autoridade Tributária e Aduaneira

Преюдициални въпроси

| 1) | В хипотеза, при която, при абонирането за периодични издания на новите абонати се предоставя подарък (gadget), следва ли за целите на член 16 от Директивата за ДДС (1) тази доставка да се счита за:






  а) | безвъзмездна доставка, различна от сделката по абониране за периодични издания,
  или, |
| --- | --- | --- |

1)

В хипотеза, при която, при абонирането за периодични издания на новите абонати се предоставя подарък (gadget), следва ли за целите на член 16 от Директивата за ДДС (1) тази доставка да се счита за:

а)

безвъзмездна доставка, различна от сделката по абониране за периодични издания,

или,

| б) | част от една-единствена възмездна сделка,
  или, включително, |
| --- | --- |

б)

част от една-единствена възмездна сделка,

или, включително,

| в) | част от търговски пакет, състоящ се от основна сделка (абониране за съответното списание) и акцесорна сделка (даване на подарък), последната от които се счита за възмездна доставка, извършена като спомагателна спрямо абонамента за списанието? |
| --- | --- |

в)

част от търговски пакет, състоящ се от основна сделка (абониране за съответното списание) и акцесорна сделка (даване на подарък), последната от които се счита за възмездна доставка, извършена като спомагателна спрямо абонамента за списанието?

| 2) | Ако на първия въпрос бъде отговорено в смисъл, че се касае за безвъзмездна сделка, съвместимо ли е с понятието „употреба на стоки като подаръци с малка стойност“ по смисъла на член 16, втора алинея от Директивата за ДДС установяването на годишен таван на общата стойност на подаръците, равняващ се на 0,5 % от оборота на данъчнозадълженото лице за предходната година (освен ограничението на единичната стойност)? |
| --- | --- |

2)

Ако на първия въпрос бъде отговорено в смисъл, че се касае за безвъзмездна сделка, съвместимо ли е с понятието „употреба на стоки като подаръци с малка стойност“ по смисъла на член 16, втора алинея от Директивата за ДДС установяването на годишен таван на общата стойност на подаръците, равняващ се на 0,5 % от оборота на данъчнозадълженото лице за предходната година (освен ограничението на единичната стойност)?

| 3) | При утвърдителен отговор на предходния въпрос следва ли да се счита, че посоченият таван от 0,5 % от оборота на данъчнозадълженото лице за предходната година е толкова нисък, че лишава от полезно действие член 16, втора алинея от Директивата за ДДС? |
| --- | --- |

3)

При утвърдителен отговор на предходния въпрос следва ли да се счита, че посоченият таван от 0,5 % от оборота на данъчнозадълженото лице за предходната година е толкова нисък, че лишава от полезно действие член 16, втора алинея от Директивата за ДДС?

| 4) | Отчитайки включително целите, за които е установен, нарушава ли този таван от 0,5 % от оборота на данъчнозадълженото лице за предходната година принципите на неутралност, на равно третиране или на недопускане на дискриминация и на пропорционалност? |
| --- | --- |

4)

Отчитайки включително целите, за които е установен, нарушава ли този таван от 0,5 % от оборота на данъчнозадълженото лице за предходната година принципите на неутралност, на равно третиране или на недопускане на дискриминация и на пропорционалност?

---

(1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/26 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/26

---

Преюдициално запитване от Curtea de Apel Braşov (Румъния), постъпило на 27 юли 2022 г. — KL, PO/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Brașov

(Дело C-508/22)

(2022/C 424/33)

Език на производството: румънски

Запитваща юрисдикция

Curtea de Apel Braşov

Страни в главното производство

Жалбоподатели: KL, PO

Ответник: Administrația Județeană a Finanțelor Publice Brașov

Преюдициални въпроси

| 1) | Може ли правото на Европейския съюз (член 110 ДФЕС) да се тълкува в смисъл, че размерът на такса, която е забранена от правото на Съюза, е включен в стойността на превозното средство и може да бъде прехвърлен заедно с правото на собственост върху него на трети лица приобретатели? |
| --- | --- |

1)

Може ли правото на Европейския съюз (член 110 ДФЕС) да се тълкува в смисъл, че размерът на такса, която е забранена от правото на Съюза, е включен в стойността на превозното средство и може да бъде прехвърлен заедно с правото на собственост върху него на трети лица приобретатели?

| 2) | Допуска ли тълкуването [на член] 110 ДФЕС национална правна уредба като член 1 от OUG No 52/2017, съгласно която възстановяването на забранена от правото на Съюза такса може да се извърши само в полза на данъчнозадълженото лице, което я е внесло, но не и на последващите приобретатели на превозното средство, за което е платена таксата, когато таксата не е възстановена на платеца? |
| --- | --- |

2)

Допуска ли тълкуването [на член] 110 ДФЕС национална правна уредба като член 1 от OUG No 52/2017, съгласно която възстановяването на забранена от правото на Съюза такса може да се извърши само в полза на данъчнозадълженото лице, което я е внесло, но не и на последващите приобретатели на превозното средство, за което е платена таксата, когато таксата не е възстановена на платеца?

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/26 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/26

---

Преюдициално запитване от Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Румъния), постъпило на 28 юли 2022 г. — Romaqua Group SA/Societatea Națională Apele Minerale, Agenția Națională pentru Resurse Minerale

(Дело C-510/22)

(2022/C 424/34)

Език на производството: румънски

Запитваща юрисдикция

Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

Страни в главното производство

Жалбоподател: Romaqua Group SA

Ответници: Societatea Națională Apele Minerale, Agenția Națională pentru Resurse Minerale

Преюдициални въпроси

| 1) | Трябва ли член 106, параграф 1 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която запазва първоначалното и неконкурентно пряко предоставяне на лицензии за експлоатация на извори с минерални води на дружество с изцяло държавен капитал, чрез последователно и неограничено удължаване на изключителните лицензии (с които разполага държавното дружество)? |
| --- | --- |

1)

Трябва ли член 106, параграф 1 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която запазва първоначалното и неконкурентно пряко предоставяне на лицензии за експлоатация на извори с минерални води на дружество с изцяло държавен капитал, чрез последователно и неограничено удължаване на изключителните лицензии (с които разполага държавното дружество)?

| 2) | Трябва ли член 16 от Хартата на основните права на Европейския съюз, член 49 ДФЕС, член 119 ДФЕС и член 3 от Директива 2009/54/ЕО относно експлоатацията и предлагането на пазара на натурални минерални води (1) да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство и посочена по-горе, която въвежда необосновано ограничение на свободата на стопанска инициатива и на свободата на установяване? |
| --- | --- |

2)

Трябва ли член 16 от Хартата на основните права на Европейския съюз, член 49 ДФЕС, член 119 ДФЕС и член 3 от Директива 2009/54/ЕО относно експлоатацията и предлагането на пазара на натурални минерални води (1) да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство и посочена по-горе, която въвежда необосновано ограничение на свободата на стопанска инициатива и на свободата на установяване?

---

(1)  Директива 2009/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 година относно експлоатацията и предлагането на пазара на натурални минерални води (ОВ L 164, 2009 г., стр. 45).

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/27 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/27

---

Преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht (Германия), постъпило на 3 август 2022 г. — J.M.P./AP Assistenzprofis GmbH

(Дело C-518/22)

(2022/C 424/35)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Bundesarbeitsgericht

Страни в главното производство

Жалбоподател: J.M.P.

Ответник: Assistenzprofis GmbH

Преюдициален въпрос

Могат ли член 4, параграф 1, член 6, параграф 1, член 7 и/или член 2, параграф 5 от Директива 2000/78/ЕО (1) — с оглед на изискванията на Хартата на основните права на Европейския съюз и на член 19 от Конвенцията на ООН за правата на хората с увреждания — да се тълкуват в смисъл, че при обстоятелства като тези по главното производство може да се обоснове пряка дискриминация, основана на възраст?

---

(1)  Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, 2000 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/27 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/27

---

Преюдициално запитване, отправено от Апелативен съд Велико Търново (България) на 4 август 2022 година — UT / SO

(Дело C-523/22)

(2022/C 424/36)

Език на производството: български

Запитваща юрисдикция

Апелативен съд Велико Търново

Страни в главното производство

Подсъдим: UT

Частен обвинител и граждански ищец: SO

Преюдициални въпроси

| 1. | Следва ли определението за кредитна институция, дадено в член 4, параграф 1, точка 1 от Регламент (ЕС) No 575/2013 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) No 648/2012, да се тълкува в смисъл, че предоставянето на кредити се осъществява единствено със средства, които са от публично привлечени влогове или други възстановими средства[,] или кредитната институция може да извършва кредитиране и със средства, получени от други източници? |
| --- | --- |

1.

Следва ли определението за кредитна институция, дадено в член 4, параграф 1, точка 1 от Регламент (ЕС) No 575/2013 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) No 648/2012, да се тълкува в смисъл, че предоставянето на кредити се осъществява единствено със средства, които са от публично привлечени влогове или други възстановими средства[,] или кредитната институция може да извършва кредитиране и със средства, получени от други източници?

| 2. | Как следва да се тълкува съдържанието на „документ независимо от формата, с който се предоставя правото за извършване на дейността“ по член 4, параграф 1, точка 42 от Регламент (ЕС) No 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) No 648/2012 и включва ли то както разрешителния лицензионен, така и разрешителния регистрационен режим за дейността по кредитиране? |
| --- | --- |

2.

Как следва да се тълкува съдържанието на „документ независимо от формата, с който се предоставя правото за извършване на дейността“ по член 4, параграф 1, точка 42 от Регламент (ЕС) No 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) No 648/2012 и включва ли то както разрешителния лицензионен, така и разрешителния регистрационен режим за дейността по кредитиране?

---

(1)  OB 2013, L 176, стр. 1

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/28 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/28

---

Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy dla Warszawy— Śródmieścia w Warszawie (Полша), постъпило на 9 август 2022 г. — Getin Noble Bank и др.

(Дело C-531/22)

(2022/C 424/37)

Език на производството: полски

Запитваща юрисдикция

Sąd Rejonowy dla Warszawy — Śródmieścia w Warszawie

Страни в главното производство

Кредитори: Getin Noble Bank S.A., TF, C2, PI

Други участници в производството: TL, EOS, Zakład Ubezpieczeń Społecznych w Warszawie, MG, Komornik Sądowy AC

Преюдициални въпроси

| 1) | Трябва ли член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (1), както и принципите на правна сигурност, на стабилитета на окончателните съдебни решения, на ефективност и на пропорционалност да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която предвижда, че националният съд не може служебно да осъществи контрол върху неравноправни договорни клаузи и да приложи произтичащите от това последици, когато упражнява надзор върху производство по принудително изпълнение, провеждано от съдебен изпълнител въз основа на влязла в сила и подлежаща на изпълнение заповед за плащане, издадена в производство, в което не се събират никакви доказателства? |
| --- | --- |

1)

Трябва ли член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (1), както и принципите на правна сигурност, на стабилитета на окончателните съдебни решения, на ефективност и на пропорционалност да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която предвижда, че националният съд не може служебно да осъществи контрол върху неравноправни договорни клаузи и да приложи произтичащите от това последици, когато упражнява надзор върху производство по принудително изпълнение, провеждано от съдебен изпълнител въз основа на влязла в сила и подлежаща на изпълнение заповед за плащане, издадена в производство, в което не се събират никакви доказателства?

| 2) | Трябва ли член 3, параграф 1, член 6, параграф 1, член 7, параграфи 1 и 2 и член 8 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори, член 47 от Хартата на основните права, както и принципите на правна сигурност, на ефективност, на пропорционалност и на право на изслушване от съд да се тълкуват в смисъл, че не допускат тълкуване в съдебната практика на национална правна уредба, съгласно което вписването на неравноправна договорна клауза в регистъра на неравноправните клаузи има за последица, че тази клауза се счита за неравноправна във всяко производство, в което участва потребител, включително:






  — | спрямо продавач или доставчик, различен от този, срещу когото е водено производството за вписване на неравноправна договорна клауза в регистъра на неравноправните клаузи, |
| --- | --- | --- |

2)

Трябва ли член 3, параграф 1, член 6, параграф 1, член 7, параграфи 1 и 2 и член 8 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори, член 47 от Хартата на основните права, както и принципите на правна сигурност, на ефективност, на пропорционалност и на право на изслушване от съд да се тълкуват в смисъл, че не допускат тълкуване в съдебната практика на национална правна уредба, съгласно което вписването на неравноправна договорна клауза в регистъра на неравноправните клаузи има за последица, че тази клауза се счита за неравноправна във всяко производство, в което участва потребител, включително:

—

спрямо продавач или доставчик, различен от този, срещу когото е водено производството за вписване на неравноправна договорна клауза в регистъра на неравноправните клаузи,

| — | в случай на разпоредба, чийто текст не е идентичен от езикова гледна точка, но която има същия смисъл и поражда същите последици спрямо потребителя? |
| --- | --- |

—

в случай на разпоредба, чийто текст не е идентичен от езикова гледна точка, но която има същия смисъл и поражда същите последици спрямо потребителя?

---

(1)  ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/29 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/29

---

Преюдициално запитване от Landgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 15 август 2022 г. — Air Europa Lineas Aereas/VO, GR

(Дело C-545/22)

(2022/C 424/38)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Landgericht Düsseldorf

Страни в главното производство

Ответник в първоинстанционното и жалбоподател във въззивното производство: Air Europa Lineas Aereas

Ищци в първоинстанционното и ответници във въззивното производство: VO, GR

Преюдициален въпрос

Трябва ли член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 261/2004 (1) да се тълкува в смисъл, че отмяната на полет е причинена от извънредни обстоятелства, ако от март 2020 г. в резултат от срива на световния въздушен трафик след избухването на световната пандемия от COVID-19 авиокомпанията драстично редуцира полетния си план и отменя голям брой полети поради липса рентабилност на полетите и за да опази здравето на екипажа и пилотите, без да е принудена да извършва отмяната чрез административни мерки като затваряне на летища, забрани за полети или забрани за влизане в страната?

---

(1)  Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 295/91 (OB L 46, 2004 г.; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/29 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/29

---

Преюдициално запитване от Giudice di pace di Fondi (Италия), постъпило на 18 август 2022 г. — M.M./Presidenza del Consiglio dei ministri, Ministero della Giustizia, Ministero dell'Economia e delle Finanze

(Дело C-548/22)

(2022/C 424/39)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Giudice di pace di Fondi

Страни в главното производство

Ищец: M.M.

