# Официален вестник L 43/2016

| | ISSN 1977-0618 |
| --- | --- |
| Официален вестник
  на Европейския съюз | L 43 |
| | |
| Издание на български език | Законодателство | Година 5918 февруари 2016 г. |

ISSN 1977-0618

Официален вестник

на Европейския съюз

L 43

Издание на български език

Законодателство

Година 5918 февруари 2016 г.

---

| Съдържание | | II   Незаконодателни актове | Страница |
| --- | --- | --- | --- |
| | | РЕШЕНИЯ |
| | * | Решение (ЕС) 2016/195 на Комисията от 14 август 2015 година относно мерки за държавна помощ SA.33083 (12/C) (ex 12/NN), [приведени в действие от Италия, предвиждащи намалени данъци и вноски, свързани с природни бедствия (всички сектори с изключение на селското стопанство)], и SA.35083 (12/C) (ex 12/NN), [приведени в действие от Италия, предвиждащи намалени данъци и вноски, свързани със земетресението в Абруцо през 2009 г. (всички сектори с изключение на селското стопанство)]
  (нотифицирано под номер C(2015) 5549)

   (
  1
  ) | 1 |

Съдържание

II   Незаконодателни актове

Страница

РЕШЕНИЯ

*

Решение (ЕС) 2016/195 на Комисията от 14 август 2015 година относно мерки за държавна помощ SA.33083 (12/C) (ex 12/NN), [приведени в действие от Италия, предвиждащи намалени данъци и вноски, свързани с природни бедствия (всички сектори с изключение на селското стопанство)], и SA.35083 (12/C) (ex 12/NN), [приведени в действие от Италия, предвиждащи намалени данъци и вноски, свързани със земетресението в Абруцо през 2009 г. (всички сектори с изключение на селското стопанство)]
  (нотифицирано под номер C(2015) 5549)

   (
  1
  )

(нотифицирано под номер C(2015) 5549)

1

1

| | | III   Други актове |
| --- | --- | --- |
| | | ЕВРОПЕЙСКО ИКОНОМИЧЕСКО ПРОСТРАНСТВО |
| | * | Решение на Надзорния орган на ЕАСТ No 38/15/COL от 4 февруари 2015 година за приемане на известие Насоки относно приложимостта на член 53 oт Споразумението за ЕИП по отношение на споразуменията за трансфер на технологии [2016/196] | 30 |

III   Други актове

ЕВРОПЕЙСКО ИКОНОМИЧЕСКО ПРОСТРАНСТВО

*

Решение на Надзорния орган на ЕАСТ No 38/15/COL от 4 февруари 2015 година за приемане на известие Насоки относно приложимостта на член 53 oт Споразумението за ЕИП по отношение на споразуменията за трансфер на технологии [2016/196]

30

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Текст от значение за ЕИП |

---

(1)   Текст от значение за ЕИП

1

| BG | Актовете, чиито заглавия се отпечатват с нормален шрифт, са актове по текущо управление на селскостопанската политика и имат кратък срок на действие.
  Заглавията на всички останали актове се отпечатват с удебелен шрифт и се предшестват от звезда. |
| --- | --- |

BG

Актовете, чиито заглавия се отпечатват с нормален шрифт, са актове по текущо управление на селскостопанската политика и имат кратък срок на действие.

Заглавията на всички останали актове се отпечатват с удебелен шрифт и се предшестват от звезда.

---

II Незаконодателни актове

РЕШЕНИЯ

| 18.2.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | L 43/1 |
| --- | --- | --- | --- |

18.2.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

L 43/1

---

РЕШЕНИЕ (ЕС) 2016/195 НА КОМИСИЯТА

от 14 август 2015 година

относно мерки за държавна помощ SA.33083 (12/C) (ex 12/NN), [приведени в действие от Италия, предвиждащи намалени данъци и вноски, свързани с природни бедствия (всички сектори с изключение на селското стопанство)], и SA.35083 (12/C) (ex 12/NN), [приведени в действие от Италия, предвиждащи намалени данъци и вноски, свързани със земетресението в Абруцо през 2009 г. (всички сектори с изключение на селското стопанство)]

(нотифицирано под номер C(2015) 5549)

(само текстът на италиански език е автентичен)

(текст от значение за ЕИП)

ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ

като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и по-специално член 108, параграф 2, втора алинея от него,

като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,

след като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с горепосочените разпоредби (1) и като взе предвид техните мнения,

като има предвид, че:

1.   ПРОЦЕДУРА

ПРОЦЕДУРА

Мярка за държавна помощ SA.33083 (12/NN) — Намалени данъци и вноски, свързани с природни бедствия в Сицилия, Северна Италия и други региони

Мярка за държавна помощ SA.33083 (12/NN) — Намалени данъци и вноски, свързани с природни бедствия в Сицилия, Северна Италия и други региони

| (1) | На 21 февруари 2011 г. Комисията получи искане за информация от съдия от отделението по трудовоправни въпроси на съда в Кунео в регион Пиемонт (2), подадено в съответствие с Известието на Комисията относно прилагането на законодателството за държавната помощ от националните съдилища (3). В искането съдията обърна внимание на Комисията за съществуването на серия от закони от 2002 г., 2003 г. и 2007 г., с които изглежда се въвеждат мерки за държавна помощ под формата на намаляване с 90 % на данъци и задължителни вноски за социално осигуряване и премии за застраховка срещу трудови злополуки, свързани със земетресението, което засегна Източна Сицилия (провинциите Сиракуза, Катания и Рагуза) на 13—16 декември 1990 г., и наводненията в Северна Италия през ноември 1994 г. Съдията отправи запитване (въпреки че въпросите бяха подредени в малко по-различен ред) дали тези мерки: i) са били съобщени от Италия съгласно член 108, параграф 3 от ДФЕС, ii) са били оценени от Комисията, iii) са били предмет на официално разследване, iv) са били предмет на решение или v) ако не е било прието решение, кога ще бъде прието такова. На 21 март 2011 г. службите на Комисията отговориха, че италианските органи изглежда не са уведомили за тези мерки и че Комисията все още не е открила процедура или официално разследване. |
| --- | --- |

(1)

На 21 февруари 2011 г. Комисията получи искане за информация от съдия от отделението по трудовоправни въпроси на съда в Кунео в регион Пиемонт (2), подадено в съответствие с Известието на Комисията относно прилагането на законодателството за държавната помощ от националните съдилища (3). В искането съдията обърна внимание на Комисията за съществуването на серия от закони от 2002 г., 2003 г. и 2007 г., с които изглежда се въвеждат мерки за държавна помощ под формата на намаляване с 90 % на данъци и задължителни вноски за социално осигуряване и премии за застраховка срещу трудови злополуки, свързани със земетресението, което засегна Източна Сицилия (провинциите Сиракуза, Катания и Рагуза) на 13—16 декември 1990 г., и наводненията в Северна Италия през ноември 1994 г. Съдията отправи запитване (въпреки че въпросите бяха подредени в малко по-различен ред) дали тези мерки: i) са били съобщени от Италия съгласно член 108, параграф 3 от ДФЕС, ii) са били оценени от Комисията, iii) са били предмет на официално разследване, iv) са били предмет на решение или v) ако не е било прието решение, кога ще бъде прието такова. На 21 март 2011 г. службите на Комисията отговориха, че италианските органи изглежда не са уведомили за тези мерки и че Комисията все още не е открила процедура или официално разследване.

2

3

| (2) | На 27 май 2011 г. делото беше регистрирано в Комисията под референтен номер SA.33083 (11/CP). |
| --- | --- |

(2)

На 27 май 2011 г. делото беше регистрирано в Комисията под референтен номер SA.33083 (11/CP).

| (3) | На 25 юли 2011 г. Комисията изпрати до италианските органи искане за информация. След напомняне с писмо от 8 септември 2011 г. италианските органи отговориха на 6 октомври 2011 г. С писмо от 14 октомври 2011 г. Комисията поиска допълнителна информация, на което италианските органи отговориха с писмо от 7 декември 2011 г. |
| --- | --- |

(3)

На 25 юли 2011 г. Комисията изпрати до италианските органи искане за информация. След напомняне с писмо от 8 септември 2011 г. италианските органи отговориха на 6 октомври 2011 г. С писмо от 14 октомври 2011 г. Комисията поиска допълнителна информация, на което италианските органи отговориха с писмо от 7 декември 2011 г.

| (4) | С писмо от 19 юни 2012 г. Комисията поиска допълнителна информация относно мерките, свързани с природните бедствия в Източна Сицилия и Северна Италия, и други подобни мерки, свързани с природни бедствия, настъпили в Италия от 1990 г. насам (4). Комисията поиска от италианските органи да представят мнения, свързани по-специално с това дали тези мерки са били законосъобразни, дали представляват държавна помощ, както и дали могат да бъдат обосновани съгласно правилата за държавна помощ. Службите на Комисията информираха италианските органи също така, че Комисията обмисля издаването на разпореждане, изискващо спирането на всякаква неправомерна помощ, предоставена в съответствие с горепосочените мерки. Италия отговори с писмо от 25 юли 2012 г. |
| --- | --- |

(4)

С писмо от 19 юни 2012 г. Комисията поиска допълнителна информация относно мерките, свързани с природните бедствия в Източна Сицилия и Северна Италия, и други подобни мерки, свързани с природни бедствия, настъпили в Италия от 1990 г. насам (4). Комисията поиска от италианските органи да представят мнения, свързани по-специално с това дали тези мерки са били законосъобразни, дали представляват държавна помощ, както и дали могат да бъдат обосновани съгласно правилата за държавна помощ. Службите на Комисията информираха италианските органи също така, че Комисията обмисля издаването на разпореждане, изискващо спирането на всякаква неправомерна помощ, предоставена в съответствие с горепосочените мерки. Италия отговори с писмо от 25 юли 2012 г.

4

| (5) | Междувременно на 6 юли 2012 г. Комисията получи искане за информация относно настоящата процедура от общия съд на Верчели в Пиемонт (5). Службите на Комисията отговориха на 20 юли 2012 г. |
| --- | --- |

(5)

Междувременно на 6 юли 2012 г. Комисията получи искане за информация относно настоящата процедура от общия съд на Верчели в Пиемонт (5). Службите на Комисията отговориха на 20 юли 2012 г.

5

| (6) | Тъй като за схемата за помощ не е отправено уведомление в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС и тя е била приведена в действие преди Комисията да вземе решение за разрешаването ѝ, мерките бяха вписани в регистъра на държавната помощ на Комисията като помощ, за която не е отправено уведомление, под номер SA.33083 (12/NN). |
| --- | --- |

(6)

Тъй като за схемата за помощ не е отправено уведомление в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС и тя е била приведена в действие преди Комисията да вземе решение за разрешаването ѝ, мерките бяха вписани в регистъра на държавната помощ на Комисията като помощ, за която не е отправено уведомление, под номер SA.33083 (12/NN).

| (7) | Въз основа на информацията, събрана по време на етапа на предварителната оценка, Комисията реши да раздели делото, като отдели селскостопанския сектор. Ето защо настоящото решение не се отнася за дейности, свързани с производството, преработката и пазарната реализация на селскостопански продукти, посочени в приложение I към Договора, с изключение на продукти от риболов и аквакултури. |
| --- | --- |

(7)

Въз основа на информацията, събрана по време на етапа на предварителната оценка, Комисията реши да раздели делото, като отдели селскостопанския сектор. Ето защо настоящото решение не се отнася за дейности, свързани с производството, преработката и пазарната реализация на селскостопански продукти, посочени в приложение I към Договора, с изключение на продукти от риболов и аквакултури.

Мярка за държавна помощ SA.35083 (12/NN) — Намалени данъци и вноски, свързани със земетресението в Абруцо през 2009 г.

Мярка за държавна помощ SA.35083 (12/NN) — Намалени данъци и вноски, свързани със земетресението в Абруцо през 2009 г.

| (8) | С електронно уведомление от 2 юли 2012 г., регистрирано от Комисията на същата дата под референтен номер SA.35083 (12/N), италианските органи уведомиха за мярка, с която се предвижда помощ под формата на намалени данъци и вноски, свързани със земетресението в Абруцо през 2009 г.: Комисията вече беше поискала информация по тази мярка в писмото си от 19 юни 2012 г. под номер SA.33083 (12/NN). |
| --- | --- |

(8)

С електронно уведомление от 2 юли 2012 г., регистрирано от Комисията на същата дата под референтен номер SA.35083 (12/N), италианските органи уведомиха за мярка, с която се предвижда помощ под формата на намалени данъци и вноски, свързани със земетресението в Абруцо през 2009 г.: Комисията вече беше поискала информация по тази мярка в писмото си от 19 юни 2012 г. под номер SA.33083 (12/NN).

| (9) | В уведомлението италианските органи заявиха, че съвместимостта на мярката следва да бъде оценена с оглед на член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС („помощи за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия“) или член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС („помощи, които имат за цел да улеснят развитието на някои ... икономически региони“), тъй като целта ѝ е да бъде компенсирано макроикономическото въздействие на природното бедствие по отношение на намаляването на БВП. Италианските органи се позоваха по-специално на значителния спад на БВП в регион Абруцо в периода 2008—2009 г. (6). |
| --- | --- |

(9)

В уведомлението италианските органи заявиха, че съвместимостта на мярката следва да бъде оценена с оглед на член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС („помощи за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия“) или член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС („помощи, които имат за цел да улеснят развитието на някои ... икономически региони“), тъй като целта ѝ е да бъде компенсирано макроикономическото въздействие на природното бедствие по отношение на намаляването на БВП. Италианските органи се позоваха по-специално на значителния спад на БВП в регион Абруцо в периода 2008—2009 г. (6).

6

| (10) | С писмо от 17 август 2012 г. Комисията уведоми италианските органи, че според нея мярката представлява мярка за помощ, за която не е отправено уведомление, която Комисията ще оцени заедно с дело SA.33083 (12/NN). |
| --- | --- |

(10)

С писмо от 17 август 2012 г. Комисията уведоми италианските органи, че според нея мярката представлява мярка за помощ, за която не е отправено уведомление, която Комисията ще оцени заедно с дело SA.33083 (12/NN).

| (11) | Тъй като правното основание е влязло в сила преди Комисията да е взела решение за разрешаване на схемата, мярката е вписана в регистъра на държавната помощ на Комисията под номер SA.35083 (12/NN) като помощ, за която не е отправено уведомление. |
| --- | --- |

(11)

Тъй като правното основание е влязло в сила преди Комисията да е взела решение за разрешаване на схемата, мярката е вписана в регистъра на държавната помощ на Комисията под номер SA.35083 (12/NN) като помощ, за която не е отправено уведомление.

| (12) | Въз основа на информацията, предоставена в уведомлението, Комисията реши да раздели делото, като отдели селскостопанския сектор. Ето защо настоящото решение не обхваща дейности, свързани с производството, преработката и пазарната реализация на селскостопански продукти, посочени в приложение I към Договора, с изключение на продукти от риболов и аквакултури. |
| --- | --- |

(12)

Въз основа на информацията, предоставена в уведомлението, Комисията реши да раздели делото, като отдели селскостопанския сектор. Ето защо настоящото решение не обхваща дейности, свързани с производството, преработката и пазарната реализация на селскостопански продукти, посочени в приложение I към Договора, с изключение на продукти от риболов и аквакултури.

Съвместно производство по дела за държавна помощ SA.33083 (12/C) (ex 12/NN) и SA.35083 (12/C) (ex 12/NN) след започване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС

Съвместно производство по дела за държавна помощ SA.33083 (12/C) (ex 12/NN) и SA.35083 (12/C) (ex 12/NN) след започване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС

| (13) | С писмо от 17 октомври 2012 г. Комисията уведоми Италия за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, по отношение на мерките за помощ (7). Делата са регистрирани съответно под номера SA.33083 (12/C) (ex 12/NN) и SA.35083 (12/C) (ex 12/NN). |
| --- | --- |

(13)

С писмо от 17 октомври 2012 г. Комисията уведоми Италия за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, по отношение на мерките за помощ (7). Делата са регистрирани съответно под номера SA.33083 (12/C) (ex 12/NN) и SA.35083 (12/C) (ex 12/NN).

7

| (14) | Решението на Комисията да открие процедурата („решението за откриване на процедурата“) беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (8) и заинтересованите страни бяха поканени да представят своите мнения относно мерките. |
| --- | --- |

(14)

Решението на Комисията да открие процедурата („решението за откриване на процедурата“) беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (8) и заинтересованите страни бяха поканени да представят своите мнения относно мерките.

Официален вестник на Европейския съюз

8

| (15) | С писмо от 13 ноември 2012 г. италианските органи поискаха удължаване на крайния срок, в който да представят мненията си. С писмо от 15 ноември 2012 г. Комисията се съгласи с искането. |
| --- | --- |

(15)

С писмо от 13 ноември 2012 г. италианските органи поискаха удължаване на крайния срок, в който да представят мненията си. С писмо от 15 ноември 2012 г. Комисията се съгласи с искането.

| (16) | Италия представи своите мнения на 11 януари 2013 г. Комисията получи мнения също така от четири заинтересовани трети страни: на 9 януари 2013 г. от правна кантора Studio Legale Prof. Avv. Mario P. Chiti („Chiti“), на 10 януари 2013 г. от правна кантора Studio Legale Avvocato Roberto Preve — Katia Gavioli („Preve-Gavioli“), и на 11 януари 2013 г. от италианската стопанска камара Confindustria. На 31 януари 2013 г. след изтичането на крайния срок от един месец след публикуването на решението за откриване в Официален вестник, Комисията получи мнения от профсъюзната организация CGIL в Л'Акуила. |
| --- | --- |

(16)

Италия представи своите мнения на 11 януари 2013 г. Комисията получи мнения също така от четири заинтересовани трети страни: на 9 януари 2013 г. от правна кантора Studio Legale Prof. Avv. Mario P. Chiti („Chiti“), на 10 януари 2013 г. от правна кантора Studio Legale Avvocato Roberto Preve — Katia Gavioli („Preve-Gavioli“), и на 11 януари 2013 г. от италианската стопанска камара Confindustria. На 31 януари 2013 г. след изтичането на крайния срок от един месец след публикуването на решението за откриване в Официален вестник, Комисията получи мнения от профсъюзната организация CGIL в Л'Акуила.

| (17) | На 17 януари 2013 г. Комисията изпрати на италианските органи всички коментари, получени от заинтересованите трети страни в рамките на срока от един месец след публикуването на решението за откриване в Официален вестник, и ги помоли за мнение. Италия отговори на 11 март 2013 г., че няма мнение относно коментарите на третите страни. |
| --- | --- |

(17)

На 17 януари 2013 г. Комисията изпрати на италианските органи всички коментари, получени от заинтересованите трети страни в рамките на срока от един месец след публикуването на решението за откриване в Официален вестник, и ги помоли за мнение. Италия отговори на 11 март 2013 г., че няма мнение относно коментарите на третите страни.

| (18) | На 23 март 2013 г. Комисията поиска разясняване на информацията, получена от Италия. Италия отговори на 24 и 30 април 2013 г. На 12 юни 2014 г. Комисията поиска допълнителна информация и изпрати напомняне с писмо на 17 октомври 2014 г. Италия отговори на искането и на напомнянето, като предостави информация на 20 и 24 юни, 11 юли, 4 август и 29 октомври 2014 г. |
| --- | --- |

(18)

На 23 март 2013 г. Комисията поиска разясняване на информацията, получена от Италия. Италия отговори на 24 и 30 април 2013 г. На 12 юни 2014 г. Комисията поиска допълнителна информация и изпрати напомняне с писмо на 17 октомври 2014 г. Италия отговори на искането и на напомнянето, като предостави информация на 20 и 24 юни, 11 юли, 4 август и 29 октомври 2014 г.

2.   ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ

ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ

Мерки и правни основания

Мерки и правни основания

| (19) | Мерките и схемите, изброени по-долу, са предназначени да намалят данъците, дължими от предприятията, които са установени или разположени в районите, засегнати от различни природни бедствия в Италия от 1990 г. насам, както и задължителните им вноски за социално осигуряване (дължими на Националния институт за социално осигуряване (Istituto Nazionale per la Previdenza Sociale — INPS) и премиите за задължително застраховане срещу трудови злополуки (дължими на Националния институт за осигуряване срещу трудови злополуки (Istituto Nazionale per l'Assicurazione contro gli Infortuni sul Lavoro — INAIL) (наричани по-долу заедно „вноските“). |
| --- | --- |

(19)

Мерките и схемите, изброени по-долу, са предназначени да намалят данъците, дължими от предприятията, които са установени или разположени в районите, засегнати от различни природни бедствия в Италия от 1990 г. насам, както и задължителните им вноски за социално осигуряване (дължими на Националния институт за социално осигуряване (Istituto Nazionale per la Previdenza Sociale — INPS) и премиите за задължително застраховане срещу трудови злополуки (дължими на Националния институт за осигуряване срещу трудови злополуки (Istituto Nazionale per l'Assicurazione contro gli Infortuni sul Lavoro — INAIL) (наричани по-долу заедно „вноските“).

Istituto Nazionale per la Previdenza Sociale

Istituto Nazionale per l'Assicurazione contro gli Infortuni sul Lavoro

Мерки, свързани със земетресението в Източна Сицилия през 1990 г.

Мерки, свързани със земетресението в Източна Сицилия през 1990 г.

| (20) | След земетресението, което засегна Източна Сицилия (провинциите Сиракуза, Катания и Рагуза) на 13—16 декември 1990 г., италианските органи са приели редица решения и закони в периода 1990—2002 г., с които на всички предприятия (9), разположени на територията на засегнатите от земетресението общини (10), бе позволено да преустановят и да отсрочат плащането на данъци и вноски или да ги изплащат на части. |
| --- | --- |

(20)

След земетресението, което засегна Източна Сицилия (провинциите Сиракуза, Катания и Рагуза) на 13—16 декември 1990 г., италианските органи са приели редица решения и закони в периода 1990—2002 г., с които на всички предприятия (9), разположени на територията на засегнатите от земетресението общини (10), бе позволено да преустановят и да отсрочат плащането на данъци и вноски или да ги изплащат на части.

9

10

| (21) | През 2001 г. е приет закон, според който онези, които все още не са платили своите данъци или вноски, могат да уредят задълженията си (т.е. да изпълнят задълженията си за плащане), като платят изцяло все още дължимите суми, увеличени с 15 %, до 28 декември 2001 г. (11). |
| --- | --- |

(21)

През 2001 г. е приет закон, според който онези, които все още не са платили своите данъци или вноски, могат да уредят задълженията си (т.е. да изпълнят задълженията си за плащане), като платят изцяло все още дължимите суми, увеличени с 15 %, до 28 декември 2001 г. (11).

11

| (22) | При все това през 2002 г. Италия е приела законодателство (12), което дава възможност на онези, които все още не са платили данъците си за 1990 г., 1991 г. и 1992 г., да уредят задълженията си автоматично, като платят само 10 % от сумата, която все още дължат, до 16 март 2003 г. (13). С други думи със Закон No 289 от 27 декември 2002 г. бе въведена възможността за намаление в размер на 90 % за сумите, дължими като данъци към държавата. |
| --- | --- |

(22)

При все това през 2002 г. Италия е приела законодателство (12), което дава възможност на онези, които все още не са платили данъците си за 1990 г., 1991 г. и 1992 г., да уредят задълженията си автоматично, като платят само 10 % от сумата, която все още дължат, до 16 март 2003 г. (13). С други думи със Закон No 289 от 27 декември 2002 г. бе въведена възможността за намаление в размер на 90 % за сумите, дължими като данъци към държавата.

12

13

| (23) | Нови закони от 2003 г. и 2004 г. (14) са удължили срока за тази възможност до 16 април 2004 г. |
| --- | --- |

(23)

Нови закони от 2003 г. и 2004 г. (14) са удължили срока за тази възможност до 16 април 2004 г.

14

| (24) | По силата на нов закон, влязъл в сила през 2005 г. (15), който се основава на закона от 2002 г. (16), на предприятията, които все още не са платили вноските за социално осигуряване (на INPS) и премиите за застраховане срещу трудови злополуки (на INAIL) за 1990 г., 1991 г. и 1992 г., е позволено да уредят задълженията си автоматично, като платят само 10 % от все още дължимите суми. Бюджетът, предвиден за тази мярка, е 52 млн. евро (17). |
| --- | --- |

(24)

По силата на нов закон, влязъл в сила през 2005 г. (15), който се основава на закона от 2002 г. (16), на предприятията, които все още не са платили вноските за социално осигуряване (на INPS) и премиите за застраховане срещу трудови злополуки (на INAIL) за 1990 г., 1991 г. и 1992 г., е позволено да уредят задълженията си автоматично, като платят само 10 % от все още дължимите суми. Бюджетът, предвиден за тази мярка, е 52 млн. евро (17).

15

16

17

| (25) | Със закон от 2007 г. срокът за плащане е удължен до 31 декември 2007 г., но се изисква плащане в размер на 30 % от сумата за все още дължимите данъци (18). С друг закон от 2007 г. срокът за плащане е удължен до 30 юни 2008 г. и е възстановено предишното положение, при което се изисква плащане на само 10 % от все още дължимата сума (19). |
| --- | --- |

(25)

Със закон от 2007 г. срокът за плащане е удължен до 31 декември 2007 г., но се изисква плащане в размер на 30 % от сумата за все още дължимите данъци (18). С друг закон от 2007 г. срокът за плащане е удължен до 30 юни 2008 г. и е възстановено предишното положение, при което се изисква плащане на само 10 % от все още дължимата сума (19).

18

19

Мерки, свързани наводненията в Северна Италия през 1994 г.

Мерки, свързани наводненията в Северна Италия през 1994 г.

| (26) | По същия начин след наводненията в Северна Италия през ноември 1994 г. (засегнали 257 общини в регионите Пиемонт, Ломбардия, Емилия-Романя, Лигурия, Тоскана и Венето) италианските органи са приели редица закони, с които на предприятията (20), понесли сериозни щети (21) в резултат на наводненията, бе позволено да преустановят и отсрочат плащанията на данъци и вноски. |
| --- | --- |

(26)

По същия начин след наводненията в Северна Италия през ноември 1994 г. (засегнали 257 общини в регионите Пиемонт, Ломбардия, Емилия-Романя, Лигурия, Тоскана и Венето) италианските органи са приели редица закони, с които на предприятията (20), понесли сериозни щети (21) в резултат на наводненията, бе позволено да преустановят и отсрочат плащанията на данъци и вноски.

20

21

| (27) | През 2003 г., както в случая на земетресението в Източна Сицилия, Италия е предложила на предприятията, засегнати от наводненията през 1994 г., възможност да уредят задълженията си, като платят само 10 % от дължимата сума за данъци и вноски за 1995 г., 1996 г. и 1997 г. до юли 2004 г. (22). |
| --- | --- |

(27)

През 2003 г., както в случая на земетресението в Източна Сицилия, Италия е предложила на предприятията, засегнати от наводненията през 1994 г., възможност да уредят задълженията си, като платят само 10 % от дължимата сума за данъци и вноски за 1995 г., 1996 г. и 1997 г. до юли 2004 г. (22).

22

| (28) | С допълнителни закони от 2007 г. крайният срок за плащане на все още дължимите суми за данъци и вноски бе удължен до 31 март 2008 г. (23). |
| --- | --- |

(28)

С допълнителни закони от 2007 г. крайният срок за плащане на все още дължимите суми за данъци и вноски бе удължен до 31 март 2008 г. (23).

23

Подобни мерки, свързани с други природни бедствия в Италия, настъпили между 1997 г. и 2002 г.

Подобни мерки, свързани с други природни бедствия в Италия, настъпили между 1997 г. и 2002 г.

| (29) | Съгласно информацията, с която разполага Комисията, през последните години Италия е разрешила подобни намаления в други райони, засегнати от природни бедствия. |
| --- | --- |

(29)

Съгласно информацията, с която разполага Комисията, през последните години Италия е разрешила подобни намаления в други райони, засегнати от природни бедствия.

| (30) | През 2006 г. Италия е въвела (24) намаление в размер на 50 % за данъците и вноските (25) за предприятията със седалище или място на стопанска дейност в общините на провинция Катания, Сицилия, засегнати от земетресението и изригванията на вулкана Етна през 2002 г. (26). |
| --- | --- |

(30)

През 2006 г. Италия е въвела (24) намаление в размер на 50 % за данъците и вноските (25) за предприятията със седалище или място на стопанска дейност в общините на провинция Катания, Сицилия, засегнати от земетресението и изригванията на вулкана Етна през 2002 г. (26).

24

25

26

| (31) | През 2008 г. Италия е въвела намаление в размер на 60 % за данъците и вноските за предприятията със седалище или място на стопанска дейност в общините в регионите Умбрия и Марке, засегнати от земетресението през 1997 г. (27). |
| --- | --- |

(31)

През 2008 г. Италия е въвела намаление в размер на 60 % за данъците и вноските за предприятията със седалище или място на стопанска дейност в общините в регионите Умбрия и Марке, засегнати от земетресението през 1997 г. (27).

27

| (32) | През 2008 г. Италия е въвела намаление в размер на 60 % за данъците и вноските за предприятията със седалище или място на стопанска дейност в общините в регионите Молизе и Пулия, засегнати от земетресението през 2002 г. (28). |
| --- | --- |

(32)

През 2008 г. Италия е въвела намаление в размер на 60 % за данъците и вноските за предприятията със седалище или място на стопанска дейност в общините в регионите Молизе и Пулия, засегнати от земетресението през 2002 г. (28).

28

| (33) | През 2011 г. е въведено същото намаление от 60 % за данъците и вноските за предприятията със седалище или място на стопанска дейност на територията на общините в регион Абруцо, засегнати от земетресението на 6 април 2009 г. (вж. следващата точка за повече подробности) (29). |
| --- | --- |

(33)

През 2011 г. е въведено същото намаление от 60 % за данъците и вноските за предприятията със седалище или място на стопанска дейност на територията на общините в регион Абруцо, засегнати от земетресението на 6 април 2009 г. (вж. следващата точка за повече подробности) (29).

29

Мярка за помощ SA.35083 (12/NN), за която е отправено уведомление, свързана със земетресението в Абруцо през 2009 г.

Мярка за помощ SA.35083 (12/NN), за която е отправено уведомление, свързана със земетресението в Абруцо през 2009 г.

| (34) | В мярката, за която италианските органи са отправили уведомление и която е регистрирана от Комисията под номер SA.35083 (12/NN) (вж. съображение (8), се предвижда помощ под формата на намалени данъци и вноски, свързани със земетресението в Абруцо през 2009 г. |
| --- | --- |

(34)

В мярката, за която италианските органи са отправили уведомление и която е регистрирана от Комисията под номер SA.35083 (12/NN) (вж. съображение (8), се предвижда помощ под формата на намалени данъци и вноски, свързани със земетресението в Абруцо през 2009 г.

| (35) | След земетресението, което засегна регион Абруцо (главният град на региона Л'Акуила и няколко други общини) на 6 април 2009 г., италианските органи са приели редица решения и закони (30), с които на всички предприятия, (31) разположени в общините, засегнати от земетресението (32), се позволява да преустановят и да отсрочат плащането на данъци и вноски до 30 ноември 2009 г. Този срок е удължен с допълнителни актове до 30 юни 2010 г. (33), до 15 декември 2010 г. (34), до 31 октомври 2011 г. (35) и накрая до 16 декември 2011 г. (36). |
| --- | --- |

(35)

След земетресението, което засегна регион Абруцо (главният град на региона Л'Акуила и няколко други общини) на 6 април 2009 г., италианските органи са приели редица решения и закони (30), с които на всички предприятия, (31) разположени в общините, засегнати от земетресението (32), се позволява да преустановят и да отсрочат плащането на данъци и вноски до 30 ноември 2009 г. Този срок е удължен с допълнителни актове до 30 юни 2010 г. (33), до 15 декември 2010 г. (34), до 31 октомври 2011 г. (35) и накрая до 16 декември 2011 г. (36).

30

31

32

33

34

35

36

| (36) | На 12 ноември 2011 г. Италия е приела закон, съгласно който събирането на данъците и вноските, което е било преустановено и отсрочено след земетресението, е трябвало да бъде възобновено от януари 2012 г. чрез заплащане на 120 месечни вноски, като сумата, която трябва да бъде платена, ще бъде намалена до 40 % от първоначално дължимата сума (37). |
| --- | --- |

(36)

На 12 ноември 2011 г. Италия е приела закон, съгласно който събирането на данъците и вноските, което е било преустановено и отсрочено след земетресението, е трябвало да бъде възобновено от януари 2012 г. чрез заплащане на 120 месечни вноски, като сумата, която трябва да бъде платена, ще бъде намалена до 40 % от първоначално дължимата сума (37).

37

Цел на мерките

Цел на мерките

| (37) | Общата цел на описаните схеми (с които са намалени данъците и вноските с до 90 %) е била да се подкрепят предприятията със седалище или място на стопанска дейност в райони, засегнати от природни бедствия. |
| --- | --- |

(37)

Общата цел на описаните схеми (с които са намалени данъците и вноските с до 90 %) е била да се подкрепят предприятията със седалище или място на стопанска дейност в райони, засегнати от природни бедствия.