Ответници: Presidenza del Consiglio dei ministri, Ministero della Giustizia, Ministero dell'Economia e delle Finanze

Преюдициален въпрос

Трябва ли член 288 от Договора за функционирането на Европейския съюз, членове 17, 31, 34 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз и член 7 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 г. относно някои аспекти за организацията на работното време (1), клауза 4 от сключеното на 6 юни 1997 г. Рамковото споразумение за работа на непълно работно време, което се съдържа в приложението към Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 г. във връзка с Рамковото споразумение за работа на непълно работно време, сключено от Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (EКП) (2), изменена с Директива 98/23/ЕО на Съвета от 7 април 1998 (3) г., и клауза 4 от сключеното на 18 март 1999 г. Рамковото споразумение за работа на срочен трудов договор, което се съдържа в приложението към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно Рамковото споразумение за работа на срочен трудов договор (4), сключено между ЕКП, UNICE и CEEP, да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като предвидената в член 29 от [Законодателен декрет 13] юли 2017 г., No 116, заменен с член 1, алинея 629 от Закон No 234 от 30 декември 2021 г., който предвижда автоматичен отказ ex lege от всякакви претенции, свързани с прилагането на споменатите директиви, с изгубване на всички други видове защита във връзка с възнагражденията, труда и социалната закрила, гарантирани от европейското право:

| — | в случай на подаване само на заявление за участие на почетен магистрат, в качеството на европейски работник на срочен договор и при непълно работно време, сравним с професионалния магистрат като европейски работник за неопределено време и при пълно работно време, в процедури за стабилизиране, които само формално прилагат клауза 5, точка 1 от сключеното на 18 март 1999 г. Рамковото споразумение за работа на срочен трудов договор, което се съдържа в приложението към Директива 1999/70, |
| --- | --- |

—

в случай на подаване само на заявление за участие на почетен магистрат, в качеството на европейски работник на срочен договор и при непълно работно време, сравним с професионалния магистрат като европейски работник за неопределено време и при пълно работно време, в процедури за стабилизиране, които само формално прилагат клауза 5, точка 1 от сключеното на 18 март 1999 г. Рамковото споразумение за работа на срочен трудов договор, което се съдържа в приложението към Директива 1999/70,

| — | или в случай на неспазване на тези процедури или неподаване на заявлението, с получаването на обезщетение в размер, който е явно неадекватен и непропорционален на вредите, претърпени в резултат на липсата на транспониране на тези директиви? |
| --- | --- |

—

или в случай на неспазване на тези процедури или неподаване на заявлението, с получаването на обезщетение в размер, който е явно неадекватен и непропорционален на вредите, претърпени в резултат на липсата на транспониране на тези директиви?

---

(1)  ОВ L 299, 2003 г., стр. 9; Специално издание на български език, глава 5, том 7, стр. 3.

(2)  ОВ L 14, 1998 г., стр. 9; Специално издание на български език, глава 5, том 5, стр. 35.

(3)  Директива 98/23/ЕО на Съвета от 7 април 1998 година относно разширяването на приложното поле на Директива 97/81/ЕО относно рамковото споразумение за работа при непълно работно време, сключено от Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (CES) с оглед на включването на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия (ОВ L 131, 1998 г., стр. 10; Специално издание на български език, глава 5, том 5, стр. 46).

(4)  ОВ L 175, 1999 г., стр. 43; Специално издание на български език, глава 5, том 5, стр. 129.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/30 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/30

---

Преюдициално запитване, отправено от Районен съд — Бургас (България) на 25 август 2022 година — JD / OB

(Дело C-562/22)

(2022/C 424/40)

Език на производството: български

Запитваща юрисдикция

Районен съд — Бургас

Страни в главното производство

Ищец: JD

Ответник: OB

Преюдициални въпроси

На основание чл. 19, параграф 3, б. „б“ от Договора за Европейския съюз и чл. 267, параграф 1, б. „б“ и параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз, представлява ли ограничение, противоречащо на членове 18 ДФЕС, 49 ДФЕС, 63 ДФЕС и 345 ДФЕС, разглежданата в настоящото главно производство правна уредба на Република България като държава членка, която поставя като условие за придобиване на право на собственост върху земеделска земя в България, изискването за пребиваване на територията на държавата членка в продължение на петгодишен период от време?

В частност, представлява ли посоченото изискване за придобиване на собственост непропорционална мярка, която по същество нарушава забраната за дискриминация и принципите за свободно движение на капитали и установяване на хора в рамките на Общността, прогласени в членове 18 ДФЕС, 49 ДФЕС и 63 ДФЕС и в член 45 от Хартата на основните права на Европейския съюз?

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/31 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/31

---

Преюдициално запитване от Østre Landsret (Дания), постъпило на 26 август 2022 г. — A, B и Association C/Skatteministeriet

(Дело C-573/22)

(2022/C 424/41)

Език на производството: датски

Запитваща юрисдикция

Østre Landsret

Страни в главното производство

Жалбоподатели: A, B и Association C

Ответник: Skatteministeriet

Преюдициални въпроси

| 1) | Следва ли член 370 във връзка с част А, точка 2 от приложение X към Директива на Съвета 2006/112/ЕО (1) от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкува в смисъл, че допуска съответната държава членка да наложи ДДС върху задължителна медийна лицензионна такса с оглед на финансирането на нетърговски дейности на обществени радио- и телевизионни организации, независимо от липсата на „доставка[...] на услуги, извършвана възмездно“ по смисъла на член 2, параграф 1 от тази директива?
  При утвърдителен отговор на този въпрос се иска Съдът да отговори на следните преюдициални въпроси: |
| --- | --- |

1)

Следва ли член 370 във връзка с част А, точка 2 от приложение X към Директива на Съвета 2006/112/ЕО (1) от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкува в смисъл, че допуска съответната държава членка да наложи ДДС върху задължителна медийна лицензионна такса с оглед на финансирането на нетърговски дейности на обществени радио- и телевизионни организации, независимо от липсата на „доставка[...] на услуги, извършвана възмездно“ по смисъла на член 2, параграф 1 от тази директива?

При утвърдителен отговор на този въпрос се иска Съдът да отговори на следните преюдициални въпроси:

| 2) | Следва ли член 370 във връзка с част А, точка 2 от приложение X към Директива на Съвета 2006/112/ЕО от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкува в смисъл, че държава членка може да запази възможността си да облага с ДДС задължителна медийна лицензионна такса като посочената във въпрос 1, ако след влизането в сила на 1 януари 1978 г. на Директива 77/388/ЕИО (2) на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота (Шеста директива) държавата членка е изменила системата си за лицензиране, преминавайки от налагане на лицензионна такса за притежаването на радио- и телевизионни апарати към налагане на лицензионна такса за притежаването на каквото и да било устройство, което може пряко да приема аудио-визуални програми и услуги, включително смартфони, компютри и т.н.? |
| --- | --- |

2)

Следва ли член 370 във връзка с част А, точка 2 от приложение X към Директива на Съвета 2006/112/ЕО от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкува в смисъл, че държава членка може да запази възможността си да облага с ДДС задължителна медийна лицензионна такса като посочената във въпрос 1, ако след влизането в сила на 1 януари 1978 г. на Директива 77/388/ЕИО (2) на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота (Шеста директива) държавата членка е изменила системата си за лицензиране, преминавайки от налагане на лицензионна такса за притежаването на радио- и телевизионни апарати към налагане на лицензионна такса за притежаването на каквото и да било устройство, което може пряко да приема аудио-визуални програми и услуги, включително смартфони, компютри и т.н.?

| 3) | Следва ли член 370 във връзка с част А, точка 2 от приложение X към Директива на Съвета 2006/112/ЕО от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкува в смисъл, че държава членка може да запази възможността си да облага с ДДС задължителна медийна лицензионна такса като посочената във въпрос 1, ако след влизането в сила на 1 януари 1978 г. на Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота (Шеста директива) държавата членка е изменила системата си за лицензиране така, че по-малка част от постъпленията от лицензионни такси се използват, по преценка на министъра на културата, за финансирането на i) радио- и телевизионни организации, които получават обществени субсидии, но самите те не са обществени организации, и ii) медийни и филмови организации, които допринасят за извършването на радио и телевизионни дейности, но самите те не извършват такива? |
| --- | --- |

3)

Следва ли член 370 във връзка с част А, точка 2 от приложение X към Директива на Съвета 2006/112/ЕО от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкува в смисъл, че държава членка може да запази възможността си да облага с ДДС задължителна медийна лицензионна такса като посочената във въпрос 1, ако след влизането в сила на 1 януари 1978 г. на Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота (Шеста директива) държавата членка е изменила системата си за лицензиране така, че по-малка част от постъпленията от лицензионни такси се използват, по преценка на министъра на културата, за финансирането на i) радио- и телевизионни организации, които получават обществени субсидии, но самите те не са обществени организации, и ii) медийни и филмови организации, които допринасят за извършването на радио и телевизионни дейности, но самите те не извършват такива?

---

(1)  OВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.

(2)  OВ L 145, 1977 г., стр. 1.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/32 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/32

---

Преюдициално запитване, отправено от Софийски градски съд (България) на 26 август 2022 година — наказателно производство срещу CI, VF, DY

(Дело C-574/22)

(2022/C 424/42)

Език на производството: български

Запитваща юрисдикция

Софийски градски съд

Страни в главното производство

CI,

VF,

DY

Преюдициалeн въпрос

Допускат ли разпоредбите на Регламент (ЕО) No 273/2004 г. на Европейския парламент и на Съвета от 11.2.2004 г. (1), които запълват бланкетната диспозиция на чл. 354а от НК, във вр. чл. 3, ал. 4 от Закона за контрол върху наркотичните вещества и прекурсорите да бъде признато за виновно лице за притежанието на вещество от категория 3 на приложение No 1, а именно солна киселина (хлороводород) в количество 585 милилитра (0,585 литра).

---

(1)  Регламент (ЕО) No 273/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно прекурсорите на наркотичните вещества (OB 2004, L 47, стр. 1; специално българско издание: глава 15, том 10, стр. 183)

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/32 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/32

---

Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 7 септември 2022 г. — Наказателно производство срещу MV

(Дело C-583/22)

(2022/C 424/43)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Bundesgerichtshof

Страни в главното производство

MV

Друга страна в производството: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

Преюдициални въпроси

| 1) | С оглед на принципа на равно третиране по член 3, параграф 1 от Рамково решение 2008/675/ПВР (1) и като се има предвид член 3, параграф 5 от него, може ли при положение, в което по същество е налице общо наказание при постановени в Германия и в друга държава — членка на Съюза, осъдителни присъди, да бъде наложено наказание за извършеното в страната престъпление дори ако теоретичното включване на наложеното в друга държава членка на Съюза наказание би довело до надвишаване на максимално допустимия съгласно германското право размер на общото наказание, когато наложените наказания са лишаване от свобода за определен срок? |
| --- | --- |

1)

С оглед на принципа на равно третиране по член 3, параграф 1 от Рамково решение 2008/675/ПВР (1) и като се има предвид член 3, параграф 5 от него, може ли при положение, в което по същество е налице общо наказание при постановени в Германия и в друга държава — членка на Съюза, осъдителни присъди, да бъде наложено наказание за извършеното в страната престъпление дори ако теоретичното включване на наложеното в друга държава членка на Съюза наказание би довело до надвишаване на максимално допустимия съгласно германското право размер на общото наказание, когато наложените наказания са лишаване от свобода за определен срок?

| 2) | При утвърдителен отговор на първия въпрос:
  Трябва ли наложеното в друга държава — членка на Съюза, наказание да бъде взето под внимание съобразно предвиденото в член 3, параграф 5, втора алинея от Рамково решение 2008/675/ПВР по такъв начин, че при определянето на размера на наказанието за извършеното в страната престъпление конкретно да се посочи и обоснове неблагоприятната последица, произтичаща от невъзможността за последващо определяне на общо наказание в съответствие с предвидените в германското право принципи за определяне на общо наказание? |
| --- | --- |

2)

При утвърдителен отговор на първия въпрос:

Трябва ли наложеното в друга държава — членка на Съюза, наказание да бъде взето под внимание съобразно предвиденото в член 3, параграф 5, втора алинея от Рамково решение 2008/675/ПВР по такъв начин, че при определянето на размера на наказанието за извършеното в страната престъпление конкретно да се посочи и обоснове неблагоприятната последица, произтичаща от невъзможността за последващо определяне на общо наказание в съответствие с предвидените в германското право принципи за определяне на общо наказание?

---

(1)  Рамково решение 2008/675/ПВР на Съвета от 24 юли 2008 година за вземане предвид присъдите, постановени в държавите членки на Европейския съюз в хода на новообразувани наказателни производства (ОВ L 220, 2008 г., стр. 32).

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/33 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/33

---

Жалба, подадена на 7 септември 2022 г. от Ryanair DAC срещу решението, постановено от Общия съд (десети разширен състав) на 22 юни 2022 г. по дело T-657/20, Ryanair/Комисия (Finnair II; Covid-19)

(Дело C-588/22 P)

(2022/C 424/44)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Ryanair DAC (представители: V. Blanc и F.-C. Laprévote, avocats, D. Pérez de Lamo и S. Rating, abogados, E. Vahida, avocat)

Други страни в производството: Европейска комисия, Френска република, Република Финландия

Искания на жалбоподателя

Жалбоподателят моли Съда:

| — | да отмени обжалваното съдебно решение, |
| --- | --- |

—

да отмени обжалваното съдебно решение,

| — | да обяви в съответствие с членове 263 ДФЕС и 264 ДФЕС, че Решение C(2020) 3970 final на Европейската комисия от 9 юни 2020 година относно държавна помощ SA.57410 (2020/N) — Финландия COVID-19: Рекапитализация на Finnair е недействително, и |
| --- | --- |

—

да обяви в съответствие с членове 263 ДФЕС и 264 ДФЕС, че Решение C(2020) 3970 final на Европейската комисия от 9 юни 2020 година относно държавна помощ SA.57410 (2020/N) — Финландия COVID-19: Рекапитализация на Finnair е недействително, и

| — | да осъди Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски на жалбоподателя, както и да осъди встъпилите страни в първоинстанционното производство и в производството по обжалване (ако има такива) да понесат направените от тях съдебни разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски на жалбоподателя, както и да осъди встъпилите страни в първоинстанционното производство и в производството по обжалване (ако има такива) да понесат направените от тях съдебни разноски.

Основания и основни доводи

Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

Първо основание: Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото и явно изопачаване на фактите като е отхвърлил наличието на „сериозни съмнения“ относно неправилното прилагане на Временната рамка и на член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС.

Второ основание: Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото и явно изопачаване на фактите като е отхвърлил наличието на „сериозни съмнения“ относно нарушаването на принципите на недопускане на дискриминация и на пропорционалност.

Трето основание: Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото и явно изопачаване на фактите като е отхвърлил наличието на „сериозни съмнения“ относно нарушаването на основните права на установяване и на предоставяне на услуги.

Четвърто основание: Общият съд и Комисията не се предоставили адекватни мотиви.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/34 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/34

---

Иск, предявен на 16 септември 2022 г. — Европейска комисия/Република Гърция

(Дело C-599/22)

(2022/C 424/45)

Език на производството: гръцки

Страни

Ищец: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou, B. Sasinowska и G. Wilms)

Ответник: Република Гърция

Искания на ищеца

Комисията моли Съда:

| — | да установи, че като не е приела необходимите мерки, за да гарантира, че определеният от нея доставчик на услугите по обслужване на въздушното движение (ATS) ще се съобрази с член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 29/2009 на Комисията (1), Република Гърци не е изпълнила задълженията си по член 4, параграф 3 ДЕС във връзка с член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 29/2009 на Комисията, |
| --- | --- |

—

да установи, че като не е приела необходимите мерки, за да гарантира, че определеният от нея доставчик на услугите по обслужване на въздушното движение (ATS) ще се съобрази с член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 29/2009 на Комисията (1), Република Гърци не е изпълнила задълженията си по член 4, параграф 3 ДЕС във връзка с член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 29/2009 на Комисията,

| — | да осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

Основания и основни доводи

Република Гърция е закъсняла с повече от 3 години да се съобрази с Регламент No 29/2009 във връзка с гарантирането на предоставянето на услугите по осъществяване на линия за предаване на данни за Единното европейско небе.

---

(1)  Регламент (ЕО) No 29/2009 на Комисията от 16 януари 2009 година за определяне на изисквания за услугите по осъществяване на линия за предаване на данни за Единното европейско небе (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 13, 2009 г., стр. 3.)

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/34 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/34

---

Жалба, подадена на 16 септември 2022 г. от ABLV Bank AS, в ликвидация, срещу решението, постановено от Общия съд (десети разширен състав) на 6 юли 2022 г. по дело T-280/18, ABLV Bank/ЕСП

(Дело C-602/22 P)

(2022/C 424/46)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: ABLV Bank AS, в ликвидация (представител: O. Behrends, Rechtsanwalt)

Други страни в производството: Единен съвет за преструктуриране (ЕСП), Европейска централна банка (ЕЦБ)

Искания на жалбоподателя

Жалбоподателят иска от Съда:

| — | да отмени обжалваното решение, |
| --- | --- |

—

да отмени обжалваното решение,

| — | да установи, че решенията на ЕСП от 23 февруари 2018 г. са недействителни по отношение на жалбоподателя и на дъщерното му дружество в Люксембург, |
| --- | --- |

—

да установи, че решенията на ЕСП от 23 февруари 2018 г. са недействителни по отношение на жалбоподателя и на дъщерното му дружество в Люксембург,

| — | да осъди ЕСП да заплати разноските на жалбоподателя, както и съдебните разноски по настоящото производство по обжалване и |
| --- | --- |

—

да осъди ЕСП да заплати разноските на жалбоподателя, както и съдебните разноски по настоящото производство по обжалване и

| — | ако не се произнесе по същество, да върне делото за ново разглеждане на Общия съд. |
| --- | --- |

—

ако не се произнесе по същество, да върне делото за ново разглеждане на Общия съд.

Основания и основни доводи

Жалбоподателят излага четири основания за жалбата си.

Първо основание: Общият съд неправилно тълкувал и приложил член 18 от Регламент 806/2014 (1), като допуснал редица грешки и изопачил фактите. Жалбоподателят твърди, че:

| — | Общият съд не се е съобразил с ограниченията на правомощията на ЕСП, които са ясно посочени в член 18 от Регламент 806/2014 и съгласно които действията на ЕСП имат външно правно действие само ако са изпълнени и трите условия по посочената разпоредба и ако Европейската комисия и Съветът на Европейския съюз не възразят, |
| --- | --- |

—

Общият съд не се е съобразил с ограниченията на правомощията на ЕСП, които са ясно посочени в член 18 от Регламент 806/2014 и съгласно които действията на ЕСП имат външно правно действие само ако са изпълнени и трите условия по посочената разпоредба и ако Европейската комисия и Съветът на Европейския съюз не възразят,

| — | текстът на член 18 от Регламент 806/2014 не дава основание да се приеме, че ЕСП може да приема мерки с външно правно действие, ако са изпълнени само първите две условия, |
| --- | --- |

—

текстът на член 18 от Регламент 806/2014 не дава основание да се приеме, че ЕСП може да приема мерки с външно правно действие, ако са изпълнени само първите две условия,

| — | ЕСП на практика е признал грешката си, като е възприел различен подход в следващи аналогични случаи, |
| --- | --- |

—

ЕСП на практика е признал грешката си, като е възприел различен подход в следващи аналогични случаи,

| — | Общият съд не е разгледал в пълнота законосъобразността на обжалваните решения (SRB/EES/2018/09 и SRB/EES/2018/10 от 23 февруари 2018 г.), като не е установил как точно — според тълкуването му на обжалваните решения — се е променило правното положение на жалбоподателя и на неговото дъщерно дружество, |
| --- | --- |

—

Общият съд не е разгледал в пълнота законосъобразността на обжалваните решения (SRB/EES/2018/09 и SRB/EES/2018/10 от 23 февруари 2018 г.), като не е установил как точно — според тълкуването му на обжалваните решения — се е променило правното положение на жалбоподателя и на неговото дъщерно дружество,

| — | Общият съд е изопачил ясното съдържание на обжалваните решения, като не е признал, че те съдържат решения за ликвидация на жалбоподателя и на неговото дъщерно дружество, и |
| --- | --- |

—

Общият съд е изопачил ясното съдържание на обжалваните решения, като не е признал, че те съдържат решения за ликвидация на жалбоподателя и на неговото дъщерно дружество, и

| — | Общият съд е допуснал редица свързани с това грешки, като по-специално е допуснал объркване между обжалваните решения и мерките, които ЕСП е приел по отношение на националните органи за преструктуриране за целите на изпълнението на обжалваните решения. |
| --- | --- |

—

Общият съд е допуснал редица свързани с това грешки, като по-специално е допуснал объркване между обжалваните решения и мерките, които ЕСП е приел по отношение на националните органи за преструктуриране за целите на изпълнението на обжалваните решения.

Второ основание: Общият съд допуснал редица правни и процесуални грешки и изопачил фактите при някои констатации по същество. Жалбоподателят твърди, че:

| — | Общият съд е изопачил съдържанието на материалите по делото, като е приел, че е извършена имплицитна оценка дали съответният субект е проблемен или има вероятност да стане проблемен, и като не е отбелязал, че ЕСП изрично е заявил в своя защита, че не е извършвал такава оценка, и |
| --- | --- |

—

Общият съд е изопачил съдържанието на материалите по делото, като е приел, че е извършена имплицитна оценка дали съответният субект е проблемен или има вероятност да стане проблемен, и като не е отбелязал, че ЕСП изрично е заявил в своя защита, че не е извършвал такава оценка, и

| — | в същия контекст Общият съд е допуснал други свързани с това грешки и изопачаване на доказателства, като по-специално не е отговорил на доводите на жалбоподателя, не е разгледал последиците от мораториума за спиране на изпълнението на задълженията за плащане и е тълкувал неправилно понятието за ликвидност по смисъла на член 18 от Регламента. |
| --- | --- |

—

в същия контекст Общият съд е допуснал други свързани с това грешки и изопачаване на доказателства, като по-специално не е отговорил на доводите на жалбоподателя, не е разгледал последиците от мораториума за спиране на изпълнението на задълженията за плащане и е тълкувал неправилно понятието за ликвидност по смисъла на член 18 от Регламента.

Трето основание: Общият съд допуснал редица правни грешки, изопачил фактите и не разгледал доводите на жалбоподателя във връзка с уведомлението на FinCEN (Мрежата за противодействие на финансовите престъпления) и последвалите разкрития поради констатациите на Латвийската служба за борба с корупцията.

Четвърто основание: Общият съд неправилно приел, че жалбата за отмяна на обжалваното решение по отношение на дъщерното дружество на жалбоподателя е недопустима. Жалбоподателят твърди, че Общият съд неправилно е приел, че обжалваните решения не трябва да се тълкуват в съответствие със съобщенията за обществеността към момента на приемането им, а вместо това е релевантен само текстът, предоставен от ЕСП на националните органи за преструктуриране за целите на изпълнението на обжалваните решения, и че във всеки случай Общият съд е изопачил ясното съдържание на този текст.

---

(1)  Регламент (ЕС) No 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2014 година за установяването на еднообразни правила и еднообразна процедура за преструктурирането на кредитни институции и някои инвестиционни посредници в рамките на Единния механизъм за преструктуриране и Единния фонд за преструктуриране и за изменение на Регламент (ЕС) No 1093/2010 (OВ L 225, 2014 г., стр. 1)

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/36 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/36

---

Иск, предявен на 29 септември 2022 г. — Европейска комисия/Република Малта

(Дело C-622/22)

(2022/C 424/47)

Език на производството: английски

Страни

Ищец: Европейска комисия (представители: B. Sasinowska, G. Wilms)

Ответник: Република Малта

Ищецът иска от Съда:

| — | да обяви, че като не е взела мерките, които са необходими, за да се гарантира, че избраният от Република Малта доставчик на ATS отговаря на условията по член 3, параграф 1 от Регламент на Комисията (ЕО) No 29/2009 (1), тази държава членка не е изпълнила задълженията си по член 4, параграф 3 ДЕС във връзка с член 3, параграф 1 от Регламент на Комисията (ЕО) No 29/2009 и |
| --- | --- |

—

да обяви, че като не е взела мерките, които са необходими, за да се гарантира, че избраният от Република Малта доставчик на ATS отговаря на условията по член 3, параграф 1 от Регламент на Комисията (ЕО) No 29/2009 (1), тази държава членка не е изпълнила задълженията си по член 4, параграф 3 ДЕС във връзка с член 3, параграф 1 от Регламент на Комисията (ЕО) No 29/2009 и

| — | да осъди Република Малта да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди Република Малта да заплати съдебните разноски.

Основания и основни доводи

Повече от три години Република Малта не изпълнява задълженията си по Регламент (ЕО) No 29/2009 на Комисията от 16 януари 2009 година за определяне на изисквания за услугите по осъществяване на линия за предаване на данни за Единното европейско небе.

---

(1)  Регламент (ЕО) No 29/2009 на Комисията от 16 януари 2009 година за определяне на изисквания за услугите по осъществяване на линия за предаване на данни за Единното европейско небе (ОВ L 13, 2009 г., стр. 3).

---

Общ съд

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/37 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/37

---

Жалба, подадена на 16 август 2022 г. — Vleuten Insects и New Generation Nutrition/Комисия

(Дело T-500/22)

(2022/C 424/48)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподатели: Vleuten Insects vof (Хогелон, Нидерландия), New Generation Nutrition BV (Хелвойрт, Нидерландия) (представител: N. Carbonnelle, адвокат)

Ответник: Европейска комисия

Искания

Жалбоподателите молят Общия съд:

| — | да отмени Решението за изпълнение на Комисията от 2 юни 2022 г. относно прекратяването на процедурата за разрешаване на пускането на пазара на ларвите на Alphitobius diaperinus като нова храна, без да се актуализира списъкът на Съюза на новите храни (1), |
| --- | --- |

—

да отмени Решението за изпълнение на Комисията от 2 юни 2022 г. относно прекратяването на процедурата за разрешаване на пускането на пазара на ларвите на Alphitobius diaperinus като нова храна, без да се актуализира списъкът на Съюза на новите храни (1),

| — | да осъди Комисията да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

Основания и основни доводи

Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на жалбата.

| 1. | Първото основание е изведено от нарушение на член 6, параграф 3 от Регламент за изпълнение 2017/2469 на Комисията (2), тъй като решението било прието, без да са съобразени процесуалните условия и гаранции, предвидени в тази разпоредба, поради което решението било незаконосъобразно. |
| --- | --- |

1.

Първото основание е изведено от нарушение на член 6, параграф 3 от Регламент за изпълнение 2017/2469 на Комисията (2), тъй като решението било прието, без да са съобразени процесуалните условия и гаранции, предвидени в тази разпоредба, поради което решението било незаконосъобразно.

| 2. | Второто основание е изведено от нарушение на принципа на добра администрация и на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, и по-специално от:






  — | нарушение на задължението за процесуална лоялност и на принципите на правна сигурност и на оправдани правни очаквания (първа част от второто основание), |
| --- | --- | --- |

2.

Второто основание е изведено от нарушение на принципа на добра администрация и на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, и по-специално от:

—

нарушение на задължението за процесуална лоялност и на принципите на правна сигурност и на оправдани правни очаквания (първа част от второто основание),

| — | нарушение на приложимите процесуални правила и на задължението за надлежно и законно допустимо мотивиране (втора част от второто правно основание) и от |
| --- | --- |

—

нарушение на приложимите процесуални правила и на задължението за надлежно и законно допустимо мотивиране (втора част от второто правно основание) и от

| — | нарушение на принципа на пропорционалност (трета част от второто правно основание). |
| --- | --- |

—

нарушение на принципа на пропорционалност (трета част от второто правно основание).

| 3. | Третото основание е посочено при условията на евентуалност, в случай че бъде преценено, че нито първото, нито второто основание са налице, в която хипотеза жалбоподателите правят възражение за незаконосъобразност на основание член 277 ДФЕС срещу член 10, параграф 6 от Регламент 2015/2283 (3) и член 6 от Регламент за изпълнение 2017/2469 на Комисията, като твърдят, че тези разпоредби са невалидни поради нарушение на принципа на правната сигурност и на принципа на равно третиране. |
| --- | --- |

3.

Третото основание е посочено при условията на евентуалност, в случай че бъде преценено, че нито първото, нито второто основание са налице, в която хипотеза жалбоподателите правят възражение за незаконосъобразност на основание член 277 ДФЕС срещу член 10, параграф 6 от Регламент 2015/2283 (3) и член 6 от Регламент за изпълнение 2017/2469 на Комисията, като твърдят, че тези разпоредби са невалидни поради нарушение на принципа на правната сигурност и на принципа на равно третиране.

---

(1)  Референтен номер на документа: C(2022)3478.

(2)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/2469 на Комисията от 20 декември 2017 година за определяне на административните и научните изисквания по отношение на заявленията, посочени в член 10 от Регламент (ЕС) 2015/2283 на Европейския парламент и на Съвета относно новите храни (OВ L 351, 2017 г., стр. 64).

(3)  Регламент (ЕС) 2015/2283 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2015 година относно новите храни, за изменение на Регламент (ЕС) No 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕО) No 258/97 на Европейския парламент и на Съвета и на Регламент (ЕО) No 1852/2001 на Комисията (OВ L 327, 2015 г., стр. 1).

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/38 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/38

---

Жалба, подадена на 5 септември 2022 г. — QW/Комисия

(Дело T-550/22)

(2022/C 424/49)

Език на производството: португалски

Страни

Жалбоподател: QW (представители: S. Gemas Donário и S. Soares, advogadas)

Ответник: Европейска комисия

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени Решение C (2020) 8550 окончателен на Комисията от 4 декември 2020 г. относно схемата на помощи SA.21259 (2018/C) (предишен 2018/NN), приложена за Португалия в полза на свободната зона на Мадейра (СЗМ) — Схема III, |
| --- | --- |

—

да отмени Решение C (2020) 8550 окончателен на Комисията от 4 декември 2020 г. относно схемата на помощи SA.21259 (2018/C) (предишен 2018/NN), приложена за Португалия в полза на свободната зона на Мадейра (СЗМ) — Схема III,

| — | да осъди Комисията да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

Основания и основни доводи

Жалбоподателят изтъква шест основания в подкрепа на жалбата.

| 1. | Първо основание: изпълнение на изискванията за съвместимост на Схема III за Свободна зона Мадейра, по-специално по отношение на произхода на печалбите и създаването и запазването на работни места в района. |
| --- | --- |

1.