Географски обхват на мерките

Географски обхват на мерките

| (38) | Мерките са приложими за райони в Италия, които са засегнати от природни бедствия, по-специално посочените в законодателството земетресения, наводнения или вулканични изригвания. |
| --- | --- |

(38)

Мерките са приложими за райони в Италия, които са засегнати от природни бедствия, по-специално посочените в законодателството земетресения, наводнения или вулканични изригвания.

| (39) | Районите, посочени в тези мерки, са:






  — | общините (38), засегнати от земетресението, което разтърси източна Сицилия (провинциите Сиракуза, Катания и Рагуза) на 13—16 декември 1990 г.; |
| --- | --- | --- |

(39)

Районите, посочени в тези мерки, са:

—

общините (38), засегнати от земетресението, което разтърси източна Сицилия (провинциите Сиракуза, Катания и Рагуза) на 13—16 декември 1990 г.;

38

| — | общините (39) в регионите Пиемонт, Ломбардия, Емилия-Романя, Лигурия, Тоскана и Венето, засегнати от наводненията през ноември 1994 г.; |
| --- | --- |

—

общините (39) в регионите Пиемонт, Ломбардия, Емилия-Романя, Лигурия, Тоскана и Венето, засегнати от наводненията през ноември 1994 г.;

39

| — | общините (40) в провинция Катания, Сицилия, засегнати от земетресението и изригванията на вулкана Етна през 2002 г.; |
| --- | --- |

—

общините (40) в провинция Катания, Сицилия, засегнати от земетресението и изригванията на вулкана Етна през 2002 г.;

40

| — | общините (41) в провинциите на Анкона (в регион Марке) и Перуджа (в регион Умбрия), засегнати от земетресението през 1997 г.; |
| --- | --- |

—

общините (41) в провинциите на Анкона (в регион Марке) и Перуджа (в регион Умбрия), засегнати от земетресението през 1997 г.;

41

| — | общините (42) в провинциите на Кампобасо (в регион Марке) и Фоджа (в регион Пулия), засегнати от земетресението през 2002 г.; |
| --- | --- |

—

общините (42) в провинциите на Кампобасо (в регион Марке) и Фоджа (в регион Пулия), засегнати от земетресението през 2002 г.;

42

| — | общините (43) в регион Абруцо, засегнати от земетресението на 6 април 2009 г. |
| --- | --- |

—

общините (43) в регион Абруцо, засегнати от земетресението на 6 април 2009 г.

43

Получатели

Получатели

| (40) | Схемите са предназначени за предприятия, осъществяващи дейност във всички сектори, включително селското стопанство, горското стопанство, рибарството и аквакултурите (44), с изключение на мярката, свързана с наводненията в Северна Италия през 1994 г., от която са изключени предприятията в банковия и застрахователния сектор. |
| --- | --- |

(40)

Схемите са предназначени за предприятия, осъществяващи дейност във всички сектори, включително селското стопанство, горското стопанство, рибарството и аквакултурите (44), с изключение на мярката, свързана с наводненията в Северна Италия през 1994 г., от която са изключени предприятията в банковия и застрахователния сектор.

44

| (41) | В случая на земетресенията и вулканичните изригвания в Сицилия, Умбрия, Марке, Молизе, Пулия и Абруцо получатели са всички предприятия, които имат седалище или място на стопанска дейност на територията на общините, засегнати от природното бедствие, които са посочени в конкретното законодателство. |
| --- | --- |

(41)

В случая на земетресенията и вулканичните изригвания в Сицилия, Умбрия, Марке, Молизе, Пулия и Абруцо получатели са всички предприятия, които имат седалище или място на стопанска дейност на територията на общините, засегнати от природното бедствие, които са посочени в конкретното законодателство.

| (42) | В случая на наводненията в Северна Италия получателите са предприятия, установени или осъществяващи дейност в общините, засегнати от природното бедствие, но само ако могат да докажат, че са понесли сериозни щети (45). |
| --- | --- |

(42)

В случая на наводненията в Северна Италия получателите са предприятия, установени или осъществяващи дейност в общините, засегнати от природното бедствие, но само ако могат да докажат, че са понесли сериозни щети (45).

45

Продължителност на мерките

Продължителност на мерките

| (43) | Комисията счита, че схемите за въвеждане на намаленията са започнали да се прилагат от момента на влизане в сила на правните им основания. Комисията признава, че прилагането на мерките е можело да започне по различно време, както е предвидено в мерките за изпълнение (като например постановленията за прилагане на различните правни основания, вж. мненията на Италия относно решението за откриване на процедурата, обобщени в съображения 87—94). |
| --- | --- |

(43)

Комисията счита, че схемите за въвеждане на намаленията са започнали да се прилагат от момента на влизане в сила на правните им основания. Комисията признава, че прилагането на мерките е можело да започне по различно време, както е предвидено в мерките за изпълнение (като например постановленията за прилагане на различните правни основания, вж. мненията на Италия относно решението за откриване на процедурата, обобщени в съображения 87—94).

| (44) | Комисията счита, че мерките за намаления са влезли в сила на следните дати:






  — | в случая на земетресението от 13—16 декември 1990 г. в Източна Сицилия (провинциите Сиракуза, Катания и Рагуза) — 1 януари 2003 г. за данъците (46) и 1 януари 2006 г. за вноските (47); |
| --- | --- | --- |

(44)

Комисията счита, че мерките за намаления са влезли в сила на следните дати:

—

в случая на земетресението от 13—16 декември 1990 г. в Източна Сицилия (провинциите Сиракуза, Катания и Рагуза) — 1 януари 2003 г. за данъците (46) и 1 януари 2006 г. за вноските (47);

46

47

| — | в случая на наводненията в Северна Италия от 1994 г. — 1 януари 2004 г.
   (48); |
| --- | --- |

—

в случая на наводненията в Северна Италия от 1994 г. — 1 януари 2004 г.
   (48);

48

| — | в случая на земетресението и изригванията на вулкана Етна от 2002 г. — 1 януари 2007 г.
   (49); |
| --- | --- |

—

в случая на земетресението и изригванията на вулкана Етна от 2002 г. — 1 януари 2007 г.
   (49);

49

| — | в случая на земетресението в регионите Умбрия и Марке от 1997 г. — 1 януари 2008 г.
   (50); |
| --- | --- |

—

в случая на земетресението в регионите Умбрия и Марке от 1997 г. — 1 януари 2008 г.
   (50);

50

| — | в случая на земетресението в регионите Молизе и Пулия от 2002 г. — 29 ноември 2008 г.
   (51); и |
| --- | --- |

—

в случая на земетресението в регионите Молизе и Пулия от 2002 г. — 29 ноември 2008 г.
   (51); и

51

| — | в случая на земетресението в региона Абруцо от 2009 г. — 1 януари 2012 г.
   (52). |
| --- | --- |

—

в случая на земетресението в региона Абруцо от 2009 г. — 1 януари 2012 г.
   (52).

52

| (45) | Що се отнася до периода, за който са приложими тези намаления, периодите на преустановяване на плащането на данъци и вноски са посочени в съответното законодателство. Комисията взема под внимание факта, че различните схеми се отнасят за различни периоди за различните видове данъци и вноски. Въз основа на информацията, предоставена на Комисията от Италия по време на официалната фаза на разследване (вж. мненията на Италия относно решението за откриване на процедурата, обобщени в съображения 87—94), тези периоди са, както следва:






  а) | в случая на земетресението в Източна Сицилия (провинциите Сиракуза, Катания и Рагуза) от 13—16 декември 1990 г. периодът на преустановяването обхваща 1990 г., 1991 г. и 1992 г. Италианската агенция за приходите (Agenzia delle Entrate) посочва периода от 13 декември 1990 г. до 31 юли 1993 г., а според INPS и INAIL периодът на преустановяване за вноските е от 13 декември 1990 г. до 31 декември 1992 г.; |
| --- | --- | --- |

(45)

Що се отнася до периода, за който са приложими тези намаления, периодите на преустановяване на плащането на данъци и вноски са посочени в съответното законодателство. Комисията взема под внимание факта, че различните схеми се отнасят за различни периоди за различните видове данъци и вноски. Въз основа на информацията, предоставена на Комисията от Италия по време на официалната фаза на разследване (вж. мненията на Италия относно решението за откриване на процедурата, обобщени в съображения 87—94), тези периоди са, както следва:

а)

в случая на земетресението в Източна Сицилия (провинциите Сиракуза, Катания и Рагуза) от 13—16 декември 1990 г. периодът на преустановяването обхваща 1990 г., 1991 г. и 1992 г. Италианската агенция за приходите (Agenzia delle Entrate) посочва периода от 13 декември 1990 г. до 31 юли 1993 г., а според INPS и INAIL периодът на преустановяване за вноските е от 13 декември 1990 г. до 31 декември 1992 г.;

Agenzia delle Entrate

| б) | в случая на наводненията в Северна Италия през ноември 1994 г. в законодателството като референтен период се посочват 1995 г., 1996 г. и 1997 г., докато Агенция за приходите посочва периода от 4 ноември 1994 г. до 31 октомври 1995 г. Според INPS краят на периода е 30 ноември 1995 г., а според INAIL целият период е удължен от 1 януари 1995 г. до 31 декември 1997 г.; |
| --- | --- |

б)

в случая на наводненията в Северна Италия през ноември 1994 г. в законодателството като референтен период се посочват 1995 г., 1996 г. и 1997 г., докато Агенция за приходите посочва периода от 4 ноември 1994 г. до 31 октомври 1995 г. Според INPS краят на периода е 30 ноември 1995 г., а според INAIL целият период е удължен от 1 януари 1995 г. до 31 декември 1997 г.;

| в) | в случая на земетресението в Умбрия и Марке през 1997 г. приложимият период за преустановяване изглежда е от 26 септември 1996 г. до 30 юни 1999 г. (31 март 1998 г. за определени получатели); |
| --- | --- |

в)

в случая на земетресението в Умбрия и Марке през 1997 г. приложимият период за преустановяване изглежда е от 26 септември 1996 г. до 30 юни 1999 г. (31 март 1998 г. за определени получатели);

| г) | в случая на земетресението в Молизе и Пулия през 2002 г. Агенцията за приходите посочва, че периодът на преустановяване започва на 31 октомври 2002 г. и приключва на 30 юни 2008 г., докато INPS и INAIL посочват периода от 31 октомври 2002 г. до 31 декември 2007 г.; |
| --- | --- |

г)

в случая на земетресението в Молизе и Пулия през 2002 г. Агенцията за приходите посочва, че периодът на преустановяване започва на 31 октомври 2002 г. и приключва на 30 юни 2008 г., докато INPS и INAIL посочват периода от 31 октомври 2002 г. до 31 декември 2007 г.;

| д) | в случая на земетресението и изригванията на вулкана Етна през 2002 г. периодът на преустановяване е от 29 октомври 2002 г. до 31 март 2004 г.; |
| --- | --- |

д)

в случая на земетресението и изригванията на вулкана Етна през 2002 г. периодът на преустановяване е от 29 октомври 2002 г. до 31 март 2004 г.;

| е) | в случая на земетресението в Абруцо през 2009 г. приложимият период на преустановяване зависи от естеството на получателя: за всички предприятия с годишен оборот над 200 000 EUR периодът на прилагане изглежда е от 6 април 2009 г. до 3 юни 2010 г.; за предприятията с годишен оборот под 200 000 EUR и за частните лица с доходи от стопанска дейност или самостоятелна заетост периодът изглежда е от 6 април 2009 г. до 15 декември 2010 г. |
| --- | --- |

е)

в случая на земетресението в Абруцо през 2009 г. приложимият период на преустановяване зависи от естеството на получателя: за всички предприятия с годишен оборот над 200 000 EUR периодът на прилагане изглежда е от 6 април 2009 г. до 3 юни 2010 г.; за предприятията с годишен оборот под 200 000 EUR и за частните лица с доходи от стопанска дейност или самостоятелна заетост периодът изглежда е от 6 април 2009 г. до 15 декември 2010 г.

| (46) | Що се отнася до продължителността на мерките за намаления, във всяко правно основание се посочва различен краен срок, след който намалението вече не следва да се прилага. Комисията е на мнение, че периодът на прилагане е удължен в резултат на решенията на италианския Върховен касационен съд, както е обяснено по-долу в съображения 49—53 (вж. също мненията на Италия относно решението за откриване на процедурата, обобщени в съображения 91—93). |
| --- | --- |

(46)

Що се отнася до продължителността на мерките за намаления, във всяко правно основание се посочва различен краен срок, след който намалението вече не следва да се прилага. Комисията е на мнение, че периодът на прилагане е удължен в резултат на решенията на италианския Върховен касационен съд, както е обяснено по-долу в съображения 49—53 (вж. също мненията на Италия относно решението за откриване на процедурата, обобщени в съображения 91—93).

Допустими разходи

Допустими разходи

| (47) | Допустимите разходи съгласно мерките включват данъците, задължителните вноски за социално осигуряване (дължими на INPS) и задължителните премии за застраховка срещу трудови злополуки (дължими на INAIL), които предприятията трябва да платят в определен период от време след природното бедствие (както е определено в правното основание за всяка мярка). |
| --- | --- |

(47)

Допустимите разходи съгласно мерките включват данъците, задължителните вноски за социално осигуряване (дължими на INPS) и задължителните премии за застраховка срещу трудови злополуки (дължими на INAIL), които предприятията трябва да платят в определен период от време след природното бедствие (както е определено в правното основание за всяка мярка).

Форма и интензитет на помощта

Форма и интензитет на помощта

| (48) | Помощта се предоставя под формата на намаление на данъци и вноски. Намалението възлиза на 90 % за мерките за Сицилия и Северна Италия, на 60 % за Марке, Умбрия, Молизе, Пулия и Абруцо, и на 50 % за Катания. Останалите суми могат да бъдат платени еднократно или на части (например до 120 месечни вноски в случая на мярката за Абруцо). Тези вноски понякога включват лихвени плащания в зависимост от индивидуалната мярка. |
| --- | --- |

(48)

Помощта се предоставя под формата на намаление на данъци и вноски. Намалението възлиза на 90 % за мерките за Сицилия и Северна Италия, на 60 % за Марке, Умбрия, Молизе, Пулия и Абруцо, и на 50 % за Катания. Останалите суми могат да бъдат платени еднократно или на части (например до 120 месечни вноски в случая на мярката за Абруцо). Тези вноски понякога включват лихвени плащания в зависимост от индивидуалната мярка.

Решения на Върховния касационен съд

Решения на Върховния касационен съд

| (49) | В искането за информация от съда на Кунео (вж. съображение 1) на вниманието на Комисията са представени и редица решения, приети от италианския Върховен касационен съд през 2007 г. и 2010 г., в които се постановява, че намаляването до 10 % на дължимите данъци и вноски трябва да се прилага за всички, които отговарят на критериите, дори ако междувременно те вече са платили пълния им размер (53). |
| --- | --- |

(49)

В искането за информация от съда на Кунео (вж. съображение 1) на вниманието на Комисията са представени и редица решения, приети от италианския Върховен касационен съд през 2007 г. и 2010 г., в които се постановява, че намаляването до 10 % на дължимите данъци и вноски трябва да се прилага за всички, които отговарят на критериите, дори ако междувременно те вече са платили пълния им размер (53).

53

| (50) | На практика Върховният касационен съд е постановил, че всички предприятия, отговарящи на условията за използване на мерките за Сицилия или Северна Италия, имат право на едно и също намаление от 90 % за данъците и вноските: в противен случай ще е налице „необосновано неравностойно третиране“. |
| --- | --- |

(50)

На практика Върховният касационен съд е постановил, че всички предприятия, отговарящи на условията за използване на мерките за Сицилия или Северна Италия, имат право на едно и също намаление от 90 % за данъците и вноските: в противен случай ще е налице „необосновано неравностойно третиране“.

| (51) | Тълкуването, дадено от Върховния касационен съд, е потвърдено от италианските органи в писмата им от 7 декември 2011 г. и 25 юли 2012 г. В това последно писмо италианските органи се позовават на последващо решение на Върховния касационен съд, постановено през 2012 г., в което се посочва, че жалбата, подадена от Агенцията за приходите, е недопустима, тъй като вече има установена съдебна практика (54). |
| --- | --- |

(51)

Тълкуването, дадено от Върховния касационен съд, е потвърдено от италианските органи в писмата им от 7 декември 2011 г. и 25 юли 2012 г. В това последно писмо италианските органи се позовават на последващо решение на Върховния касационен съд, постановено през 2012 г., в което се посочва, че жалбата, подадена от Агенцията за приходите, е недопустима, тъй като вече има установена съдебна практика (54).

54

| (52) | Комисията разбира важността на тези съдебни решения за многобройните висящи дела пред различни съдилища в Италия, заведени от страни, които имат потенциална възможност да получат помощ по различните мерки. |
| --- | --- |

(52)

Комисията разбира важността на тези съдебни решения за многобройните висящи дела пред различни съдилища в Италия, заведени от страни, които имат потенциална възможност да получат помощ по различните мерки.

| (53) | С оглед на решенията на Върховния касационен съд мерките изглежда могат да бъдат приложени със задна дата в полза на всички предприятия, включително онези, които са платили данъците и вноските по обичайния начин, поне в случая на мерките за Източна Сицилия и Северна Италия, за които се отнасят решенията. Ето защо изглежда няма ограничения във времето за прилагане на схемите, стига дадено предприятие да може да докаже, че има право на помощта. |
| --- | --- |

(53)

С оглед на решенията на Върховния касационен съд мерките изглежда могат да бъдат приложени със задна дата в полза на всички предприятия, включително онези, които са платили данъците и вноските по обичайния начин, поне в случая на мерките за Източна Сицилия и Северна Италия, за които се отнасят решенията. Ето защо изглежда няма ограничения във времето за прилагане на схемите, стига дадено предприятие да може да докаже, че има право на помощта.

3.   ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕТО НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ

ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕТО НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ

| (54) | Комисията откри официалната процедура по разследване, посочена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, по отношение на въпросните мерки, както е описано в раздел 2 от настоящото решение, тъй като изглежда, че представляват държава помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Комисията издаде също така разпореждане за преустановяване съгласно член 11, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 659/1999, в което се изисква Италия да преустанови всички плащания по всяка от мерките за помощ, посочени в дела SA.33083 (12/NN) и SA.35083 (12/NN) (55). |
| --- | --- |

(54)

Комисията откри официалната процедура по разследване, посочена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, по отношение на въпросните мерки, както е описано в раздел 2 от настоящото решение, тъй като изглежда, че представляват държава помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Комисията издаде също така разпореждане за преустановяване съгласно член 11, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 659/1999, в което се изисква Италия да преустанови всички плащания по всяка от мерките за помощ, посочени в дела SA.33083 (12/NN) и SA.35083 (12/NN) (55).

55

| (55) | В решението за откриване на процедурата съгласно член 108, параграф 2 („решението за откриване“) (56) Комисията разгледа мерките с оглед на освобождаването по член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС, което гласи, че „помощи за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия или други извънредни събития“, са съвместими с вътрешния пазар. |
| --- | --- |

(55)

В решението за откриване на процедурата съгласно член 108, параграф 2 („решението за откриване“) (56) Комисията разгледа мерките с оглед на освобождаването по член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС, което гласи, че „помощи за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия или други извънредни събития“, са съвместими с вътрешния пазар.

56

| (56) | Комисията разгледа също така дали мерките биха могли да отговарят на критериите за други освобождавания по член 107, параграф 2 и член 107, параграф 3 от ДФЕС. |
| --- | --- |

(56)

Комисията разгледа също така дали мерките биха могли да отговарят на критериите за други освобождавания по член 107, параграф 2 и член 107, параграф 3 от ДФЕС.

Незаконосъобразност на мерките за помощ

Незаконосъобразност на мерките за помощ

| (57) | В решението за откриване Комисията посочи, че италианските органи не са изпълнили задължението си да отправят уведомление за схемите в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС, както са признали по време на предварителната фаза на разследването. |
| --- | --- |

(57)

В решението за откриване Комисията посочи, че италианските органи не са изпълнили задължението си да отправят уведомление за схемите в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС, както са признали по време на предварителната фаза на разследването.

Анализ на мерките съгласно член 107, параграф 2 и член 107, параграф 3 от ДФЕС

Анализ на мерките съгласно член 107, параграф 2 и член 107, параграф 3 от ДФЕС

| (58) | Комисията разгледа схемите за помощ с оглед на член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС, който гласи, че „помощи за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия“, са съвместими с вътрешния пазар. |
| --- | --- |

(58)

Комисията разгледа схемите за помощ с оглед на член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС, който гласи, че „помощи за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия“, са съвместими с вътрешния пазар.

| (59) | При оценяването на схеми за помощ от вида, предвиден в член 107, параграф 2, буква б), Комисията трябва да провери i) дали обстоятелствата, посочени с цел обосноваване на предоставянето на помощ, в действителност представляват природно бедствие, и ii) дали са изпълнени следните условия:






  — | щетите, за които се предоставя компенсацията, са пряко следствие от природното бедствие; |
| --- | --- | --- |

(59)

При оценяването на схеми за помощ от вида, предвиден в член 107, параграф 2, буква б), Комисията трябва да провери i) дали обстоятелствата, посочени с цел обосноваване на предоставянето на помощ, в действителност представляват природно бедствие, и ii) дали са изпълнени следните условия:

—

щетите, за които се предоставя компенсацията, са пряко следствие от природното бедствие;

| — | помощта не води до свръхкомпенсация за щети, а само отстранява щетите, причинени от природното бедствие. |
| --- | --- |

—

помощта не води до свръхкомпенсация за щети, а само отстранява щетите, причинени от природното бедствие.

| (60) | В италианското законодателство са определени районите, засегнати от природни бедствия от три вида: земетресения, наводнения и вулканични изригвания. Комисията последователно е изразявала становището, че земетресенията, наводненията и вулканичните изригвания представляват природни бедствия по смисъла на член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС (57); следователно предприятията, понесли щети в резултат на тези природни бедствия, могат по принцип да отговарят на условията за помощ до размера на понесените щети. |
| --- | --- |

(60)

В италианското законодателство са определени районите, засегнати от природни бедствия от три вида: земетресения, наводнения и вулканични изригвания. Комисията последователно е изразявала становището, че земетресенията, наводненията и вулканичните изригвания представляват природни бедствия по смисъла на член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС (57); следователно предприятията, понесли щети в резултат на тези природни бедствия, могат по принцип да отговарят на условията за помощ до размера на понесените щети.

57

| (61) | Във въпросните схеми обаче не се дава определение на понятието „щети“ (дали са материални или икономически), нито се установява каквато и да било връзка между помощта и щетите, понесени вследствие на природното бедствие (58). Освен това схемите не ограничават компенсацията до щетите, които са действително понесени от получателите, нито допустимите разходи се определят въз основа на щетите, понесени от предприятията в резултат на природното бедствие. |
| --- | --- |

(61)

Във въпросните схеми обаче не се дава определение на понятието „щети“ (дали са материални или икономически), нито се установява каквато и да било връзка между помощта и щетите, понесени вследствие на природното бедствие (58). Освен това схемите не ограничават компенсацията до щетите, които са действително понесени от получателите, нито допустимите разходи се определят въз основа на щетите, понесени от предприятията в резултат на природното бедствие.

58

Съмнения и основания за откриване на разследването

Съмнения и основания за откриване на разследването

| (62) | С оглед на горното и въз основа на наличната информация, тъй като мерките са били приведени в действие, без за това да бъде уведомена Комисията, Комисията счита, че те представляват неправомерна помощ по смисъла на член 1 от Регламент (ЕО) No 659/1999. |
| --- | --- |

(62)

С оглед на горното и въз основа на наличната информация, тъй като мерките са били приведени в действие, без за това да бъде уведомена Комисията, Комисията счита, че те представляват неправомерна помощ по смисъла на член 1 от Регламент (ЕО) No 659/1999.

| (63) | Освен това в резултат на предварителната си оценка Комисията изрази сериозно съмнение дали мерките, въведени от Италия от 2002 г. насам, са съвместими с вътрешния пазар. Въз основа на предварителната оценка не беше възможно да се направи заключението, че мерките за помощ са били в съответствие с принципите на ДФЕС, и по-специално с член 107, параграф 2, буква б), с която се разрешават помощи за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия (59). По-специално Комисията имаше съмнения дали предоставената от италианските органи информация е била достатъчна, за да се докаже, че по силата на своя характер и механизъм на действие въпросните мерки са били предназначени за отстраняване на щетите, причинени от природни бедствия. |
| --- | --- |

(63)

Освен това в резултат на предварителната си оценка Комисията изрази сериозно съмнение дали мерките, въведени от Италия от 2002 г. насам, са съвместими с вътрешния пазар. Въз основа на предварителната оценка не беше възможно да се направи заключението, че мерките за помощ са били в съответствие с принципите на ДФЕС, и по-специално с член 107, параграф 2, буква б), с която се разрешават помощи за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия (59). По-специално Комисията имаше съмнения дали предоставената от италианските органи информация е била достатъчна, за да се докаже, че по силата на своя характер и механизъм на действие въпросните мерки са били предназначени за отстраняване на щетите, причинени от природни бедствия.

59

| (64) | По-специално Комисията не беше в състояние да заключи въз основа на механизмите на действие, описани в мерките, че:






  — | получателите са били предприятия, които действително са понесли щети (с изключение отчасти на мярката за Северна Италия, при която се изисква предприятието да е понесло щети, за които е определен минимален праг, вж. съображение 26), |
| --- | --- | --- |

(64)

По-специално Комисията не беше в състояние да заключи въз основа на механизмите на действие, описани в мерките, че:

—

получателите са били предприятия, които действително са понесли щети (с изключение отчасти на мярката за Северна Италия, при която се изисква предприятието да е понесло щети, за които е определен минимален праг, вж. съображение 26),

| — | щетите са били причинени изключително от природните бедствия, посочени в законодателството, |
| --- | --- |

—

щетите са били причинени изключително от природните бедствия, посочени в законодателството,

| — | помощта, предоставена на предприятието, е била ограничена единствено до отстраняването на щетите, причинени от природното бедствие, като се изключва свръхкомпенсация за щетите, понесени от отделния получател. |
| --- | --- |

—

помощта, предоставена на предприятието, е била ограничена единствено до отстраняването на щетите, причинени от природното бедствие, като се изключва свръхкомпенсация за щетите, понесени от отделния получател.

| (65) | Освен това Комисията изрази съмнения дали някое от останалите освобождавания по член 107, параграф 2 и член 107, параграф 3 от ДФЕС е било приложимо (60). |
| --- | --- |

(65)

Освен това Комисията изрази съмнения дали някое от останалите освобождавания по член 107, параграф 2 и член 107, параграф 3 от ДФЕС е било приложимо (60).

60

| (66) | Ето защо италианските органи и заинтересованите трети страни бяха приканени да предоставят в своите мнения относно решението за откриване на процедурата цялата информация, необходима за извършването на цялостна оценка, както и да предоставят на Комисията съответната документация. |
| --- | --- |

(66)

Ето защо италианските органи и заинтересованите трети страни бяха приканени да предоставят в своите мнения относно решението за откриване на процедурата цялата информация, необходима за извършването на цялостна оценка, както и да предоставят на Комисията съответната документация.

4.   МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ

МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ

Мнения, представени от правна кантора Chiti

Мнения, представени от правна кантора Chiti

| (67) | Chiti е правна кантора, установена във Флоренция, която представлява 58 частни предприятия, публични организации и административни отдели, засегнати по различни начини от наводненията в Пиемонт през 1994 г. Целта на представените от нея аргументи е да покаже, че случаят на Пиемонт е различен от останалите случаи на помощ, предоставена след природни бедствия. |
| --- | --- |

(67)

Chiti е правна кантора, установена във Флоренция, която представлява 58 частни предприятия, публични организации и административни отдели, засегнати по различни начини от наводненията в Пиемонт през 1994 г. Целта на представените от нея аргументи е да покаже, че случаят на Пиемонт е различен от останалите случаи на помощ, предоставена след природни бедствия.

| (68) | След като описва фактите и законодателните промени по случая, Chiti акцентира върху решенията на Върховния касационен съд. От кантората твърдят, че след решенията, издадени през 2007 г., 2010 г. и 2012 г., всички предприятия, засегнати от наводненията в Пиемонт, са били в състояние да уредят задълженията си ex post, като платят 10 % от дължимите суми или, ако вече са били платили цялата сума, като изискат възстановяване на 90 % от сумите, както е предвидено в член 3, параграф 90 от Закон No 350/2003. От 233 съдебни дела, отнасящи се до компенсация за щети, причинени от наводненията, 96 са завършили с решения, които понастоящем вече са окончателни, докато повечето от останалите са временно прекратени в резултат на разпореждането за преустановяване, издадено от Комисията на 17 октомври 2012 г. |
| --- | --- |

(68)

След като описва фактите и законодателните промени по случая, Chiti акцентира върху решенията на Върховния касационен съд. От кантората твърдят, че след решенията, издадени през 2007 г., 2010 г. и 2012 г., всички предприятия, засегнати от наводненията в Пиемонт, са били в състояние да уредят задълженията си ex post, като платят 10 % от дължимите суми или, ако вече са били платили цялата сума, като изискат възстановяване на 90 % от сумите, както е предвидено в член 3, параграф 90 от Закон No 350/2003. От 233 съдебни дела, отнасящи се до компенсация за щети, причинени от наводненията, 96 са завършили с решения, които понастоящем вече са окончателни, докато повечето от останалите са временно прекратени в резултат на разпореждането за преустановяване, издадено от Комисията на 17 октомври 2012 г.

ex post

| (69) | Chiti отбелязва, че за да извлекат ползи от тези схеми в съдилищата, предприятията е трябвало да докажат in concreto размера на действителните щети и причинно-следствената връзка между събитието и щетата. Приетите доказателства са се състояли от технически оценки, разпоредени от съда, заверени доклади от експерти или официални документи от INPS и INAIL. Предприятията са получили компенсация само за действителните щети, които са успели да докажат, или за загубите, установени от самия съд. |
| --- | --- |

(69)

Chiti отбелязва, че за да извлекат ползи от тези схеми в съдилищата, предприятията е трябвало да докажат in concreto размера на действителните щети и причинно-следствената връзка между събитието и щетата. Приетите доказателства са се състояли от технически оценки, разпоредени от съда, заверени доклади от експерти или официални документи от INPS и INAIL. Предприятията са получили компенсация само за действителните щети, които са успели да докажат, или за загубите, установени от самия съд.

in concreto

| (70) | Chiti посочва, че схемата за компенсация за щети, причинени от наводненията в Пиемонт през 1994 г., е свързана с природно бедствие и следователно би трябвало да се разглежда съгласно член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС. За да бъдат мерките от този вид съвместими с вътрешния пазар, трябва да се докаже, че е налице причинно-следствена връзка между събитието и щетите и че няма свръхкомпенсация за щетите. Що се отнася до профила на клиентите, които представлява, Chiti твърди, че компенсацията не е предоставяна на всяко предприятие в Пиемонт, а само на отговарящите на следните условия:






  а) | предприятието трябва да се намира в някой от районите, определени като наводнени в конкретни постановления на правителството. В този смисъл мерките са избирателни, но според Chiti те не попадат в обхвата на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Определянето на географски граници за помощта не произтича от политическа или икономическа оценка (например оценка, която се отнася до равнището на безработица или по-слабо развитите райони), а от непредвидими природни бедствия, които не са под контрола на човека. Получателите са определени въз основа на критерии, по отношение на които не може да се прилага каквато и да е преценка. В действителност не е налице избирателност, защото няма нарушаване на конкуренцията: целта на законодателството е да коригира неравностойното положение на предприятията, засегнати от природното бедствие. Това е следствие от принципа за равно третиране; |
| --- | --- | --- |

(70)

Chiti посочва, че схемата за компенсация за щети, причинени от наводненията в Пиемонт през 1994 г., е свързана с природно бедствие и следователно би трябвало да се разглежда съгласно член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС. За да бъдат мерките от този вид съвместими с вътрешния пазар, трябва да се докаже, че е налице причинно-следствена връзка между събитието и щетите и че няма свръхкомпенсация за щетите. Що се отнася до профила на клиентите, които представлява, Chiti твърди, че компенсацията не е предоставяна на всяко предприятие в Пиемонт, а само на отговарящите на следните условия:

а)

предприятието трябва да се намира в някой от районите, определени като наводнени в конкретни постановления на правителството. В този смисъл мерките са избирателни, но според Chiti те не попадат в обхвата на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Определянето на географски граници за помощта не произтича от политическа или икономическа оценка (например оценка, която се отнася до равнището на безработица или по-слабо развитите райони), а от непредвидими природни бедствия, които не са под контрола на човека. Получателите са определени въз основа на критерии, по отношение на които не може да се прилага каквато и да е преценка. В действителност не е налице избирателност, защото няма нарушаване на конкуренцията: целта на законодателството е да коригира неравностойното положение на предприятията, засегнати от природното бедствие. Това е следствие от принципа за равно третиране;

| б) | за да се получи компенсацията, трябва да има доказателства, че щетите са били „сериозни“. Това условие различава случая на Пиемонт от останалите случаи. Единствените щети, които може да бъдат компенсирани, са материалните щети над прага от 2 млрд. италиански лири, определен от закона, които трябва да бъдат установени чрез заверени технически оценки; |
| --- | --- |

б)

за да се получи компенсацията, трябва да има доказателства, че щетите са били „сериозни“. Това условие различава случая на Пиемонт от останалите случаи. Единствените щети, които може да бъдат компенсирани, са материалните щети над прага от 2 млрд. италиански лири, определен от закона, които трябва да бъдат установени чрез заверени технически оценки;

| в) | трябва да има причинно-следствена връзка между събитието и щетите. Според италианското законодателство доказването на причинно-следствена връзка е съществена предпоставка за получаване на компенсация. Ето защо въпросните предприятия е трябвало да посочат причинно-следствена връзка пред съда във всеки от случаите Това означава, че не е имало свръхкомпенсация, тъй като щетите е трябвало да бъдат доказани в заверен или официален доклад от участващите органи. Освен това основен принцип на италианското право е, че компенсацията за извъндоговорни загуби никога не трябва да бъде източник на печалба (член 2043 от Гражданския кодекс). |
| --- | --- |

в)

трябва да има причинно-следствена връзка между събитието и щетите. Според италианското законодателство доказването на причинно-следствена връзка е съществена предпоставка за получаване на компенсация. Ето защо въпросните предприятия е трябвало да посочат причинно-следствена връзка пред съда във всеки от случаите Това означава, че не е имало свръхкомпенсация, тъй като щетите е трябвало да бъдат доказани в заверен или официален доклад от участващите органи. Освен това основен принцип на италианското право е, че компенсацията за извъндоговорни загуби никога не трябва да бъде източник на печалба (член 2043 от Гражданския кодекс).

| (71) | По тази причина в случая на Пиемонт Chiti отправя искане към Комисията да преразгледа общото си становище, че мерките, предмет на разследването, не изглеждат насочени към отстраняването на щети, причинени от природни бедствия. Според Chiti случаят на Пиемонт има особености, които го отличават от останалите случаи, третирани съвместно в решението за откриване. Chiti допълнително твърди, че обезщетенията, предоставени на въпросните предприятия, са съвместими с вътрешния пазар съгласно член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС, тъй като:






  — | компенсацията е свързана изключително с щетите, които са пряк резултат от природното бедствие; |
| --- | --- | --- |

(71)

По тази причина в случая на Пиемонт Chiti отправя искане към Комисията да преразгледа общото си становище, че мерките, предмет на разследването, не изглеждат насочени към отстраняването на щети, причинени от природни бедствия. Според Chiti случаят на Пиемонт има особености, които го отличават от останалите случаи, третирани съвместно в решението за откриване. Chiti допълнително твърди, че обезщетенията, предоставени на въпросните предприятия, са съвместими с вътрешния пазар съгласно член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС, тъй като:

—

компенсацията е свързана изключително с щетите, които са пряк резултат от природното бедствие;

| — | щетите се определени количествено с оглед на значението им за съответното предприятие; |
| --- | --- |

—

щетите се определени количествено с оглед на значението им за съответното предприятие;

| — | не е имало свръхкомпенсация, тъй като компенсацията е определена точно в съответствие с доказаните щети; |
| --- | --- |

—

не е имало свръхкомпенсация, тъй като компенсацията е определена точно в съответствие с доказаните щети;

| — | няма припокриване с други обезщетения. |
| --- | --- |

—

няма припокриване с други обезщетения.

| (72) | В случай че помощта бъде счетена за несъвместима и бъде разпоредено възстановяването ѝ, Chiti счита, че ще бъде приложим член 15 от Регламент (ЕО) No 659/1999. Chiti твърди, че съгласно тази разпоредба Комисията не може да нареди възстановяване на помощ, след като са изминали 10 години от деня, в който помощта е предоставена на получателя. Обезщетенията са предоставяни от периода, започващ непосредствено след наводненията през ноември 1994 г., по силата на Наредба-закон No 646 от 24 ноември 1994 г. Условията и редът за подпомагане на предприятията, засегнати от наводненията в Пиемонт, са само допълнително конкретизирани в последващите закони, приети в периода 2003—2007 г. С други думи решението за откриване на процедура се отнася за 1 януари 2004 г. като дата, на която започва предоставянето на обезщетенията, но моментът на действителното предоставяне на помощта в случая на Пиемонт е ноември 1994 г. |
| --- | --- |

(72)

В случай че помощта бъде счетена за несъвместима и бъде разпоредено възстановяването ѝ, Chiti счита, че ще бъде приложим член 15 от Регламент (ЕО) No 659/1999. Chiti твърди, че съгласно тази разпоредба Комисията не може да нареди възстановяване на помощ, след като са изминали 10 години от деня, в който помощта е предоставена на получателя. Обезщетенията са предоставяни от периода, започващ непосредствено след наводненията през ноември 1994 г., по силата на Наредба-закон No 646 от 24 ноември 1994 г. Условията и редът за подпомагане на предприятията, засегнати от наводненията в Пиемонт, са само допълнително конкретизирани в последващите закони, приети в периода 2003—2007 г. С други думи решението за откриване на процедура се отнася за 1 януари 2004 г. като дата, на която започва предоставянето на обезщетенията, но моментът на действителното предоставяне на помощта в случая на Пиемонт е ноември 1994 г.

| (73) | Chiti твърди, че се прилага също така и член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 659/1999. Според този член Комисията не изисква възстановяване на помощта, ако това противоречи на общ принцип на правото на Общността. Тук са засегнати два принципа. Първо, принципът на правната сигурност изисква зачитане на окончателните съдебни решения, постановени от националните съдилища, и не допуска възможност за възстановяване на сумите, получени от предприятията. Макар да признава, че принципът за res judicata няма абсолютна стойност в правото на Съюза, Chiti счита, че специалните условия, които обосновават решенията на Съда въз основа на този принцип в миналото (61), не се прилагат в настоящия случай. Второ, Chiti се позовава на принципа на оправданите правни очаквания: от края на 1994 г. до 2011 г. нито един национален орган или орган на Съюза не е повдигал въпроси относно законността на обезщетенията. През целия период въпросните предприятия са получавали обезщетения, които компетентните органи не са считали за държавна помощ. Chiti достига до заключението, че това е типична ситуация, в която се прилага принципът на оправданите правни очаквания. |
| --- | --- |

(73)

Chiti твърди, че се прилага също така и член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 659/1999. Според този член Комисията не изисква възстановяване на помощта, ако това противоречи на общ принцип на правото на Общността. Тук са засегнати два принципа. Първо, принципът на правната сигурност изисква зачитане на окончателните съдебни решения, постановени от националните съдилища, и не допуска възможност за възстановяване на сумите, получени от предприятията. Макар да признава, че принципът за res judicata няма абсолютна стойност в правото на Съюза, Chiti счита, че специалните условия, които обосновават решенията на Съда въз основа на този принцип в миналото (61), не се прилагат в настоящия случай. Второ, Chiti се позовава на принципа на оправданите правни очаквания: от края на 1994 г. до 2011 г. нито един национален орган или орган на Съюза не е повдигал въпроси относно законността на обезщетенията. През целия период въпросните предприятия са получавали обезщетения, които компетентните органи не са считали за държавна помощ. Chiti достига до заключението, че това е типична ситуация, в която се прилага принципът на оправданите правни очаквания.

res judicata

61

Мнения, представени от правна кантора Preve-Gavioli

Мнения, представени от правна кантора Preve-Gavioli

| (74) | Preve-Gavioli е правна кантора със седалище в Торино. След като обобщава развитието на разглежданото италианско законодателство, както и на обстоятелствата, водещи до производството на Комисията, Preve-Gavioli посочва, че обезщетенията, предоставени на предприятията, засегнати от наводненията в Пиемонт през 1994 г., не са избирателни, тъй като по никакъв начин не облагодетелстват определени предприятия посредством освобождаването им от разходи, които обичайно биха поели. Мерките са насочени единствено към компенсиране на предприятията за щетите, понесени в резултат на природно бедствие. Освен това обезщетенията, предвидени от закона, не укрепват конкурентната позиция на получателите спрямо конкурентите им, тъй като обезщетението, което са получили, им е позволило единствено да се върнат на пазара като равнопоставени оператори спрямо предприятията, които не са понесли щети или загуба на приходи. С други думи обезщетенията по никакъв начин не нарушават конкуренцията, а коригират неизгодното финансово положение и възстановяват търговската конкурентоспособност на предприятията, засегнати от наводненията. |
| --- | --- |

(74)

Preve-Gavioli е правна кантора със седалище в Торино. След като обобщава развитието на разглежданото италианско законодателство, както и на обстоятелствата, водещи до производството на Комисията, Preve-Gavioli посочва, че обезщетенията, предоставени на предприятията, засегнати от наводненията в Пиемонт през 1994 г., не са избирателни, тъй като по никакъв начин не облагодетелстват определени предприятия посредством освобождаването им от разходи, които обичайно биха поели. Мерките са насочени единствено към компенсиране на предприятията за щетите, понесени в резултат на природно бедствие. Освен това обезщетенията, предвидени от закона, не укрепват конкурентната позиция на получателите спрямо конкурентите им, тъй като обезщетението, което са получили, им е позволило единствено да се върнат на пазара като равнопоставени оператори спрямо предприятията, които не са понесли щети или загуба на приходи. С други думи обезщетенията по никакъв начин не нарушават конкуренцията, а коригират неизгодното финансово положение и възстановяват търговската конкурентоспособност на предприятията, засегнати от наводненията.

| (75) | Според Preve-Gavioli обезщетенията, предоставени на предприятията, засегнати от наводненията в Пиемонт през 1994 г., не могат да бъдат описани като държавна помощ, тъй като не са изпълнени условията, посочени в член 107, параграф 1 от ДФЕС. При все това дори ако мерките би следвало да се разглеждат като държавна помощ, те следва да бъдат класифицирани като помощ за компенсиране на щети, причинени от природно бедствие по смисъла на член 107, параграф 2, буква б). Поради това те са съвместими с вътрешния пазар съгласно условията на самия Договор и не са предмет на задължението за предварително уведомление или предварителна оценка от страна на Комисията. |
| --- | --- |

(75)

Според Preve-Gavioli обезщетенията, предоставени на предприятията, засегнати от наводненията в Пиемонт през 1994 г., не могат да бъдат описани като държавна помощ, тъй като не са изпълнени условията, посочени в член 107, параграф 1 от ДФЕС. При все това дори ако мерките би следвало да се разглеждат като държавна помощ, те следва да бъдат класифицирани като помощ за компенсиране на щети, причинени от природно бедствие по смисъла на член 107, параграф 2, буква б). Поради това те са съвместими с вътрешния пазар съгласно условията на самия Договор и не са предмет на задължението за предварително уведомление или предварителна оценка от страна на Комисията.

Мнения, представени от Confindustria

Мнения, представени от Confindustria

| (76) | Confindustria е най-голямото сдружение на италиански работодатели, основано през 1910 г. Това е доброволна организация, обхващаща приблизително 150 000 предприятия, в които работят общо около 5 500 000 души. Тя е представила коментари като заинтересована страна по смисъла на член 108, параграф 2 от ДФЕС както по дело SA.33083, така и по дело SA.35083. |
| --- | --- |

(76)

Confindustria е най-голямото сдружение на италиански работодатели, основано през 1910 г. Това е доброволна организация, обхващаща приблизително 150 000 предприятия, в които работят общо около 5 500 000 души. Тя е представила коментари като заинтересована страна по смисъла на член 108, параграф 2 от ДФЕС както по дело SA.33083, така и по дело SA.35083.

| (77) | Confindustria е загрижена, че неизпълнението на задължението на Италия да уведоми Комисията за държавната помощ може да доведе до санкции за предприятията, които са се възползвали добросъвестно от мерките, насочени към възстановяване на щетите, причинени от природни бедствия. |
| --- | --- |

(77)

Confindustria е загрижена, че неизпълнението на задължението на Италия да уведоми Комисията за държавната помощ може да доведе до санкции за предприятията, които са се възползвали добросъвестно от мерките, насочени към възстановяване на щетите, причинени от природни бедствия.

| (78) | Confindustria твърди, че Комисията следва да обърне внимание на някои факти от общ характер, свързани с цялостния контекст. По-специално мерките се отнасят до събития отпреди 20 години (и повече в някои случаи); поради тази причина в съществуващата практика по отношение на решенията за държавна помощ не се предвижда подходяща защита на заинтересованите страни. Дори когато са налице съмнения относно съвместимостта на някои мерки, приети от национален законодателен орган, е трудно да се получи информация от компетентните органи, а в настоящия икономически контекст повечето предприятия, по-специално малките и средните предприятия, продължават да изпитват сериозни проблеми с ликвидността. Разпореждането да бъде възстановена помощта, предоставена преди десетилетия, ще застраши на този етап оцеляването на много от тези предприятия. Освен това Confindustria не разбира причините за съмненията относно съвместимостта на мерките. |
| --- | --- |

(78)

Confindustria твърди, че Комисията следва да обърне внимание на някои факти от общ характер, свързани с цялостния контекст. По-специално мерките се отнасят до събития отпреди 20 години (и повече в някои случаи); поради тази причина в съществуващата практика по отношение на решенията за държавна помощ не се предвижда подходяща защита на заинтересованите страни. Дори когато са налице съмнения относно съвместимостта на някои мерки, приети от национален законодателен орган, е трудно да се получи информация от компетентните органи, а в настоящия икономически контекст повечето предприятия, по-специално малките и средните предприятия, продължават да изпитват сериозни проблеми с ликвидността. Разпореждането да бъде възстановена помощта, предоставена преди десетилетия, ще застраши на този етап оцеляването на много от тези предприятия. Освен това Confindustria не разбира причините за съмненията относно съвместимостта на мерките.

| (79) | Confindustria предлага да се намери алтернативно решение, за да се избегне ощетяването на засегнатите предприятия по неоправдан и опасен начин. |
| --- | --- |

(79)

Confindustria предлага да се намери алтернативно решение, за да се избегне ощетяването на засегнатите предприятия по неоправдан и опасен начин.

| (80) | На първо място, Confindustria счита, че за всяка мярка и всеки случай трябва да се направи внимателна преценка относно наличието на извънредни обстоятелства, които могат да покажат, че не е имало помощ или че не се изисква помощта да бъде възстановена. Тези извънредни обстоятелства са i) давностен срок от десет години, ii) принципът на защита на оправданите правни очаквания и iii) приложимостта на освобождавания, различни от посочените в член 107, параграф 3, буква в). |
| --- | --- |

(80)

На първо място, Confindustria счита, че за всяка мярка и всеки случай трябва да се направи внимателна преценка относно наличието на извънредни обстоятелства, които могат да покажат, че не е имало помощ или че не се изисква помощта да бъде възстановена. Тези извънредни обстоятелства са i) давностен срок от десет години, ii) принципът на защита на оправданите правни очаквания и iii) приложимостта на освобождавания, различни от посочените в член 107, параграф 3, буква в).

| (81) | Второ, Confindustria призовава Комисията да уточни изрично в решението си в кои случаи паричните средства, изплатени на предприятията като обезщетение за щети, причинени пряко от природни бедствия, може да се считат за съвместими с Договора. Въпросните мерки тук са насочени към предприятията, пряко засегнати от събития, които Комисията последователно е считала, че попадат в обхвата на определението за природни бедствия: земетресения, наводнения, вулканични изригвания, и т.н. От формулировката на законодателството, служещо като основание за мерките, става ясно, че те са били приети от италианските органи с цел отстраняване на щетите, причинени от тези природни явления. Confindustria твърди, че получателите са предприятия, които са понесли реални щети в резултат на природни бедствия. Въпреки че само в няколко случая обезщетенията са предоставени изрично на предприятия, които са понесли „сериозни“ щети, следва да се признае, че щетите са били сериозни и в други случаи: самият факт, че дадено предприятие се намира в район, засегнат от природно бедствие, неизбежно води до икономически загуби независимо от всички материални щети. Confindustria настоява също така, че е възможно да има случаи, в които получателите разполагат с документи, доказващи размера на действително понесените щети, както и че загубата е значително по-голяма от получената компенсация. По тази причина Confindustria е убедена, че всички мерки, предмет на разследването, попадат в приложното поле на член 107, параграф 2 от ДФЕС. |
| --- | --- |

(81)

Второ, Confindustria призовава Комисията да уточни изрично в решението си в кои случаи паричните средства, изплатени на предприятията като обезщетение за щети, причинени пряко от природни бедствия, може да се считат за съвместими с Договора. Въпросните мерки тук са насочени към предприятията, пряко засегнати от събития, които Комисията последователно е считала, че попадат в обхвата на определението за природни бедствия: земетресения, наводнения, вулканични изригвания, и т.н. От формулировката на законодателството, служещо като основание за мерките, става ясно, че те са били приети от италианските органи с цел отстраняване на щетите, причинени от тези природни явления. Confindustria твърди, че получателите са предприятия, които са понесли реални щети в резултат на природни бедствия. Въпреки че само в няколко случая обезщетенията са предоставени изрично на предприятия, които са понесли „сериозни“ щети, следва да се признае, че щетите са били сериозни и в други случаи: самият факт, че дадено предприятие се намира в район, засегнат от природно бедствие, неизбежно води до икономически загуби независимо от всички материални щети. Confindustria настоява също така, че е възможно да има случаи, в които получателите разполагат с документи, доказващи размера на действително понесените щети, както и че загубата е значително по-голяма от получената компенсация. По тази причина Confindustria е убедена, че всички мерки, предмет на разследването, попадат в приложното поле на член 107, параграф 2 от ДФЕС.

| (82) | Що се отнася до наличието на условията, изтъкнати от Комисията, Confindustria признава, че за някои от разглежданите мерки изглежда липсва официално определение за щети. Същото важи и за определянето на взаимовръзката и съотношението между размера на понесените щети и размера на помощта. При все това Confindustria предполага, че от тази взаимовръзка de facto става ясно, че в случай на природно бедствие всички предприятия понасят щети (най-малко икономически загуби) и че е възможно да бъде разработен опростен метод за оценка на щетите и на съответната помощ. При този метод следва да се вземе предвид например капацитетът за генериране на приходи и броят на лицата, наети от всяко предприятие. Следователно проблемът е свързан със случаите на свръхкомпенсация, а не със съвместимостта на мерките с правилата за държавна помощ. Важно е да се избегне ситуация, при която действията спрямо няколко случая на свръхкомпенсация биха могли да доведат до налагане на санкции на по-голямата част от предприятията, които са получили обезщетения добросъвестно и в съответствие със закона. Ето защо Confindustria предлага да бъде разрешено на предприятията да задържат помощта въпреки факта, че към момента на нейното одобрение, ако италианските органи бяха спазили Договора и задължението за уведомяване, Комисията е трябвало да бъде уведомена за тази помощ. |
| --- | --- |

(82)

Що се отнася до наличието на условията, изтъкнати от Комисията, Confindustria признава, че за някои от разглежданите мерки изглежда липсва официално определение за щети. Същото важи и за определянето на взаимовръзката и съотношението между размера на понесените щети и размера на помощта. При все това Confindustria предполага, че от тази взаимовръзка de facto става ясно, че в случай на природно бедствие всички предприятия понасят щети (най-малко икономически загуби) и че е възможно да бъде разработен опростен метод за оценка на щетите и на съответната помощ. При този метод следва да се вземе предвид например капацитетът за генериране на приходи и броят на лицата, наети от всяко предприятие. Следователно проблемът е свързан със случаите на свръхкомпенсация, а не със съвместимостта на мерките с правилата за държавна помощ. Важно е да се избегне ситуация, при която действията спрямо няколко случая на свръхкомпенсация биха могли да доведат до налагане на санкции на по-голямата част от предприятията, които са получили обезщетения добросъвестно и в съответствие със закона. Ето защо Confindustria предлага да бъде разрешено на предприятията да задържат помощта въпреки факта, че към момента на нейното одобрение, ако италианските органи бяха спазили Договора и задължението за уведомяване, Комисията е трябвало да бъде уведомена за тази помощ.

de facto

| (83) | В обобщение Confindustria отправя следното искане към Комисията:






  а) | да потвърди изрично, че взетите от Комисията решения не засягат конкретни случаи на помощ, които са съвместими на основание член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС, Регламента за помощта de minimis или други разпоредби; |
| --- | --- | --- |

(83)

В обобщение Confindustria отправя следното искане към Комисията:

а)

да потвърди изрично, че взетите от Комисията решения не засягат конкретни случаи на помощ, които са съвместими на основание член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС, Регламента за помощта de minimis или други разпоредби;

| б) | да засили официалното или неофициалното сътрудничество между Комисията и националните органи от една страна и предприятията получатели от друга страна, за да се разработят метод и механизъм за предотвратяване на случаи на свръхкомпенсация; така ще бъде избегнато възстановяването на помощ, разрешена от Регламента за помощта de minimis, както и на помощ, която на практика съответства на материалните и икономическите загуби, действително понесени от получателите; |
| --- | --- |

б)

да засили официалното или неофициалното сътрудничество между Комисията и националните органи от една страна и предприятията получатели от друга страна, за да се разработят метод и механизъм за предотвратяване на случаи на свръхкомпенсация; така ще бъде избегнато възстановяването на помощ, разрешена от Регламента за помощта de minimis, както и на помощ, която на практика съответства на материалните и икономическите загуби, действително понесени от получателите;

de minimis

| в) | да прецени дали е необходимо въвеждането на опростен метод за количествено определяне на щетите, понесени в резултат на природни бедствия. |
| --- | --- |

в)

да прецени дали е необходимо въвеждането на опростен метод за количествено определяне на щетите, понесени в резултат на природни бедствия.

Мнения, представени от Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL)

Мнения, представени от Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL)

| (84) | Италианската обща конфедерация на труда (Confederazione Generale Italiana del Lavoro, CGIL) е най-голямата профсъюзна организация в Италия, която има приблизително шест милиона членове. В отговор на решението за откриване на процедурата клонът на CGIL в Л'Акуила, Абруцо („CGIL Л'Акуила“) е представил коментари извън крайния срок от един месец след публикуването на решението. Комисията не е задължена да разглежда мненията на заинтересовани трети страни, представени след крайния срок, но може да допусне изключение и ще го направи в този случай. |
| --- | --- |

(84)

Италианската обща конфедерация на труда (Confederazione Generale Italiana del Lavoro, CGIL) е най-голямата профсъюзна организация в Италия, която има приблизително шест милиона членове. В отговор на решението за откриване на процедурата клонът на CGIL в Л'Акуила, Абруцо („CGIL Л'Акуила“) е представил коментари извън крайния срок от един месец след публикуването на решението. Комисията не е задължена да разглежда мненията на заинтересовани трети страни, представени след крайния срок, но може да допусне изключение и ще го направи в този случай.

| (85) | CGIL Л'Акуила счита, че преустановяването на схемата за намаления, въведена от Италия, искането на пълно възстановяване на предоставените суми и изискването за сертифициране на понесените щети може да изтласка от пазара засегнатите предприятия. Това е още по-проблематично, тъй като при други случаи на компенсиране за щети, причинени от природни бедствия, третирането е било различно. В резултат на това, въпреки че е най-тежко засегнатият от земетресението район, Л'Акуила продължава да страда от нарушаване на конкуренцията в сравнение с конкурентите, които не са били засегнати от такова бедствие. В обобщение, преустановяването на обезщетенията и липсата на постепенност и на подходящи процедури за проверка (за които CGIL Л'Акуила обвинява държавата) може допълнително да отслаби местния производствен сектор с всички произтичащи отрицателни последици по отношение на безработицата и социалната сигурност. |
| --- | --- |

(85)

CGIL Л'Акуила счита, че преустановяването на схемата за намаления, въведена от Италия, искането на пълно възстановяване на предоставените суми и изискването за сертифициране на понесените щети може да изтласка от пазара засегнатите предприятия. Това е още по-проблематично, тъй като при други случаи на компенсиране за щети, причинени от природни бедствия, третирането е било различно. В резултат на това, въпреки че е най-тежко засегнатият от земетресението район, Л'Акуила продължава да страда от нарушаване на конкуренцията в сравнение с конкурентите, които не са били засегнати от такова бедствие. В обобщение, преустановяването на обезщетенията и липсата на постепенност и на подходящи процедури за проверка (за които CGIL Л'Акуила обвинява държавата) може допълнително да отслаби местния производствен сектор с всички произтичащи отрицателни последици по отношение на безработицата и социалната сигурност.

5.   МНЕНИЯ НА ИТАЛИЯ

МНЕНИЯ НА ИТАЛИЯ

| (86) | В отговор на решението за откриване на процедурата италианските органи представиха мненията си на 11 януари 2013 г. Службите на Комисията получиха информация от следните италиански органи и агенции:






  а) | Министерство на икономическите въпроси и финансите; |
| --- | --- | --- |

(86)

В отговор на решението за откриване на процедурата италианските органи представиха мненията си на 11 януари 2013 г. Службите на Комисията получиха информация от следните италиански органи и агенции:

а)

Министерство на икономическите въпроси и финансите;

| б) | Агенция за приходите; |
| --- | --- |

б)

Агенция за приходите;

| в) | INPS; |
| --- | --- |

в)

INPS;

| г) | INAIL; |
| --- | --- |

г)

INAIL;

| д) | Отдел за гражданска защита, Отделът за гражданска защита твърди обаче, че не разполага с информация от вида, изискан в решението. |
| --- | --- |

д)

Отдел за гражданска защита, Отделът за гражданска защита твърди обаче, че не разполага с информация от вида, изискан в решението.

Намаления и период на прилагане за всеки район и мярка

Намаления и период на прилагане за всеки район и мярка

| (87) | В точка 71 от решението за откриване на процедурата Комисията поиска от италианските органи да ѝ предоставят информация относно „намаленията за всеки район и мярка, както и за периода, за който се прилагат намаленията“. |
| --- | --- |

(87)

В точка 71 от решението за откриване на процедурата Комисията поиска от италианските органи да ѝ предоставят информация относно „намаленията за всеки район и мярка, както и за периода, за който се прилагат намаленията“.

| (88) | INPS изтъква на първо място, че трудностите, които Комисията е срещнала при установяването на точните периоди на преустановяване на плащанията на данъци и вноски (вж. раздел 2.5 от решението за откриване на процедурата), произтичат от разликите в сроковете, определени в правилата на всяка институция. Трябва да се прави разграничение между продължителността на преустановяването на плащане на вноски (дължими на INPS и INAIL) и продължителността на преустановяването на плащане на данъци (дължими на Агенцията за приходите). Допълнително трябва да се прави разграничение между периодите на преустановяване на плащането на данъци и вноски и периодите на прилагане на мерките за намаления. |
| --- | --- |

(88)

INPS изтъква на първо място, че трудностите, които Комисията е срещнала при установяването на точните периоди на преустановяване на плащанията на данъци и вноски (вж. раздел 2.5 от решението за откриване на процедурата), произтичат от разликите в сроковете, определени в правилата на всяка институция. Трябва да се прави разграничение между продължителността на преустановяването на плащане на вноски (дължими на INPS и INAIL) и продължителността на преустановяването на плащане на данъци (дължими на Агенцията за приходите). Допълнително трябва да се прави разграничение между периодите на преустановяване на плащането на данъци и вноски и периодите на прилагане на мерките за намаления.

| (89) | Що се отнася до датата, на която е започнало прилагането на схемите, INAIL твърди, че противно на посоченото от Комисията в точка 34 от решението за откриване на процедурата, началната дата на схемата невинаги съвпада с влизането в сила на законодателството, в което е предвидена. Началната дата на мярката за намаление може да настъпи на по-късен етап — в случая на Пиемонт едва след като в решение на съда е установено, че предприятията имат право на намаления със задна дата. От друга страна Агенцията за приходите е съгласна с Комисията, че правото на получателя на данъчно предимство се прилага с влизането в сила на законодателството, което въвежда предимството. |
| --- | --- |

(89)

Що се отнася до датата, на която е започнало прилагането на схемите, INAIL твърди, че противно на посоченото от Комисията в точка 34 от решението за откриване на процедурата, началната дата на схемата невинаги съвпада с влизането в сила на законодателството, в което е предвидена. Началната дата на мярката за намаление може да настъпи на по-късен етап — в случая на Пиемонт едва след като в решение на съда е установено, че предприятията имат право на намаления със задна дата. От друга страна Агенцията за приходите е съгласна с Комисията, че правото на получателя на данъчно предимство се прилага с влизането в сила на законодателството, което въвежда предимството.

| (90) | INPS и INAIL посочват конкретни периоди за всяка схема за намаляване на вноските:






  а) | по отношение на земетресението в Източна Сицилия (провинциите Сиракуза, Катания и Рагуза) на 13—16 декември 1990 г., в документите, подготвени от INPS и INAIL, се посочва, че периодът на преустановяване е от 13 декември 1990 г. до 31 декември 1992 г. Периодът, през който може да бъде използвано намалението, е от 1 януари 2006 г. до 30 септември 2006 г. за плащания под 5 000 EUR (които се плащат еднократно) или от 1 октомври 2006 г. нататък за суми над 5 000 EUR (които се плащат като осем шестмесечни вноски с лихва); |
| --- | --- | --- |

(90)

INPS и INAIL посочват конкретни периоди за всяка схема за намаляване на вноските:

а)

по отношение на земетресението в Източна Сицилия (провинциите Сиракуза, Катания и Рагуза) на 13—16 декември 1990 г., в документите, подготвени от INPS и INAIL, се посочва, че периодът на преустановяване е от 13 декември 1990 г. до 31 декември 1992 г. Периодът, през който може да бъде използвано намалението, е от 1 януари 2006 г. до 30 септември 2006 г. за плащания под 5 000 EUR (които се плащат еднократно) или от 1 октомври 2006 г. нататък за суми над 5 000 EUR (които се плащат като осем шестмесечни вноски с лихва);

Източна Сицилия

| б) | за наводненията през ноември 1994 г. в Северна Италия INPS определя периода на преустановяване от 4 ноември 1994 г. до 30 ноември 1995 г. Според INAIL обаче периодът на преустановяване е от 1 януари 1995 г. до 31 декември 1997 г. по отношение на 1995 г., 1996 г. и 1997 г. И в двата случая периодът на наличност на намаленията е посочен от 1 януари 2004 г. нататък. При все това INPS уточнява, че намалението за вноските за социално осигуряване започва се прилага едва от момента на влизане в сила на окончателните съдебни решения, а не автоматично, както е в случая на INAIL; |
| --- | --- |

б)

за наводненията през ноември 1994 г. в Северна Италия INPS определя периода на преустановяване от 4 ноември 1994 г. до 30 ноември 1995 г. Според INAIL обаче периодът на преустановяване е от 1 януари 1995 г. до 31 декември 1997 г. по отношение на 1995 г., 1996 г. и 1997 г. И в двата случая периодът на наличност на намаленията е посочен от 1 януари 2004 г. нататък. При все това INPS уточнява, че намалението за вноските за социално осигуряване започва се прилага едва от момента на влизане в сила на окончателните съдебни решения, а не автоматично, както е в случая на INAIL;

Северна Италия

| в) | по отношение на земетресението в Умбрия и Марке през 1997 г. в документа, изготвен от INPS и INAIL, се уточнява, че периодът на преустановяване на плащанията е от 26 септември 1997 г. до 31 март 1998 г. за жителите на „бедстващите общини“ (comuni disastrati), посочени в законодателството, и от 26 септември 1997 г. до 30 юни 1999 г. за жителите на „понеслите щети общини“ (comuni danneggiati), които също са посочени в законодателството. INPS и INAIL посочват, че намалението се отнася за периода от 1 януари 2009 г. до 30 юни 2009 г. Агенцията за приходите счита, че началната дата за прилагане на данъчното намаление е 23 октомври 2008 г., т.е. датата на влизане в сила на Наредба-закон No 162/2008; |
| --- | --- |

в)

по отношение на земетресението в Умбрия и Марке през 1997 г. в документа, изготвен от INPS и INAIL, се уточнява, че периодът на преустановяване на плащанията е от 26 септември 1997 г. до 31 март 1998 г. за жителите на „бедстващите общини“ (comuni disastrati), посочени в законодателството, и от 26 септември 1997 г. до 30 юни 1999 г. за жителите на „понеслите щети общини“ (comuni danneggiati), които също са посочени в законодателството. INPS и INAIL посочват, че намалението се отнася за периода от 1 януари 2009 г. до 30 юни 2009 г. Агенцията за приходите счита, че началната дата за прилагане на данъчното намаление е 23 октомври 2008 г., т.е. датата на влизане в сила на Наредба-закон No 162/2008;

Умбрия и Марке

comuni disastrati

comuni danneggiati

| г) | за земетресението в Молизе и Пулия през 2002 г. INPS и INAIL посочват, че периодът на преустановяване на плащанията е от 31 октомври 2002 г. до 31 декември 2007 г. И двете институции твърдят, че получателите са можели да използват намаленията от 1 януари 2009 г. до 30 юни 2009 г. след удължаване на прилагането на мерките, въведени за земетресението в Умбрия и Марке през 1997 г., с Наредба-закон No 162 от 2008 г. Агенцията за приходите отбелязва, че началната дата за прилагане на данъчното намаление е 29 януари 2009 г., т.е. датата на влизане в сила на Наредба-закон No 185 от 2008 г.; |
| --- | --- |

г)

за земетресението в Молизе и Пулия през 2002 г. INPS и INAIL посочват, че периодът на преустановяване на плащанията е от 31 октомври 2002 г. до 31 декември 2007 г. И двете институции твърдят, че получателите са можели да използват намаленията от 1 януари 2009 г. до 30 юни 2009 г. след удължаване на прилагането на мерките, въведени за земетресението в Умбрия и Марке през 1997 г., с Наредба-закон No 162 от 2008 г. Агенцията за приходите отбелязва, че началната дата за прилагане на данъчното намаление е 29 януари 2009 г., т.е. датата на влизане в сила на Наредба-закон No 185 от 2008 г.;

Молизе и Пулия

| д) | в случая на земетресението и изригванията на вулкана Етна през 2002 г. както INPS, така и INAIL отбелязват, че периодът на преустановяване е от 29 октомври 2002 г. до 31 март 2004 г. и че периодът на намалението е от 1 януари 2007 г. до 30 юни 2008 г.; |
| --- | --- |

д)

в случая на земетресението и изригванията на вулкана Етна през 2002 г. както INPS, така и INAIL отбелязват, че периодът на преустановяване е от 29 октомври 2002 г. до 31 март 2004 г. и че периодът на намалението е от 1 януари 2007 г. до 30 юни 2008 г.;

вулкана Етна

| е) | за земетресението в Абруцо през 2009 г. съответният период зависи от естеството на получателя: за предприятията с годишен оборот над 200 000 EUR документите, изготвени от INPS, INAIL и Агенцията за приходите, показват, че периодът на преустановяване на плащанията е от 6 април 2009 г. до 30 юни 2010 г., а за предприятия с годишен оборот под 200 000 EUR и физическите лица, които имат доходи от стопанска дейност или които са самостоятелно заети, периодът на преустановяване на плащанията е от 6 април 2009 г. до 15 декември 2010 г. (а не 31 декември 2010 г., както е посочено в точка 36, буква е) от решението за откриване на процедурата). Намалението се прилага от януари 2012 г., но както INPS, така и INAIL декларират в становищата си, че намалението важи само за помощ, която отговаря на изискванията за помощта de minimis, докато Комисията приеме решение относно помощта, надвишаваща нивото на помощта de minimis. |
| --- | --- |

е)

за земетресението в Абруцо през 2009 г. съответният период зависи от естеството на получателя: за предприятията с годишен оборот над 200 000 EUR документите, изготвени от INPS, INAIL и Агенцията за приходите, показват, че периодът на преустановяване на плащанията е от 6 април 2009 г. до 30 юни 2010 г., а за предприятия с годишен оборот под 200 000 EUR и физическите лица, които имат доходи от стопанска дейност или които са самостоятелно заети, периодът на преустановяване на плащанията е от 6 април 2009 г. до 15 декември 2010 г. (а не 31 декември 2010 г., както е посочено в точка 36, буква е) от решението за откриване на процедурата). Намалението се прилага от януари 2012 г., но както INPS, така и INAIL декларират в становищата си, че намалението важи само за помощ, която отговаря на изискванията за помощта de minimis, докато Комисията приеме решение относно помощта, надвишаваща нивото на помощта de minimis.