Първо основание: изпълнение на изискванията за съвместимост на Схема III за Свободна зона Мадейра, по-специално по отношение на произхода на печалбите и създаването и запазването на работни места в района.

| 2. | Второ основание: необосновано забавяне в действията на Комисията. |
| --- | --- |

2.

Второ основание: необосновано забавяне в действията на Комисията.

| 3. | Трето основание: недостатъчно неизпълнение на задължението за мотивиране. |
| --- | --- |

3.

Трето основание: недостатъчно неизпълнение на задължението за мотивиране.

| 4. | Четвърто основание: право на справедлив съдебен процес. |
| --- | --- |

4.

Четвърто основание: право на справедлив съдебен процес.

| 5. | Пето основание: защита на оправданите правни очаквания. |
| --- | --- |

5.

Пето основание: защита на оправданите правни очаквания.

| 6. | Шесто основание: принцип на правна сигурност. |
| --- | --- |

6.

Шесто основание: принцип на правна сигурност.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/39 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/39

---

Жалба, подадена на 5 септември 2022 г. — QY/Комисия

(Дело T-551/22)

(2022/C 424/50)

Език на производството: португалски

Страни

Жалбоподател: QY (представители: S. Gemas Donário и S. Soares, advogadas)

Ответник: Европейска комисия

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени Решение C (2020) 8550 окончателен на Комисията от 4 декември 2020 г. относно схемата на помощи SA.21259 (2018/C) (предишен 2018/NN), приложена за Португалия в полза на свободната зона на Мадейра (СЗМ) — Схема III, |
| --- | --- |

—

да отмени Решение C (2020) 8550 окончателен на Комисията от 4 декември 2020 г. относно схемата на помощи SA.21259 (2018/C) (предишен 2018/NN), приложена за Португалия в полза на свободната зона на Мадейра (СЗМ) — Схема III,

| — | да осъди Комисията да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

Основания и основни доводи

Жалбоподателят изтъква шест основания в подкрепа на жалбата.

| 1. | Първо основание: изпълнение на изискванията за съвместимост на Схема III за Свободна зона Мадейра, по-специално по отношение на произхода на печалбите и създаването и запазването на работни места в района. |
| --- | --- |

1.

Първо основание: изпълнение на изискванията за съвместимост на Схема III за Свободна зона Мадейра, по-специално по отношение на произхода на печалбите и създаването и запазването на работни места в района.

| 2. | Второ основание: необосновано забавяне в действията на Комисията. |
| --- | --- |

2.

Второ основание: необосновано забавяне в действията на Комисията.

| 3. | Трето основание: недостатъчно неизпълнение на задължението за мотивиране. |
| --- | --- |

3.

Трето основание: недостатъчно неизпълнение на задължението за мотивиране.

| 4. | Четвърто основание: право на справедлив съдебен процес. |
| --- | --- |

4.

Четвърто основание: право на справедлив съдебен процес.

| 5. | Пето основание: защита на оправданите правни очаквания. |
| --- | --- |

5.

Пето основание: защита на оправданите правни очаквания.

| 6. | Шесто основание: принцип на правна сигурност. |
| --- | --- |

6.

Шесто основание: принцип на правна сигурност.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/39 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/39

---

Жалба, подадена на 6 септември 2022 г. — RC/Комисия

(Дело T-553/22)

(2022/C 424/51)

Език на производството: португалски

Страни

Жалбоподател: RC (представители: S. Gemas Donário и S. Soares, advogadas)

Ответник: Европейска комисия

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени Решение C (2020) 8550 окончателен на Комисията от 4 декември 2020 г. относно схемата на помощи SA.21259 (2018/C) (предишен 2018/NN), приложена за Португалия в полза на свободната зона на Мадейра (СЗМ) — Схема III, |
| --- | --- |

—

да отмени Решение C (2020) 8550 окончателен на Комисията от 4 декември 2020 г. относно схемата на помощи SA.21259 (2018/C) (предишен 2018/NN), приложена за Португалия в полза на свободната зона на Мадейра (СЗМ) — Схема III,

| — | да осъди Комисията да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

Основания и основни доводи

Жалбоподателят изтъква шест основания в подкрепа на жалбата.

| 1. | Първо основание: изпълнение на изискванията за съвместимост на Схема III за Свободна зона Мадейра, по-специално по отношение на произхода на печалбите и създаването и запазването на работни места в района. |
| --- | --- |

1.

Първо основание: изпълнение на изискванията за съвместимост на Схема III за Свободна зона Мадейра, по-специално по отношение на произхода на печалбите и създаването и запазването на работни места в района.

| 2. | Второ основание: необосновано забавяне в действията на Комисията. |
| --- | --- |

2.

Второ основание: необосновано забавяне в действията на Комисията.

| 3. | Трето основание: недостатъчно неизпълнение на задължението за мотивиране. |
| --- | --- |

3.

Трето основание: недостатъчно неизпълнение на задължението за мотивиране.

| 4. | Четвърто основание: право на справедлив съдебен процес. |
| --- | --- |

4.

Четвърто основание: право на справедлив съдебен процес.

| 5. | Пето основание: защита на оправданите правни очаквания. |
| --- | --- |

5.

Пето основание: защита на оправданите правни очаквания.

| 6. | Шесто основание: принцип на правна сигурност. |
| --- | --- |

6.

Шесто основание: принцип на правна сигурност.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/40 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/40

---

Жалба, подадена на 8 септември 2022 г. — House Foods Group/CPVO (SK20)

(Дело T-556/22)

(2022/C 424/52)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: House Foods Group, Inc. (Осака, Япония) (представители: G. Würtenberger и T. Wuttke, адвокати)

Ответник: Служба на Общността за сортовете растения (CPVO)

Данни за производството пред CPVO

Спорен сорт растения на Общността: SK20 — Заявка за право на закрила на Общността No 2017/3314

Обжалвано решение: Решение на отделението по жабите на CPVO от 1 юли 2022 г. по преписка A 018/2021

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени обжалваното решение, |
| --- | --- |

—

да отмени обжалваното решение,

| — | да осъди CPVO да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди CPVO да заплати съдебните разноски.

Изложени основания

| — | Нарушение на член 6 от Регламент (EС) 2100/94 на Съвета; |
| --- | --- |

—

Нарушение на член 6 от Регламент (EС) 2100/94 на Съвета;

| — | Нарушение на член 7 от Регламент (EС) 2100/94 на Съвета; |
| --- | --- |

—

Нарушение на член 7 от Регламент (EС) 2100/94 на Съвета;

| — | Нарушение на член 76 от Регламент (EС) 2100/94 на Съвета; |
| --- | --- |

—

Нарушение на член 76 от Регламент (EС) 2100/94 на Съвета;

| — | Нарушение на член 81 от Регламент (EС) 2100/94 на Съвета. |
| --- | --- |

—

Нарушение на член 81 от Регламент (EС) 2100/94 на Съвета.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/40 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/40

---

Жалба, подадена на 5 септември 2022 г. — Fachverband Eisenhüttenschlacken/Комисия

(Дело T-560/22)

(2022/C 424/53)

Език на производството: немски

Страни

Жалбоподател: Fachverband Eisenhüttenschlacken eV (Дуйсбург, Германия) (представители: Rechtsanwalt G. Franßen и Professor C. Koenig)

Ответник: Европейска комисия

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени член 2, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2022/973 на Европейската комисия от 14 март 2022 година за допълнение на Регламент (ЕС) 2019/1009 на Европейския парламент и на Съвета чрез определяне на критерии за агрономична ефективност и безопасност за използването на странични продукти в ЕС продуктите за наторяване и |
| --- | --- |

—

да отмени член 2, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2022/973 на Европейската комисия от 14 март 2022 година за допълнение на Регламент (ЕС) 2019/1009 на Европейския парламент и на Съвета чрез определяне на критерии за агрономична ефективност и безопасност за използването на странични продукти в ЕС продуктите за наторяване и

| — | да осъди ответника да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

Основания и основни доводи

Жалбоподателят изтъква седем основания в подкрепа на жалбата.

| 1. | Първо основание: в противоречие с правото на Съюза ответникът е превишил обхвата на делегирането или е злоупотребил с делегирането, като е приел член 2, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2022/973 (1) въз основа на делегирането по член 42, параграф 7, първо изречение от Регламент (ЕС) 2019/1009 (2)

  Според жалбоподателя съгласно член 42, параграф 7, първо изречение от Регламент (ЕС) 2019/1009 ответникът може да приема делегирани актове само за целите на агрономичната ефективност и безопасност. В член 2, параграф 3, букви а) и в) от Делегиран регламент (ЕС) 2022/973 обаче ответникът е определил пределно допустимите стойности за параметрите общ хром и ванадий с цел защита на здравето и околната среда. Определянето на пределно допустимите стойности за общ хром и ванадий не се обхваща от делегирането по член 42, параграф 7, първо изречение от Регламент (ЕС) 2019/1009. |
| --- | --- |

1.

Първо основание: в противоречие с правото на Съюза ответникът е превишил обхвата на делегирането или е злоупотребил с делегирането, като е приел член 2, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2022/973 (1) въз основа на делегирането по член 42, параграф 7, първо изречение от Регламент (ЕС) 2019/1009 (2)

Според жалбоподателя съгласно член 42, параграф 7, първо изречение от Регламент (ЕС) 2019/1009 ответникът може да приема делегирани актове само за целите на агрономичната ефективност и безопасност. В член 2, параграф 3, букви а) и в) от Делегиран регламент (ЕС) 2022/973 обаче ответникът е определил пределно допустимите стойности за параметрите общ хром и ванадий с цел защита на здравето и околната среда. Определянето на пределно допустимите стойности за общ хром и ванадий не се обхваща от делегирането по член 42, параграф 7, първо изречение от Регламент (ЕС) 2019/1009.

| 2. | Второ основание: нарушение на принципа на предпазливост съгласно член 42, параграф 7, второ изречение от Регламент (ЕС) 2019/1009 поради неотчитане на сегашното състояние на научните познания
  Според жалбоподателя при приемането на член 2, параграф 3, букви а) и в) от Делегиран регламент (ЕС) 2022/973 ответникът не е издирил, анализирал и оценил най-новите научни доказателства и не е основал на тях решението си да приеме Делегиран регламент (ЕС) 2022/973. |
| --- | --- |

2.

Второ основание: нарушение на принципа на предпазливост съгласно член 42, параграф 7, второ изречение от Регламент (ЕС) 2019/1009 поради неотчитане на сегашното състояние на научните познания

Според жалбоподателя при приемането на член 2, параграф 3, букви а) и в) от Делегиран регламент (ЕС) 2022/973 ответникът не е издирил, анализирал и оценил най-новите научни доказателства и не е основал на тях решението си да приеме Делегиран регламент (ЕС) 2022/973.

| 3. | Трето основание: нарушение на принципа на служебното начало, и по-специално на служебното задължение на ответника да издири и да вземе предвид най-новите научни доказателства
  Според жалбоподателя ответникът не е издирил в достатъчна степен най-новите научни доказателства и не ги е взел предвид във връзка с решението си за приемане на Делегиран регламент (ЕС) 2022/973. |
| --- | --- |

3.

Трето основание: нарушение на принципа на служебното начало, и по-специално на служебното задължение на ответника да издири и да вземе предвид най-новите научни доказателства

Според жалбоподателя ответникът не е издирил в достатъчна степен най-новите научни доказателства и не ги е взел предвид във връзка с решението си за приемане на Делегиран регламент (ЕС) 2022/973.

| 4. | Четвърто основание: нарушение на принципа на правната сигурност поради неотчитането на най-новите научни доказателства
  Според жалбоподателя засегнатите от Делегиран регламент (ЕС) 2022/973 предприятия са очаквали, че ответникът ще определи нормативно само такива критерии, които от техническа гледна точка произтичат от най-новите научни доказателства. Освен това те са имали очаквания, че ответникът ще установи само критерии за агрономична ефективност и безопасност. Пределно допустимите стойности за общ хром и ванадий не са критерии за агрономична ефективност и безопасност. Адресатите на член 2, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2022/973 не са можели да предвидят определянето на пределно допустими стойности за общ хром и ванадий. |
| --- | --- |

4.

Четвърто основание: нарушение на принципа на правната сигурност поради неотчитането на най-новите научни доказателства

Според жалбоподателя засегнатите от Делегиран регламент (ЕС) 2022/973 предприятия са очаквали, че ответникът ще определи нормативно само такива критерии, които от техническа гледна точка произтичат от най-новите научни доказателства. Освен това те са имали очаквания, че ответникът ще установи само критерии за агрономична ефективност и безопасност. Пределно допустимите стойности за общ хром и ванадий не са критерии за агрономична ефективност и безопасност. Адресатите на член 2, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2022/973 не са можели да предвидят определянето на пределно допустими стойности за общ хром и ванадий.

| 5. | Пето основание: нарушение на принципа на пропорционалност поради забраната на съдържащи варовик продукти за наторяване от стоманодобивната промишленост посредством приемането на член 2, параграф 3, букви а) и в) от Делегиран регламент (ЕС) 2022/973
  Според жалбоподателя определените от ответника пределно допустими стойности за общ хром и ванадий не зачитат принципа на пропорционалност по член 5, параграф 1, второ изречение и параграф 4 ДЕС, тъй като с тези пределно допустими стойности съдържащите варовик продукти за наторяване от стоманодобивната промишленост се изключват от правото на Съюза относно продуктите за наторяване, а това ще има неблагоприятни последици за околната среда, за здравето на хората, животните и растенията, за обществения интерес от сигурно и изгодно снабдяване с продукти за наторяване и с хранителни продукти, както и за интересите на производителите и разпространителите. |
| --- | --- |

5.