Абруцо

помощта de minimis

помощта de minimis

| (91) | В точка 71 от решението за откриване на процедурата Комисията поиска от Италия също така „да потвърди разбирането на Комисията, че в резултат на последните решения на Върховния касационен съд от 2007 г., 2010 г. и 2012 г. ... тези мерки биха могли да направят помощта достъпна (без ограничение във времето) за всички предприятия, определени като получатели съгласно правното основание за всяка мярка“. В тази връзка италианските органи представят две различни становища. |
| --- | --- |

(91)

В точка 71 от решението за откриване на процедурата Комисията поиска от Италия също така „да потвърди разбирането на Комисията, че в резултат на последните решения на Върховния касационен съд от 2007 г., 2010 г. и 2012 г. ... тези мерки биха могли да направят помощта достъпна (без ограничение във времето) за всички предприятия, определени като получатели съгласно правното основание за всяка мярка“. В тази връзка италианските органи представят две различни становища.

| (92) | INPS и INAIL изтъкват, че тълкуването на Комисията изглежда погрешно. Според тях, въпреки че решенията на Върховния касационен съд биха могли да разширят помощта без ограничение във времето, за да бъдат обхванати всички получатели, определени в съответното законодателство, от решенията просто става ясно, че ползите от мерките могат да бъдат осигурени по два начина: ако предприятието все още не е платило, то трябва да плати само 10 % от дължимите суми; ако вече е направило плащане, могат да му бъдат възстановени 90 % от платените суми. Двете институции настояват, че това тълкуване произтича от законодателството, с което са въведени намаленията. Това законодателство е jus superveniens — последващ закон, който узаконява възстановяването на вече надплатени суми. При все това INPS и INAIL посочват, че при първия случай (плащане на 10 %) в няколко решения е установено, че данъкоплатците не са имали право на обезщетението по мярката, тъй като решенията са приложени след изтичането на срока 31 юли 2007 г., определен в закона. Във втория случай (възстановяване на 90 %) правото на възстановяване е обвързано с давностен срок, който обикновено е 10 години, считано от момента, когато правото може да започне да се упражнява (член 2946 от Гражданския кодекс), т.е. от датата на влизане в сила на закона, с който се въвежда мярката. Освен това, за разлика от утвърденото в точка 45 от решението за откриване на процедурата, принципите, формулирани от Върховния касационен съд, се отнасят само за конкретни случаи (Сицилия и Пиемонт) и не могат да се прилагат общо към останалите бедствия, както предполага Комисията. |
| --- | --- |

(92)

INPS и INAIL изтъкват, че тълкуването на Комисията изглежда погрешно. Според тях, въпреки че решенията на Върховния касационен съд биха могли да разширят помощта без ограничение във времето, за да бъдат обхванати всички получатели, определени в съответното законодателство, от решенията просто става ясно, че ползите от мерките могат да бъдат осигурени по два начина: ако предприятието все още не е платило, то трябва да плати само 10 % от дължимите суми; ако вече е направило плащане, могат да му бъдат възстановени 90 % от платените суми. Двете институции настояват, че това тълкуване произтича от законодателството, с което са въведени намаленията. Това законодателство е jus superveniens — последващ закон, който узаконява възстановяването на вече надплатени суми. При все това INPS и INAIL посочват, че при първия случай (плащане на 10 %) в няколко решения е установено, че данъкоплатците не са имали право на обезщетението по мярката, тъй като решенията са приложени след изтичането на срока 31 юли 2007 г., определен в закона. Във втория случай (възстановяване на 90 %) правото на възстановяване е обвързано с давностен срок, който обикновено е 10 години, считано от момента, когато правото може да започне да се упражнява (член 2946 от Гражданския кодекс), т.е. от датата на влизане в сила на закона, с който се въвежда мярката. Освен това, за разлика от утвърденото в точка 45 от решението за откриване на процедурата, принципите, формулирани от Върховния касационен съд, се отнасят само за конкретни случаи (Сицилия и Пиемонт) и не могат да се прилагат общо към останалите бедствия, както предполага Комисията.

jus supervenien

| (93) | Според Агенцията за приходите тълкуването на Комисията е правилно. Като общо правило заявленията за възстановяване на данък, изготвени от онези, които вече са платили, трябва да бъдат подадени в рамките на 48 месеца от датата на плащането (член 38 от Президентски указ No 602 от 20 септември 1973 г.). Независимо от това в последните решения на Върховния касационен съд е прието, че получателите имат право да им бъдат възстановени надплатени суми в рамките на обичайния давностен срок, посочен по-горе. |
| --- | --- |

(93)

Според Агенцията за приходите тълкуването на Комисията е правилно. Като общо правило заявленията за възстановяване на данък, изготвени от онези, които вече са платили, трябва да бъдат подадени в рамките на 48 месеца от датата на плащането (член 38 от Президентски указ No 602 от 20 септември 1973 г.). Независимо от това в последните решения на Върховния касационен съд е прието, че получателите имат право да им бъдат възстановени надплатени суми в рамките на обичайния давностен срок, посочен по-горе.

| (94) | По отношение на процента на намалението, приложим за всяка мярка и всеки данък или вноска, Италия потвърждава процентите, посочени в раздел 2.2 от решението за откриване на процедурата. |
| --- | --- |

(94)

По отношение на процента на намалението, приложим за всяка мярка и всеки данък или вноска, Италия потвърждава процентите, посочени в раздел 2.2 от решението за откриване на процедурата.

Обединяване на различни схеми за природни бедствия

Обединяване на различни схеми за природни бедствия

| (95) | В точка 71 от решението за откриване на процедурата Комисията изиска от италианските органи да посочат „Наличието (или отсъствието) на схеми за природни бедствия, по които на получателите вече се предоставя помощ за отстраняване на щетите, понесени в резултат на съответното конкретно природно бедствие“. |
| --- | --- |

(95)

В точка 71 от решението за откриване на процедурата Комисията изиска от италианските органи да посочат „Наличието (или отсъствието) на схеми за природни бедствия, по които на получателите вече се предоставя помощ за отстраняване на щетите, понесени в резултат на съответното конкретно природно бедствие“.

| (96) | От трите институции, представили мнения, само INPS отговори на този въпрос. INPS твърди, че размерът на намаленията е строго ограничен до сумите, които действително се дължат на институцията за съответните периоди на преустановяване на плащанията. По този начин мерките са ограничени до процентно намаление на дължимите вноски. Ето защо според INPS включените суми не могат да представляват свръхкомпенсация на допустимите разходи. INPS посочва, че в схемите за помощ при бедствия за земетресението през 2002 г. в Молизе (схема за помощ No 174а/2004), както и за земетресението през 2009 г. в Абруцо (схема за помощи No 459а/2009), не е предвидена компенсация по отношение на разходите за труд (заплати и вноски). В тези схеми са предвидени компенсации само за преки и непреки или икономически щети, произтичащи от преустановяване на икономическата дейност, причинено от бедствието или от необходимостта дейността да бъде преместена след бедствието. Що се отнася до вноските, схемите за помощи, обсъждани тук, се прилагат само за предприятия, които продължават дейността си след бедствието и които в противен случай би трябвало да платят вноските, дължими по закон. Освен това разрешените от Комисията схеми за помощ както за Молизе, така и за Абруцо, включват мерки за наблюдение на припокриващи се помощи с цел да се изключи всякаква възможност за свръхкомпенсация. |
| --- | --- |

(96)

От трите институции, представили мнения, само INPS отговори на този въпрос. INPS твърди, че размерът на намаленията е строго ограничен до сумите, които действително се дължат на институцията за съответните периоди на преустановяване на плащанията. По този начин мерките са ограничени до процентно намаление на дължимите вноски. Ето защо според INPS включените суми не могат да представляват свръхкомпенсация на допустимите разходи. INPS посочва, че в схемите за помощ при бедствия за земетресението през 2002 г. в Молизе (схема за помощ No 174а/2004), както и за земетресението през 2009 г. в Абруцо (схема за помощи No 459а/2009), не е предвидена компенсация по отношение на разходите за труд (заплати и вноски). В тези схеми са предвидени компенсации само за преки и непреки или икономически щети, произтичащи от преустановяване на икономическата дейност, причинено от бедствието или от необходимостта дейността да бъде преместена след бедствието. Що се отнася до вноските, схемите за помощи, обсъждани тук, се прилагат само за предприятия, които продължават дейността си след бедствието и които в противен случай би трябвало да платят вноските, дължими по закон. Освен това разрешените от Комисията схеми за помощ както за Молизе, така и за Абруцо, включват мерки за наблюдение на припокриващи се помощи с цел да се изключи всякаква възможност за свръхкомпенсация.

Приблизителна оценка на щетите за всеки получател

Приблизителна оценка на щетите за всеки получател

| (97) | В точка 71 от решението за откриване на процедурата Комисията също така постави въпроса „дали и как са оценени щетите за всеки получател, намиращ се в районите, засегнати от природните бедствия, както и дали необходимостта и пропорционалността на помощта е била разгледана в даден момент и по какъв начин“. |
| --- | --- |

(97)

В точка 71 от решението за откриване на процедурата Комисията също така постави въпроса „дали и как са оценени щетите за всеки получател, намиращ се в районите, засегнати от природните бедствия, както и дали необходимостта и пропорционалността на помощта е била разгледана в даден момент и по какъв начин“.

| (98) | Подобно на случая с предходната точка, отговор предостави единствено INPS. INPS потвърждава, че получателите, чиито плащания на вноските за социално осигуряване са преустановени, включват всички предприятия, извършващи дейност в конкретен географски район, определен чрез решения на Гражданска защита. При все това в законодателството, въвеждащо мерките, не е предвиден механизъм за установяване на наличието на причинно-следствена връзка между понесените щети и мярката. |
| --- | --- |

(98)

Подобно на случая с предходната точка, отговор предостави единствено INPS. INPS потвърждава, че получателите, чиито плащания на вноските за социално осигуряване са преустановени, включват всички предприятия, извършващи дейност в конкретен географски район, определен чрез решения на Гражданска защита. При все това в законодателството, въвеждащо мерките, не е предвиден механизъм за установяване на наличието на причинно-следствена връзка между понесените щети и мярката.

Приблизителен брой на получателите по всяка мярка и размер на помощта

Приблизителен брой на получателите по всяка мярка и размер на помощта

| (99) | В съответствие с точка 72 от решението за откриване на процедурата „от италианските органи се изисква да посочат приблизителния брой на получателите по всяка мярка и включените суми на помощта“. |
| --- | --- |

(99)

В съответствие с точка 72 от решението за откриване на процедурата „от италианските органи се изисква да посочат приблизителния брой на получателите по всяка мярка и включените суми на помощта“.

| (100) | През 2013 г. INPS, INAIL и Агенцията за приходите предоставиха данни за очаквания брой на получателите на помощта, но само INPS и INAIL посочиха предоставените суми. |
| --- | --- |

(100)

През 2013 г. INPS, INAIL и Агенцията за приходите предоставиха данни за очаквания брой на получателите на помощта, но само INPS и INAIL посочиха предоставените суми.

Допълнителна информация и пояснения, предоставени от Италия

Допълнителна информация и пояснения, предоставени от Италия

| (101) | След исканията на Комисията за пояснение (вж. съображение 18) Агенцията за приходите отговаря, че предвидените в мерките данъци включват всички видове данъци без разграничение. Агенцията обяснява също така, че е трудно да се направи точна прогноза за броя на получателите и на общия размер на намаленията по различните мерки. Според нея това се дължи на липсата на данни в електронна форма, предимно защото заявленията за намаления трябва да се подават на хартиен носител, а не чрез електронната система за данъчните декларации. Имало е възможност да се направи анализ въз основа на годишните данъчни декларации единствено за мярката по отношение на земетресението в Абруцо през 2009 г. Дори там обаче данните не могат да бъдат пряко извлечени, а се изисква анализ на всеки отделен случай. Допълнително усложнение се поражда от факта, че данните за намалените вноски за социално осигуряване включват сумите, дължими както от работодателя, така и от служителя. Намалението за сумата, дължима от служителя, не представлява държавна помощ за целите на член 107, параграф 1 от ДФЕС, тъй като тя е по-скоро в полза на частни лица, отколкото на предприятия. |
| --- | --- |

(101)

След исканията на Комисията за пояснение (вж. съображение 18) Агенцията за приходите отговаря, че предвидените в мерките данъци включват всички видове данъци без разграничение. Агенцията обяснява също така, че е трудно да се направи точна прогноза за броя на получателите и на общия размер на намаленията по различните мерки. Според нея това се дължи на липсата на данни в електронна форма, предимно защото заявленията за намаления трябва да се подават на хартиен носител, а не чрез електронната система за данъчните декларации. Имало е възможност да се направи анализ въз основа на годишните данъчни декларации единствено за мярката по отношение на земетресението в Абруцо през 2009 г. Дори там обаче данните не могат да бъдат пряко извлечени, а се изисква анализ на всеки отделен случай. Допълнително усложнение се поражда от факта, че данните за намалените вноски за социално осигуряване включват сумите, дължими както от работодателя, така и от служителя. Намалението за сумата, дължима от служителя, не представлява държавна помощ за целите на член 107, параграф 1 от ДФЕС, тъй като тя е по-скоро в полза на частни лица, отколкото на предприятия.

| (102) | Едва през 2014 г. след създаването на методология за всяка агенция, участваща в анализа (Агенцията за приходите, INPS, INAIL), Италия в крайна сметка е успяла да изготви приблизителна цялостна оценка на получателите по мерките. Тя е изготвила редица таблици, съдържащи получателите и сумите на помощта. В писмото си от 4 август 2014 г. Италия посочва, че е идентифицирала 80 577 получатели. От тях i) 33 831 са получили намаление в размер на по-малко от 1 000 EUR, ii) 66 704 са получили намаление в размер на по-малко от 10 000 EUR, а iii) 75 469 са получили намаление в размер на по-малко от 100 000 EUR. Само 539 предприятия са получили намаления в размер на повече от 200 000 EUR. |
| --- | --- |

(102)

Едва през 2014 г. след създаването на методология за всяка агенция, участваща в анализа (Агенцията за приходите, INPS, INAIL), Италия в крайна сметка е успяла да изготви приблизителна цялостна оценка на получателите по мерките. Тя е изготвила редица таблици, съдържащи получателите и сумите на помощта. В писмото си от 4 август 2014 г. Италия посочва, че е идентифицирала 80 577 получатели. От тях i) 33 831 са получили намаление в размер на по-малко от 1 000 EUR, ii) 66 704 са получили намаление в размер на по-малко от 10 000 EUR, а iii) 75 469 са получили намаление в размер на по-малко от 100 000 EUR. Само 539 предприятия са получили намаления в размер на повече от 200 000 EUR.

| (103) | По отношение на разглежданите мерки по дело SA.33083 (природни бедствия в периода 1990—2002 г.) броят на получателите е приблизително 59 500, от които 23 303 вече не осъществяват дейност. По отношение на разглежданата мярка по дело SA.35083 (земетресението в Абруцо през 2009 г.) броят на получателите е приблизително 21 000, от които 4 000 вече не осъществяват дейност. |
| --- | --- |

(103)

По отношение на разглежданите мерки по дело SA.33083 (природни бедствия в периода 1990—2002 г.) броят на получателите е приблизително 59 500, от които 23 303 вече не осъществяват дейност. По отношение на разглежданата мярка по дело SA.35083 (земетресението в Абруцо през 2009 г.) броят на получателите е приблизително 21 000, от които 4 000 вече не осъществяват дейност.

Мнения, представени от Италия относно документацията, свързана с компенсациите за щетите в резултат на природното бедствие

Мнения, представени от Италия относно документацията, свързана с компенсациите за щетите в резултат на природното бедствие

| (104) | В същото писмо от 4 август 2014 г. Италия описва подробно затрудненията при получаването на документи, които удостоверяват: i) дали получателите по мерките, предмет на разследването, са понесли или не са понесли щети в резултат на природно бедствие; ii) дали получателите са получили или не са получили компенсация за тези загуби; и iii) размера на всяка получена компенсация. |
| --- | --- |

(104)

В същото писмо от 4 август 2014 г. Италия описва подробно затрудненията при получаването на документи, които удостоверяват: i) дали получателите по мерките, предмет на разследването, са понесли или не са понесли щети в резултат на природно бедствие; ii) дали получателите са получили или не са получили компенсация за тези загуби; и iii) размера на всяка получена компенсация.

| (105) | Италианските органи считат, че в решението за откриване на процедурата не е изискано изрично доказателство за щетите, понесени от получателите по мерките, предмет на разследването. Ето защо италианските органи не са събрали документи, доказващи действителните щети, понесени от отделните получатели. Италианските органи ще трябва да предприемат нови действия, за да се свържат както с публичните органи (за да проверят дали плащанията на компенсации за щетите вече са предоставени и/или изплатени), така и с получателите по мерките, предмет на разследването (за да проверят дали са понесли щети и дали са били компенсирани за тези щети от застрахователни дружества). |
| --- | --- |

(105)

Италианските органи считат, че в решението за откриване на процедурата не е изискано изрично доказателство за щетите, понесени от получателите по мерките, предмет на разследването. Ето защо италианските органи не са събрали документи, доказващи действителните щети, понесени от отделните получатели. Италианските органи ще трябва да предприемат нови действия, за да се свържат както с публичните органи (за да проверят дали плащанията на компенсации за щетите вече са предоставени и/или изплатени), така и с получателите по мерките, предмет на разследването (за да проверят дали са понесли щети и дали са били компенсирани за тези щети от застрахователни дружества).

| (106) | В писмото си Италия обяснява следното:






  а) | в отговор на конкретното искане на Комисията Италия да предостави доказателства за щетите, понесени от отделните получатели на помощта, предмет на разследването, италианските органи са започнали разследване за събиране на документи, чрез които да бъдат установени загубите в резултат на природните бедствия и компенсациите, предоставени от публични или частни организации; |
| --- | --- | --- |

(106)

В писмото си Италия обяснява следното:

а)

в отговор на конкретното искане на Комисията Италия да предостави доказателства за щетите, понесени от отделните получатели на помощта, предмет на разследването, италианските органи са започнали разследване за събиране на документи, чрез които да бъдат установени загубите в резултат на природните бедствия и компенсациите, предоставени от публични или частни организации;

| б) | при все това разследването следва да се извърши само по отношение на получателите, които продължават да осъществяват дейност (като следователно се изключват онези, които са преустановили своята дейност и вече не са в състояние да нарушават конкуренцията на пазара); |
| --- | --- |

б)

при все това разследването следва да се извърши само по отношение на получателите, които продължават да осъществяват дейност (като следователно се изключват онези, които са преустановили своята дейност и вече не са в състояние да нарушават конкуренцията на пазара);

| в) | условията за предоставяне на считаната за неправомерна помощ, предмет на разследването, не са включвали декларация за обявяване на щетите от природното бедствие. Следователно такава документация не се съхранява от административните отдели, които са предоставили помощта (Агенцията за приходите, INPS и INAIL). Ще трябва да бъдат проведени специални допълнителни разследвания във всеки от засегнатите райони по отношение на всяка от мерките, предмет на разследването; |
| --- | --- |

в)

условията за предоставяне на считаната за неправомерна помощ, предмет на разследването, не са включвали декларация за обявяване на щетите от природното бедствие. Следователно такава документация не се съхранява от административните отдели, които са предоставили помощта (Агенцията за приходите, INPS и INAIL). Ще трябва да бъдат проведени специални допълнителни разследвания във всеки от засегнатите райони по отношение на всяка от мерките, предмет на разследването;

| г) | тези разследвания се отнасят за документацията, засягаща както доказателствата за щетите, така и компенсациите, които вероятно са били предоставени на тази база. Тъй като декларацията за щети, причинени от природно бедствие, не е била включена в условията за предоставяне на считаната за неправомерна помощ, предмет на разследването, всяко доказателство за щети, изисквано от публични или частни организации, за да бъде получено обезщетение, трябва да се отнася за съответното събитие, както и за времето, когато се е случило събитието; |
| --- | --- |

г)

тези разследвания се отнасят за документацията, засягаща както доказателствата за щетите, така и компенсациите, които вероятно са били предоставени на тази база. Тъй като декларацията за щети, причинени от природно бедствие, не е била включена в условията за предоставяне на считаната за неправомерна помощ, предмет на разследването, всяко доказателство за щети, изисквано от публични или частни организации, за да бъде получено обезщетение, трябва да се отнася за съответното събитие, както и за времето, когато се е случило събитието;

| д) | декларация за щети е трябвало да бъде изготвена само когато щетите са възникнали неотдавна и все още е можело да бъдат проверени, тъй като в противен случай не би било възможно да се установи дали това е пряка щета или да се провери причинно-следствената връзка с природното бедствие. Следователно търсенето на документация за всяко свидетелство или декларация за щети, както и за всяка евентуална компенсация, е неразделно свързано с датата на възникване на природното бедствие; |
| --- | --- |

д)

декларация за щети е трябвало да бъде изготвена само когато щетите са възникнали неотдавна и все още е можело да бъдат проверени, тъй като в противен случай не би било възможно да се установи дали това е пряка щета или да се провери причинно-следствената връзка с природното бедствие. Следователно търсенето на документация за всяко свидетелство или декларация за щети, както и за всяка евентуална компенсация, е неразделно свързано с датата на възникване на природното бедствие;

| е) | възможността за проследяване на документите, осигуряващи доказателство за понесените щети и платените и получените компенсации, е ограничена от законовите изисквания за водене и поддържане на архиви в Италия. В член 2220 и член 2946 от италианския Граждански кодекс се изисква архивите да се поддържат за срок от 10 години (а в някои случаи и по-малко). От това следва, че при административните действия за проследяване на тази документация повече от 10 години след бедствието ще липсват подходящи правни средства, за да се гарантира, че получателите и публичните органи ще я предоставят; |
| --- | --- |

е)

възможността за проследяване на документите, осигуряващи доказателство за понесените щети и платените и получените компенсации, е ограничена от законовите изисквания за водене и поддържане на архиви в Италия. В член 2220 и член 2946 от италианския Граждански кодекс се изисква архивите да се поддържат за срок от 10 години (а в някои случаи и по-малко). От това следва, че при административните действия за проследяване на тази документация повече от 10 години след бедствието ще липсват подходящи правни средства, за да се гарантира, че получателите и публичните органи ще я предоставят;

| ж) | анализът на националната правна рамка, уреждаща воденето на архиви, показва, че е обективно невъзможно да се съберат доказателства за щетите, понесени от отделните предприятия преди повече от 10 години, т.е. за всяко от природните бедствия, обхванати от мерките, предмет на разследването, различни от земетресението в Абруцо през 2009 г., за които все още не е изтекъл срокът от десет години. |
| --- | --- |

ж)

анализът на националната правна рамка, уреждаща воденето на архиви, показва, че е обективно невъзможно да се съберат доказателства за щетите, понесени от отделните предприятия преди повече от 10 години, т.е. за всяко от природните бедствия, обхванати от мерките, предмет на разследването, различни от земетресението в Абруцо през 2009 г., за които все още не е изтекъл срокът от десет години.

| (107) | По отношение на земетресението в Абруцо през 2009 г., което е предмет на дело SA.35083 (12/C), италианските органи посочват, че ще е необходимо прецизно и задълбочено разследване, за да се определи с точност както самоличността на получателите, така и размерът на получената от тях неправомерна помощ. Събраните от Италия до 2014 г. данни включват и голям брой лица, които вероятно са се възползвали от схемата по отношение на данъците върху приходите, които не са свързани (частично или изцяло) със стопанската им дейност. От около 21 000 получатели, идентифицирани от Италия, 17 500 са физически лица, по отношение на които данните за данъците се отнасят както за доходите от професионална и стопанска дейност, така и за други форми на доход. За всички тях ще трябва да бъде извършена по-подробна оценка с цел да се определи количествено степента, до която намаленията, които са получили, следва да се считат за държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, при положение че намаленията, които не облагодетелстват предприятия, не представляват държавна помощ. |
| --- | --- |

(107)

По отношение на земетресението в Абруцо през 2009 г., което е предмет на дело SA.35083 (12/C), италианските органи посочват, че ще е необходимо прецизно и задълбочено разследване, за да се определи с точност както самоличността на получателите, така и размерът на получената от тях неправомерна помощ. Събраните от Италия до 2014 г. данни включват и голям брой лица, които вероятно са се възползвали от схемата по отношение на данъците върху приходите, които не са свързани (частично или изцяло) със стопанската им дейност. От около 21 000 получатели, идентифицирани от Италия, 17 500 са физически лица, по отношение на които данните за данъците се отнасят както за доходите от професионална и стопанска дейност, така и за други форми на доход. За всички тях ще трябва да бъде извършена по-подробна оценка с цел да се определи количествено степента, до която намаленията, които са получили, следва да се считат за държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, при положение че намаленията, които не облагодетелстват предприятия, не представляват държавна помощ.

| (108) | Накрая Италия предостави подробна информация и документация във връзка със системното въздействие на земетресението в Абруцо през 2009 г. върху икономическата структура на региона. Документацията включва макроикономически данни и списъци на повредената местна инфраструктура. |
| --- | --- |

(108)

Накрая Италия предостави подробна информация и документация във връзка със системното въздействие на земетресението в Абруцо през 2009 г. върху икономическата структура на региона. Документацията включва макроикономически данни и списъци на повредената местна инфраструктура.

6.   ОЦЕНКА НА МЕРКИТЕ

ОЦЕНКА НА МЕРКИТЕ

Определяне дали мярката има характер на държавна помощ

Определяне дали мярката има характер на държавна помощ

| (109) | В решението за откриване на процедурата Комисията счита, че въпросните мерки вероятно представляват държавна помощ (мерките, които представляват схеми за намаления, въвеждащи намаление до 90 % на данъци и задължителни вноски за социално осигуряване и премии за застраховане срещу трудови злополуки, дължими от предприятия, които са установени или се намират в районите, засегнати от природни бедствия: член 9, параграф 17 от Закон No 289 от 27 декември 2012 г., с последващи изменения и допълнения; член 4, параграф 90 от Закон No 350 от 24 декември 2003 г., с последващи изменения и допълнения; член 1, параграф 363 от Закон No 266 от 23 декември 2005 г.,с последващи изменения и допълнения; член 1, параграф 1011 от Закон No 296 от 27 декември 2006 г., с последващи изменения и допълнения; член 2, параграф 109 от Закон No 244 от 24 декември 2007 г., с последващи изменения и допълнения; член 6, параграфи 4а и 4б от Наредба-закон No 185 от 29 ноември 2008 г., с последващи изменения и допълнения; член 33, параграф 28 от Закон No 183 от 12 ноември 2011 г., с последващи изменения и допълнения, и всички изпълнителни мерки, предвидени в тези закони, посочени в съображения 20—36 от настоящото решение). По-долу Комисията ще прецени дали мерките, предмет на разследването, действително представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. |
| --- | --- |

(109)

В решението за откриване на процедурата Комисията счита, че въпросните мерки вероятно представляват държавна помощ (мерките, които представляват схеми за намаления, въвеждащи намаление до 90 % на данъци и задължителни вноски за социално осигуряване и премии за застраховане срещу трудови злополуки, дължими от предприятия, които са установени или се намират в районите, засегнати от природни бедствия: член 9, параграф 17 от Закон No 289 от 27 декември 2012 г., с последващи изменения и допълнения; член 4, параграф 90 от Закон No 350 от 24 декември 2003 г., с последващи изменения и допълнения; член 1, параграф 363 от Закон No 266 от 23 декември 2005 г.,с последващи изменения и допълнения; член 1, параграф 1011 от Закон No 296 от 27 декември 2006 г., с последващи изменения и допълнения; член 2, параграф 109 от Закон No 244 от 24 декември 2007 г., с последващи изменения и допълнения; член 6, параграфи 4а и 4б от Наредба-закон No 185 от 29 ноември 2008 г., с последващи изменения и допълнения; член 33, параграф 28 от Закон No 183 от 12 ноември 2011 г., с последващи изменения и допълнения, и всички изпълнителни мерки, предвидени в тези закони, посочени в съображения 20—36 от настоящото решение). По-долу Комисията ще прецени дали мерките, предмет на разследването, действително представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.

| (110) | За да се прецени дали мерките за намаления представляват помощ по смисъла на член 107, параграф 1, е необходимо да се определи дали те облагодетелстват определени предприятия, дали предимството е предоставено от държавата чрез държавни ресурси и дали мерките могат да засегнат конкуренцията и търговията между държавите членки. |
| --- | --- |

(110)

За да се прецени дали мерките за намаления представляват помощ по смисъла на член 107, параграф 1, е необходимо да се определи дали те облагодетелстват определени предприятия, дали предимството е предоставено от държавата чрез държавни ресурси и дали мерките могат да засегнат конкуренцията и търговията между държавите членки.

| (111) | Тъй като намаленията са предоставени само на предприятия, които имат седалище в географските райони (вж. съображение 39), засегнати от определени видове природни бедствия (земетресения, вулканични изригвания и наводнения), мерките са избирателни. Чрез намаляване на данъците и вноските италианската държава облекчава тези предприятия от оперативните разходи, които те би трябвало да понесат в нормалния ход на дейността си. Следователно предприятията се облагодетелстват от икономическо преимущество, което е възможно да наруши или най-малкото да заплаши да наруши конкуренцията. Тъй като мерките обхващат предприятия, за които може да се предполага, че участват в търговията между държавите членки, възможно е те да засегнат тази търговия. |
| --- | --- |

(111)

Тъй като намаленията са предоставени само на предприятия, които имат седалище в географските райони (вж. съображение 39), засегнати от определени видове природни бедствия (земетресения, вулканични изригвания и наводнения), мерките са избирателни. Чрез намаляване на данъците и вноските италианската държава облекчава тези предприятия от оперативните разходи, които те би трябвало да понесат в нормалния ход на дейността си. Следователно предприятията се облагодетелстват от икономическо преимущество, което е възможно да наруши или най-малкото да заплаши да наруши конкуренцията. Тъй като мерките обхващат предприятия, за които може да се предполага, че участват в търговията между държавите членки, възможно е те да засегнат тази търговия.

| (112) | Подкрепата, предоставена от публичните органи чрез държавни ресурси, е под формата на пропуснати приходи от публичните органи: намаляването на данъка върху доходите намалява приходите на държавата от данъци. По същия начин намаляването на вноските, които трябва да бъдат платени на държавни агенции (INPS и INAIL), изисква прехвърляне на повече държавни ресурси към тези агенции, за да се компенсират пропуснатите приходи. |
| --- | --- |

(112)

Подкрепата, предоставена от публичните органи чрез държавни ресурси, е под формата на пропуснати приходи от публичните органи: намаляването на данъка върху доходите намалява приходите на държавата от данъци. По същия начин намаляването на вноските, които трябва да бъдат платени на държавни агенции (INPS и INAIL), изисква прехвърляне на повече държавни ресурси към тези агенции, за да се компенсират пропуснатите приходи.

| (113) | Ето защо съгласно направеното временно заключение в решението за откриване на процедурата всички мерки, приети от Италия от 2002 г. насам, които са предмет на дела за държавна помощ SA.33083 (12/C) и SA.35083 (12/C) и с които се намалява размерът на данъците и вноските с 90 %, 50 % или 60 %, в зависимост от случая, представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. |
| --- | --- |

(113)

Ето защо съгласно направеното временно заключение в решението за откриване на процедурата всички мерки, приети от Италия от 2002 г. насам, които са предмет на дела за държавна помощ SA.33083 (12/C) и SA.35083 (12/C) и с които се намалява размерът на данъците и вноските с 90 %, 50 % или 60 %, в зависимост от случая, представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.

| (114) | По принцип мерките за помощ, предмет на разследването, са забранени от член 107, параграф 1, и могат да се считат за съвместими с вътрешния пазар само ако отговарят на условията за някое от освобождаванията, предвидени в Договора. |
| --- | --- |

(114)

По принцип мерките за помощ, предмет на разследването, са забранени от член 107, параграф 1, и могат да се считат за съвместими с вътрешния пазар само ако отговарят на условията за някое от освобождаванията, предвидени в Договора.

| (115) | Комисията обаче счита, че помощта, предоставена на отделни предприятия съгласно въпросните мерки, не представляват държавна помощ, ако отговаря на всички критерии в приложимия Регламент за помощта de minimis (62). |
| --- | --- |

(115)

Комисията обаче счита, че помощта, предоставена на отделни предприятия съгласно въпросните мерки, не представляват държавна помощ, ако отговаря на всички критерии в приложимия Регламент за помощта de minimis (62).

de minimis

62

Незаконосъобразност на мерките за помощ

Незаконосъобразност на мерките за помощ

| (116) | Мерките за предоставяне на помощта вече са влезли в сила: Комисията изразява съжаление, че италианските органи не са изпълнили задължението си да отправят уведомление за схемите в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС. |
| --- | --- |

(116)

Мерките за предоставяне на помощта вече са влезли в сила: Комисията изразява съжаление, че италианските органи не са изпълнили задължението си да отправят уведомление за схемите в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС.

Оценка на съвместимостта на помощта с вътрешния пазар с оглед на мненията на заинтересованите страни

Оценка на съвместимостта на помощта с вътрешния пазар с оглед на мненията на заинтересованите страни

| (117) | След като заключи, че схемите за намаления, посочени в съображение 109, представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, Комисията трябва да установи дали помощта може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар в съответствие с член 107, параграфи 2 или 3 от ДФЕС. |
| --- | --- |

(117)

След като заключи, че схемите за намаления, посочени в съображение 109, представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, Комисията трябва да установи дали помощта може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар в съответствие с член 107, параграфи 2 или 3 от ДФЕС.

| (118) | По въпроса за приложимостта на освобождаванията, предвидени в Договора, Комисията е счела в решението за откриване на процедурата, че помощта не отговаря на условията за освобождаване съгласно член 107, параграф 2, буква а), тъй като това не е помощ със социален характер и не попада в обхвата на член 107, параграф 2, буква в). По очевидни причини не са приложими и освобождаванията, предвидени в член 107, параграф 3, букви б) и г). Италия не оспори тези констатации по време на официалното разследване. Що се отнася до евентуалното обосноваване с освобождаванията по член 107, параграф 3, букви а) и в), Комисията прави препратка към съмненията, изразени от нея в решението за откриване на процедурата (вж. точка 3.3.2 от решението за откриване на процедурата). В своите мнения държавата членка не приведе доводи, че помощта би могла да отговаря на условия за освобождаване съгласно член 107, параграф 3, буква а) или в), нито предостави информация в процеса на официалното разследване, която би позволила на Комисията да оцени съвместимостта на въпросните схеми с оглед на тези освобождавания. Вместо това Италия (и заинтересованите трети страни, които са представили мнения) твърди, че помощта е била предназначена за отстраняване на щетите, причинени от природните бедствия, което означава, че помощта би следвало да бъде оценена въз основа на освобождаването по член 107, параграф 2, буква б). Това заключение не засяга възможността индивидуалната помощ, предоставена по схемите, да бъде обявена за съвместима след разглеждане на всеки отделен случай или да бъде обхваната от разпоредба за освобождаване, приета в съответствие с член 1 от Регламент (ЕО) No 994/98 на Съвета (63). |
| --- | --- |

(118)

По въпроса за приложимостта на освобождаванията, предвидени в Договора, Комисията е счела в решението за откриване на процедурата, че помощта не отговаря на условията за освобождаване съгласно член 107, параграф 2, буква а), тъй като това не е помощ със социален характер и не попада в обхвата на член 107, параграф 2, буква в). По очевидни причини не са приложими и освобождаванията, предвидени в член 107, параграф 3, букви б) и г). Италия не оспори тези констатации по време на официалното разследване. Що се отнася до евентуалното обосноваване с освобождаванията по член 107, параграф 3, букви а) и в), Комисията прави препратка към съмненията, изразени от нея в решението за откриване на процедурата (вж. точка 3.3.2 от решението за откриване на процедурата). В своите мнения държавата членка не приведе доводи, че помощта би могла да отговаря на условия за освобождаване съгласно член 107, параграф 3, буква а) или в), нито предостави информация в процеса на официалното разследване, която би позволила на Комисията да оцени съвместимостта на въпросните схеми с оглед на тези освобождавания. Вместо това Италия (и заинтересованите трети страни, които са представили мнения) твърди, че помощта е била предназначена за отстраняване на щетите, причинени от природните бедствия, което означава, че помощта би следвало да бъде оценена въз основа на освобождаването по член 107, параграф 2, буква б). Това заключение не засяга възможността индивидуалната помощ, предоставена по схемите, да бъде обявена за съвместима след разглеждане на всеки отделен случай или да бъде обхваната от разпоредба за освобождаване, приета в съответствие с член 1 от Регламент (ЕО) No 994/98 на Съвета (63).

63

| (119) | Тъй като мерките за намаления действително се отнасят за предприятия със седалище или място на стопанска дейност в райони, засегнати от природните бедствия, Комисията ще разгледа дали мерките могат да отговарят на условията за освобождаване съгласно член 107, параграф 2, буква б) като „помощи за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия или други извънредни събития“. |
| --- | --- |

(119)

Тъй като мерките за намаления действително се отнасят за предприятия със седалище или място на стопанска дейност в райони, засегнати от природните бедствия, Комисията ще разгледа дали мерките могат да отговарят на условията за освобождаване съгласно член 107, параграф 2, буква б) като „помощи за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия или други извънредни събития“.

Помощ за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия

Помощ за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия

| (120) | Комисията разгледа въпросните схеми за помощ в контекста на член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС, който гласи, че „помощи за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия или други извънредни събития“, са съвместими с вътрешния пазар. |
| --- | --- |

(120)

Комисията разгледа въпросните схеми за помощ в контекста на член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС, който гласи, че „помощи за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия или други извънредни събития“, са съвместими с вътрешния пазар.

| (121) | Комисията трябва да установи дали бедствията, посочени от Италия, действително отговарят на критериите за „природни бедствия“ по смисъла на член 107, параграф 2, буква б) и дали са изпълнени следните условия:






  а) | щетите, за които се предоставя компенсацията, са пряко следствие от въпросното природно бедствие; |
| --- | --- | --- |

(121)

Комисията трябва да установи дали бедствията, посочени от Италия, действително отговарят на критериите за „природни бедствия“ по смисъла на член 107, параграф 2, буква б) и дали са изпълнени следните условия:

а)

щетите, за които се предоставя компенсацията, са пряко следствие от въпросното природно бедствие;

| б) | помощта единствено отстранява щетите, причинени от природното бедствие, и не води до свръхкомпенсация на щетите, понесени от получателите. |
| --- | --- |

б)

помощта единствено отстранява щетите, причинени от природното бедствие, и не води до свръхкомпенсация на щетите, понесени от получателите.

| (122) | В италианското законодателство са определени районите, засегнати от един от трите вида природни бедствия: земетресения, наводнения и вулканични изригвания. Комисията последователно е изразявала становището, че земетресенията, наводненията и вулканичните изригвания представляват природни бедствия по смисъла на член 107, параграф 2, буква б); следователно, всяко предприятие, което действително е понесло щети в резултат на тези природни бедствия, може да отговаря на условията за помощ до размера, необходим за отстраняването на тези щети (64). |
| --- | --- |

(122)

В италианското законодателство са определени районите, засегнати от един от трите вида природни бедствия: земетресения, наводнения и вулканични изригвания. Комисията последователно е изразявала становището, че земетресенията, наводненията и вулканичните изригвания представляват природни бедствия по смисъла на член 107, параграф 2, буква б); следователно, всяко предприятие, което действително е понесло щети в резултат на тези природни бедствия, може да отговаря на условията за помощ до размера, необходим за отстраняването на тези щети (64).

64

| (123) | Във въпросните схеми обаче не се съдържа никакво определение на щетите (дали са материални или икономически), нито се определя каквато и да била връзка между помощта и щетите, действително понесени вследствие на природното бедствие (65). Освен това схемите не ограничават компенсацията до размера, необходим за отстраняване на преките щети, които действително се понесени от конкретния получател. Накрая, допустимите разходи не се определят въз основа на щетите, понесени от предприятията като пряка последица от природното бедствие. Това беше потвърдено от италианските органи по време на официалното разследване (вж. мненията от INPS в съображение 98). |
| --- | --- |

(123)

Във въпросните схеми обаче не се съдържа никакво определение на щетите (дали са материални или икономически), нито се определя каквато и да била връзка между помощта и щетите, действително понесени вследствие на природното бедствие (65). Освен това схемите не ограничават компенсацията до размера, необходим за отстраняване на преките щети, които действително се понесени от конкретния получател. Накрая, допустимите разходи не се определят въз основа на щетите, понесени от предприятията като пряка последица от природното бедствие. Това беше потвърдено от италианските органи по време на официалното разследване (вж. мненията от INPS в съображение 98).

65

| (124) | Комисията достига до заключението, че по схемите са предоставени обезщетения не само на предприятията, които действително са понесли щети, а на всички дружества със седалище или място на стопанска дейност в районите, определени от италианските органи като райони на бедствия, независимо дали действително са понесли щети в резултат на съответното бедствие. |
| --- | --- |

(124)

Комисията достига до заключението, че по схемите са предоставени обезщетения не само на предприятията, които действително са понесли щети, а на всички дружества със седалище или място на стопанска дейност в районите, определени от италианските органи като райони на бедствия, независимо дали действително са понесли щети в резултат на съответното бедствие.

| (125) | С оглед на горепосоченото мерките, предмет на разследването, по своя характер и механизъм на действие не са предназначени да гарантират, че предоставената помощ е ограничена до размера, необходим за отстраняване на щетите, причинени от природните бедствия. |
| --- | --- |

(125)

С оглед на горепосоченото мерките, предмет на разследването, по своя характер и механизъм на действие не са предназначени да гарантират, че предоставената помощ е ограничена до размера, необходим за отстраняване на щетите, причинени от природните бедствия.

| (126) | Ето защо трябва да бъде направено заключението, че официалното разследване не е разсеяло съмненията на Комисията относно съвместимостта на мерките с вътрешния пазар. |
| --- | --- |

(126)

Ето защо трябва да бъде направено заключението, че официалното разследване не е разсеяло съмненията на Комисията относно съвместимостта на мерките с вътрешния пазар.

| (127) | Следователно, тъй като помощта не отговаря на нито едно от условията за освобождаванията по член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС, Комисията констатира, че схемите са несъвместими с вътрешния пазар. |
| --- | --- |

(127)

Следователно, тъй като помощта не отговаря на нито едно от условията за освобождаванията по член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС, Комисията констатира, че схемите са несъвместими с вътрешния пазар.

| (128) | Съвместимостта на мерките със законодателството на Съюза, когато се прилагат за рибарство и аквакултури, трябва да се оценява с оглед на насоките за преглед на държавната помощ за рибарството и аквакултурите, приложими към датата на влизане в сила на конкретната схема. Комисията е публикувала такива насоки, в които посочва как възнамерява да прилага Договора към държавната помощ за рибарството и аквакултурите от 2001 г. нататък. |
| --- | --- |

(128)

Съвместимостта на мерките със законодателството на Съюза, когато се прилагат за рибарство и аквакултури, трябва да се оценява с оглед на насоките за преглед на държавната помощ за рибарството и аквакултурите, приложими към датата на влизане в сила на конкретната схема. Комисията е публикувала такива насоки, в които посочва как възнамерява да прилага Договора към държавната помощ за рибарството и аквакултурите от 2001 г. нататък.

| (129) | Съгласно насоките изискванията за помощи за отстраняване на щетите, причинени от природни бедствия, до голяма степен са същите като горепосочените и Комисията заключава, че коментарите, направени в настоящия раздел, се прилагат и за всяка помощ, предоставена в съответствие с мерките в сектора за рибарството и аквакултурите. |
| --- | --- |

(129)

Съгласно насоките изискванията за помощи за отстраняване на щетите, причинени от природни бедствия, до голяма степен са същите като горепосочените и Комисията заключава, че коментарите, направени в настоящия раздел, се прилагат и за всяка помощ, предоставена в съответствие с мерките в сектора за рибарството и аквакултурите.

Мнения на заинтересовани страни

Мнения на заинтересовани страни

| (130) | Мнения относно съмненията, изразени от Комисията в решението за откриване на процедурата, бяха изпратени от италианските органи и от четири други заинтересовани страни: Chiti, Preve-Gavioli, Confindustria, и CGIL Л'Акуила. |
| --- | --- |

(130)

Мнения относно съмненията, изразени от Комисията в решението за откриване на процедурата, бяха изпратени от италианските органи и от четири други заинтересовани страни: Chiti, Preve-Gavioli, Confindustria, и CGIL Л'Акуила.

| (131) | Всички заинтересовани страни изтъкнаха, че съгласно член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС помощите за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия, са съвместими с вътрешния пазар. Въпросните мерки са били предназначени за предприятия, разположени в райони, засегнати от земетресения, наводнения и вулканични изригвания. Въпреки това в предходния раздел („Помощ за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия“) Комисията установи, че по своя характер и механизъм на действие въпросните мерки не са били предназначени за отстраняване на щети, причинени от горепосочените природни бедствия, по смисъла на член 107, параграф 2, буква б). |
| --- | --- |

(131)

Всички заинтересовани страни изтъкнаха, че съгласно член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС помощите за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия, са съвместими с вътрешния пазар. Въпросните мерки са били предназначени за предприятия, разположени в райони, засегнати от земетресения, наводнения и вулканични изригвания. Въпреки това в предходния раздел („Помощ за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия“) Комисията установи, че по своя характер и механизъм на действие въпросните мерки не са били предназначени за отстраняване на щети, причинени от горепосочените природни бедствия, по смисъла на член 107, параграф 2, буква б).

| (132) | Chiti и Confindustria заявяват също така, че предвидените от някои мерки помощи са предоставени едва след като действително понесените от всяко предприятие щети са били проверени. Не може да бъде изключена възможността, че в определени случаи помощите, предоставени по мерките, не са надвишавали размера, необходим за отстраняване на действителните щети, понесени от получателя като пряк резултат от бедствието, така че предоставените на конкретното предприятие помощи следва да се считат за съвместими с вътрешния пазар съгласно член 107, параграф 2, буква б). При все това по своя характер и механизъм на действие въпросните мерки не са предназначени да изключват всяка форма на свръхкомпенсация на щети и да отстраняват единствено щетите, причинени от природното бедствие. Както е обяснено в предходния раздел („Помощ за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия“), техният обхват е много по-широк, тъй като в тях не се изисква помощта да бъде пряко свързана с щетите, понесени в резултат на природното бедствие. Поради липсата на такава връзка те не ограничават компенсацията до размера, необходим за отстраняване на щетите, които действително са понесени от предприятията. Дори когато от получателите се изисква да докажат, че са понесли сериозни щети, както в случая на Пиемонт, законодателството не ограничава размера на помощта до установената загуба, причинена от наводненията. Що се отнася до мненията на италианските органи по отношение на въздействието на земетресението от 2009 г. върху социалната и икономическата структура на Абруцо, и по-специално върху района, засегнат от това изключително силно и разрушително земетресение, Комисията посочва още веднъж, че според Договора и съгласно установената практика на Комисията (66) трябва да има ясна и пряка връзка между събитието, причинило щетите, и държавната помощ, предназначена за отстраняването им. Такава връзка трябва да бъде установена на равнище отделно предприятие, а не на макроикономическо равнище, както е в случая на мярката, предмет на разследването (за земетресението в Абруцо през 2009 г. мярката, за която е отправено уведомление, е предмет на дело SA.35083 (12/C). |
| --- | --- |

(132)

Chiti и Confindustria заявяват също така, че предвидените от някои мерки помощи са предоставени едва след като действително понесените от всяко предприятие щети са били проверени. Не може да бъде изключена възможността, че в определени случаи помощите, предоставени по мерките, не са надвишавали размера, необходим за отстраняване на действителните щети, понесени от получателя като пряк резултат от бедствието, така че предоставените на конкретното предприятие помощи следва да се считат за съвместими с вътрешния пазар съгласно член 107, параграф 2, буква б). При все това по своя характер и механизъм на действие въпросните мерки не са предназначени да изключват всяка форма на свръхкомпенсация на щети и да отстраняват единствено щетите, причинени от природното бедствие. Както е обяснено в предходния раздел („Помощ за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия“), техният обхват е много по-широк, тъй като в тях не се изисква помощта да бъде пряко свързана с щетите, понесени в резултат на природното бедствие. Поради липсата на такава връзка те не ограничават компенсацията до размера, необходим за отстраняване на щетите, които действително са понесени от предприятията. Дори когато от получателите се изисква да докажат, че са понесли сериозни щети, както в случая на Пиемонт, законодателството не ограничава размера на помощта до установената загуба, причинена от наводненията. Що се отнася до мненията на италианските органи по отношение на въздействието на земетресението от 2009 г. върху социалната и икономическата структура на Абруцо, и по-специално върху района, засегнат от това изключително силно и разрушително земетресение, Комисията посочва още веднъж, че според Договора и съгласно установената практика на Комисията (66) трябва да има ясна и пряка връзка между събитието, причинило щетите, и държавната помощ, предназначена за отстраняването им. Такава връзка трябва да бъде установена на равнище отделно предприятие, а не на макроикономическо равнище, както е в случая на мярката, предмет на разследването (за земетресението в Абруцо през 2009 г. мярката, за която е отправено уведомление, е предмет на дело SA.35083 (12/C).

66

| (133) | Ето защо следва да бъде заключено, че мненията, представени от заинтересованите страни по време на официалното разследване, не са разсеяли съмненията на Комисията, и че въпросните мерки представляват помощ, която е несъвместима с вътрешния пазар. |
| --- | --- |

(133)

Ето защо следва да бъде заключено, че мненията, представени от заинтересованите страни по време на официалното разследване, не са разсеяли съмненията на Комисията, и че въпросните мерки представляват помощ, която е несъвместима с вътрешния пазар.

Последствия от настоящото решение

Последствия от настоящото решение

| (134) | Изисква се незабавно изпълнение на настоящото решение, което наред с другото означава, че помощта, която е предоставена неправомерно и е обявена за несъвместима, следва да бъде възстановена. Комисията отбелязва, че отрицателно решение по схема за помощ не засяга възможността определени предимства, предоставени по схемата, да не представляват сами по себе си помощ или да се считат изцяло или частично за помощ, съвместима с вътрешния пазар според тяхното естество (например защото обезщетението се предоставя на лица, които не извършват стопанска дейност и които следователно не трябва да се считат за предприятия, или защото в конкретния случай обезщетението попада в рамките на приложимия Регламент за помощта de minimis, или защото обезщетението се предоставя в съответствие с одобрена схема за помощ или разпоредба за освобождаване). |
| --- | --- |

(134)

Изисква се незабавно изпълнение на настоящото решение, което наред с другото означава, че помощта, която е предоставена неправомерно и е обявена за несъвместима, следва да бъде възстановена. Комисията отбелязва, че отрицателно решение по схема за помощ не засяга възможността определени предимства, предоставени по схемата, да не представляват сами по себе си помощ или да се считат изцяло или частично за помощ, съвместима с вътрешния пазар според тяхното естество (например защото обезщетението се предоставя на лица, които не извършват стопанска дейност и които следователно не трябва да се считат за предприятия, или защото в конкретния случай обезщетението попада в рамките на приложимия Регламент за помощта de minimis, или защото обезщетението се предоставя в съответствие с одобрена схема за помощ или разпоредба за освобождаване).

de minimis

| (135) | Италия трябва да анулира всички висящи плащания на помощ по всички схеми, посочени в съображение (109), считано от датата на приемане на настоящото решение. От тази дата тези схеми не могат да се използват като референтна основа за предоставяне или изплащане на помощи в бъдеще. |
| --- | --- |

(135)

Италия трябва да анулира всички висящи плащания на помощ по всички схеми, посочени в съображение (109), считано от датата на приемане на настоящото решение. От тази дата тези схеми не могат да се използват като референтна основа за предоставяне или изплащане на помощи в бъдеще.

| (136) | По отношение на помощта, изплатена на отделни предприятия съгласно мерките, разгледани тук, преди датата на решението за откриване на процедурата и разпореждането за преустановяване (вж. съображение 54), схемата следва да се счита за съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС, при условие че може да бъде установена ясна и пряка връзка между щетите, понесени от конкретното предприятие в резултат на природното бедствие, и предоставената държавна помощ (67). Необходимо е повишено внимание, за да се избягват свръхкомпенсации за щетите, понесени от отделни предприятия. Освен това всички компенсации за такива щети, получени от какъвто и да е източник, трябва да бъдат извадени, и да се гарантира, че няма припокриване на помощта по въпросната схема и помощта, предоставена чрез други мерки за компенсиране на същите допустими разходи. |
| --- | --- |

(136)

По отношение на помощта, изплатена на отделни предприятия съгласно мерките, разгледани тук, преди датата на решението за откриване на процедурата и разпореждането за преустановяване (вж. съображение 54), схемата следва да се счита за съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС, при условие че може да бъде установена ясна и пряка връзка между щетите, понесени от конкретното предприятие в резултат на природното бедствие, и предоставената държавна помощ (67). Необходимо е повишено внимание, за да се избягват свръхкомпенсации за щетите, понесени от отделни предприятия. Освен това всички компенсации за такива щети, получени от какъвто и да е източник, трябва да бъдат извадени, и да се гарантира, че няма припокриване на помощта по въпросната схема и помощта, предоставена чрез други мерки за компенсиране на същите допустими разходи.

67

Възстановяване

Възстановяване

| (137) | В съответствие с Договора и установената съдебна практика на Съда, когато Комисията установи, че помощта е несъвместима с вътрешния пазар, тя е компетентна да реши, че съответната държава трябва да я отмени или промени (68). Съдът също така последователно е утвърждавал, че задължението на държавата да отмени помощ, която Комисията счита за несъвместима с вътрешния пазар, цели възстановяване на предишното положение (69). Съдът е установил, че тази цел е постигната, когато получателят е върнал сумите, предоставени чрез неправомерна помощ, като по този начин се отказва от предимството, което е ползвал спрямо конкурентите си на пазара, и когато е възстановено положението преди плащането на помощта (70). |
| --- | --- |

(137)

В съответствие с Договора и установената съдебна практика на Съда, когато Комисията установи, че помощта е несъвместима с вътрешния пазар, тя е компетентна да реши, че съответната държава трябва да я отмени или промени (68). Съдът също така последователно е утвърждавал, че задължението на държавата да отмени помощ, която Комисията счита за несъвместима с вътрешния пазар, цели възстановяване на предишното положение (69). Съдът е установил, че тази цел е постигната, когато получателят е върнал сумите, предоставени чрез неправомерна помощ, като по този начин се отказва от предимството, което е ползвал спрямо конкурентите си на пазара, и когато е възстановено положението преди плащането на помощта (70).

68

69

70

| (138) | В съответствие с тази съдебна практика член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 659/1999 гласи, че „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя“. |
| --- | --- |

(138)

В съответствие с тази съдебна практика член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 659/1999 гласи, че „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя“.

| (139) | Следователно след като бъде установено, че помощта, предмет на разследването, представлява неправомерна и несъвместима държавна помощ, тя трябва по принцип да бъде върната, за да се възстанови положението, съществувало на пазара преди предоставянето на помощта. При все това в Регламент (ЕО) No 659/1999 се налагат ограничения върху разпоредбата за възстановяване. В член 14, параграф 1 е посочено, че „Комисията не изисква възстановяване на помощта, ако това противоречи на общ принцип на правото на Общността“, какъвто принцип би могла да бъде например защита на правната сигурност или оправданите правни очаквания. Съдът е признал и едно изключение от задължението на дадена държава членка да приложи решение за възстановяване, адресирано до нея, а именно наличието на извънредни обстоятелства, които правят абсолютно невъзможно адекватното изпълнение на решението от страна на държавата членка (71). |
| --- | --- |

(139)

Следователно след като бъде установено, че помощта, предмет на разследването, представлява неправомерна и несъвместима държавна помощ, тя трябва по принцип да бъде върната, за да се възстанови положението, съществувало на пазара преди предоставянето на помощта. При все това в Регламент (ЕО) No 659/1999 се налагат ограничения върху разпоредбата за възстановяване. В член 14, параграф 1 е посочено, че „Комисията не изисква възстановяване на помощта, ако това противоречи на общ принцип на правото на Общността“, какъвто принцип би могла да бъде например защита на правната сигурност или оправданите правни очаквания. Съдът е признал и едно изключение от задължението на дадена държава членка да приложи решение за възстановяване, адресирано до нея, а именно наличието на извънредни обстоятелства, които правят абсолютно невъзможно адекватното изпълнение на решението от страна на държавата членка (71).

71

| (140) | В хода на официалното разследване изключения от този вид са посочени от заинтересованите страни (Confindustria и Chiti) и от италианските органи и Комисията трябва да прецени дали те са приложими към настоящия случай, за да определи дали се изисква възстановяване. |
| --- | --- |

(140)

В хода на официалното разследване изключения от този вид са посочени от заинтересованите страни (Confindustria и Chiti) и от италианските органи и Комисията трябва да прецени дали те са приложими към настоящия случай, за да определи дали се изисква възстановяване.

| (141) | Confindustria се позовава на оправданите правни очаквания (съображение (80)). Комисията посочва, че по принцип получателят по мярка за помощ, за която не е отправено уведомление, не може да оспорва разпореждане за възстановяване въз основа на оправдано правно очакване, че предоставянето на помощ е законосъобразно (72), като добросъвестният икономически оператор следва обикновено да бъде в състояние да разбере дали е отправено уведомление за помощта (73). Освен това в настоящите случаи самата Комисия не е дала на италианските органи или на получателите основания за оправдани правни очаквания (74). |
| --- | --- |

(141)

Confindustria се позовава на оправданите правни очаквания (съображение (80)). Комисията посочва, че по принцип получателят по мярка за помощ, за която не е отправено уведомление, не може да оспорва разпореждане за възстановяване въз основа на оправдано правно очакване, че предоставянето на помощ е законосъобразно (72), като добросъвестният икономически оператор следва обикновено да бъде в състояние да разбере дали е отправено уведомление за помощта (73). Освен това в настоящите случаи самата Комисия не е дала на италианските органи или на получателите основания за оправдани правни очаквания (74).

72

73

74

| (142) | В мненията си (вж. съображение 80) Confindustria посочва също така давностния срок от десет години, предвиден в член 15 от Регламент (ЕО) No 659/1999. Съгласно Регламента, когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията изисква съответната държава членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя. Правомощията на Комисията за възстановяване на помощ обаче са предмет на давностен срок от десет години. Давностният срок се прекъсва от всяко действие, предприето от Комисията или от дадена държава членка, която действа по искане на Комисията, по отношение на неправомерната помощ и от всяко прекъсване тече нов срок. Комисията беше информирана за съществуването на мерките през 2011 г. и предприе действия по отношение на неправомерната помощ, като поиска информация от италианските органи на 25 юли 2011 г. Комисията прие решението за откриване на официалната процедура по разследване на 17 октомври 2012 г. Законът, въвеждащ първата от мерките, предмет на разследването, е бил приет от Италия на 27 декември 2002 г. (вж. съображение (22)). По тази причина не е изтекъл давностният срок за възстановяване на помощта, предвиден в член 15 от Регламент (ЕО) No 659/1999, по отношение на която и да е от мерките за намаления, разгледани в настоящото решение. |
| --- | --- |

(142)

В мненията си (вж. съображение 80) Confindustria посочва също така давностния срок от десет години, предвиден в член 15 от Регламент (ЕО) No 659/1999. Съгласно Регламента, когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията изисква съответната държава членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя. Правомощията на Комисията за възстановяване на помощ обаче са предмет на давностен срок от десет години. Давностният срок се прекъсва от всяко действие, предприето от Комисията или от дадена държава членка, която действа по искане на Комисията, по отношение на неправомерната помощ и от всяко прекъсване тече нов срок. Комисията беше информирана за съществуването на мерките през 2011 г. и предприе действия по отношение на неправомерната помощ, като поиска информация от италианските органи на 25 юли 2011 г. Комисията прие решението за откриване на официалната процедура по разследване на 17 октомври 2012 г. Законът, въвеждащ първата от мерките, предмет на разследването, е бил приет от Италия на 27 декември 2002 г. (вж. съображение (22)). По тази причина не е изтекъл давностният срок за възстановяване на помощта, предвиден в член 15 от Регламент (ЕО) No 659/1999, по отношение на която и да е от мерките за намаления, разгледани в настоящото решение.

| (143) | Chiti твърди (вж. съображение 73), че от края на 1994 г. до 2011 г. законността на обезщетенията не е поставяна под съмнение от национален или общностен орган. Комисията отбелязва, че помощта, предмет на разследването, е предоставена едва когато мерките за намаления са влезли в сила. Дотогава предприятията са имали задължение да заплащат цялата дължима сума за данъци и вноски. Предприятията са започнали да се възползват от намалението на дължимите суми за данъците и вноските едва през 2003 г. При тези обстоятелства не може да съществуват претенции за давностен срок (посочен от Confindustria, вж. съображение 142) или за оправдани правни очаквания (както е посочено в допълнителната информация, представена от Confindustria, вж. съображение 141); не трябва да се забравя, че бездействието от страна на национални или общностни институции не може да дава основание за оправдани правни очаквания. Следователно въз основа на мотивите, представени в предходните съображения, аргументът по тази точка, представен от заинтересованата страна, се отхвърля. |
| --- | --- |

(143)

Chiti твърди (вж. съображение 73), че от края на 1994 г. до 2011 г. законността на обезщетенията не е поставяна под съмнение от национален или общностен орган. Комисията отбелязва, че помощта, предмет на разследването, е предоставена едва когато мерките за намаления са влезли в сила. Дотогава предприятията са имали задължение да заплащат цялата дължима сума за данъци и вноски. Предприятията са започнали да се възползват от намалението на дължимите суми за данъците и вноските едва през 2003 г. При тези обстоятелства не може да съществуват претенции за давностен срок (посочен от Confindustria, вж. съображение 142) или за оправдани правни очаквания (както е посочено в допълнителната информация, представена от Confindustria, вж. съображение 141); не трябва да се забравя, че бездействието от страна на национални или общностни институции не може да дава основание за оправдани правни очаквания. Следователно въз основа на мотивите, представени в предходните съображения, аргументът по тази точка, представен от заинтересованата страна, се отхвърля.

| (144) | Що се отнася до аргумента на Chiti, в който се посочва принципът на правната сигурност (вж. съображение 73), няма причина да се прави разграничение между този случай и случая Lucchini (75). Ето защо Комисията счита, че наличието на окончателни съдебни решения от национални съдилища не възпрепятства възстановяването. |
| --- | --- |

(144)

Що се отнася до аргумента на Chiti, в който се посочва принципът на правната сигурност (вж. съображение 73), няма причина да се прави разграничение между този случай и случая Lucchini (75). Ето защо Комисията счита, че наличието на окончателни съдебни решения от национални съдилища не възпрепятства възстановяването.

Lucchini

75

Извънредни обстоятелства: абсолютна невъзможност за възстановяване

Извънредни обстоятелства: абсолютна невъзможност за възстановяване

| (145) | Съгласно член 288 от ДФЕС държавата членка, до която е адресирано решението за възстановяване, е длъжна да изпълни решението. Както бе посочено по-горе, Съдът е установил едно изключение от това задължение, а именно когато държавата членка докаже наличието на извънредни обстоятелства, поради които за нея би било абсолютно невъзможно да изпълни решението. |
| --- | --- |

(145)

Съгласно член 288 от ДФЕС държавата членка, до която е адресирано решението за възстановяване, е длъжна да изпълни решението. Както бе посочено по-горе, Съдът е установил едно изключение от това задължение, а именно когато държавата членка докаже наличието на извънредни обстоятелства, поради които за нея би било абсолютно невъзможно да изпълни решението.

| (146) | Държавите членки обикновено изтъкват този аргумент в дискусии с Комисията след приемането на решение, с което се разпорежда възстановяване (76). В настоящия случай обаче Италия твърдеше преди приемането на решението, че не следва да се разпорежда възстановяване по отношение на определените мерки, тъй като изпълнението му би било абсолютно невъзможно. Тъй като Италия повдигна този въпрос в хода на официалната процедура по разследване и тъй като общ правен принцип гласи, че никой не може да бъде задължен да направи невъзможното, Комисията счита, че е уместно да се разгледа въпроса в самото решение (77). |
| --- | --- |

(146)

Държавите членки обикновено изтъкват този аргумент в дискусии с Комисията след приемането на решение, с което се разпорежда възстановяване (76). В настоящия случай обаче Италия твърдеше преди приемането на решението, че не следва да се разпорежда възстановяване по отношение на определените мерки, тъй като изпълнението му би било абсолютно невъзможно. Тъй като Италия повдигна този въпрос в хода на официалната процедура по разследване и тъй като общ правен принцип гласи, че никой не може да бъде задължен да направи невъзможното, Комисията счита, че е уместно да се разгледа въпроса в самото решение (77).

76

77

| (147) | На първо място следва да бъде припомнено, че Съдът винаги е тълкувал много стриктно понятието „абсолютна невъзможност“. Условието възстановяването да бъде абсолютно невъзможно не е изпълнено, когато държавата членка просто уведомява Комисията относно законовите, политическите или практическите трудности, свързани с изпълнението на решението (78). Единственият случай, в който може да се приеме „абсолютната невъзможност“, е когато възстановяването е невъзможно от самото начало по обективни и абсолютни причини (79). |
| --- | --- |

(147)

На първо място следва да бъде припомнено, че Съдът винаги е тълкувал много стриктно понятието „абсолютна невъзможност“. Условието възстановяването да бъде абсолютно невъзможно не е изпълнено, когато държавата членка просто уведомява Комисията относно законовите, политическите или практическите трудности, свързани с изпълнението на решението (78). Единственият случай, в който може да се приеме „абсолютната невъзможност“, е когато възстановяването е невъзможно от самото начало по обективни и абсолютни причини (79).