Пето основание: нарушение на принципа на пропорционалност поради забраната на съдържащи варовик продукти за наторяване от стоманодобивната промишленост посредством приемането на член 2, параграф 3, букви а) и в) от Делегиран регламент (ЕС) 2022/973

Според жалбоподателя определените от ответника пределно допустими стойности за общ хром и ванадий не зачитат принципа на пропорционалност по член 5, параграф 1, второ изречение и параграф 4 ДЕС, тъй като с тези пределно допустими стойности съдържащите варовик продукти за наторяване от стоманодобивната промишленост се изключват от правото на Съюза относно продуктите за наторяване, а това ще има неблагоприятни последици за околната среда, за здравето на хората, животните и растенията, за обществения интерес от сигурно и изгодно снабдяване с продукти за наторяване и с хранителни продукти, както и за интересите на производителите и разпространителите.

| 6. | Шесто основание: нарушение от ответника на формалното му задължение за мотивиране
  Според жалбоподателя определянето на пределно допустими стойности за общ хром и ванадий не е достатъчно мотивирано в съображенията на Делегиран регламент (ЕС) 2022/973. Ответникът не е посочил решаващите (определящите) обстоятелства, въз основа на които са установени пределно допустимите стойности. Той е обосновал определянето на пределно допустимите стойности с аспекти на защитата на здравето и околната среда. За сметка на това не са възприети изискваните съгласно делегирането по член 42, параграф 7, първо изречение от Регламент (ЕС) 2019/1009 критерии за агрономична ефективност и безопасност. Следователно мотивите, които могат да се изведат от съображенията, са недостатъчни и непълни от формална гледна точка. Съображенията не изпълняват задължението за мотивиране по член 296, втора алинея ДФЕС. |
| --- | --- |

6.

Шесто основание: нарушение от ответника на формалното му задължение за мотивиране

Според жалбоподателя определянето на пределно допустими стойности за общ хром и ванадий не е достатъчно мотивирано в съображенията на Делегиран регламент (ЕС) 2022/973. Ответникът не е посочил решаващите (определящите) обстоятелства, въз основа на които са установени пределно допустимите стойности. Той е обосновал определянето на пределно допустимите стойности с аспекти на защитата на здравето и околната среда. За сметка на това не са възприети изискваните съгласно делегирането по член 42, параграф 7, първо изречение от Регламент (ЕС) 2019/1009 критерии за агрономична ефективност и безопасност. Следователно мотивите, които могат да се изведат от съображенията, са недостатъчни и непълни от формална гледна точка. Съображенията не изпълняват задължението за мотивиране по член 296, втора алинея ДФЕС.

| 7. | Седмо основание: материална незаконосъобразност и непълнота на мотивите, която следва от незаконосъобразността и непълнотата на начина, по който пределно допустимите стойности за общ хром и ванадий са определени от техническа гледна точка. |
| --- | --- |

7.

Седмо основание: материална незаконосъобразност и непълнота на мотивите, която следва от незаконосъобразността и непълнотата на начина, по който пределно допустимите стойности за общ хром и ванадий са определени от техническа гледна точка.

---

(1)  Делегиран регламент (ЕС) 2022/973 на Комисията от 14 март 2022 година за допълнение на Регламент (ЕС) 2019/1009 на Европейския парламент и на Съвета чрез определяне на критерии за агрономична ефективност и безопасност за използването на странични продукти в ЕС продуктите за наторяване (ОВ L 167, 2022 г., стр. 29).

(2)  Регламент (ЕС) 2019/1009 на Европейския парламент и на Съвета от 5 юни 2019 година за определяне на правила за предоставяне на пазара на ЕС продукти за наторяване и за изменение на регламенти (ЕО) No 1069/2009 и (ЕО) No 1107/2009 и за отмяна на Регламент (ЕО) No 2003/2003 (ОВ L 170, 2019 г., стр. 1).

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/42 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/42

---

Жалба, подадена на 2 септември 2022 г. — VP/Cedefop

(Дело T-563/22)

(2022/C 424/54)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: VP (представител: L. Levi, lawyer)

Ответник: Европейски център за развитие на професионалното обучение

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени решението на ответника от 17 декември 2021 г. да не изпълни точки 1 и 2 от диспозитива на решението на Общия съд на Европейския съюз, постановено на 16 декември 2020 г. по дело T-187/18, VP/Cedefop, |
| --- | --- |

—

да отмени решението на ответника от 17 декември 2021 г. да не изпълни точки 1 и 2 от диспозитива на решението на Общия съд на Европейския съюз, постановено на 16 декември 2020 г. по дело T-187/18, VP/Cedefop,

| — | да отмени свързаното решение за неподновяване на трудовия договор на жалбоподателя като договор за неопределен срок, считано от 16 ноември 2017 г., |
| --- | --- |

—

да отмени свързаното решение за неподновяване на трудовия договор на жалбоподателя като договор за неопределен срок, считано от 16 ноември 2017 г.,

| — | да отмени решението на ответника от 17 юни 2022 г., с което се отхвърля жалбата му от 3 март 2022 г. срещу решението от 17 декември 2021 г., |
| --- | --- |

—

да отмени решението на ответника от 17 юни 2022 г., с което се отхвърля жалбата му от 3 март 2022 г. срещу решението от 17 декември 2021 г.,

| — | да присъди обезщетение за претърпените от жалбоподателя неимуществени вреди, оценени по справедливост на сто хиляди евро, |
| --- | --- |

—

да присъди обезщетение за претърпените от жалбоподателя неимуществени вреди, оценени по справедливост на сто хиляди евро,

| — | да осъди ответника да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

Основания и основни доводи

Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

| 1. | Първо основание: решението на ответника да не изпълни точки 1 и 2, които са от основно значение, от диспозитива на решението от 16 декември 2020 г. по дело T-187/18, VP/Cedefop, и вследствие на това да не поднови трудовия договор на жалбоподателя, било опорочено поради нарушение на задължението по член 266 ДФЕС за изпълнение на решението от 16 декември 2020 г. по дело T-187/18 и поради явна грешка в преценката. |
| --- | --- |

1.

Първо основание: решението на ответника да не изпълни точки 1 и 2, които са от основно значение, от диспозитива на решението от 16 декември 2020 г. по дело T-187/18, VP/Cedefop, и вследствие на това да не поднови трудовия договор на жалбоподателя, било опорочено поради нарушение на задължението по член 266 ДФЕС за изпълнение на решението от 16 декември 2020 г. по дело T-187/18 и поради явна грешка в преценката.

| 2. | Второ основание: ответникът не изпълнил задължението си за полагане на дължимата грижа. |
| --- | --- |

2.

Второ основание: ответникът не изпълнил задължението си за полагане на дължимата грижа.

| 3. | Трето основание: ответникът нарушил принципите на равно третиране и на защита на оправданите правни очаквания. |
| --- | --- |

3.

Трето основание: ответникът нарушил принципите на равно третиране и на защита на оправданите правни очаквания.

| 4. | Четвърто основание: ответникът допуснал злоупотреба с власт. |
| --- | --- |

4.

Четвърто основание: ответникът допуснал злоупотреба с власт.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/43 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/43

---

Жалба, подадена на 13 септември 2022 г. — Pierre Balmain/EUIPO — Story Time (Изображение на лъвска глава)

(Дело T-564/22)

(2022/C 424/55)

Език на жалбата: английски

Страни

Жалбоподател: Pierre Balmain (Париж, Франция) (представители: J. Iglesias Monravá и S. Mainar Roger, lawyers)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

Друга страна в производството пред апелативния състав: Story Time sp. z o.o. (Познан, Полша)

Данни за производството пред EUIPO

Заявител на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз (Изображение на лъвска глава) — заявка за регистрация No 17 515 099

Производство пред EUIPO: производство по възражение

Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 21 юни 2022 г. по преписка R 96/2022-4

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени обжалваното решение, |
| --- | --- |

—

да отмени обжалваното решение,

| — | да осъди всяка страна, която се противопоставя на жалбата, да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди всяка страна, която се противопоставя на жалбата, да заплати съдебните разноски.

Изложено основание

| — | Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета |
| --- | --- |

—

Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/44 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/44

---

Жалба, подадена на 13 септември 2022 г. — Sports Group Denmark/EUIPO (ENDURANCE)

(Дело T-566/22)

(2022/C 424/56)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Sports Group Denmark A/S (Силкеборг, Дания) (представител: T. Kruse Lie, lawyer)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

Данни за производството пред EUIPO

Спорна марка: Международна регистрация, посочваща Европейския съюз, на фигуративната марка ENDURANCE — Заявка за регистрация No 1 542 490

Обжалвано решение: Решение на втори апелативен състав на EUIPO от 8 юли 2022 г. по преписка R 1779/2021-2

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени обжалваното решение, доколкото с него се отказва регистрацията като марка на Европейския съюз на фигуративния знак ENDURANCE във връзка със стоки и услуги от класове 9, 25, 28 и 35, |
| --- | --- |

—

да отмени обжалваното решение, доколкото с него се отказва регистрацията като марка на Европейския съюз на фигуративния знак ENDURANCE във връзка със стоки и услуги от класове 9, 25, 28 и 35,

| — | да осъди EUIPO да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на жалбоподателя, включително необходимите разходи, направени в производството по обжалване пред апелативния състав на EUIPO. |
| --- | --- |

—

да осъди EUIPO да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на жалбоподателя, включително необходимите разходи, направени в производството по обжалване пред апелативния състав на EUIPO.

Изложено основание

| — | Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета. |
| --- | --- |

—

Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/44 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/44

---

Жалба, подадена на 15 септември 2022 г. — Bora Creations/EUIPO — True Skincare (TRUE SKIN)

(Дело T-576/22)

(2022/C 424/57)

Език на жалбата: английски

Страни

Жалбоподател: Bora Creations, SL (Андраткс, Испания) (представители: R. Lange и M. Ebner, lawyers)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

Друга страна в производството пред апелативния състав: True Skincare Ltd (Аскот, Обединено кралство)

Данни за производството пред EUIPO

Заявител на спорната марка: жалбоподателят в производството пред Общия съд

Спорна марка: Заявка за словна марка на Европейския съюз TRUE SKIN — Заявка за регистрация No 18 170 353

Производство пред EUIPO: производство по възражение

Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 21 юни 2022 г. по преписка R 1712/2021-5

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени обжалваното решение, |
| --- | --- |

—

да отмени обжалваното решение,

| — | да осъди EUIPO и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди EUIPO и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски.

Изложено основание

| — | Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета. |
| --- | --- |

—

Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/45 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/45

---

Жалба, подадена на 16 септември 2022 г. — ЕНОЗД/Парламент и Съвет

(Дело T-578/22)

(2022/C 424/58)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Европейския надзорен орган по защита на данните (представители: D. Nardi, T. Zerdick, A. Buchta и F. Coudert)

Ответник: Европейски Парламент, Съвет на Европейския съюз

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да обяви за невалидни член 74a и член 74б от Регламент (ЕС) 2016/794 (1), изменен с Регламент 2022/991 (2), |
| --- | --- |

—

да обяви за невалидни член 74a и член 74б от Регламент (ЕС) 2016/794 (1), изменен с Регламент 2022/991 (2),

| — | да осъди ответниците да заплатят съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди ответниците да заплатят съдебните разноски.

Основания и основни доводи

Жалбоподателят изтъква едно-единствено основание в подкрепа на жалбата, изведено от нарушение на независимостта и правомощията му в качеството му на надзорен орган поради нарушение на принципа на правната сигурност и на принципа за забрана на прилагането на правните актове с обратна сила. Жалбоподателят се позовава на нарушение на член 8, параграф 3 от Хартата на основните права на Европейския съюз, на член 55 от Регламент (ЕС) 2018/1725 (3) във връзка с член 43, параграф 1 и член 43, параграф (3), буква д) от Регламент (ЕС) 2016/794, изменен с Регламент (ЕС) 2022/991.

Жалбоподателят твърди, че процесуалната му легитимация да иска отмяна на основание член 263 ДФЕС е обоснована от необходимостта да има възможност за съдебна защита, за да защити институционалните си правомощия, и по-специално независимостта му като надзорен орган по член 8, параграф 3 от Хартата на основните права, както и институционалното равновесие между ролята на надзорните органи и ролята на законодателя.

При условията на евентуалност той твърди, че е пряко и лично засегнат от обжалваните разпоредби, по отношение на които има ясен и реален правен интерес да иска тяхната отмяна.

---

(1)  Регламент (ЕС) 2016/794 на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2016 година относно Агенцията на Европейския съюз за сътрудничество в областта на правоприлагането (Европол) и за замяна и отмяна на решения 2009/371/ПВР, 2009/934/ПВР, 2009/935/ПВР, 2009/936/ПВР и 2009/968/ПВР на Съвета (OВ L 135, 2016 г., стр. 53).

(2)  Регламент (ЕС) 2022/991 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2022 година за изменение на Регламент (ЕС) 2016/794 по отношение на сътрудничеството на Европол с частноправни субекти, обработването на лични данни от Европол в подкрепа на наказателни разследвания и ролята на Европол в областта на научните изследвания и иновациите (OВ L 169, 2022 г., стр. 1).

(3)  Регламент (ЕС) 2018/1725 на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2018 година относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни от институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Регламент (ЕО) No 45/2001 и Решение No 1247/2002/ЕО (OВ L 295, 2018 г., стр. 39).

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/46 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/46

---

Жалба, подадена на 16 септември 2022 г. — British Airways/Комисия

(Дело T-582/22)

(2022/C 424/59)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател.: British Airways plc (Хармъндсуърт, Обединено кралство) (представители: A. Lyle-Smythe, R. O’Donoghue, lawyers, и C. Thomas, Barrister-at-Law)

Ответник: Европейска комисия

Искания

Жалбоподателят иска от Общия съд:

| — | да осъди Комисията да заплати незабавно лихва за забава в размер на 3 382 129,97 EUR по лихвения процент на ЕЦБ за рефинансиране плюс 3,5 % за периода от 19 юни 2017 г. до 25 май 2022 г. или, при условията на евентуалност, по такъв лихвен процент и за такъв период, каквито Общият съд прецени за подходящи (по първото и/или второто основание на жалбоподателя), |
| --- | --- |

—

да осъди Комисията да заплати незабавно лихва за забава в размер на 3 382 129,97 EUR по лихвения процент на ЕЦБ за рефинансиране плюс 3,5 % за периода от 19 юни 2017 г. до 25 май 2022 г. или, при условията на евентуалност, по такъв лихвен процент и за такъв период, каквито Общият съд прецени за подходящи (по първото и/или второто основание на жалбоподателя),

| — | да осъди Комисията да заплати незабавно сложна лихва върху сумата от 3 382 129,97 EUR (или друга сума, която Общият съд определи като дължима на жалбоподателя) по лихвения процент за рефинансиране на ЕЦБ плюс 3,5 % за периода от 25 май 2022 г. до датата на изплащане на лихвата за забава или, при условията на евентуалност, по такъв лихвен процент и за такъв период, какъвто Общият съд прецени за подходящи, |
| --- | --- |

—

да осъди Комисията да заплати незабавно сложна лихва върху сумата от 3 382 129,97 EUR (или друга сума, която Общият съд определи като дължима на жалбоподателя) по лихвения процент за рефинансиране на ЕЦБ плюс 3,5 % за периода от 25 май 2022 г. до датата на изплащане на лихвата за забава или, при условията на евентуалност, по такъв лихвен процент и за такъв период, какъвто Общият съд прецени за подходящи,

| — | наред с това или при условията на евентуалност да отмени решението за отказ на Комисията от 7 юли 2022 г., в резултат на което Комисията трябва незабавно да плати на жалбоподателя лихва за забава и сложна лихва върху нея, или при условията на евентуалност да обяви за незаконосъобразно бездействието на Комисията да плати лихвата за забава и сложната лихва върху нея (или на каквито и да било други лихви) и |
| --- | --- |

—

наред с това или при условията на евентуалност да отмени решението за отказ на Комисията от 7 юли 2022 г., в резултат на което Комисията трябва незабавно да плати на жалбоподателя лихва за забава и сложна лихва върху нея, или при условията на евентуалност да обяви за незаконосъобразно бездействието на Комисията да плати лихвата за забава и сложната лихва върху нея (или на каквито и да било други лихви) и

| — | да осъди Комисията да заплати съдебните и други разноски на жалбоподателя, свързани с настоящото производство. |
| --- | --- |

—

да осъди Комисията да заплати съдебните и други разноски на жалбоподателя, свързани с настоящото производство.