78

79

| (148) | В разглеждания случай италианските органи многократно заявяват, че е абсолютно невъзможно да се изчисли точно размерът на несъвместимата помощ, която трябва да бъде възстановена. Съгласно италианския Граждански кодекс (член 2200) и данъчното законодателство предприятията са задължени да поддържат търговски и счетоводни записи само за срок от 10 години. Документалните доказателства за щетите, причинени от природното бедствие, трябва да бъдат събрани въз основа на официалните документи (търговски и счетоводни книги), изготвени по време на събитието. За събитията, случили се преди повече от 10 години, следователно вече е невъзможно да се определи размерът на щетите, понесени от отделните получатели, или размерът на получените компенсации от други източници, като например застраховки или други мерки за помощ. За повечето от мерките, предмет на разследването, са изминали повече от 10 години от природното бедствие. Такъв е случаят при всички събития, свързани с дело SA.33083 (12/C), т.е. земетресението в Източна Сицилия през 1990 г., наводненията в Северна Италия през 1994 г., земетресението в Марке и Умбрия през 1997 г., земетресението в Молизе и Пулия през 2002 г. и земетресението и изригванията на вулкана Етна в провинция Катания през 2002 г. Ето защо Италия настоява, че за тези събития е вече невъзможно да бъдат проследени документите, доказващи щетите (или получените компенсации). |
| --- | --- |

(148)

В разглеждания случай италианските органи многократно заявяват, че е абсолютно невъзможно да се изчисли точно размерът на несъвместимата помощ, която трябва да бъде възстановена. Съгласно италианския Граждански кодекс (член 2200) и данъчното законодателство предприятията са задължени да поддържат търговски и счетоводни записи само за срок от 10 години. Документалните доказателства за щетите, причинени от природното бедствие, трябва да бъдат събрани въз основа на официалните документи (търговски и счетоводни книги), изготвени по време на събитието. За събитията, случили се преди повече от 10 години, следователно вече е невъзможно да се определи размерът на щетите, понесени от отделните получатели, или размерът на получените компенсации от други източници, като например застраховки или други мерки за помощ. За повечето от мерките, предмет на разследването, са изминали повече от 10 години от природното бедствие. Такъв е случаят при всички събития, свързани с дело SA.33083 (12/C), т.е. земетресението в Източна Сицилия през 1990 г., наводненията в Северна Италия през 1994 г., земетресението в Марке и Умбрия през 1997 г., земетресението в Молизе и Пулия през 2002 г. и земетресението и изригванията на вулкана Етна в провинция Катания през 2002 г. Ето защо Италия настоява, че за тези събития е вече невъзможно да бъдат проследени документите, доказващи щетите (или получените компенсации).

| (149) | Съгласно член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС, помощта „за отстраняване на щетите, причинени от природни бедствия“ е съвместима с вътрешния пазар, но е несъвместима и трябва да бъде възстановена само ако надвишава понесените щети. Въпреки това по-голямата част от получателите, които са понесли щети в резултат на природни бедствия, случили се преди повече от 10 години, вече не разполагат с необходимите документи, за да докажат, че са понесли щети, или за да докажат размера на понесените щети, тъй като съгласно италианското законодателство от дружествата не се изисква да поддържат търговски и счетоводни книги за повече от 10 години. В резултат на това, ако Комисията трябва да разпореди възстановяване на сумата на помощта, която надхвърля нивото на щетите, за които получателите все още могат да представят доказателства, от държавата членка ще се изисква да възстанови помощта, която е съвместима с вътрешния пазар съгласно член 107, параграф 2, буква б) и на която предприятията, които са понесли щети в резултат на природно бедствие, в действителност са имали право. |
| --- | --- |

(149)

Съгласно член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС, помощта „за отстраняване на щетите, причинени от природни бедствия“ е съвместима с вътрешния пазар, но е несъвместима и трябва да бъде възстановена само ако надвишава понесените щети. Въпреки това по-голямата част от получателите, които са понесли щети в резултат на природни бедствия, случили се преди повече от 10 години, вече не разполагат с необходимите документи, за да докажат, че са понесли щети, или за да докажат размера на понесените щети, тъй като съгласно италианското законодателство от дружествата не се изисква да поддържат търговски и счетоводни книги за повече от 10 години. В резултат на това, ако Комисията трябва да разпореди възстановяване на сумата на помощта, която надхвърля нивото на щетите, за които получателите все още могат да представят доказателства, от държавата членка ще се изисква да възстанови помощта, която е съвместима с вътрешния пазар съгласно член 107, параграф 2, буква б) и на която предприятията, които са понесли щети в резултат на природно бедствие, в действителност са имали право.

| (150) | По принцип Комисията трябва да разпореди възстановяване на несъвместимата помощ, предоставена от Италия съгласно мерките, посочени в съображение (109). При все това а) получателите на помощ по мерките са предприятия, разположени в райони, засегнати от природни бедствия; б) помощта за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия, представлява помощ, която от правна гледна точка е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 2, буква б от ДФЕС; в) повечето от тези природни бедствия са се случили повече от 10 години преди датата на настоящото решение; и накрая, г) съгласно националното законодателство от получателите на помощта не се изисква да съхраняват документация за срок по-дълъг от 10 години, така че би било невъзможно по обективни и абсолютни причини да се определи точният размер на щетите, понесени от тях като пряка последица от природното бедствие. Ето защо с оглед на изключително специфичните обстоятелства по отношение на мерките за помощ, които са предмет на настоящото решение, Комисията приема, че за природните бедствия, случили се повече от 10 години преди датата на настоящото решение, е невъзможно от правна и фактическа гледна точка да се получи необходимата информация, за да бъде изчислен точният размер на несъвместимата помощ, която трябва да бъде възстановена. Следователно изпълнението на разпореждане за възстановяване при тези условия би било невъзможно по обективни и абсолютни причини. |
| --- | --- |

(150)

По принцип Комисията трябва да разпореди възстановяване на несъвместимата помощ, предоставена от Италия съгласно мерките, посочени в съображение (109). При все това а) получателите на помощ по мерките са предприятия, разположени в райони, засегнати от природни бедствия; б) помощта за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия, представлява помощ, която от правна гледна точка е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 2, буква б от ДФЕС; в) повечето от тези природни бедствия са се случили повече от 10 години преди датата на настоящото решение; и накрая, г) съгласно националното законодателство от получателите на помощта не се изисква да съхраняват документация за срок по-дълъг от 10 години, така че би било невъзможно по обективни и абсолютни причини да се определи точният размер на щетите, понесени от тях като пряка последица от природното бедствие. Ето защо с оглед на изключително специфичните обстоятелства по отношение на мерките за помощ, които са предмет на настоящото решение, Комисията приема, че за природните бедствия, случили се повече от 10 години преди датата на настоящото решение, е невъзможно от правна и фактическа гледна точка да се получи необходимата информация, за да бъде изчислен точният размер на несъвместимата помощ, която трябва да бъде възстановена. Следователно изпълнението на разпореждане за възстановяване при тези условия би било невъзможно по обективни и абсолютни причини.

| (151) | Въпреки това невъзможността за изчисляване на точния размер на несъвместимата помощ, която трябва да бъде възстановена, не важи за предприятията, които не са имали място на стопанска дейност (например свое основно място на стопанска дейност или друга своя стопанска единица) в района, засегнат от природното бедствие към момента на събитието. Тези получатели на помощ по мерките, посочени в съображение 109, не трябва да бъдат изключени от възстановяването, тъй като те не може да са понесли преки щети, причинени от природното бедствие, и следователно не може да имат право на помощ, която е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС. Италианските органи трябва да установят дали е съществувало място на стопанска дейност, като направят справка с информацията в публичните регистри към момента на събитието. |
| --- | --- |

(151)

Въпреки това невъзможността за изчисляване на точния размер на несъвместимата помощ, която трябва да бъде възстановена, не важи за предприятията, които не са имали място на стопанска дейност (например свое основно място на стопанска дейност или друга своя стопанска единица) в района, засегнат от природното бедствие към момента на събитието. Тези получатели на помощ по мерките, посочени в съображение 109, не трябва да бъдат изключени от възстановяването, тъй като те не може да са понесли преки щети, причинени от природното бедствие, и следователно не може да имат право на помощ, която е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС. Италианските органи трябва да установят дали е съществувало място на стопанска дейност, като направят справка с информацията в публичните регистри към момента на събитието.

| (152) | В заключение Комисията счита, че предвид специфичния характер на въпросните случаи, би било абсолютно невъзможно за Италия да възстанови всички помощи, които са неправомерно предоставени по мерките, предмет на разследването, когато природното бедствие е настъпило повече от 10 години преди датата на настоящото решение, с изключение на получателите на помощ без място на стопанска дейност в района, засегнат от природното бедствие към момента на събитието. С изключение на тази група, не се налага издаване на разпореждане за възстановяване на помощта, предоставена по незаконосъобразни и несъвместими схеми, когато природното бедствие е настъпило повече от 10 години преди датата на настоящото решение. |
| --- | --- |

(152)

В заключение Комисията счита, че предвид специфичния характер на въпросните случаи, би било абсолютно невъзможно за Италия да възстанови всички помощи, които са неправомерно предоставени по мерките, предмет на разследването, когато природното бедствие е настъпило повече от 10 години преди датата на настоящото решение, с изключение на получателите на помощ без място на стопанска дейност в района, засегнат от природното бедствие към момента на събитието. С изключение на тази група, не се налага издаване на разпореждане за възстановяване на помощта, предоставена по незаконосъобразни и несъвместими схеми, когато природното бедствие е настъпило повече от 10 години преди датата на настоящото решение.

7.   ЗАКЛЮЧЕНИЕ

ЗАКЛЮЧЕНИЕ

| (153) | Комисията констатира, че Италия неправомерно е привела в действие мерките за помощ, посочени в съображение 109, в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС. |
| --- | --- |

(153)

Комисията констатира, че Италия неправомерно е привела в действие мерките за помощ, посочени в съображение 109, в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС.

| (154) | Тъй като не могат да бъдат установени основания за приемане на мерките за съвместими с вътрешния пазар, те трябва да бъдат обявени за несъвместими. |
| --- | --- |

(154)

Тъй като не могат да бъдат установени основания за приемане на мерките за съвместими с вътрешния пазар, те трябва да бъдат обявени за несъвместими.

| (155) | Член 14 от Регламент (ЕО) No 659/1999 гласи, че „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя... Комисията не изисква възстановяване на помощта, ако това противоречи на общ принцип на правото на Общността“ (80). |
| --- | --- |

(155)

Член 14 от Регламент (ЕО) No 659/1999 гласи, че „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя... Комисията не изисква възстановяване на помощта, ако това противоречи на общ принцип на правото на Общността“ (80).

80

| (156) | С оглед на извънредните обстоятелства, разгледани в съображения 147—152, не следва да се разпорежда възстановяване, когато помощта е предоставена по въпросните мерки на отделни получатели в райони, засегнати от природни бедствия, повече от 10 години преди датата на настоящото решение, освен когато получателят не е имал място на стопанска дейност в района, засегнат от природното бедствие, към момента на събитието. Италия е доказала, че би било абсолютно невъзможно да се изчисли точният размер на несъвместимата помощ, която следва да бъде възстановена. Отделните получатели, които имат право на помощ, която е съвместима с вътрешния пазар съгласно освобождаването по член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС, вероятно вече не разполагат с документите, необходими за доказване на щетите, причинени от природното бедствие, и за доказване дали е получена компенсация за всички или за част от понесените щети. Въпреки това помощта трябва да бъде възстановена, ако е била предоставена по някоя от въпросните мерки на отделни получатели без място на стопанска дейност в района, засегнат от природното бедствие към момента на събитието (дори когато природното бедствие е настъпило повече от 10 години преди датата на настоящото решение). Италия трябва да установи дали е съществувало място на стопанска дейност, като направи справка с информацията в публичните регистри към момента на събитието. |
| --- | --- |

(156)

С оглед на извънредните обстоятелства, разгледани в съображения 147—152, не следва да се разпорежда възстановяване, когато помощта е предоставена по въпросните мерки на отделни получатели в райони, засегнати от природни бедствия, повече от 10 години преди датата на настоящото решение, освен когато получателят не е имал място на стопанска дейност в района, засегнат от природното бедствие, към момента на събитието. Италия е доказала, че би било абсолютно невъзможно да се изчисли точният размер на несъвместимата помощ, която следва да бъде възстановена. Отделните получатели, които имат право на помощ, която е съвместима с вътрешния пазар съгласно освобождаването по член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС, вероятно вече не разполагат с документите, необходими за доказване на щетите, причинени от природното бедствие, и за доказване дали е получена компенсация за всички или за част от понесените щети. Въпреки това помощта трябва да бъде възстановена, ако е била предоставена по някоя от въпросните мерки на отделни получатели без място на стопанска дейност в района, засегнат от природното бедствие към момента на събитието (дори когато природното бедствие е настъпило повече от 10 години преди датата на настоящото решение). Италия трябва да установи дали е съществувало място на стопанска дейност, като направи справка с информацията в публичните регистри към момента на събитието.

| (157) | Ето защо Комисията ще изиска от Италия да предприеме всички необходими мерки за възстановяване само на несъвместимата помощ, която е предоставена и изплатена на отделни предприятия по мерките, посочени в съображение 109, по различен начин от този при отделните случаи, които отговарят на критериите за съвместимост с вътрешния пазар по силата на освобождаването по член 107, параграф 2, буква б) от Договора, както е обяснено в съображение 136, или случаите, в които индивидуалната безвъзмездна помощ е в съответствие с приложимия Регламент за помощта de minimis, или случаите, в които индивидуалното обезщетение е предоставено в съответствие с одобрена схема за помощ или регламент за освобождаване, както е обяснено в съображение 134. В срок от два месеца след уведомяването за настоящото решение Италия трябва да нареди на получателите на помощ да възстановят горепосочената неправомерна и несъвместима държавна помощ. |
| --- | --- |

(157)

Ето защо Комисията ще изиска от Италия да предприеме всички необходими мерки за възстановяване само на несъвместимата помощ, която е предоставена и изплатена на отделни предприятия по мерките, посочени в съображение 109, по различен начин от този при отделните случаи, които отговарят на критериите за съвместимост с вътрешния пазар по силата на освобождаването по член 107, параграф 2, буква б) от Договора, както е обяснено в съображение 136, или случаите, в които индивидуалната безвъзмездна помощ е в съответствие с приложимия Регламент за помощта de minimis, или случаите, в които индивидуалното обезщетение е предоставено в съответствие с одобрена схема за помощ или регламент за освобождаване, както е обяснено в съображение 134. В срок от два месеца след уведомяването за настоящото решение Италия трябва да нареди на получателите на помощ да възстановят горепосочената неправомерна и несъвместима държавна помощ.

| (158) | В съответствие с член 14, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 659/1999 върху сумата, която трябва да се възстанови, трябва да бъде начислена лихва, изчислена в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) No 794/2004 на Комисията (81), считано от датата, на която помощта е предоставена на получателя, до пълното ѝ възстановяване. |
| --- | --- |

(158)

В съответствие с член 14, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 659/1999 върху сумата, която трябва да се възстанови, трябва да бъде начислена лихва, изчислена в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) No 794/2004 на Комисията (81), считано от датата, на която помощта е предоставена на получателя, до пълното ѝ възстановяване.

81

| (159) | Комисията изисква от Италия да върне приложения формуляр за напредъка по процедурата за възстановяване, да изготви списък на получателите и да посочи ясно предприетите мерки за незабавното и ефективно възстановяване на помощта. От Италия се изисква също така да изпрати в срок от два месеца от датата на уведомлението за настоящото решение всички документи, които показват, че са започнати процедури за възстановяване на неправомерна и несъвместима помощ от получателите (например административни документи, циркулярни писма, издадени заповеди за възстановяване и т.н.), |
| --- | --- |

(159)

Комисията изисква от Италия да върне приложения формуляр за напредъка по процедурата за възстановяване, да изготви списък на получателите и да посочи ясно предприетите мерки за незабавното и ефективно възстановяване на помощта. От Италия се изисква също така да изпрати в срок от два месеца от датата на уведомлението за настоящото решение всички документи, които показват, че са започнати процедури за възстановяване на неправомерна и несъвместима помощ от получателите (например административни документи, циркулярни писма, издадени заповеди за възстановяване и т.н.),

ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

Член 1

Въпросните схеми за държавна помощ (член 9, параграф 17 от Закон No 289 от 27 декември 2012 г., с последващи изменения и допълнения; член 4, параграф 90 от Закон No 350 от 24 декември 2003 г., с последващи изменения и допълнения; член 1, параграф 363 от Закон No 266 от 23 декември 2005 г., с последващи изменения и допълнения; член 1, параграф 1011 от Закон No 296 от 27 декември 2006 г., с последващи изменения и допълнения; член 2, параграф 109 от Закон No 244 от 24 декември 2007 г., с последващи изменения и допълнения; член 6, параграф 4а и параграф 4б от Наредба-закон No 185 от 29 ноември 2008 г., с последващи изменения и допълнения; член 33, параграф 28 от Закон No 183 от 12 ноември 2011 г., с последващи изменения и допълнения, и всички съответни мерки, приети по силата на тези закони), с които се намаляват данъците и вноските, дължими от предприятията в районите, засегнати от природни бедствия в Италия от 1990 г. насам, и които са били неправомерно приведени в действие от Италия в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз, са несъвместими с вътрешния пазар.

Член 2

Помощта, предоставена в отделни случаи по мерките, посочени в член 1, не представлява помощ, ако към момента на предоставянето е отговаряла на условията, определени в Регламент (ЕС) No 1407/2013 или Регламент (ЕС) No 717/2014.

Член 3

Помощта, предоставена в отделни случаи по мерките, посочени в член 1, която към момента на предоставянето е отговаряла на условията, предвидени в законодателството, прието съгласно член 1 от Регламент (ЕО) No 994/98 или съгласно всяка друга одобрена схема за помощ, е съвместима с вътрешния пазар до максималния интензитет на помощта, приложим за такъв вид помощ.

Член 4

1.   Италия събира от получателите несъвместимата помощ, предоставена по схемата, въведена с член 33, параграф 28 от Закон No 183 от 12 ноември 2011 г., с последващи изменения и допълнения, и всички съответни мерки за изпълнение, приведени в действие съгласно същия закон.

2.   Италия също така събира несъвместимата помощ, предоставена по останалите схеми, посочени в член 1, от всички получатели, чието място на стопанска дейност не се намира в района, засегнат от природното бедствие, към момента на събитието.

3.   Сумите, подлежащи на събиране, включват лихви, изчислени от датата, на която помощта е предоставена на получателите, до датата на действителното им събиране.

4.   Лихвата се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) No 794/2004 на Комисията и Регламент (ЕО) No 271/2008 за изменение на Регламент (ЕО) No 794/2004.

5.   Освен това Италия анулира всички неизплатени плащания на помощ по всички схеми, посочени в член 1, считано от датата на приемане на настоящото решение.

Член 5

1.   Събирането на помощта, посочено в член 4, е незабавно и ефективно.

2.   Италия гарантира изпълнението на настоящото решение в рамките на четири месеца от датата на уведомяването за него.

Член 6

1.   В срок от два месеца от уведомяването за настоящото решение Италия предоставя следната информация:

| а) | списъка на получателите, които са получили помощ, която трябва да бъде възстановена съгласно член 4, и общата сума на помощта, получена от всеки от тях по съответната схема; |
| --- | --- |

а)

списъка на получателите, които са получили помощ, която трябва да бъде възстановена съгласно член 4, и общата сума на помощта, получена от всеки от тях по съответната схема;

| б) | общата сума (главница и лихва по възстановяването), която трябва да бъде възстановена от всеки получател; |
| --- | --- |

б)

общата сума (главница и лихва по възстановяването), която трябва да бъде възстановена от всеки получател;

| в) | подробно описание на вече предприетите и на планираните мерки за изпълнение на настоящото решение; |
| --- | --- |

в)

подробно описание на вече предприетите и на планираните мерки за изпълнение на настоящото решение;

| г) | документи, доказващи, че на получателите е наредено да възстановят помощта. |
| --- | --- |

г)

документи, доказващи, че на получателите е наредено да възстановят помощта.

2.   Италия уведомява редовно Комисията относно напредъка по отношение на по националните мерки, предприети за изпълнение на настоящото решение, до окончателното възстановяване на помощта, посочена в член 4. При искане от страна на Комисията Италия предоставя незабавно информация за вече предприетите и за планираните мерки за изпълнение на настоящото решение. Тя също така предоставя подробна информация относно размерите на помощта и лихвата, които вече са събрани от получателите.

Член 7

Адресат на настоящото решение е Италианската република.

Съставено в Брюксел на 14 август 2015 година.

За Комисията

Margrethe VESTAGER

Член на Комисията

---

(1)  Решение на Комисията C(2012) 7128 окончателен (ОВ C 381, 11.12.2012 г., стр. 32).

1

(2)  Заповед (ordinanza) на съда (tribunale) на Кунео от 18 февруари 2011 г., с която се отправя искане за предоставяне на информация в съответствие с Известието на Комисията относно прилагането на законодателството за държавната помощ от националните съдилища.

2

ordinanza

tribunale

(3)  
  ОВ C 85, 9.4.2009 г., стр. 1.

3

(4)  В писмото се посочват мерките, свързани със земетресенията, засегнали регионите Умбрия и Марке през 1997 г., Молизе и Пулия през 2002 г. и Абруцо през 2009 г., и други подобни мерки, въведени от Италия.

4

(5)  Протокол (verbale di udienza) от заседанието на съда на Верчели от 19 юни 2012 г., в който се отправя искане за информация относно висящото производство по дело SA.33083 (11/CP).

5

verbale di udienza

(6)  Според ISTAT (Италианския национален статистически институт) БВП е намалял от 26 314,5 млн. евро през 2008 г. на 25 343,2 млн. евро през 2009 г. (т.е. минус 3,7 %).

6

(7)  Вж. бележка под линия 3.

7

(8)  Вж. бележка под линия 3.

8

(9)  Включително предприятия от секторите на промишлеността, търговията, занаятите и селското стопанство, които осъществяват дейност в района, засегнат от земетресението.

9

(10)  Определени с постановление (decreto) на министър-председателя от 15 януари 1991 г.

10

(11)  Член 138 от Закона за бюджета за 2001 г., изменен с Наредба-закон No 355 от 28 септември 2011 г.

11

(12)  Член 9, параграф 17 от Закон No 289 от 27 декември 2002 г. (Закон за бюджета за 2003 г.).

12

(13)  Чрез еднократно плащане или — за суми над 5 000 EUR — на части.

13

(14)  Член 23и, параграф 5 от Наредба-закон No 355 от 24 декември 2003 г., преобразувана в Закон No 47 от 27 февруари 2004 г. и с министерско постановление (decreto) от 8 април 2004 г.

14

(15)  Член 1, параграф 363 от Закон No 266 от 23 декември 2005 г. (Закон за бюджета за 2006 г.).

15

(16)  Вж. бележка под линия 12.

16

(17)  Закон No 81 от 11 март 2006 г. за преобразуване на Наредба-закон No 2 от 10 януари 2006 г. в закон.

17

(18)  Член 3в, параграф 2 от Закон No 17 от 26 февруари 2007 г. за преобразуване на Наредба-закон No 300 от 28 декември 2006 г. в закон.

18

(19)  Член 36а от Закон No 248 от 31 декември 2007 г.

19

(20)  Изключват се предприятията от банковия и застрахователния сектор.

20

(21)  Щетите са считани за„сериозни“ (rilevante) по смисъла на член 16а от Закон No 22 от 21 януари 1995 г., с който Наредба-закон No 646 от 24 ноември 1994 г. е преобразувана в закон, ако надвишават една шеста от прихода, деклариран за данъчната година 1993, и във всеки случай са били на стойност не по-малка от 2 млн. италиански лири (приблизително 1 032,39 EUR).

21

rilevante

(22)  Член 4, параграф 90 от Закон No 350 от 24 декември 2003 г. (Закон за бюджета за 2004 г.).

22

(23)  Член 3в, параграф 1 от Закон No 17 от 26 февруари 2007 г. за преобразуване на Наредба-закон No 300 от 28 декември 2006 г. в закон; член 36а от Наредба-закон No 248 от 31 декември 2007 г.

23

(24)  Член 1, параграф 1011 от Закон No 296 от 27 декември 2006 г., който се основава на Заповед (ordinanza) No 3442 на министър-председателя от 10 юни 2005 г., която на свой ред се основава на Заповед No 3254 на министър-председателя от 29 ноември 2002 г.

24

ordinanza

(25)  В член 1, параграф 1011 от Закон No 296 от 27 декември 2006 г. се посочва, че„всеки данък или вноска ... се намалява с 50 %“.

25

(26)  С член 5 от Заповед No 3254 на министър-председателя от 29 ноември 2002 г. са преустановени за първи път„плащанията на вноски за социално осигуряване и подпомагане и на премиите за задължително застраховане срещу трудови злополуки и професионални заболявания“ по отношение на„лица, които пребивават или имат седалище или място на стопанска дейност в района“. Чрез Заповед No 3242 на министър-председателя от 10 юни 2005 г. е потвърдено преустановяването за„частните работодатели със седалище или място на стопанска дейност в общините ...“

26

(27)  Член 2, параграф 1 от Наредба-закон No 61 от 8 април 2008 г., преобразувана в Закон No 103 от 6 юни 2008 г. (с финансиране, предвидено в член 2, параграф 109 от Закон No 244 от 24 декември 2007 г.); член 3, параграф 2 от Наредба-закон No 162 от 23 октомври 2008 г., преобразувана в Закон No 201 от 22 декември 2008 г.

27

(28)  Член 6, параграф 4а и параграф 4б от Наредба-закон No 185 от 29 ноември 2008 г., преобразувана в Закон No 2 от 28 януари 2009 г.

28

(29)  Член 33, параграф 28 от Закон No 183 от 12 ноември 2011 г.

29

(30)  Заповеди No 3753 и No 3754 на министър-председателя от 9 април 2009 г. и Заповед No 3780 от 6 юни 2009 г.; Наредба-закон No 39 от 28 април 2009 г., преобразувана в Закон No 77 от 24 юни 2009 г.

30

(31)  
  „... с място на пребиваване, имащи към датата на земетресението“ или „с място на пребиваване за данъчни цели или място на стопанска дейност ...“.

31

(32)  Определени с Постановление (decreto) No 3 на министър-председателя от 16 април 2009 г.

32

decreto

(33)  Определени със Заповед (ordinanza) No 3837 на министър-председателя от 30 декември 2009 г.

33

ordinanza

(34)  Член 39 от Наредба-закон No 78 от 31 май 2010 г., преобразувана в Закон No 122 от 30 юли 2010 г.

34

(35)  Член 3 от Наредба-закон No 225 от 29 декември 2010 г.

35

(36)  Постановление (decreto) No 3837 на министър-председателя от 16 август 2011 г.

36

decreto

(37)  Член 33, параграф 28 от Закон No 183 от 12 ноември 2011 г. (Закон за стабилността за 2012 г.).

37

(38)  Определени с постановление (decreto) на министър-председателя от 15 януари 1991 г.

38

decreto

(39)  Определени с две постановления на министър-председателя от 26 и 29 ноември 1994 г.

39

(40)  Определени с постановление на министър-председателя от 29 октомври 2002 г.

40

(41)  Идентифицирани със Заповед (ordinanza) No 2668 от 28 септември 1997 г., Заповед No 2694 от 13 октомври 1997 г. и Заповед No 2719 от 28 ноември 1997 г.

41

ordinanza

(42)  Определени с постановления (decreti) на министър-председателя от 31 октомври 2002 г. и 8 ноември 2002 г.

42

decreti

(43)  Определени с постановления (decreti) на министър-председателя от 16 април 2009 г. и 11 и 17 юли 2009 г.

43

decreti

(44)  При все това, както е посочено в съображение 7, настоящото решение не обхваща дейности, свързани с производство, преработка и пазарна реализация на селскостопански продукти, посочени в приложение I към Договора, с изключение на продукти от риболов и аквакултури.

44

(45)  За определение на„сериозни щети“ вж. съображение 26.

45

(46)  Датата на влизане в сила на Закон No 289 от 27 декември 2002 г. (Закон за бюджета за 2003 г.).

46

(47)  Датата на влизане в сила на Закон No 266 от 29 декември 2005 г. (Закон за бюджета за 2006 г.), член 1, параграф 363.

47

(48)  Датата на влизане в сила на Закон No 350 от 24 декември 2003 г. (Закон за бюджета за 2004 г.).

48

(49)  Датата на влизане в сила на Закон No 296 от 27 декември 2006 г. (Закон за бюджета за 2007 г.).

49

(50)  Датата на влизане в сила на Закон No 244 от 24 декември 2007 г. (Закон за бюджета за 2008 г.).

50

(51)  Датата на влизане в сила на Закон No 185 от 29 ноември 2008 г. (Закон за мерките за кризата за 2009 г.).

51

(52)  Датата на влизане в сила на Закон No 183 от 12 ноември 2011 г. (Закон за стабилността за 2012 г.), и по-специално на член 33, параграф 28, за което италианските власти са отправили уведомление по дело SA.35083 (12/NN).

52

(53)  Решение No 20641 на Върховния касационен съд, Пето гражданско отделение, 1 октомври 2007 г.; Решение No 11133 на Върховния касационен съд, Отделение за трудовоправни въпроси, 7 май 2010 г.; Решение No 11247 на Върховния касационен съд, Отделение за трудовоправни въпроси, 10 май 2010 г.

53

(54)  Решение No 9577 на Върховния касационен съд, 12 юни 2012 г..

54

(55)  Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, 27.3.1999 г., стр. 1).

55

(56)  Вж. бележка под линия 3.

56

(57)  Вж. Регламент (ЕС) No 651/2014 на Комисията от 17 юни 2014 г. за обявяване на някои категории помощи за съвместими с вътрешния пазар в приложение на членове 107 и 108 от Договора (ОВ L 187, 26.6.2014 г., стр. 1).

57

(58)  С частично изключение за мерките, свързани с наводненията от 1994 г. в Северна Италия, при които е определено минимално ниво на щети като условие за помощ.

58

(59)  В решение от 29 април 2004 г. по дело Гърция/Комисия, C-278/00, Recueil, стр. I-03997, Съдът утвърждава, че„единствено икономически проблеми, пряко причинени от природни бедствия или от извънредни обстоятелства, отговарят на условията за компенсация, както е предвидено в тази разпоредба“ (точка 82 от решението) и„разпоредба с толкова широк обхват не може да се счита за помощ, целяща отстраняване на щетите, причинени от природни бедствия или извънредни обстоятелства“ (точка 85).

59

Гърция

Комисия

(60)  Решение за откриване на процедурата, точки 3.3.2 и 3.3.3.

60

(61)  Решение от 18 юли 2007 г. по дело Ministero dell'Industria, del Commercio e dell'Artigianato/Lucchini, C-119/05, Сборник, стр. I-6199 (ECLI:EU:C:2007:434).

61

Ministero dell'Industria, del Commercio e dell'Artigianato/Lucchini

(62)  Приложимите регламенти за помощта de minimis са Регламент (ЕС) No 1407/2013 на Комисията от 18 декември 2013 г. относно прилагането на членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз към помощта de minimis (ОВ L 352, 24.12.2013 г., стр. 1) и Регламент (ЕС) No 717/2014 на Комисията от 27 юни 2014 г. относно прилагането на членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз към помощта de minimis в сектора на рибарството и аквакултурите (ОВ L 190, 28.6.2014 г., стр. 45).

62

de minimis

de minimis

de minimis

(63)  Регламент (ЕО) No 994/98 на Съвета от 7 май 1998 г. по прилагането на членове 92 и 93 [сега 87 и 88] от Договора за създаване на Европейската общност към някои категории хоризонтална държавна помощ (ОВ L 142, 14.5.1998 г., стр. 1).

63

(64)  В съответствие с констатациите в следните съдебни решения: Решение от 14 юли 2011 г. по дело Комисия/Италия, C-303/09, Сборник, стр. I-102* (ECLI:EU:C:2011:483); Решение от 9 юни 2011 г. по съединени дела Comitato „Venezia vuole vivere“ и други/Комисия, C-71/09 P, C-73/09 P и C-76/09 P, Сборник, стр. I-4727 (ECLI:EU:C:2011:368); Решение от 23 февруари 2006 г. по съединени дела Atzeni и други/Regione autonoma della Sardegna, C-346/03 и C-529/03, Recueil, стр. I-1875 (ECLI:EU:C:2006:130); Решение от 11 ноември 2004 г. по дело Испания/Комисия, C-73/03 (ECLI:EU:C:2004:711); Решение от 29 април 2004 г. по дело Гърция/Комисия, C-278/00, Recueil, стр. I-3997 (ECLI:EU:C:2004:239); и Решение от 28 април 1993 г. по дело Италия/Комисия, C-364/90, Recueil, стр. I-2097 (ECLI:EU:C:1993:157).

64

Comitato „Venezia vuole vivere“ и други/Комисия

Atzeni и други/Regione autonoma della Sardegna

Испания/Комисия

Гърция/Комисия

Италия/Комисия

(65)  С изключение на мерките, свързани с наводненията от 1994 г. в Северна Италия, при които е определено минимално ниво на щети като условие за помощ.

65

(66)  Вж. например Решение 2005/315/ЕО на Комисията от 20 октомври 2004 г. относно схемата за помощ, прилагана в Италия за предприятия, инвестиращи в общини, тежко пострадали от природни бедствия през 2002 г. (ОВ L 100, 20.4.2005 г., стр. 46).

66

(67)  Така например в случаите на помощи, предоставени на отделни предприятия в района, засегнат от земетресението в Абруцо през 2009 г., помощта следва да се счита за съвместима съгласно член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС, ако допустимите разходи се изчисляват в съответствие с Решение C(2009) 8042 на Комисията от 16 октомври 2009 г. по дело за държавна помощ No 459/A/2009 г. — Схема за помощ за компенсация на щети, причинени от земетресението в Абруцо от 6 април 2009 г. (ОВ C 289, 18.11.2009 г., стр. 3).

67

(68)  Решение от 12 юли 1973 г. по дело Комисия/Германия, C-70/72, Recueil, стр. 813, точка 13 (ECLI:EU:C:1973:87).

68

Комисия/Германия

(69)  Решение от 14 септември 1994 г. по съединени дела Испания/Комисия, C-278/92, C-279/92 и C-280/92, Recueil, стр. I-4103, точка 75 (ECLI:EU:C:1994:325).

69

Испания/Комисия

(70)  Решение от 17 юни 1999 г. по дело Белгия/Комисия, C-75/97, Recueil, стр. I-3671, точки 64 и 65 (ECLI:EU:C:1999:311).

70

Белгия/Комисия

(71)  Решение от 26 юни 2003 г. по дело Комисия/Испания, C-404/00, Recueil, стр. I-6695 (ECLI:EU:C:2003:373).

71

Комисия/Испания

(72)  Решение от 15 декември 2005 г. по дело Unicredito Italiano, C-148/04, Recueil, стр. I-11137, точка 104 (ECLI:EU:C:2005:774).

72

Unicredito Italiano

(73)  Решение от 20 септември 1990 г. по дело Комисия/Германия, C-5/89, Recueil, стр. I-3437, точка 14 (ECLI:EU:C:1990:320).

73

Комисия/Германия

(74)  Решение от 22 юни 2006 г. по съединени дела Белгия и Forum 187/Комисия, C-182/03 и C-217/03, Recueil, стр. I-5479, точка 147 (ECLI:EU:C:2006:416).

74

Белгия и Forum 187/Комисия

(75)  Решение от 18 юли 2007 г. по дело Ministero dell'Industria, del Commercio e dell'Artigianato v Lucchini, C-119/05, Recueil, стр. I-6199 (ECLI:EU:C:2007:434).

75

Ministero dell'Industria, del Commercio e dell'Artigianato

Lucchini

(76)  Решение от 13 ноември 2008 г. по дело Комисия/Франция, C-214/07, Сборник, стр. I-8357, точки 13 и 22 (ECLI:EU:C:2008:619).

76

Комисия/Франция

(77)  Решение 2013/284/ЕС на Комисията от 19 декември 2012 година относно държавна помощ SA.20829 (C 26/2010, ex NN 43/2010 (ex CP 71/2006)) Схема относно освобождаване от общински данък върху недвижимото имущество за имоти, използвани от нестопански субекти за специфични цели приведена в действие от Италия (ОВ L 166, 18.6.2013 г., стр. 24).

77

(78)  Решение от 26 юни 2003 г. по дело Комисия/Испания, Case C-404/00, Recueil, стр. I-6695, точка 47 (ECLI:EU:C:2003:373).

78

Комисия/Испания

(79)  Решение от 17 юни 1999 г. по дело Белгия/Комисия („
  Maribel I
  “), C-75/97, Recueil, стр. I-3671, точка 86 (ECLI:EU:C:1999:311); Решение от 13 ноември 2008 г. по дело Комисия/Франция, C-214/07, Сборник, стр. I-8357, точки 13, 22 и 48 (ECLI:EU:C:2008:619).

79

Белгия/Комисия

Maribel I

Комисия/Франция

(80)  Вж. бележка под линия 3.

80

(81)  Регламент (ЕО) No 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за прилагането от Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета относно определянето на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за създаване на Европейската общност (ОВ L 140, 30.4.2004 г., стр. 1).

81

---

ПРИЛОЖЕНИЕ

Информация относно размера на получената помощ, на помощта, подлежаща на събиране, и на вече събраната помощ

| Наименование на получателя | Обща сума на помощта, получена по схемата (*1) | Обща сума на помощта, подлежаща на събиране (*1)

  (Главница) | Обща сума на вече събраната помощ (*1) |
| --- | --- | --- | --- |
| Главница | Лихва по събирането |
| | | | | |
| | | | | |
| | | | | |
| | | | | |
| | | | | |
| | | | | |
| | | | | |

Наименование на получателя

Обща сума на помощта, получена по схемата (*1)

Обща сума на помощта, подлежаща на събиране (*1)

(Главница)

Обща сума на вече събраната помощ (*1)

Главница

Лихва по събирането

---

(*1)  В милиони единици от националната валута.

---

III Други актове

ЕВРОПЕЙСКО ИКОНОМИЧЕСКО ПРОСТРАНСТВО

| 18.2.2016 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | L 43/30 |
| --- | --- | --- | --- |

18.2.2016

BG

Официален вестник на Европейския съюз

L 43/30

---

РЕШЕНИЕ НА НАДЗОРНИЯ ОРГАН НА ЕАСТ

No 38/15/COL

от 4 февруари 2015 година

за приемане на известие „Насоки относно приложимостта на член 53 oт Споразумението за ЕИП по отношение на споразуменията за трансфер на технологии“ [2016/196]

НАДЗОРНИЯТ ОРГАН НА ЕАСТ,

като взе предвид Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд, и по-специално член 5, параграф 2, буква б) и член 25, параграф 1 от него,

като има предвид, че:

Регламент (ЕС) No 316/2014 на Комисията от 21 март 2014 г. относно прилагането на член 101, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на категории споразумения за трансфер на технологии (1) е включен в Споразумението за ЕИП като точка 5 от приложение XIV към Споразумението за ЕИП.

Европейската комисия публикува съобщение, озаглавено „Насоки за прилагането на член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз към споразумения за трансфер на технологии“
   (2).

Насоките на Европейската комисия са от значение и за Европейското икономическо пространство.

Следва да се осигури еднакво прилагане на правилата на ЕИП за конкуренцията на територията на Европейското икономическо пространство.

Съгласно точка II под заглавие „Общи разпоредби“ в края на приложение XIV към Споразумението за ЕИП Надзорният орган на ЕАСТ, след консултации с Европейската комисия, приема актове, съответстващи на приетите от Европейската комисия актове, с цел да запази еднакви условия за конкуренция.

Проведени бяха консултации с Консултативния комитет по ограничителни практики и господстващо положение и с Европейската комисия,

ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

| 1. | Приема се следното известие, приложено към настоящото решение: „Насоки относно приложимостта на член 53 oт Споразумението за ЕИП по отношение на споразуменията за трансфер на технологии“. |
| --- | --- |

1.

| 2. | За автентичен се счита текстът на английски език на решението, включително и на известието, съдържащо се в приложението. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Известието се публикува в раздела за ЕИП на Официален вестник на Европейския съюз и в притурката за ЕИП към него. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Държавите от ЕАСТ се информират чрез изпращане на екземпляр от решението, включително от приложението. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Европейската комисия се информира чрез изпращане на екземпляр от решението, включително от приложението. |
| --- | --- |

5.

Съставено в Брюксел на 4 февруари 2015 година.

За Надзорния орган на ЕАСТ

Oda Helen SLETNES

Председател

Helga JÓNSDÓTTIR

Член на колегията

---

(1)  
  ОВ L 93, 28.3.2014 г., стр. 17, включен в Споразумението за ЕИП с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 293/2014 от 12 декември 2014 г. (все още не е публикувано).

1

(2)  
  ОВ C 89, 28.3.2014 г., стр. 3.

2

---

ПРИЛОЖЕНИЕ

ИЗВЕСТИЕ НА НАДЗОРНИЯ ОРГАН НА ЕАСТ

Насоки относно приложимостта на член 53 oт Споразумението за ЕИП по отношение на споразуменията за трансфер на технологии

| A. | Настоящото известие се приема в изпълнение на правилата на Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“) и на Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд („Споразумението за надзор и съд“). |
| --- | --- |

A.

| Б. | Европейската комисия („Комисията“) публикува съобщение, озаглавено „Насоки за прилагането на член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз към споразумения за трансфер на технологии“ (1). С този акт без задължителна сила се определят следваните от Комисията принципи за оценка на споразумения за трансфер на технологии съгласно член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). |
| --- | --- |

Б.

| В. | Надзорният орган на ЕАСТ („Органът“) счита, че насоките на Комисията са от значение за ЕИП. С цел запазване на еднакви условия на конкуренция и осигуряване на еднаквото прилагане на правилата на ЕИП за конкуренцията на територията на Европейското икономическо пространство (ЕИП) Органът прие настоящото известие по силата на правомощията, предоставени му съгласно член 5, параграф 2, буква б) от Споразумението за надзор и съд. Органът възнамерява да следва принципите и правилата, определени в настоящото известие, при прилагане на съответните правила на ЕИП към конкретен случай. |
| --- | --- |

В.

| Г. | В настоящото известие по-специално се определят принципите за оценка на споразумения за трансфер на технологии съгласно член 53 oт Споразумението за ЕИП и се предоставят насоки за тяхното прилагане. |
| --- | --- |

Г.

| Д. | Настоящото известие се прилага по отношение на случаите, в които Органът е компетентният надзорен орган съгласно член 56 от Споразумението за ЕИП. |
| --- | --- |

Д.

| Е. | Настоящото известие заменя предишното известие на Органа от 2005 г. относно прилагането на член 53 от Споразумението за ЕИП относно споразуменията за трансфер на технологии (2). |
| --- | --- |

Е.

СЪДЪРЖАНИЕ

| 1. | ВЪВЕДЕНИЕ |
| --- | --- |

1.

| 2. | ОБЩИ ПРИНЦИПИ |
| --- | --- |

2.

| 2.1. | Член 53 и правата на интелектуална собственост |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Обща рамка за прилагането на член 53 |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Определяне на пазара |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Разграничение между конкуренти и неконкуренти |
| --- | --- |

2.4.

| 3. | ПРИЛАГАНЕ НА РГОТТ |
| --- | --- |

3.

| 3.1. | Действие на РГОТТ |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Приложно поле и срок на действие на РГОТТ |
| --- | --- |

3.2.

| 3.2.1. | Понятието „споразумения за трансфер на технологии“ |
| --- | --- |

3.2.1.

| 3.2.2. | Понятието „трансфер“ |
| --- | --- |

3.2.2.

| 3.2.3. | Споразумения между две страни |
| --- | --- |

3.2.3.

| 3.2.4. | Споразумения за производство на продукти, които са предмет на споразумение |
| --- | --- |

3.2.4.

| 3.2.5. | Срок на действие |
| --- | --- |

3.2.5.

| 3.2.6. | Взаимоотношения с други регламенти за групово освобождаване |
| --- | --- |

3.2.6.

| 3.2.6.1. | Регламенти за групово освобождаване на споразумения за специализация, научноизследователска и развойна дейност |
| --- | --- |

3.2.6.1.

| 3.2.6.2. | Регламент за групово освобождаване на вертикални споразумения |
| --- | --- |

3.2.6.2.

| 3.3. | Праговете на пазарния дял за защитената област |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Съществени ограничения на конкуренцията съгласно Регламента за групово освобождаване |
| --- | --- |

3.4.

| 3.4.1. | Общи принципи |
| --- | --- |

3.4.1.

| 3.4.2. | Споразумения между конкуренти |
| --- | --- |

3.4.2.

| 3.4.3. | Споразумения между неконкуренти |
| --- | --- |

3.4.3.

| 3.5. | Изключени ограничения |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Оттегляне на освобождаването и неприлагане на Регламента за групово освобождаване |
| --- | --- |

3.6.

| 3.6.1. | Процедура за оттегляне |
| --- | --- |

3.6.1.

| 3.6.2. | Неприлагане на Регламента за групово освобождаване |
| --- | --- |

3.6.2.

| 4. | ПРИЛАГАНЕ НА ЧЛЕН 53, ПАРАГРАФИ 1 И 3 ИЗВЪН ПРИЛОЖНОТО ПОЛЕ НА РЕГЛАМЕНТА ЗА ГРУПОВО ОСВОБОЖДАВАНЕ |
| --- | --- |

4.

| 4.1. | Обща рамка за анализ |
| --- | --- |

4.1.

| 4.1.1. | Фактори от значение |
| --- | --- |

4.1.1.

| 4.1.2. | Отрицателни ефекти от лицензионни споразумения, ограничаващи конкуренцията |
| --- | --- |

4.1.2.

| 4.1.3. | Положителни ефекти от споразуменията, ограничаващи конкуренцията, и рамка за техния анализ |
| --- | --- |

4.1.3.

| 4.2. | Прилагане на член 53 по отношение на различни типове лицензионни ограничения |
| --- | --- |

4.2.

| 4.2.1. | Задължения за плащане на лицензионни възнаграждения |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | Предоставяне на изключителен лиценз и ограничения на продажбите |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.2.2.1. | Изключителни и единствени лицензи |
| --- | --- |

4.2.2.1.

| 4.2.2.2. | Ограничения на продажбите |
| --- | --- |

4.2.2.2.

| 4.2.3. | Ограничения на продукцията |
| --- | --- |

4.2.3.

| 4.2.4. | Ограничения на областта на употреба |
| --- | --- |

4.2.4.

| 4.2.5. | Ограничения на собствената употреба |
| --- | --- |

4.2.5.

| 4.2.6. | Обвързващи и пакетни лицензи |
| --- | --- |

4.2.6.

| 4.2.7. | Задължения за неконкуриране |
| --- | --- |

4.2.7.

| 4.3. | Споразумения за уреждане на спорове |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Обединяване на технологии |
| --- | --- |

4.4.

| 4.4.1. | Оценяване на създаването и функционирането на групирането на технологии |
| --- | --- |

4.4.1.

| 4.4.2. | Оценка на индивидуалните ограничения в споразуменията между страните по споразумение за обединение и лицензополучателите по него |
| --- | --- |

4.4.2.

1.   ВЪВЕДЕНИЕ

| (1) | С настоящите насоки се определят принципите за оценка на споразумения за трансфер на технологии съгласно член 53 от Споразумението за ЕИП („член 53“). Споразуменията за трансфер на технологии се отнасят до лицензирането на права върху технологии, чрез които лицензодателят разрешава на лицензополучателя да използва лицензните права върху технологията за производство на стоки или услуги съгласно член 1, параграф 1, буква в) от акта, посочен в точка 5 от приложение XIV към Споразумението за ЕИП (Регламент (ЕС) No 316/2014 на Комисията от 21 март 2014 г. относно прилагането на член 101, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на категории споразумения за трансфер на технологии (Регламент за групово освобождаване на трансфер на технологии — РГОТТ) (3). |
| --- | --- |

(1)

| (2) | Целта на насоките е да се предостави ръководство за прилагането на РГОТТ, както и за прилагането на член 53 по отношение на споразуменията за трансфер на технологии, които не попадат в приложното поле на РГОТТ. РГОТТ и насоките не засягат възможното паралелно прилагане на член 54 от Споразумението за ЕИП („член 54“) по отношение на споразуменията за трансфер на технологии (4). |
| --- | --- |

(2)

| (3) | Стандартите, определени в настоящите насоки, трябва да се прилагат в зависимост от конкретните обстоятелства на всеки отделен случай. Това изключва тяхното механично прилагане. Всеки случай трябва да бъде оценяван въз основа на присъщите му факти, а настоящите насоки трябва да се прилагат разумно и гъвкаво. Посочените примери служат само като илюстрация и нямат претенцията да са изчерпателни. Органът следи функционирането на РГОТТ и насоките в системата за прилагане, създадена с глава II oт протокол 4 към Споразумението за надзор и съд („протокол 4“) (5), за да прецени дали е необходимо да се правят промени. |
| --- | --- |

(3)

| (4) | Настоящите насоки не засягат тълкуването на член 53 и РГОТТ, което може да бъде дадено от Съда на ЕАСТ, Съда и Общия съд. |
| --- | --- |

(4)

2.   ОБЩИ ПРИНЦИПИ

2.1.   Член 53 и правата на интелектуална собственост

| (5) | Целта на член 53 като цяло е да защитава конкуренцията на пазара с оглед повишаване благосъстоянието на потребителя и ефективно разпределение на ресурсите. В член 53, параграф 1 се забраняват всички споразумения и съгласувани практики между предприятия, както и решения на сдружения на предприятия (6), които могат да засегнат търговията между договарящите се страни („държавите от ЕАСТ“) (7) и които си поставят за цел или резултат предотвратяване, ограничаване или нарушаване на конкуренцията (8). Като изключение от това правило в член 53, параграф 3 се предвижда забраната по член 53, параграф 1 да може да бъде обявена за неприложима за споразумения между предприятия, които допринасят за подобряването на производството или дистрибуцията на стоки или подпомагат техническия или икономическия прогрес, като предоставят на потребителите справедлив дял от получените ползи и не налагат ограничения, които не са абсолютно необходими за постигането на тези цели, както и не предоставят на такива предприятия възможност за елиминиране на конкуренцията по отношение на съществена част от съответните стоки. |
| --- | --- |

(5)

| (6) | Законите за интелектуална собственост предоставят изключителни права на притежателите на патенти, авторски права, права върху дизайн, търговски марки и други защитени от закона права. Притежателят на интелектуална собственост има правото по силата на законите за закрила на интелектуалната собственост да предотвратява непозволената употреба на своята интелектуална собственост и да я експлоатира, например като лицензира употребата ѝ от трети страни. Щом един продукт, включващ право на интелектуална собственост с изключение на правата за публично изпълнение (9), бъде пуснат на пазара в рамките на Европейското икономическо пространство (ЕИП) от притежателя на това право или с негово съгласие, правото на интелектуална собственост е изчерпано на цялата територия на ЕИП, включително и в държавите от ЕАСТ, в смисъл, че притежателят повече не може да го използва, за да контролира продажбата на продукта (принцип на изчерпване в ЕИП) (10). Носителят на правото няма право по силата на законите за закрила на интелектуалната собственост да предотвратява продажбите от страна на лицензополучателите или на купувачите на такива продукти, включващи лицензираната технология. Принципът на изчерпване в ЕИП съответства на най-важната функция на правата на интелектуална собственост, а именно да предостави на своя притежател правото да изключва други страни от използването на неговата интелектуална собственост без негово съгласие. |
| --- | --- |

(6)

| (7) | Фактът, че законите за закрила на интелектуалната собственост предоставят изключителни права на използване, не означава, че законите за защита на конкуренцията не произвеждат ефекти върху тези права. Член 53 по-специално е приложим към споразумения, с които притежателят лицензира друго предприятие да експлоатира неговите права на интелектуална собственост. (11) Нито пък означава, че между правата на интелектуална собственост и правилата на ЕИП за конкуренцията съществува вътрешноприсъщо противоречие. И дветe съвкупности от правни норми имат общата цел да благоприятстват благополучието на потребителите и ефикасното разпределение на ресурсите. Иновациите са основен и динамичен елемент на една отворена и конкурентна пазарна икономика. Правата на интелектуална собственост благоприятстват динамичната конкуренция, като насърчават предприятията да инвестират в развитието на нови или усъвършенствани продукти и процеси. Това е така и с конкуренцията, като оказва натиск върху предприятията да правят нововъведения. Следователно и правата на интелектуална собственост, и конкуренцията са необходими за насърчаването на иновациите и за гарантирането на тяхното конкурентно използване. |
| --- | --- |

(7)

| (8) | При оценката на лицензни споразумения съгласно член 53 трябва да се има предвид, че създаването на права на интелектуална собственост често изисква значителни инвестиции и често пъти представлява рисковано начинание. С цел да не се намалява динамичната конкуренция и да се запази стимулът за нововъведения, новаторът не трябва да бъде неоснователно ограничаван при използването на правата на интелектуална собственост, които могат да се окажат много ценни. По тези причини новаторът трябва да е свободен да иска подходящо възнаграждение за успешните проекти, което да е достатъчно да поддържа стимулите за инвестиции и в което да се вземат под внимание също неуспешните проекти. За лицензирането на една технология може също да се наложи лицензополучателят да направи значителни невъзвръщаеми инвестиции (т.е. че при прекратяване на дейността в тази конкретна сфера инвестицията не може да бъде използвана от лицензополучателя за други дейности или да бъде продадена без значителни загуби) в лицензната технология и в производствени активи, които са необходими за нейната експлоатация. Член 53 не може да се прилага, без да се вземат предвид такива предварителни невъзвръщаеми инвестиции, направени от страните, и рисковете, свързани с тях. Рискът, пред който се изправят страните, и невъзвръщаемите инвестиции, които трябва да се направят, следователно могат да доведат до споразумения, които не попадат в обхвата на член 53, параграф 1 или изпълняват условията на член 53, параграф 3, в зависимост от случая, за периода от време, необходим за възстановяване на инвестицията. |
| --- | --- |

(8)

| (9) | При оценяването на лицензионните споразумения по член 53 съществуващата аналитична рамка е достатъчно гъвкава, за да вземе под внимание динамичните аспекти на лицензирането на права върху технологии. Не съществува презумпция, че правата на интелектуална собственост и лицензионните споразумения като такива създават проблеми за конкуренцията. Повечето лицензионни споразумения не ограничават конкуренцията, а пораждат полезна за конкуренцията ефективност. Всъщност лицензирането само по себе си е полезно за конкуренцията, тъй като води до разпространяване на технологии и насърчава нововъведенията от страна на лицензодателя и лицензополучателите. Освен това дори споразуменията, които ограничават конкуренцията, често могат да породят полезна за конкуренцията ефективност, която трябва да бъде разгледана по член 53, параграф 3, и която да бъде съпоставена с отрицателните въздействия върху конкуренцията (12). Голямата част от лицензионните споразумения следователно са съвместими с член 53. |
| --- | --- |

(9)

2.2.   Обща рамка за прилагането на член 53

| (10) | В член 53, параграф 1 се забраняват споразумения, които имат за цел или резултат ограничаването на конкуренцията. Член 53, параграф 1 се прилага по отношение на ограниченията на конкуренцията между страните по едно споразумение и по отношение на ограниченията на конкуренцията между някоя от страните и трети страни. |
| --- | --- |

(10)

| (11) | Оценката дали едно лицензионно споразумение ограничава конкуренцията трябва да бъде извършена спрямо действителния контекст, в който конкуренцията би възникнала при липсата на споразумението и наложените от него предполагаеми ограничения (13). При изготвянето на тази оценка е необходимо да се вземе предвид възможното въздействие на споразумението върху конкуренцията между технологиите (т.е. конкуренцията между предприятия, използващи конкурентни технологии) и върху конкуренцията в рамките на самата технология (т.е. конкуренцията между предприятия, използващи една и съща технология) (14). В член 53, параграф 1 се забраняват ограниченията както на конкуренцията между технологиите, така и на конкуренцията в рамките на една и съща технология. Следователно е необходимо да се оцени до каква степен споразумението въздейства или има вероятност да въздейства върху тези два аспекта на конкуренцията на пазара. |
| --- | --- |

(11)

| (12) | Следващите два въпроса предоставят полезна рамка за изготвянето на тази оценка. Първият въпрос се отнася до въздействието на споразумението върху конкуренцията между технологиите, докато вторият въпрос се отнася до въздействието на споразумението върху конкуренцията в рамките на една и съща технология. Тъй като ограниченията могат да са в състояние да въздействат едновременно и върху конкуренцията между технологиите, и в рамките на една и съща технология, може да се наложи ограничението да се анализира с оглед на двата въпроса в букви а) и б), преди да се стигне до заключение дали конкуренцията е ограничена или не по смисъла на член 53, параграф 1:






  а) | Лицензионното споразумение ограничава ли действителната или потенциалната конкуренция, която би могла да съществува без планираното споразумение? Ако това е така, споразумението може да попадне в обхвата на член 53, параграф 1. При изготвянето на оценката е необходимо да се вземе под внимание конкуренцията между страните по споразумението и конкуренцията, упражнявана от трети страни. Например, когато две предприятия, установени в различни държави от ЕИП, си разменят чрез лицензиране конкурентни технологии и се задължават да не продават продуктите на пазарите на другото предприятие, съществувалата преди споразумението (потенциална) конкуренция е ограничена. По същия начин, когато един лицензодател налага задължения на своите лицензополучатели да не използват конкурентни технологии, и тези задължения препятстват употребата на технологиите на трети страни, действителната или потенциалната конкуренция, която би съществувала при липсата на споразумение, е ограничена. |
| --- | --- | --- |

(12)

а)

Лицензионното споразумение ограничава ли действителната или потенциалната конкуренция, която би могла да съществува без планираното споразумение? Ако това е така, споразумението може да попадне в обхвата на член 53, параграф 1. При изготвянето на оценката е необходимо да се вземе под внимание конкуренцията между страните по споразумението и конкуренцията, упражнявана от трети страни. Например, когато две предприятия, установени в различни държави от ЕИП, си разменят чрез лицензиране конкурентни технологии и се задължават да не продават продуктите на пазарите на другото предприятие, съществувалата преди споразумението (потенциална) конкуренция е ограничена. По същия начин, когато един лицензодател налага задължения на своите лицензополучатели да не използват конкурентни технологии, и тези задължения препятстват употребата на технологиите на трети страни, действителната или потенциалната конкуренция, която би съществувала при липсата на споразумение, е ограничена.

| б) | Споразумението за лицензиране ограничава ли действителната или потенциалната конкуренция, която би съществувала единствено при липса на договорното(ите) ограничение(я)? Ако това е така, споразумението може да попадне в обхвата на член 53, параграф 1. Например, когато един лицензодател ограничава своите лицензополучатели, които не са били действителни или потенциални конкуренти преди споразумението, да се конкурират помежду си, (потенциалната) конкуренция, която би съществувала между тях при липса на ограничения, е ограничена. Сред тези ограничения са вертикалното фиксиране на цените и ограничаването на продажбите между лицензополучателите по територии или клиенти. Все пак някои ограничения в определени случаи могат да не попаднат в обхвата на член 53, параграф 1, когато ограничението е обективно необходимо за съществуването на споразумение от този вид или от това естество (15). Такова изключение от прилагането на член 53, параграф 1 може да се направи само въз основа на обективни фактори, които са външни за самите страни, а не въз основа на субективните виждания и особености на страните. Въпросът не е дали страните в своето конкретно положение не биха приели да сключат споразумение, ограничаващо в по-малка степен конкуренцията, а дали предвид на естеството на споразумението и характеристиките на пазара предприятия, намиращи се в подобни условия, не биха сключили споразумение, ограничаващо в по-малка степен конкуренцията (16). Твърденията, че при липса на ограничение доставчикът би прибягнал до вертикална интеграция, не са достатъчни. Решението дали да се прибегне до вертикална интеграция зависи от широк кръг комплексни икономически фактори, определен брой от които са вътрешни за засегнатото предприятие. |
| --- | --- |

б)

Споразумението за лицензиране ограничава ли действителната или потенциалната конкуренция, която би съществувала единствено при липса на договорното(ите) ограничение(я)? Ако това е така, споразумението може да попадне в обхвата на член 53, параграф 1. Например, когато един лицензодател ограничава своите лицензополучатели, които не са били действителни или потенциални конкуренти преди споразумението, да се конкурират помежду си, (потенциалната) конкуренция, която би съществувала между тях при липса на ограничения, е ограничена. Сред тези ограничения са вертикалното фиксиране на цените и ограничаването на продажбите между лицензополучателите по територии или клиенти. Все пак някои ограничения в определени случаи могат да не попаднат в обхвата на член 53, параграф 1, когато ограничението е обективно необходимо за съществуването на споразумение от този вид или от това естество (15). Такова изключение от прилагането на член 53, параграф 1 може да се направи само въз основа на обективни фактори, които са външни за самите страни, а не въз основа на субективните виждания и особености на страните. Въпросът не е дали страните в своето конкретно положение не биха приели да сключат споразумение, ограничаващо в по-малка степен конкуренцията, а дали предвид на естеството на споразумението и характеристиките на пазара предприятия, намиращи се в подобни условия, не биха сключили споразумение, ограничаващо в по-малка степен конкуренцията (16). Твърденията, че при липса на ограничение доставчикът би прибягнал до вертикална интеграция, не са достатъчни. Решението дали да се прибегне до вертикална интеграция зависи от широк кръг комплексни икономически фактори, определен брой от които са вътрешни за засегнатото предприятие.

| (13) | Когато се прилага аналитичната рамка, изложена в точка 12 от настоящите насоки, трябва да се има предвид, че в член 53, параграф 1 се прави разграничение между споразуменията, чиято цел е ограничаването на конкуренцията, и споразуменията, чийто резултат е ограничаването на конкуренцията. Споразуменията или договорните ограничения са забранени с член 53, параграф 1 единствено ако тяхната цел или резултат е да ограничат конкуренцията между технологиите и/или конкуренцията в рамките на самата технология. |
| --- | --- |

(13)

| (14) | Ограниченията, чиято цел е ограничаването на конкуренцията, са тези ограничения, които по самата си същност ограничават конкуренцията. Става дума за ограничения, които предвид целите, преследвани от правилата на ЕИП за конкуренцията, имат толкова висок потенциал за отрицателно въздействие върху конкуренцията, че за прилагането на член 53, параграф 1 не е необходимо да бъде доказано въздействие върху пазара (17). Нещо повече, малко вероятно е условията на член 53, параграф 3 да бъдат изпълнени в случая на споразумения, чиято цел е ограничаването на конкуренцията. Оценката на това дали целта на дадено споразумение е да бъде ограничена конкуренцията се основава на определен брой фактори. Тези фактори включват, по-специално, съдържанието на споразумението и действителните цели, преследвани от него. Може също така да се наложи да бъде разгледан контекстът, в който то (трябва да) се прилага, или начинът, по който страните се държат на пазара (18). С други думи, може да се наложи да бъдат анализирани фактите, които са в основата на споразумението, и конкретните обстоятелства, при които то функционира, преди да се прави заключение дали целта на дадено ограничение съставлява ограничение на конкуренцията. Начинът, по който едно споразумение се изпълнява в действителност, може да разкрие, че неговата цел е да бъде ограничена конкуренцията, дори когато споразумението официално не съдържа изрична разпоредба в този смисъл. Доказателството за субективно намерение на страните да ограничат конкуренцията е фактор от значение, но не е необходимо условие. Едно споразумение може да се разглежда като ограничаващо по своята цел дори ако ограничаването на конкуренцията не е единствената му цел, а преследва и други, напълно легитимни цели (19). За лицензионните споразумения Органът приема, че ограничения, съдържащи се в списъка със съществени ограничения на конкуренцията, посочени в член 4 от РГОТТ, са ограничителни по своята цел (20). |
| --- | --- |

(14)

| (15) | Ако едно споразумение няма за цел да ограничава конкуренцията, необходимо е да се проучи дали резултатът от него не я ограничава. Трябва да бъдат взети предвид както действителните, така и потенциалните въздействия (21). С други думи, споразумението трябва да произвежда вероятни антиконкурентни ефекти. За да ограничават конкуренцията като резултат, лицензионните споразумения трябва да засягат действителната или потенциалната конкуренция до такава степен, че на съответния пазар да могат да се очакват с разумна степен на вероятност отрицателни ефекти върху цените, производството, иновациите, разнообразието или качеството на стоките и услугите. Вероятните отрицателни въздействия върху конкуренцията трябва да бъдат значителни (22). Съществува вероятност да се появят значителни антиконкурентни ефекти, когато поне една от страните притежава или придобива някаква степен на пазарна мощ и споразумението допринася за създаването, запазването или усилването на тази пазарна мощ, или дава възможност на страните да експлоатират такава пазарна мощ. Пазарната мощ е способността да се поддържат цените над конкурентните равнища или производството да се поддържа под конкурентните равнища по отношение на количеството, качеството, разнообразието на продуктите или нововъведенията за срок със значителна продължителност (23). Степента на пазарната мощ, която обикновено е необходима, за да се констатира нарушение на разпоредбата на член 53, параграф 1, е по-ниска от степента, която се изисква, за да се направи констатация за господстващо положение съгласно член 54 (24). |
| --- | --- |

(15)

| (16) | За да се анализират ограниченията на конкуренцията като резултат, обикновено е необходимо да бъде определен съответният пазар и да се проучи и оцени по-специално естеството на засегнатите стоки и технологии, пазарната позиция на страните, пазарното положение на конкурентите, пазарното положение на купувачите, наличието на потенциални конкуренти и равнището на бариерите за навлизане на пазара. В някои случаи обаче антиконкурентните ефекти могат да бъдат изведени пряко, като се анализира начинът, по който страните по споразумението се държат на пазара. Например може да е възможно да се потвърди фактът, че споразумението е довело до повишаване на цените. |
| --- | --- |

(16)

| (17) | Лицензионните споразумения могат обаче да имат и съществен потенциал за насърчаване на конкуренцията. В действителност голямата част от лицензионните споразумения благоприятстват конкуренцията. Лицензионните споразумения могат да стимулират иновациите, като дават възможност на новаторите да си възвърнат поне част от разходите за изследователска и развойна дейност. Лицензионните споразумения водят и до разпространение на технологии, което може да създаде стойност чрез намаляване на производствените разходи на лицензополучателя или като му се даде възможност да произвежда нови или усъвършенствани продукти. На равнището на лицензополучателя ефективността често се получава от комбинацията от технологията на лицензодателя с активите и технологиите на лицензополучателя. Такава интеграция на допълващи се активи и технологии може да доведе до конфигурация на разходи/крайна продукция, която не би била възможна по друг начин. Например комбинацията от усъвършенстваната технология на лицензодателя с по-ефективните производствени или дистрибуторски активи на лицензополучателя може да намали производствените разходи или да доведе до повишаване на качеството. Лицензирането може също да послужи за насърчаване на конкуренцията чрез премахване на пречките пред развитието и експлоатацията на собствената технология на лицензополучателя. По-специално в отрасли, където преобладават голям брой патенти, често се предприема лицензиране, което да осигури свобода на проектирането, като премахне риска лицензодателят да предяви искове за извършени нарушения. Когато лицензодателят приеме да не се възползва от правото си на интелектуална собственост, за да възпрепятства продажбата на продуктите на лицензополучателя, споразумението отстранява пречка пред продажбата на продукта на лицензополучателя и по този начин насърчава конкуренцията. |
| --- | --- |