Основания и основни доводи

Жалбоподателят изтъква пет основания в подкрепа на жалбата.

| 1. | Първо основание: жалбоподателят има право да получи лихва за забава в размер на 3 382 129,97 EUR или, при условията на евентуалност, лихва за период и в размер, които Общият съдът счете за подходящи по искане на основание член 266, първа алинея ДФЕС, тъй като Комисията е била длъжна да плати тези лихви, за да изпълни решението на Общия съд по дело T-341/17. В това отношение жалбоподателят се позовава при условията на евентуалност на член 277 ДФЕС, в случай че Комисията иска да се позове на вторичното законодателство и това законодателство бъде тълкувано по начин, който е несъвместим с правата на жалбоподателя, произтичащи от Договора. |
| --- | --- |

1.

Първо основание: жалбоподателят има право да получи лихва за забава в размер на 3 382 129,97 EUR или, при условията на евентуалност, лихва за период и в размер, които Общият съдът счете за подходящи по искане на основание член 266, първа алинея ДФЕС, тъй като Комисията е била длъжна да плати тези лихви, за да изпълни решението на Общия съд по дело T-341/17. В това отношение жалбоподателят се позовава при условията на евентуалност на член 277 ДФЕС, в случай че Комисията иска да се позове на вторичното законодателство и това законодателство бъде тълкувано по начин, който е несъвместим с правата на жалбоподателя, произтичащи от Договора.

| 2. | Второ основание: наред с това и/или при условията на евентуалност жалбоподателят има право да получи лихвата за забава, като предяви искане на основание член 266, втора алинея ДФЕС, член 268 ДФЕС, член 340 ДФЕС и член 41, параграф 3 от Хартата с оглед на извъндоговорната отговорност на Европейския съюз, тъй като Комисията не е платила лихвите в съответствие с решението на Общия съд по дело T-341/17. В това отношение жалбоподателят отново и при условията на евентуалност се позовава на член 277 ДФЕС, в случай че Комисията иска се позове на вторичното законодателство и това законодателство бъде тълкувано по начин, който е несъвместим с правата на жалбоподателя, произтичащи от Договора. |
| --- | --- |

2.

Второ основание: наред с това и/или при условията на евентуалност жалбоподателят има право да получи лихвата за забава, като предяви искане на основание член 266, втора алинея ДФЕС, член 268 ДФЕС, член 340 ДФЕС и член 41, параграф 3 от Хартата с оглед на извъндоговорната отговорност на Европейския съюз, тъй като Комисията не е платила лихвите в съответствие с решението на Общия съд по дело T-341/17. В това отношение жалбоподателят отново и при условията на евентуалност се позовава на член 277 ДФЕС, в случай че Комисията иска се позове на вторичното законодателство и това законодателство бъде тълкувано по начин, който е несъвместим с правата на жалбоподателя, произтичащи от Договора.

| 3. | Третото основание: жалбоподателят има право да му бъде платена сложна лихва за неизпълнението на задължението на Комисията да плати лихвата за забава по искания на основание член 266, първа алинея ДФЕС или, при условията на евентуалност, член 266, втора алинея ДФЕС, член 268 ДФЕС, член 340 ДФЕС и член 41, параграф 3 от Хартата. В това отношение жалбоподателят отново се позовава при условията на евентуалност на член 277 ДФЕС, в случай че Комисията се позове на вторичното законодателство и това законодателство бъде тълкувано по начин, който е несъвместим с правата на жалбоподателя, произтичащи от Договора. |
| --- | --- |

3.

Третото основание: жалбоподателят има право да му бъде платена сложна лихва за неизпълнението на задължението на Комисията да плати лихвата за забава по искания на основание член 266, първа алинея ДФЕС или, при условията на евентуалност, член 266, втора алинея ДФЕС, член 268 ДФЕС, член 340 ДФЕС и член 41, параграф 3 от Хартата. В това отношение жалбоподателят отново се позовава при условията на евентуалност на член 277 ДФЕС, в случай че Комисията се позове на вторичното законодателство и това законодателство бъде тълкувано по начин, който е несъвместим с правата на жалбоподателя, произтичащи от Договора.

| 4. | Наред с това и доколкото е необходимо, като се позовава на четвъртото основание, жалбоподателят иска на основание член 263, параграф 4 ДФЕС отмяна на решението на Комисията от 7 юли 2022 г. за отказ да се платят лихвата за забава и сложната лихва върху нея поради нарушение на член 266 ДФЕС и/или на общия принцип на правото на Съюза, че институциите на Съюза трябва да поправят вредите след постановяване на решение за отмяна на техен акт. |
| --- | --- |

4.

Наред с това и доколкото е необходимо, като се позовава на четвъртото основание, жалбоподателят иска на основание член 263, параграф 4 ДФЕС отмяна на решението на Комисията от 7 юли 2022 г. за отказ да се платят лихвата за забава и сложната лихва върху нея поради нарушение на член 266 ДФЕС и/или на общия принцип на правото на Съюза, че институциите на Съюза трябва да поправят вредите след постановяване на решение за отмяна на техен акт.

| 5. | При условията на евентуалност спрямо четвъртото основание, с петото основание се иска да се установи на основание член 265 ДФЕС, че Комисията е действала незаконосъобразно, като не е платила на жалбоподателя лихвата за забава и сложната лихва върху нея след искането на жалбоподателя за това от 8 юни 2022 г., в нарушение на член 266 ДФЕС и/или на общия принцип на правото на ЕС, че институциите на ЕС трябва да поправят вредите след постановяване на решение за отмяна на техен акт. |
| --- | --- |

5.

При условията на евентуалност спрямо четвъртото основание, с петото основание се иска да се установи на основание член 265 ДФЕС, че Комисията е действала незаконосъобразно, като не е платила на жалбоподателя лихвата за забава и сложната лихва върху нея след искането на жалбоподателя за това от 8 юни 2022 г., в нарушение на член 266 ДФЕС и/или на общия принцип на правото на ЕС, че институциите на ЕС трябва да поправят вредите след постановяване на решение за отмяна на техен акт.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/47 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/47

---

Жалба, подадена на 22 септември 2022 г. — Crown Holdings и Crown Cork & Seal Deutschland/Комисия

(Дело T-587/22)

(2022/C 424/60)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподатели: Crown Holdings, Inc. (Ярдли, Пенсилвания, Съединени щати), Crown Cork & Seal Deutschland Holdings GmbH (Зезен, Германия) (представители: A. Burnside, C. Graf York von Wartenburg, A. Kidane и D. Strohl, адвокати)

Ответник: Европейска комисия

Искания

Жалбоподателите молят Общия съд:

| — | да отмени Решение на Европейската комисия C(2022) 4761 final от 12 юли 2022 г. относно производство по член 101 ДФЕС (Дело AT.40.522 — Метални опаковки), в частта му, която се прилага към жалбоподателите, и |
| --- | --- |

—

да отмени Решение на Европейската комисия C(2022) 4761 final от 12 юли 2022 г. относно производство по член 101 ДФЕС (Дело AT.40.522 — Метални опаковки), в частта му, която се прилага към жалбоподателите, и

| — | да осъди Комисията да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

Основания и основни доводи

Жалбоподателите изтъкват шест основания в подкрепа на жалбата.

| 1. | Първото основание е изведено от твърденията, че Комисията е нарушила принципа patere legem quam ipse fecisti, общ принцип на правото на Съюза, тъй като приела да ѝ бъде препратена преписката от Bundeskartellamt (германската федерална служба за защита на конкуренцията, наричана по-нататък „ФСЗК“), като по този начин се отклонила от установените в практиката ѝ правила, произтичащи от Известието на Комисията относно сътрудничеството в рамките на мрежата от органите по конкуренция. |
| --- | --- |

1.

Първото основание е изведено от твърденията, че Комисията е нарушила принципа patere legem quam ipse fecisti, общ принцип на правото на Съюза, тъй като приела да ѝ бъде препратена преписката от Bundeskartellamt (германската федерална служба за защита на конкуренцията, наричана по-нататък „ФСЗК“), като по този начин се отклонила от установените в практиката ѝ правила, произтичащи от Известието на Комисията относно сътрудничеството в рамките на мрежата от органите по конкуренция.

| 2. | Второто основание е изведено от твърденията, че като е приела препращането на преписката от ФСЗК, Комисията е нарушила оправданите правни очаквания на жалбоподателите, че тя ще се съобрази с установените в практиката ѝ правила. |
| --- | --- |

2.

Второто основание е изведено от твърденията, че като е приела препращането на преписката от ФСЗК, Комисията е нарушила оправданите правни очаквания на жалбоподателите, че тя ще се съобрази с установените в практиката ѝ правила.

| 3. | Третото основание е изведено от обстоятелството, че като е приела препращането на преписката на толкова късен етап от процедурата пред ФСЗК, Комисията нарушила принципа на субсидиарност. |
| --- | --- |

3.

Третото основание е изведено от обстоятелството, че като е приела препращането на преписката на толкова късен етап от процедурата пред ФСЗК, Комисията нарушила принципа на субсидиарност.

| 4. | Четвъртото основание е изведено от твърденията, че Комисията е нарушила правото на защита на жалбоподателите, като е приела препращането на преписката от ФСЗК няколко години след изтичането на първоначалния период на разпределение за два месеца. |
| --- | --- |

4.

Четвъртото основание е изведено от твърденията, че Комисията е нарушила правото на защита на жалбоподателите, като е приела препращането на преписката от ФСЗК няколко години след изтичането на първоначалния период на разпределение за два месеца.

| 5. | Петото основание е изведено от обстоятелството, че като е приела препращането на преписката изтичането на двумесечния първоначален период за нейното разпределение, Комисията е претеглила неправилно целите за прилагане на правото в областта на конкуренцията и тези за правна сигурност, оправданите правни очаквания и правото на защита на жалбоподателите, като по този начин нарушила принципа на пропорционалност. |
| --- | --- |

5.

Петото основание е изведено от обстоятелството, че като е приела препращането на преписката изтичането на двумесечния първоначален период за нейното разпределение, Комисията е претеглила неправилно целите за прилагане на правото в областта на конкуренцията и тези за правна сигурност, оправданите правни очаквания и правото на защита на жалбоподателите, като по този начин нарушила принципа на пропорционалност.

| 6. | Шестото основание е изведено от търтенията, че като е приела препращането на преписката на ФСЗК след изтичането на първоначалния двумесечен период за преразпределение, Комисията е нарушила принципа на добра администрация. |
| --- | --- |

6.

Шестото основание е изведено от търтенията, че като е приела препращането на преписката на ФСЗК след изтичането на първоначалния двумесечен период за преразпределение, Комисията е нарушила принципа на добра администрация.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/48 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/48

---

Жалба, подадена на 22 септември 2022 г. — Renco Valore/Комисия

(Дело T-588/22)

(2022/C 424/61)

Език на производството: португалски

Страни

Жалбоподател: Renco Valore SpA (Пезаро, Италия) (представители: A. Gaspar Schwalbach, C. Pinto Xavier и M. Cotrim, advogados)

Ответник: Европейска комисия

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени членове 1, 4 и 5 от Решение на Европейската комисия от 4.12.2020 г. относно схемата на помощи SA.21259 (2018/C) (предишен 2018/NN), приложена от Португалия в полза на Свободната зона на Мадейра (СВМ) — Схема III, |
| --- | --- |

—

да отмени членове 1, 4 и 5 от Решение на Европейската комисия от 4.12.2020 г. относно схемата на помощи SA.21259 (2018/C) (предишен 2018/NN), приложена от Португалия в полза на Свободната зона на Мадейра (СВМ) — Схема III,

| — | да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски.

Основания и основни доводи

Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на жалбата.

| 1. | Първо основание: грешка при прилагането на правото, тъй като критерият, отнасящ се до „действително и фактически осъществени дейности в Мадейра“ е правилно тълкуван и приложен при изпълнението на схема III за СЗМ. Жалбоподателят се позовава на грешка на Комисията при тълкуването на критерия „печалбите да са резултат от действително и фактически осъществени дейности в Мадейра“. Печалбите на предприятията, регистрирани в СЗМ, които могат да се ползват с данъчни облекчения, не се ограничават до произтичащите от дейности, подлежащи на допълнителни разходи, свързани с крайна отдалеченост, т.е. дейности, осъществени основно на географската територия на автономен район Мадейра. С оглед на целите и контекста на Схема III на СЗМ, правилното тълкуване на този критерий допуска да се считат за действително и фактически осъществени дейности в Мадейра дейностите, които се отнасят до предприятия, разрешени в Мадейра, чийто център на вземане на решения се намира в този район, независимо от международната им дейност. |
| --- | --- |

1.

Първо основание: грешка при прилагането на правото, тъй като критерият, отнасящ се до „действително и фактически осъществени дейности в Мадейра“ е правилно тълкуван и приложен при изпълнението на схема III за СЗМ. Жалбоподателят се позовава на грешка на Комисията при тълкуването на критерия „печалбите да са резултат от действително и фактически осъществени дейности в Мадейра“. Печалбите на предприятията, регистрирани в СЗМ, които могат да се ползват с данъчни облекчения, не се ограничават до произтичащите от дейности, подлежащи на допълнителни разходи, свързани с крайна отдалеченост, т.е. дейности, осъществени основно на географската територия на автономен район Мадейра. С оглед на целите и контекста на Схема III на СЗМ, правилното тълкуване на този критерий допуска да се считат за действително и фактически осъществени дейности в Мадейра дейностите, които се отнасят до предприятия, разрешени в Мадейра, чийто център на вземане на решения се намира в този район, независимо от международната им дейност.

| 2. | Второ основание: грешка при прилагането на правото, тъй като критерият „запазване на работни места“ е правилно тълкуван и прилаган при изпълнението на Схема III за СЗМ. Жалбоподателят се позовава на грешка от страна на Комисията при тълкуването на критерия „запазване на работни места“. Тъй като не съществува понятие за „работно място“ на Европейския съюз и тъй като това понятие не е обяснено за целите на прилагането на Схема III, както в Решенията от 2007 и от 2013 г., така и в Насоките от 2007 г., следва да се приеме като правилно понятието за работно място, което се съдържа в националното трудово законодателство. Методологията за определяне на работни места в ЕПРВ (еквивалент на пълно работно време) и БГТЕ (брой на годишните трудови единици) е неприложим към Схема III на СЗМ. |
| --- | --- |

2.

Второ основание: грешка при прилагането на правото, тъй като критерият „запазване на работни места“ е правилно тълкуван и прилаган при изпълнението на Схема III за СЗМ. Жалбоподателят се позовава на грешка от страна на Комисията при тълкуването на критерия „запазване на работни места“. Тъй като не съществува понятие за „работно място“ на Европейския съюз и тъй като това понятие не е обяснено за целите на прилагането на Схема III, както в Решенията от 2007 и от 2013 г., така и в Насоките от 2007 г., следва да се приеме като правилно понятието за работно място, което се съдържа в националното трудово законодателство. Методологията за определяне на работни места в ЕПРВ (еквивалент на пълно работно време) и БГТЕ (брой на годишните трудови единици) е неприложим към Схема III на СЗМ.

| 3. | Трето основание: нарушение на общите принципи на правото на Европейския съюз за правна сигурност и оправдани правни очаквания. Жалбоподателят изтъква, че Решението на Европейската комисия от 4.12.2020 г. относно схемата на помощи SA.21259 (2018/C) (предишен 2018/NN), приложена от Португалия в полза на Свободната зона на Мадейра (СВМ) — Схема III, нарушава общите принципи на правото на Европейския съюз на правна сигурност и оправдани правни очаквания, а това не позволява на Комисията да изисква от португалските национални органи възстановяване на въпросните помощи наред с бенефициерите и по-конкретно наред с жалбоподателя. |
| --- | --- |

3.

Трето основание: нарушение на общите принципи на правото на Европейския съюз за правна сигурност и оправдани правни очаквания. Жалбоподателят изтъква, че Решението на Европейската комисия от 4.12.2020 г. относно схемата на помощи SA.21259 (2018/C) (предишен 2018/NN), приложена от Португалия в полза на Свободната зона на Мадейра (СВМ) — Схема III, нарушава общите принципи на правото на Европейския съюз на правна сигурност и оправдани правни очаквания, а това не позволява на Комисията да изисква от португалските национални органи възстановяване на въпросните помощи наред с бенефициерите и по-конкретно наред с жалбоподателя.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/49 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/49

---

Жалба, подадена на 22 септември 2022 г. — Silgan Holdings и др./Комисия

(Дело T-589/22)

(2022/C 424/62)

Език на производството: немски

Страни

Жалбоподатели: Silgan Holdings, Inc. (Стамфорд, Кънектикът, Съединени щати), Silgan Holdings Austria GmbH (Виена, Австрия), Silgan International Holdings BV (Амстердам, Нидерландия), Silgan Metal Packaging Distribution GmbH (Майсен, Германия), Silgan White Cap Manufacturing GmbH (Хановер, Германия) (представители: D. Seeliger, H. Wollmann, R. Grafunder, Y.-K. Gürer и E. Venot, адвокати)

Ответник: Европейска комисия

Искания

Жалбоподателите молят Общия съд:

| — | в съответствие с член 264 ДФЕС да отмени обжалваното решение, доколкото се отнася до жалбоподателите, и |
| --- | --- |

—

в съответствие с член 264 ДФЕС да отмени обжалваното решение, доколкото се отнася до жалбоподателите, и

| — | съгласно член 134 от Процедурния правилник на Общия съд да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателите. |
| --- | --- |

—

съгласно член 134 от Процедурния правилник на Общия съд да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателите.

Основания и основни доводи

С жалбата си жалбоподателите искат отмяната на Решение C(2022) 4761 final на Комисията от 12 юли 2022 година относно производство по член 101 ДФЕС (AT.40522 — Метални опаковки [ex Pandora]).

Жалбоподателите изтъкват три основания в подкрепа на жалбата.

| 1. | Първо основание: липса на компетентност на ответника поради нарушение на принципа на субсидиарност
  Ответникът не е бил компетентен да води производството срещу Silgan и да приеме обжалваното решение. С оглед на обстойното разследване и на обстоятелството, че националното производство е обявено за решаване, Bundeskartellamt е била пригодна да проведе докрай разследването по тази преписка. Ответникът не се е намирал в по-добра позиция да проведе производството. |
| --- | --- |

1.

Първо основание: липса на компетентност на ответника поради нарушение на принципа на субсидиарност

Ответникът не е бил компетентен да води производството срещу Silgan и да приеме обжалваното решение. С оглед на обстойното разследване и на обстоятелството, че националното производство е обявено за решаване, Bundeskartellamt е била пригодна да проведе докрай разследването по тази преписка. Ответникът не се е намирал в по-добра позиция да проведе производството.

| 2. | Второ основание: злоупотреба с власт
  Започването на производството и приемането на решението от ответника се основават на ирелевантни съображения. Целта им е да се заобиколят предвидените в германското право разпоредби относно налагането на санкции за нарушения на член 101 ДФЕС и да се запълни твърдяна празнота в германската правна уредба относно налагането на санкции. |
| --- | --- |

2.

Второ основание: злоупотреба с власт

Започването на производството и приемането на решението от ответника се основават на ирелевантни съображения. Целта им е да се заобиколят предвидените в германското право разпоредби относно налагането на санкции за нарушения на член 101 ДФЕС и да се запълни твърдяна празнота в германската правна уредба относно налагането на санкции.

| 3. | Трето основание: накърняване на правото на добра администрация по член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз
  Ответникът е нарушил изискването за добра администрация и така е накърнил основното право на жалбоподателите по член 41 от Хартата, тъй като обжалваното решение е непропорционално, засяга оправданите правни очаквания на жалбоподателите и противоречи на принципа, че администрацията е обвързана от своите решения. |
| --- | --- |

3.

Трето основание: накърняване на правото на добра администрация по член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз

Ответникът е нарушил изискването за добра администрация и така е накърнил основното право на жалбоподателите по член 41 от Хартата, тъй като обжалваното решение е непропорционално, засяга оправданите правни очаквания на жалбоподателите и противоречи на принципа, че администрацията е обвързана от своите решения.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/50 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/50

---

Жалба, подадена на 22 септември 2022 г. — Cristescu/Комисия

(Дело T-590/22)

(2022/C 424/63)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: Adrian Sorin Cristescu (Люксембург, Люксембург) (представител: S. Orlandi, avocat)

Ответник: Европейска комисия

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени решението от 17 ноември 2021 г., с което на жалбоподателя е наложено наказание спиране на повишаването в стъпка за срок от шест месеца, |
| --- | --- |

—

да отмени решението от 17 ноември 2021 г., с което на жалбоподателя е наложено наказание спиране на повишаването в стъпка за срок от шест месеца,

| — | да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски, както и да заплати на жалбоподателя сумата от едно евро. |
| --- | --- |

—

да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски, както и да заплати на жалбоподателя сумата от едно евро.

Основания и основни доводи

Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на жалбата.

| 1. | Първо основание: явни грешки в преценката, които водели до незаконосъобразност на обжалваното решение. В това отношение се позовава на обстоятелството, че предполагаемите неизпълнения на служебните задължения, които обосновават обжалваното решение, не са установени и че това е видно по-специално от единодушно приетото становище на Дисциплинарния съвет. |
| --- | --- |

1.

Първо основание: явни грешки в преценката, които водели до незаконосъобразност на обжалваното решение. В това отношение се позовава на обстоятелството, че предполагаемите неизпълнения на служебните задължения, които обосновават обжалваното решение, не са установени и че това е видно по-специално от единодушно приетото становище на Дисциплинарния съвет.

| 2. | Второ основание: нарушение на правото на защита. Жалбоподателят по-конкретно се позовава на правото на изслушване, доколкото членовете на Службата за разследвания и дисциплинарни въпроси (IDOC) — на които са били делегирани правомощията на Органа по назначаване (наричан по-нататък „ОН“) в хода на производството и които са съставили доклада от проверката, чийто заключения са били поставени под въпрос от Дисциплинарния съвет — са имали впоследствие определяща роля при приемането на решението, взето от тристранния орган по назначаването по непрозрачен начин. |
| --- | --- |

2.

Второ основание: нарушение на правото на защита. Жалбоподателят по-конкретно се позовава на правото на изслушване, доколкото членовете на Службата за разследвания и дисциплинарни въпроси (IDOC) — на които са били делегирани правомощията на Органа по назначаване (наричан по-нататък „ОН“) в хода на производството и които са съставили доклада от проверката, чийто заключения са били поставени под въпрос от Дисциплинарния съвет — са имали впоследствие определяща роля при приемането на решението, взето от тристранния орган по назначаването по непрозрачен начин.

| 3. | Трето основание: нарушение не принципа на пропорционалност. |
| --- | --- |

3.

Трето основание: нарушение не принципа на пропорционалност.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/51 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/51

---

Жалба, подадена на 22 септември 2022 г. — Liquid Advertising/EUIPO — Liqui.do (Liquid+Arcade)

(Дело T-592/22)

(2022/C 424/64)

Език на жалбата: полски

Страни

Жалбоподател: Liquid Advertising, Inc. (Ел Сегундо, Калифорния, Съединени щати) (представител: M. Czarnecki, adwokat)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

Друга страна в производството пред апелативния състав: Liqui.do SA (Лисабон, Португалия)

Данни за производството пред EUIPO

Заявител на спорната марка: жалбоподателят в производството пред Общия съд

Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Liquid+Arcade“ — заявка за регистрация No 18 317 971

Производство пред EUIPO: производство по възражение

Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 28 юни 2022 г. по преписка R 2231/2021-2

Искания

Жалбоподателят иска от Общия съд:

| — | да отмени обжалваното решение и решението на отдела по споровете на EUIPO от 12 ноември 2021 г. изцяло, а при условията на евентуалност — да измени обжалваното решение като уважи жалбата, подадена от жалбоподателя срещу решението на отдела по споровете, |
| --- | --- |

—

да отмени обжалваното решение и решението на отдела по споровете на EUIPO от 12 ноември 2021 г. изцяло, а при условията на евентуалност — да измени обжалваното решение като уважи жалбата, подадена от жалбоподателя срещу решението на отдела по споровете,

| — | да присъди на жалбоподателя разноските в производството съгласно приложимите правила. |
| --- | --- |

—

да присъди на жалбоподателя разноските в производството съгласно приложимите правила.

Изложено основание

| — | Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета. |
| --- | --- |

—

Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/51 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/51

---

Жалба, подадена на 26 септември 2022 г. — Hypo Vorarlberg Bank/ЕСП

(Дело T-599/22)

(2022/C 424/65)

Език на производството: немски

Страни

Жалбоподател: Hypo Vorarlberg Bank AG (Брегенц, Австрия) (представители: G. Eisenberger и A. Brenneis, Rechtsanwälte)

Ответник: Единен съвет за преструктуриране (ЕСП)

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени решението на Единния съвет за преструктуриране от 25 юли 2022 г. за изчисляване на предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране за 2017 г. на Hypo Vorarlberg AG и на Portigon AG (SRB/ES/2022/41) включително приложенията към него, и във всеки случай частта от това решение, която засяга жалбоподателя, и |
| --- | --- |

—

да отмени решението на Единния съвет за преструктуриране от 25 юли 2022 г. за изчисляване на предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране за 2017 г. на Hypo Vorarlberg AG и на Portigon AG (SRB/ES/2022/41) включително приложенията към него, и във всеки случай частта от това решение, която засяга жалбоподателя, и

| — | да осъди Единния съвет за преструктуриране да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди Единния съвет за преструктуриране да заплати съдебните разноски.

Основания и основни доводи

Жалбоподателят излага десет основания в подкрепа на жалбата си.

| 1. | Първо основание: съществено нарушение на процесуалните правила поради непълно оповестяване на обжалваното решение
  Обжалваното решение не било оповестено в пълнота на жалбоподателя, в разрез с член 1, параграф 2 ДЕС, членове 15, 296 и 298 ДФЕС и членове 42 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“). Познаването на данните, които не били съобщени, като централен компонент на решението, било необходимо, за да може да се разбере как при изчисляването на вноските е отчетено личното положение на жалбоподателя, съпоставено с всички други заинтересовани институции. |
| --- | --- |

1.

Първо основание: съществено нарушение на процесуалните правила поради непълно оповестяване на обжалваното решение

Обжалваното решение не било оповестено в пълнота на жалбоподателя, в разрез с член 1, параграф 2 ДЕС, членове 15, 296 и 298 ДФЕС и членове 42 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“). Познаването на данните, които не били съобщени, като централен компонент на решението, било необходимо, за да може да се разбере как при изчисляването на вноските е отчетено личното положение на жалбоподателя, съпоставено с всички други заинтересовани институции.

| 2. | Второ основание: нарушение на принципа на правна сигурност поради приемането със задна дата на обжалваното решение
  Приемането със задна дата на обжалваното решение нарушавало принципа на правна сигурност, защото не било необходимо за постигането на целта. |
| --- | --- |

2.

Второ основание: нарушение на принципа на правна сигурност поради приемането със задна дата на обжалваното решение

Приемането със задна дата на обжалваното решение нарушавало принципа на правна сигурност, защото не било необходимо за постигането на целта.

| 3. | Трето основание: нарушение на член 102 от Директива 2014/59/ЕС (1), член 69, параграфи 1 и 2 и член 70, параграф 2 от Регламент (ЕС) No 806/2014 (2), член 3 и член 4, параграф 2 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 (3), както и на принципа на пропорционалност поради неправилно определяне на ценовото равнище, тъй като ответникът задал твърде високо ценово равнище, в противоречие с нормативната рамка на правото на Съюза |
| --- | --- |

3.

Трето основание: нарушение на член 102 от Директива 2014/59/ЕС (1), член 69, параграфи 1 и 2 и член 70, параграф 2 от Регламент (ЕС) No 806/2014 (2), член 3 и член 4, параграф 2 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 (3), както и на принципа на пропорционалност поради неправилно определяне на ценовото равнище, тъй като ответникът задал твърде високо ценово равнище, в противоречие с нормативната рамка на правото на Съюза

| 4. | Четвърто основание: съществено нарушение на процесуалните правила поради непълнота на мотивите на решението
  В обжалваното решение било налице неизпълнение на задължението за мотивиране, залегнало в член 296, параграф 2 ДФЕС и в член 41, параграф 1 и параграф 2, буква в) от Хартата, защото били оповестени само няколко подбрани частични извода. Не били спазени изискванията относно обхвата на задължението за мотивиране, прогласени от Съда в дело C-584/20 P (4). |
| --- | --- |

4.

Четвърто основание: съществено нарушение на процесуалните правила поради непълнота на мотивите на решението

В обжалваното решение било налице неизпълнение на задължението за мотивиране, залегнало в член 296, параграф 2 ДФЕС и в член 41, параграф 1 и параграф 2, буква в) от Хартата, защото били оповестени само няколко подбрани частични извода. Не били спазени изискванията относно обхвата на задължението за мотивиране, прогласени от Съда в дело C-584/20 P (4).

| 5. | Пето основание: съществено нарушение на процесуалните правила поради непълнота на мотивите, що се отнася до достигането на пределите на широкото право на усмотрение
  В обжалваното решение било налице неизпълнение на задължението за мотивиране, защото досежно правото на усмотрение на ответника не било посочено какви оценки е направил той и по какви съображения. Ето защо не било изключено ответникът да е упражнил произволно правото си на усмотрение. |
| --- | --- |

5.

Пето основание: съществено нарушение на процесуалните правила поради непълнота на мотивите, що се отнася до достигането на пределите на широкото право на усмотрение

В обжалваното решение било налице неизпълнение на задължението за мотивиране, защото досежно правото на усмотрение на ответника не било посочено какви оценки е направил той и по какви съображения. Ето защо не било изключено ответникът да е упражнил произволно правото си на усмотрение.

| 6. | Шесто основание: нарушение на член 102 от Директива 2014/59/ЕС, член 69, параграфи 1 и 2 и член 70, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) No 806/2014, член 4, параграф 2, член 6, параграф 2, буква а), член 7, параграф 2, буква а) и член 17, параграфи 3 и 4 и приложение 1 към Делегиран регламент (ЕС) 2015/63, както и на принципите на ефективни правни средства за защита и на пропорционалност поради несъобразяване на фактическата обстановка
  Обжалваното решение нарушавало нормативната рамка на правото на Съюза, както и принципите на ефективни правни средства за защита и на пропорционалност, защото при издаването на обжалваното решение ответникът не отчел актуалната фактическа обстановка и основал това решение на погрешни прогнози (в частност, що се отнася до ценовото равнище). |
| --- | --- |

6.

Шесто основание: нарушение на член 102 от Директива 2014/59/ЕС, член 69, параграфи 1 и 2 и член 70, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) No 806/2014, член 4, параграф 2, член 6, параграф 2, буква а), член 7, параграф 2, буква а) и член 17, параграфи 3 и 4 и приложение 1 към Делегиран регламент (ЕС) 2015/63, както и на принципите на ефективни правни средства за защита и на пропорционалност поради несъобразяване на фактическата обстановка

Обжалваното решение нарушавало нормативната рамка на правото на Съюза, както и принципите на ефективни правни средства за защита и на пропорционалност, защото при издаването на обжалваното решение ответникът не отчел актуалната фактическа обстановка и основал това решение на погрешни прогнози (в частност, що се отнася до ценовото равнище).

| 7. | Седмо основание: съществено нарушение на процесуалните правила поради липса на изслушване и нарушение на правото на безпристрастно разглеждане на делото
  В нарушение на член 41, параграф 1 и параграф 2, буква а) от Хартата, на жалбоподателя не била дадена възможност да бъде изслушан нито преди да бъде издадено обжалваното решение, нито преди да бъде издадено основаното на него решение относно вноската. Извършеното консултиране не дало възможност да се представи ефективно и подробно становище. |
| --- | --- |

7.

Седмо основание: съществено нарушение на процесуалните правила поради липса на изслушване и нарушение на правото на безпристрастно разглеждане на делото

В нарушение на член 41, параграф 1 и параграф 2, буква а) от Хартата, на жалбоподателя не била дадена възможност да бъде изслушан нито преди да бъде издадено обжалваното решение, нито преди да бъде издадено основаното на него решение относно вноската. Извършеното консултиране не дало възможност да се представи ефективно и подробно становище.

| 8. | Осмо основание: незаконосъобразност на Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 като правно основание за обжалваното решение и незаконосъобразност на методиката за корекция на риска, предвидена в Делегиран регламент (ЕС) 2015/63, както и на правото на усмотрение, предоставено на ЕСП
  Членове 4—7 и 9 и приложение I към Делегиран регламент (ЕС) 2015/63, на които се основавало обжалваното решение, създали непрозрачна система за определяне на вноските, която била в противоречие с членове 16, 17, 41 и 47 от Хартата и при която не били гарантирани спазването на членове 20 и 21 от Хартата и зачитането на принципите на пропорционалност и на правна сигурност. Ответникът имал широко право на усмотрение, пределите на което нямало как да бъдат проверени. |
| --- | --- |

8.

Осмо основание: незаконосъобразност на Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 като правно основание за обжалваното решение и незаконосъобразност на методиката за корекция на риска, предвидена в Делегиран регламент (ЕС) 2015/63, както и на правото на усмотрение, предоставено на ЕСП

Членове 4—7 и 9 и приложение I към Делегиран регламент (ЕС) 2015/63, на които се основавало обжалваното решение, създали непрозрачна система за определяне на вноските, която била в противоречие с членове 16, 17, 41 и 47 от Хартата и при която не били гарантирани спазването на членове 20 и 21 от Хартата и зачитането на принципите на пропорционалност и на правна сигурност. Ответникът имал широко право на усмотрение, пределите на което нямало как да бъдат проверени.

| 9. | Девето основание: незаконосъобразност на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/81 (5) като основание за обжалваното решение
  Обжалваното решение нарушавало Договорите, защото член 8 от Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/81 излизал извън пределите, поставени с член 70, параграф 7 от Регламент (ЕС) No 806/2014 във връзка с член 291 ДФЕС и нито за Регламента за изпълнение, нито за правното основание били изложени мотиви, които да са в съответствие с член 296, параграф 2 ДФЕС. Тази незаконосъобразност се пренесла в обжалваното решение. |
| --- | --- |

9.

Девето основание: незаконосъобразност на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/81 (5) като основание за обжалваното решение

Обжалваното решение нарушавало Договорите, защото член 8 от Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/81 излизал извън пределите, поставени с член 70, параграф 7 от Регламент (ЕС) No 806/2014 във връзка с член 291 ДФЕС и нито за Регламента за изпълнение, нито за правното основание били изложени мотиви, които да са в съответствие с член 296, параграф 2 ДФЕС. Тази незаконосъобразност се пренесла в обжалваното решение.

| 10. | Десето основание: незаконосъобразност на Директива 2014/59/ЕС и на Регламент (ЕС) No 806/2014 като правно основание за Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 и за Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/81, а оттам и за обжалваното решение
  При условията на евентуалност се твърди незаконосъобразност на разпоредбите от Директива 2014/59/ЕС и от Регламент (ЕС) No 806/2014, които направили задължителна системата относно вноските и предоставили твърде широко право на усмотрение на ответника. Доколкото не можело да им бъде направено конформно тълкуване с първичното право, тези разпоредби били в разрез със задължението за мотивиране, с принципа на правна сигурност, както и с Договорите (в частност член 1, параграф 2 ДЕС и членове 15, 296 и 298 ДФЕС) и Хартата (в частност членове 16, 17, 41, 42 и 47 от Хартата). |
| --- | --- |

10.

Десето основание: незаконосъобразност на Директива 2014/59/ЕС и на Регламент (ЕС) No 806/2014 като правно основание за Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 и за Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/81, а оттам и за обжалваното решение

При условията на евентуалност се твърди незаконосъобразност на разпоредбите от Директива 2014/59/ЕС и от Регламент (ЕС) No 806/2014, които направили задължителна системата относно вноските и предоставили твърде широко право на усмотрение на ответника. Доколкото не можело да им бъде направено конформно тълкуване с първичното право, тези разпоредби били в разрез със задължението за мотивиране, с принципа на правна сигурност, както и с Договорите (в частност член 1, параграф 2 ДЕС и членове 15, 296 и 298 ДФЕС) и Хартата (в частност членове 16, 17, 41, 42 и 47 от Хартата).

---

(1)  Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/ЕО, 2011/35/ЕС, 2012/30/ЕС и 2013/36/ЕС и на регламенти (ЕС) No 1093/2010 и (ЕС) No 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 173, 2014 г., стр. 190).

(2)  Регламент (ЕС) No 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2014 година за установяването на еднообразни правила и еднообразна процедура за преструктурирането на кредитни институции и някои инвестиционни посредници в рамките на Единния механизъм за преструктуриране и Единния фонд за преструктуриране и за изменение на Регламент (ЕС) No 1093/2010 (ОВ L 225, 2014 г., стр. 1).

(3)  Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 на Комисията от 21 октомври 2014 година за допълване на Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предварителните вноски в механизмите за финансиране на преструктурирането (ОВ L 11, 2015 г., стр. 44).

(4)  Решение от 15 юли 2021 г., Комисия / Landesbank Baden-Württemberg и ЕСП, C-584/20 P и C-621/20 P, EU:C:2021:601.

(5)  Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/81 на Съвета от 19 декември 2014 година за определяне на еднообразни условия за прилагане на Регламент (ЕС) No 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране (ОВ L 15, 2015 г., стр. 1).

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/53 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/53

---

Иск, подаден на 26 септември 2022 г. — ST/Frontex

(Дело T-600/22)

(2022/C 424/66)

Език на производството: английски

Страни

Ищец: ST (представител: F. Gatta, lawyer)

Ответник: Европейска агенция за гранична и брегова охрана

Искания

Ищецът моли Общия съд:

| — | да установи, че след като Frontex е била поканена да действа в съответствие с процедурата, установена в член 265 ДФЕС, Frontex незаконно не е предприела действия, въздържайки се да приеме решение за оттегляне на финансирането на всички или на част от дейностите ѝ в района на Егейско море, за спиране на тези дейности или за прекратяването им, изцяло или отчасти, в съответствие с член 46, параграф 4 от Регламент 2019/1896 (1), или не представяйки надлежно обосновани съображения за неизпълнението на съответната мярка по смисъла на член 46, параграф 6 от този регламент, както и да установи, че агенцията не е представила становището си в отговор на предварителното искане на ищеца, |
| --- | --- |

—

да установи, че след като Frontex е била поканена да действа в съответствие с процедурата, установена в член 265 ДФЕС, Frontex незаконно не е предприела действия, въздържайки се да приеме решение за оттегляне на финансирането на всички или на част от дейностите ѝ в района на Егейско море, за спиране на тези дейности или за прекратяването им, изцяло или отчасти, в съответствие с член 46, параграф 4 от Регламент 2019/1896 (1), или не представяйки надлежно обосновани съображения за неизпълнението на съответната мярка по смисъла на член 46, параграф 6 от този регламент, както и да установи, че агенцията не е представила становището си в отговор на предварителното искане на ищеца,

| — | при условията на евентуалност, да отмени решението от 27 юли 2022 г. на Frontex, с което агенцията отказва да действа при отправена покана в съответствие с член 46, параграф 4, |
| --- | --- |

—

при условията на евентуалност, да отмени решението от 27 юли 2022 г. на Frontex, с което агенцията отказва да действа при отправена покана в съответствие с член 46, параграф 4,

| — | да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски в съответствие с член 134, параграф 1 от Процедурния правилник на Общия съд. |
| --- | --- |

—

да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски в съответствие с член 134, параграф 1 от Процедурния правилник на Общия съд.

Основания и основни доводи

В подкрепа на иска си ищецът изтъква две основания.

| 1. | Първо основание: след като Frontex е била поканена да действа в съответствие с процедурата, установена в член 265 ДФЕС, агенцията незаконно не е предприела действия, въздържайки да приеме решение за оттегляне на финансирането на всички или на част от дейностите си в района на Егейско море, за спиране на тези дейности или за прекратяването им, изцяло или отчасти, в съответствие с член 46, параграф 4 от този регламент, или не представяйки надлежно обосновани съображения за неизпълнението на съответната мярка по смисъла на член 46, параграф 6 от този регламент. |
| --- | --- |

1.

Първо основание: след като Frontex е била поканена да действа в съответствие с процедурата, установена в член 265 ДФЕС, агенцията незаконно не е предприела действия, въздържайки да приеме решение за оттегляне на финансирането на всички или на част от дейностите си в района на Егейско море, за спиране на тези дейности или за прекратяването им, изцяло или отчасти, в съответствие с член 46, параграф 4 от този регламент, или не представяйки надлежно обосновани съображения за неизпълнението на съответната мярка по смисъла на член 46, параграф 6 от този регламент.

| 2. | Второ основание: при условията на евентуалност, ако Общият съд приеме, че отговорът на Frontex на предварителното искане съгласно член 265 ДФЕС представлява произнасяне, прекратявайки по този начин неизпълнението, тогава нейният отказ да действа в съответствие с поканата на ищеца е основанието на жалба за отмяна съгласно член 263, четвърта алинея ДФЕС. |
| --- | --- |

2.

Второ основание: при условията на евентуалност, ако Общият съд приеме, че отговорът на Frontex на предварителното искане съгласно член 265 ДФЕС представлява произнасяне, прекратявайки по този начин неизпълнението, тогава нейният отказ да действа в съответствие с поканата на ищеца е основанието на жалба за отмяна съгласно член 263, четвърта алинея ДФЕС.

---

(1)  Регламент (ЕС) 2019/1896 на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2019 година за европейската гранична и брегова охрана и за отмяна на регламенти (ЕС) No 1052/2013 и (ЕС) 2016/1624 (OВ L 295, 2019 г., стр. 1).

---

| 7.11.2022 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 424/54 |
| --- | --- | --- | --- |

7.11.2022

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 424/54

---

Жалба, подадена на 27 септември 2022 г. — RT France/Съвет

(Дело T-605/22)

(2022/C 424/67)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: RT France (Булон-Биянкур, Франция) (представител: E. Piwnica, адвокат)

Ответник: Съвет на Европейския съюз

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени решението на Съвета на Европейския съюз от 27 юли 2022 г., |
| --- | --- |

—

да отмени решението на Съвета на Европейския съюз от 27 юли 2022 г.,

| — | да осъди Съвета на Европейския съюз да понесе изцяло съдебните разноски, |
| --- | --- |

—

да осъди Съвета на Европейския съюз да понесе изцяло съдебните разноски,

| — | както и всички правни последици. |
| --- | --- |

—

както и всички правни последици.

Основания и основни доводи

Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на жалбата си за отмяна на решението на Съвета от 27 юли 2022 г. да се запази включването на името на жалбоподателя в приложение IX към Решение 2014/512/ОВППС на Съвета от 31 юли 2014 година относно ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна (ОВ L 229, 2014 г., стр. 13) и в приложение XV към Регламент на Съвета No 833/2014 от 31 юли 2014 година относно ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна (ОВ L 229, 2014 г., стр. 1):

| 1. | Първо основание: незачитане на свободата на изразяване на мнение и свободата на информация. |
| --- | --- |

1.

Първо основание: незачитане на свободата на изразяване на мнение и свободата на информация.

| 2. | Второ основание: незачитане на свободата на стопанската инициатива. |
| --- | --- |

2.

Второ основание: незачитане на свободата на стопанската инициатива.

| 3. | Трето основание: неспазване на принципа на недопускане на дискриминация. |
| --- | --- |

3.

Трето основание: неспазване на принципа на недопускане на дискриминация.

---