(17)

| (18) | В случаи, когато едно лицензионно споразумение попада в обхвата на член 53, параграф 1, благоприятните за конкуренцията въздействия на споразумението трябва да се съпоставят с антиконкурентните му въздействия в контекста на член 53, параграф 3. Когато и четирите условия по член 53, параграф 3 са изпълнени, въпросното ограничаващо лицензионно споразумение е валидно и приложимо, като за тази цел не е необходимо предварително решение (25). Малко вероятно е съществените ограничения да изпълнят условията на член 53, параграф 3. Тези споразумения обикновено не успяват да изпълнят (поне) едно от първите две условия на член 53, параграф 3. Обикновено те не създават обективни икономически ползи или ползи за потребителите. Освен това тези видове споразумения обикновено не успяват да преминат теста за наложителност (съгласно третото условие). Например ако страните определят продажната цена на произведените по силата на лиценза продукти, това по принцип води до по-слабо производство и неоптимално разпределение на ресурсите, както и до по-високи цени за потребителите. Ограничаването на цените също не е наложително за постигане на възможната ефективност, произтичаща от достъпността на двете технологии за двамата конкуренти. |
| --- | --- |

(18)

2.3.   Определяне на пазара

| (19) | Методът на Надзорния орган на ЕАСТ за определяне на съответния пазар е описан в Известието относно определянето на съответния пазар за целите на конкурентното право в рамките на ЕИП (26). В настоящите насоки се разглеждат само някои аспекти от определянето на пазара, които са от особено значение в областта на лицензирането на технологии. |
| --- | --- |

(19)

| (20) | Технологията представлява производствен ресурс, който е интегриран или в продукт, или в производствен процес. Следователно лицензирането на права върху технологии може да засегне конкуренцията както на пазарите на производствени ресурси нагоре по веригата, така и на продуктовите пазари надолу по веригата. Например споразумение между две страни, които продават конкурентни продукти надолу по веригата и са си разменили също лицензи за права върху технологии за производството на тези продукти нагоре по веригата, може да ограничи конкуренцията на съответния пазар на стоки или услуги надолу по веригата. Кръстосаното лицензиране може също да ограничи конкуренцията на технологичния пазар нагоре по веригата, а евентуално и на другите пазари на производствени ресурси нагоре по веригата. Ето защо за оценката на ефектите от лицензионните споразумения върху конкуренцията може да е необходимо да бъде/ат определен/и съответният/те продуктов/и пазар/и, както и съответният/те технологичен/ни пазар/и (27). |
| --- | --- |

(20)

| (21) | Съответният продуктов пазар обхваща продуктите, предмет на споразумението (в които се съдържа лицензираната технология), и продуктите, които купувачите считат за взаимозаменяеми с продуктите, предмет на споразумението, или за заместими поради техните характеристики, цени и употребата, за която са предназначени. Продуктите, предмет на споразумението, могат да са част от краен и/или междинен продуктов пазар. |
| --- | --- |

(21)

| (22) | Съответните технологични пазари се състоят от лицензните права върху технологии и техните заместители, т.е. другите технологии, които лицензополучателите считат за взаимозаменяеми с лицензните права върху технологии или за заместими поради характеристиките на технологиите, лицензионните възнаграждения и употребата, за която са предназначени. Въз основа на технологията, пусната на пазара от лицензодателя, е необходимо да бъдат определени онези технологии, към които лицензополучателите могат да преминат в отговор на малко, но постоянно увеличение на относителните цени, т.е. на лицензионните възнаграждения. Алтернативният подход е да се анализира пазарът за продукти, включващи лицензните права върху технологии (вж. точка 25 по-долу). |
| --- | --- |

(22)

| (23) | Терминът „съответен пазар“, използван в член 3 от РГОТТ и определен в член 1, параграф 1, буква м) от него, се отнася до съответния продуктов пазар и до съответния технологичен пазар в тяхното географско и продуктово измерение. |
| --- | --- |

(23)

| (24) | Според определението в член 1, параграф 1, буква л) от РГОТТ „съответният географски пазар“ обхваща територията, на която разглежданите предприятия участват в предлагането и търсенето на стоки или в лицензирането на права върху технологии, в която условията на конкуренция са достатъчно хомогенни и която значително се отличава от съседните територии по условията на конкуренция. Географският пазар на съответния/те технологичен/ни пазар/и може да е различен от географския пазар на съответния/те продуктов/и пазар/и. |
| --- | --- |

(24)

| (25) | След като бъдат установени съответните пазари, могат да бъдат определени пазарните дялове на различните източници на конкуренция на пазара и да бъдат използвани като показател за относителната мощ на участниците на пазара. За технологичните пазари един възможен начин е пазарните дялове да се изчислят въз основа на дела на всяка технология от общите приходи от лицензионни възнаграждения, представляващ дела на технологията от пазара, на който са лицензирани конкуриращите се технологии. Това обаче често може да се окаже чисто теоретичен, а не практичен начин за действие поради липсата на ясна информация за лицензионните възнаграждения. Друг подход, който се използва за изчисляването на защитената област, както е обяснено в член 8, буква г) от РГОТТ, е да се изчислят пазарните дялове на технологичния пазар въз основа на продажбите на продукти, включващи лицензираната технология, на продуктовите пазари надолу по веригата (за повече подробности вж. точка 86 и сл. по-долу). В отделни случаи извън защитената област на приложното поле на РГОТТ може да е необходимо, когато е практически възможно, да се прилагат и двата гореописани подхода с цел да се оцени по-точно пазарната мощ на лицензодателя, както и за да се вземат под внимание други налични фактори, които създават добра представа за относителната тежест на наличните технологии (за повече фактори вж. точки 157 и 159 и сл. по-долу) (28). |
| --- | --- |

(25)

| (26) | Някои споразумения за лицензиране могат да засегнат конкуренцията в иновациите. Когато обаче анализира тези ефекти, Органът обикновено се ограничава с проучване на въздействието на споразумението върху конкуренцията в рамките на съществуващите продуктови и технологични пазари (29). Конкуренцията на тези пазари може да бъде засегната от споразумения, които забавят въвеждането на усъвършенствани продукти или нови продукти, които с течение на времето ще заменят съществуващите продукти. В такива случаи иновацията е източник на потенциална конкуренция, която трябва да бъде взета под внимание при оценката на въздействието на споразумението върху продуктовите пазари и технологичните пазари. В ограничен брой случаи обаче може да е полезно и необходимо също ефектите върху конкуренцията в областта на иновациите да бъдат анализирани отделно. Това е така особено когато споразумението засяга иновация, предназначена за създаването на нови продукти, и когато е възможно да бъдат установени на ранен етап центровете на научноизследователска и развойна дейност (НИРД) (30). В такива случаи анализът може да се насочи към това дали след привеждането в действие на споразумението ще останат достатъчно конкуриращи се центрове на НИРД, за да се запази ефективната конкуренция в областта на иновациите. |
| --- | --- |

(26)

2.4.   Разграничение между конкуренти и неконкуренти

| (27) | По принцип споразуменията между конкуренти излагат конкуренцията на по-голям риск в сравнение със споразуменията между неконкуренти. При все това конкуренцията между предприятията, които използват една и съща технология (конкуренция между лицензополучателите в рамките на самата технология), съществено допълва конкуренцията между предприятията, които използват конкурентни технологии (конкуренция между технологиите). Например конкуренцията в рамките на една и съща технология може да понижи цените на продуктите, които включват въпросната технология, което може не само да създаде преки и незабавни ползи за потребителите на тези продукти, но и да стимулира по-нататъшната конкуренция между предприятията, които използват конкурентни технологии. В контекста на лицензирането трябва също да се има предвид, че лицензополучателите продават своя собствен продукт. Те не препродават продукт, доставен от друго предприятие. По този начин могат да се създадат повече възможности за продуктова диференциация и за конкуренция между лицензополучателите въз основа на качеството, отколкото при вертикални споразумения за препродажба на продукти. |
| --- | --- |

(27)

| (28) | С цел да се определят конкурентните взаимоотношения между страните е необходимо да се проучи въпросът дали те биха били действителни или потенциални конкуренти при липса на споразумение. Приема се, че страните са неконкуренти, ако без споразумението те не биха били действителни или потенциални конкуренти на съответния пазар, засегнат от споразумението. |
| --- | --- |

(28)

| (29) | По принцип страните по споразумение не се считат за конкуренти, ако са в позиция на едностранно или двустранно блокиране. Позиция на едностранно блокиране е налице, когато дадено право върху технология не може да бъде използвано, без да бъде нарушено друго валидно право върху технология, или когато една страна не може да развива икономически жизнеспособна дейност на съответния пазар, без да нарушава валидното право на другата страна върху технологията. Това например е така, когато едно право върху технология обхваща усъвършенстване на друго право върху технология и усъвършенстването не може да бъде използвано законно без лиценз за правото върху основната технология. Позиция на двустранно блокиране е налице, или когато никое от правата върху технология не може да бъде използвано, без да бъде нарушено другото валидно право върху технология, или когато никоя от страните не може да развива икономически жизнеспособна дейност на съответния пазар, без да нарушава валидното право на другата страна върху технологията, и когато вследствие на това страните трябва да си разменят лицензи или разрешение за ползване на чуждата технология (31). На практика обаче ще има случаи, в които няма да е сигурно дали конкретно право върху технология е валидно или нарушено. |
| --- | --- |

(29)

| (30) | Страните са действителни конкуренти на продуктовия пазар, ако преди споразумението и двете вече са развивали дейност на един и същ съответен продуктов пазар. Фактът, че двете страни вече развиват дейност на един и същ продуктов пазар, без да са сключили лицензионно споразумение, е ясен признак за това, че не се блокират взаимно. При такъв сценарий може да се предположи, че страните са действителни конкуренти, докато бъде доказана позиция на блокиране (по-специално с окончателно решение на Съда). |
| --- | --- |

(30)

| (31) | Лицензополучателят може да се счита за потенциален конкурент на продуктовия пазар, ако при липса на споразумение е вероятно той да направи нужните допълнителни инвестиции, за да навлезе на съответния пазар в отговор на малко, но постоянно увеличение на цените на продуктите. Вероятното навлизане трябва да бъде оценено реалистично, т.е. въз основа на фактите по случая. Навлизането е по-вероятно, ако лицензополучателят притежава активи, които могат лесно да бъдат използвани за навлизане на пазара, без да се извършват значителни невъзстановими разходи, или ако вече е разработил стратегия или е започнал да инвестира по друг начин с цел навлизане на пазара. Трябва да са налице действителни конкретни възможности за лицензополучателя да навлезе на съответния пазар и да се конкурира с установените предприятия (32). Следователно лицензополучателят не може да бъде описан като потенциален конкурент, ако неговото навлизане на пазара не е икономически жизнеспособна стратегия (33). |
| --- | --- |

(31)

| (32) | В конкретния контекст на правата на интелектуална собственост допълнителен фактор за оценка на това дали страните са потенциални конкуренти на конкретен пазар е възможността техните права на интелектуална собственост да са в позиция на блокиране, т.е. лицензополучателят да не може да навлезе на съответния пазар, без да нарушава правата на интелектуална собственост на другата страна. |
| --- | --- |

(32)

| (33) | При липса на сигурност под формата на окончателно решение на Съда за наличието на позиция на блокиране, и следователно на сигурност по този въпрос, когато се разглежда въпросът дали са потенциални конкуренти, страните ще трябва да се обосноват с всички налични към момента доказателства, включително възможността за нарушение на правата на интелектуална собственост, и дали в конкретен случай са налице действителни възможности за заобикаляне на съществуващи права на интелектуална собственост. Вече направени значителни инвестиции или напреднали планове за навлизане на даден пазар могат да затвърдят виждането, че страните са поне потенциални конкуренти, дори и ако не може да бъде изключена позиция на блокиране. За наличието на позиция на блокиране може да се изисква особено убедително доказателство, когато страните имат общ интерес от това да претендират за наличието на такава позиция с цел да бъдат признати за неконкуренти, например когато твърденията за позиция на блокиране засягат технологии, които представляват технологични заместители (вж. точкa 22 по-горе), или ако лицензодателят осигурява значителни финансови стимули за лицензополучателя. |
| --- | --- |

(33)

| (34) | За да представлява действителен конкурентен натиск, трябва да е вероятно навлизането да бъде осъществено в кратък период от време (34). Обикновено период от една до две години е подходящ. В отделни случаи обаче могат да се вземат под внимание по-продължителни периоди от време. Срокът, който е необходим на предприятията, които вече са на пазара, за да адаптират своя производствен капацитет, може да се използва като ориентир за определяне на този срок. Например страните вероятно ще бъдат счетени за потенциални конкуренти на продуктов пазар, където лицензополучателят произвежда въз основа на своя собствена технология на даден географски пазар и започва производство на друг географски пазар въз основа на лицензна конкурентна технология. При тези обстоятелства лицензополучателят вероятно би могъл да навлезе на втория географски пазар със своята собствена технология, освен ако не е възпрепятстван от обективни фактори, сред които наличието на блокиращи права на интелектуална собственост. |
| --- | --- |

(34)

| (35) | Страните са действителни конкуренти на технологичния пазар, или ако и двете вече лицензират заместими технологии, или ако лицензополучателят вече лицензира свои технологии, а лицензодателят навлиза на технологичния пазар, като предоставя на лицензополучателя лиценз за конкурентна технология. |
| --- | --- |

(35)

| (36) | Счита се, че страните са потенциални конкуренти на технологичния пазар, ако притежават заместими технологии и ако лицензополучателят не лицензира собствената си технология, при положение че вероятно би го направил в случай на малко, но постоянно увеличение на цените на технологията. На технологичните пазари по принцип е по-трудно да се прецени дали страните са потенциални конкуренти. По тази причина потенциалната конкуренция на технологичния пазар не се взема под внимание (вж. точка 83 по-долу) за прилагането на РГОТТ и страните се третират като неконкуренти. |
| --- | --- |

(36)

| (37) | В някои случаи може също да се заключи, че макар лицензодателят и лицензополучателят да произвеждат конкурентни продукти, те са неконкуренти на съответния продуктов пазар и на съответния технологичен пазар, тъй като лицензираната технология представлява такова радикално нововъведение, че технологията на лицензополучателя е морално остаряла или неконкурентоспособна. В такива случаи технологията на лицензодателя създава нов пазар или отстранява технологията на лицензополучателя от съществуващия пазар. Често обаче не е възможно да се стигне до това заключение към момента на сключване на споразумението. Обикновено едва когато технологията или продуктите, които я съдържат, вече са стигнали до потребителите, става ясно, че по-старата технология е морално остаряла или неконкурентоспособна. Например, когато беше разработена технологията на компактния диск и на пазара се появиха плейърите и дисковете, не беше сигурно, че тази нова технология ще замени технологията на дългосвирещите грамофонни плочи. Това стана ясно едва след няколко години. Следователно страните се считат за конкуренти, ако към момента на сключване на споразумението не е очевидно, че технологията на лицензополучателя е остаряла или неконкурентоспособна. Предвид обаче на това, че член 53, параграфи 1 и 3 трябва да се прилага с оглед на действителния контекст на споразумението, оценката зависи силно от промените във фактите по същество. Следователно взаимоотношенията между страните ще бъдат определени като взаимоотношения между неконкуренти, ако на по-късен етап технологията на лицензополучателя остарее морално или стане неконкурентоспособна на пазара. |
| --- | --- |

(37)

| (38) | В някои случаи страните могат да се превърнат в конкуренти след сключването на споразумението, тъй като лицензополучателят разработва или придобива и започва да експлоатира конкурентна технология. В такива случаи трябва да се вземе под внимание фактът, че страните не са били конкуренти към момента на сключване на споразумението, както и че споразумението е сключено в този контекст. Поради това Органът се съсредоточава главно върху въздействието на споразумението върху възможността лицензополучателят да експлоатира своята собствена (конкурентна) технология. По-специално, списъкът със съществени ограничения, който важи за споразумения между конкуренти, няма да се прилага към такива споразумения, освен в случай на последващо изменение на съществени елементи на споразумението, след като страните са станали конкуренти (вж. член 4, параграф 3 от РГОТТ). |
| --- | --- |

(38)

| (39) | Предприятията, страни по споразумение, също могат да станат конкуренти след сключването на споразумението, когато лицензополучателят вече е развил дейност на съответния пазар, където преди лицензирането се продава продуктът, предмет на споразумението, и когато лицензодателят впоследствие навлиза на съответния пазар с помощта на правата върху лицензната технология или с нова технология. И в този случай списъкът със съществени ограничения, който е от значение за споразумения между неконкуренти, ще продължи да се прилага към споразумението, освен в случай на последващо изменение на съществени елементи на споразумението (вж. член 4, параграф 3 от РГОТТ). Съществено изменение е сключването на ново споразумение за трансфер на технологии между страните, чийто предмет са права върху конкурентни технологии, които могат да бъдат използвани за производството на продукти, които се конкурират с продуктите, предмет на споразумението. |
| --- | --- |

(39)

3.   ПРИЛАГАНЕ НА РГОТТ

3.1.   Действие на РГОТТ

| (40) | Категориите споразумения за трансфер на технологии, които отговарят на условията на РГОТТ, са освободени от правилото за забрана, съдържащо се в член 53, параграф 1. Групово освободените споразумения са правно валидни и подлежат на изпълнение. Такива споразумения могат да бъдат забранени само за в бъдеще и то само при оттегляне на груповото освобождаване от Органа или от органите за защита на конкуренцията на държавите от ЕАСТ. Националните съдилища не могат да забраняват групово освободените споразумения в контекста на частни съдебни спорове, като се позовават на член 53. |
| --- | --- |

(40)

| (41) | Груповото освобождаване на категории споразумения за трансфер на технологии се основава на презумпцията, че тези споразумения, доколкото са предмет на член 53, параграф 1, отговарят на четирите условия по член 53, параграф 3. Следователно се предполага, че споразуменията пораждат икономическа ефективност, че ограниченията, които се съдържат в споразуменията, са необходими за постигането на тази ефективност, че потребителите на засегнатите пазари получават справедлив дял от повишената ефективност и че споразуменията не дават възможност на съответните предприятия да премахнат конкуренцията по отношение на значителна част от въпросните стоки. Предназначението на праговете на пазарния дял (член 3), списъка със съществените ограничения (член 4) и с изключените ограничения (член 5), посочени в РГОТТ, е да се гарантира, че групово освободени са само споразуменията, ограничаващи конкуренцията, за които е разумно да се предположи, че отговарят на четирите условия от член 53, параграф 3. |
| --- | --- |

(41)

| (42) | Както е посочено в раздел 4 от настоящите насоки, много от споразуменията за лицензиране остават извън обхвата на член 53, параграф 1, или защото изобщо не ограничават конкуренцията, или защото ограничението е незначително (35). Доколкото такива споразумения биха попаднали в обхвата на РГОТТ, не е необходимо да се установява дали попадат в обхвата на член 53, параграф 1 (36). |
| --- | --- |

(42)

| (43) | Ако едно споразумение е извън груповото освобождаване, от значение е да се анализира дали в отделни случаи то попада в обхвата на член 53, параграф 1, и ако това е така, дали са изпълнени условията на член 53, параграф 3. Не съществува презумпция, че споразуменията за трансфер на технологии, които остават извън груповото освобождаване, попадат в обхвата на член 53, параграф 1, или че не отговарят на условията на член 53, параграф 3. По-специално, самият факт, че пазарните дялове на страните надвишават праговете на пазарния дял, посочени в член 3 от РГОТТ, не е достатъчно основание да се заключи, че споразумението попада в обхвата на член 53, параграф 1. Необходимо е да се извърши индивидуална оценка на вероятните ефекти от споразумението. Обикновено може да се презюмира, че споразуменията са забранени от член 53, само когато съдържат съществени ограничения на конкуренцията. |
| --- | --- |

(43)

3.2.   Приложно поле и срок на действие на РГОТТ

3.2.1.   Понятието „споразумения за трансфер на технологии“

| (44) | РГОТТ и настоящите насоки обхващат споразуменията за трансфер на технологии. Съгласно член 1, параграф 1, буква б) от РГОТТ понятието „права върху технологии“ включва ноу-хау, както и патенти, полезни модели, права върху дизайн, топологии на полупроводникови изделия, сертификати за допълнителна закрила за лекарствени продукти или други продукти, за които могат да бъдат получени такива сертификати за допълнителна закрила, сертификати за растителни видове, авторски права върху софтуер или комбинация от тях, както и заявки за тези права и заявки за регистрация на тези права. Лицензните права върху технологията трябва да дават възможност на лицензополучателя да произвежда продуктите, предмет на споразумението, с друг производствен ресурс или без него. РГОТТ се прилага само в държавите от ЕИП, в които лицензодателят е носител на правата върху съответната технология. В противен случай, няма права върху технология за прехвърляне по смисъла на РГОТТ. |
| --- | --- |

(44)

| (45) | В член 1, параграф 1, буква и) от РГОТТ ноу-хауто се определя като пакет от практическа информация, получена в резултат на опит и изпитване, която е тайна, значима и установена:






  а) | „Тайна“ означава, че това ноу-хау не е всеобщо известно или леснодостъпно. |
| --- | --- | --- |

(45)

а)

„Тайна“ означава, че това ноу-хау не е всеобщо известно или леснодостъпно.

| б) | „Значима“ означава, че то включва информация, която е важна и полезна за производството на продуктите, предмет на лицензионното споразумение, или за прилагането на процеса, предмет на лицензионното споразумение. С други думи, информацията трябва да допринася в значителна степен за производството на продуктите, предмет на споразумението, или да го улеснява. Когато лицензното ноу-хау се отнася до продукта, а не до процеса, това условие предполага, че ноу-хауто е от полза за производството на продукта, предмет на споразумението. Това условие не е изпълнено, когато продуктът, предмет на споразумението, може да бъде произведен въз основа на свободно достъпна технология. В условието обаче не се изисква продуктът, предмет на споразумението, да е с по-висока стойност от продуктите, произвеждани със свободно достъпната технология. Що се отнася до технологиите, свързани с производствения процес, това условие предполага, че ноу-хауто е полезно, т.е че към датата на сключване на споразумението с основание може да се очаква, че то е в състояние да подобри съществено конкурентното положение на лицензополучателя, например като понижи производствените му разходи. |
| --- | --- |

б)

„Значима“ означава, че то включва информация, която е важна и полезна за производството на продуктите, предмет на лицензионното споразумение, или за прилагането на процеса, предмет на лицензионното споразумение. С други думи, информацията трябва да допринася в значителна степен за производството на продуктите, предмет на споразумението, или да го улеснява. Когато лицензното ноу-хау се отнася до продукта, а не до процеса, това условие предполага, че ноу-хауто е от полза за производството на продукта, предмет на споразумението. Това условие не е изпълнено, когато продуктът, предмет на споразумението, може да бъде произведен въз основа на свободно достъпна технология. В условието обаче не се изисква продуктът, предмет на споразумението, да е с по-висока стойност от продуктите, произвеждани със свободно достъпната технология. Що се отнася до технологиите, свързани с производствения процес, това условие предполага, че ноу-хауто е полезно, т.е че към датата на сключване на споразумението с основание може да се очаква, че то е в състояние да подобри съществено конкурентното положение на лицензополучателя, например като понижи производствените му разходи.

| в) | „Установена“ означава, че е възможно да се провери, че лицензното ноу-хау отговаря на критериите за поверителност/търговка тайна и същественост. Това условие е изпълнено, когато лицензното ноу-хау е описано в наръчници или в други писмени форми. В някои случаи обаче може да се окаже, че това не е възможно в рамките на разумното. Лицензното ноу-хау може да се състои от практическите познания на служителите на лицензодателя. Например служителите на лицензодателя могат да притежават тайни и значими познания за определен производствен процес, които предават на лицензополучателя под формата на обучение на неговите служители. В такива случаи е достатъчно в споразумението да бъде описано общото естество на това ноу-хау и да се посочат служителите, които ще бъдат или са били ангажирани в предаването му на лицензополучателя. |
| --- | --- |

в)

„Установена“ означава, че е възможно да се провери, че лицензното ноу-хау отговаря на критериите за поверителност/търговка тайна и същественост. Това условие е изпълнено, когато лицензното ноу-хау е описано в наръчници или в други писмени форми. В някои случаи обаче може да се окаже, че това не е възможно в рамките на разумното. Лицензното ноу-хау може да се състои от практическите познания на служителите на лицензодателя. Например служителите на лицензодателя могат да притежават тайни и значими познания за определен производствен процес, които предават на лицензополучателя под формата на обучение на неговите служители. В такива случаи е достатъчно в споразумението да бъде описано общото естество на това ноу-хау и да се посочат служителите, които ще бъдат или са били ангажирани в предаването му на лицензополучателя.

| (46) | В споразуменията за трансфер на технологии разпоредбите, свързани със закупуването на продукти от лицензополучателя, са предмет на РГОТТ единствено ако и доколкото тези разпоредби са пряко свързани с производството или продажбите на продуктите, предмет на споразумението. Следователно РГОТТ не се прилага към тези части от споразумение за трансфер на технологии, отнасящи се до производствени ресурси и/или оборудване, които се използват за други цели, различни от производството на продуктите, предмет на споразумението. Например, когато мляко се продава заедно с лицензиране на технология за производството на сирене, само млякото, използвано за производството на сирене посредством лицензната технология, ще бъде предмет на РГОТТ. |
| --- | --- |

(46)

| (47) | В споразуменията за трансфер на технологии разпоредбите, свързани с лицензирането на други видове интелектуална собственост, например търговски марки и авторски права, различни от авторски права върху софтуер (що се отнася до авторските права върху софтуер, вж. точки 44 и 62), са предмет на РГОТТ единствено ако и доколкото тези разпоредби са пряко свързани с производството или продажбите на продуктите, предмет на споразумението. С това условие се гарантира, че разпоредбите, обхващащи други видове права на интелектуална собственост, са групово освободени само доколкото тези други права на интелектуална собственост служат на лицензополучателя да използва по-добре лицензните права върху технологията. Например, когато лицензодателят разрешава на лицензополучателя да използва неговата търговска марка върху продуктите, съдържащи лицензната технология, лицензът на търговската марка може да даде възможност на лицензополучателя да използва по-целесъобразно лицензната технология, като позволи на потребителите да свържат непосредствено продукта с характеристиките, които му придават лицензните права върху технологията. Задължението на лицензополучателя да използва търговската марка на лицензодателя спомага и за разпространението на технологията, като дава възможност на лицензодателя да се идентифицира като източник на технологията, която е в основата на продуктите. В този случай РГОТТ обхваща споразуменията за трансфер на технологии, дори ако главният интерес на страните е използването на търговската марка, а не на технологията (37). |
| --- | --- |

(47)

| (48) | РГОТТ не обхваща лицензирането на авторски права, различни от авторски права върху софтуер (с изключение на ситуацията, описана в точка 47). Като общо правило обаче Органът ще прилага принципите, определени в РГОТТ и настоящите насоки, когато оценява лицензирането на авторски права за производството на продукти, предмет на споразумението, в съответствие с член 53. |
| --- | --- |

(48)

| (49) | От друга страна се счита, че лицензирането на права за отдаване под наем и на права за публично изпълнение, защитени с авторски права, особено за филми или музика, поражда особени проблеми, и не е основателно то да бъде оценявано въз основа на принципите, разработени в настоящите насоки. В приложение на член 53 трябва да се вземат под внимание особеностите на творбата и начина, по който тя се използва (38). По тази причина Органът не прилага РГОТТ и настоящите насоки по аналогия към лицензирането на тези други права. |
| --- | --- |

(49)

| (50) | Органът няма също да разширява обхвата на принципите, разработени в РГОТТ и настоящите насоки, по отношение на лицензирането на търговски марки (с изключение на ситуацията, посочена в точка 47). Лицензирането на търговски марки често се среща във връзка с разпространението и препродажбата на стоки и услуги и обикновено е по-сходно със споразуменията за разпространение, отколкото с лицензирането на технологии. Когато лицензът за търговска марка е пряко свързан с употребата, продажбата или препродажбата на стоки и услуги и не представлява основният предмет на споразумението, споразумението за лицензиране попада в приложното поле на акта, посочен в точка 2 oт приложение XIV към Споразумението за ЕИП (Регламент (ЕС) No 330/2010 на Комисията от 20 април 2010 г. за прилагането на член 101, параграф 3 от Споразумението за ЕИП относно категориите вертикални споразумения и съгласувани практики (наричан по-долу „Регламентът за вертикално групово освобождаване“) (39). |
| --- | --- |

(50)

3.2.2.   Понятието „трансфер“

| (51) | Понятието „трансфер“ означава, че технологията трябва да премине от едно предприятие към друго. Тези трансфери обикновено се извършват под формата на лицензиране, с което лицензодателят дава на лицензополучателя правото да използва неговите права върху технологията срещу заплащане на лицензионно възнаграждение. |
| --- | --- |

(51)

| (52) | Както е определено в член 1, параграф 1, буква в) от РГОТТ, прехвърлянeто на права върху технологии, когато част от риска, свързан с използването на технологията, остава за прехвърлителя, също се разглеждат като споразумения за трансфер на технологии. Това е така, по-специално когато сумата, платима за прехвърлянето, зависи от оборота, постигнат от страната, получила технологията, реализиран с продуктите, произведени с прехвърлената технология, от количеството на произведените продукти или броя на сключените сделки при използване на технологията. |
| --- | --- |

(52)

| (53) | Споразумение, с което лицензодателят се ангажира да не упражнява срещу лицензополучателя своите права върху технологии, може също да се разглежда като трансфер на права върху технологии. Същността на обикновения патентен лиценз е правото на действие в рамките на изключителното право на патента. От това следва, че РГОТТ обхваща също и така наречените споразумения за непредявяване на права и споразумения за уреждане на спорове, с които лицензодателят позволява на лицензополучателя да произвежда в рамките на патента (40). |
| --- | --- |

(53)

3.2.3.   Споразумения между две страни

| (54) | Съгласно член 1, параграф 1, буква в) от РГОТТ регламентът обхваща само споразумения за трансфер на технологии „между две предприятия“. Споразуменията за трансфер на технологии между повече от две предприятия не са предмет на РГОТТ. Решаващият фактор за разграничаването на споразумения между две предприятия от многостранните споразумения е дали въпросното споразумение е сключено между повече от две предприятия. |
| --- | --- |

(54)

| (55) | Споразумения, сключени от две предприятия, попадат в обхвата на РГОТТ, дори ако в споразумението са предвидени условия за повече от едно равнище на търговия. Например РГОТТ се прилага към лицензионно споразумение, което засяга не само производствения етап, но и етапа на разпространение, като определя задълженията, които лицензополучателят трябва или може да наложи на търговците, които препродават продуктите, произведени по лиценза (41). |
| --- | --- |

(55)

| (56) | Споразуменията за обединяване на технологии и за издаването на лицензи за тях по принцип са многостранни споразумения и следователно не са предмет на РГОТТ (42). Понятието„обединяване на технологии“ обхваща споразумения, при които две или повече страни се съгласяват да обединят съответните си технологии и да ги лицензират в пакет. Понятието „обединяване на технологии“ обхваща също и споразумения, съгласно които две или повече предприятия се договарят да лицензират трета страна и да я упълномощят да лицензира на свой ред пакета от технологии. |
| --- | --- |

(56)

| (57) | Споразумения за лицензиране, сключени между повече от две предприятия, често пораждат същите проблеми като споразуменията за лицензиране от същото естество, сключени между две предприятия. Когато извършва индивидуална оценка на споразумения за лицензиране, които са от същото естество като споразуменията, предмет на групово освобождаване, но са сключени между повече от две предприятия, Органът по аналогия прилага принципите, посочени в РГОТТ. Обединяването на технологии и издаването на лицензи за тях по принцип са разгледани конкретно в раздел 4.4. |
| --- | --- |

(57)

3.2.4.   Споразумения за производство на продукти, които са предмет на споразумение

| (58) | От член 1, параграф 1, буква в) от РГОТТ следва, че за да попаднат в приложното му поле, споразуменията за лицензиране трябва да бъдат сключени „за целите на производството на продукти, предмет на споразумението“, т.е. продукти, в които се съдържа лицензната технология или които са произведени с правата върху нея. Лицензът трябва да позволява на лицензополучателя и/или неговите подизпълнители да използват лицензната технология с цел да произвеждат стоки или услуги (вж. също съображение 7 от преамбюла на РГОТТ). |
| --- | --- |

(58)

| (59) | Когато целта на споразумението не е производството на продукти, предмет на споразумението, а например просто да бъде блокирана разработката на конкурентна технология, споразумението за лицензиране не е предмет на РГОТТ и настоящите насоки могат да не бъдат подходящи за оценка на споразумението. В по общ план, ако страните се въздържат да използват лицензните права върху технологията, не се извършват дейности, повишаващи ефективността, като в такъв случай липсва самото основание за групово освобождаване. Не е необходимо обаче използването да се извършва под формата на интегриране на активи. Използването е също налице, когато лицензът дава на лицензополучателя свобода да проектира, като му позволява да използва своята собствена технология, без да рискува лицензодателят да го обвини в нарушение. При лицензирането между конкуренти фактът, че страните не използват лицензната технология, може да бъде признак, че споразумението е прикрит картел. Поради тези причини Органът много строго ще проучи случаите на неизползване на лицензна технология. |
| --- | --- |

(59)

| (60) | РГОТТ се прилага към споразумения за лицензиране за целите на производството на продукти, предмет на споразумението, от лицензополучателя и/или неговия/те подизпълнител/и. Следователно РГОТТ не се прилага за (онези части от) споразуменията за трансфер на технологии, които позволяват подлицензиране. Органът обаче по аналогия ще прилага принципите, посочени в РГОТТ и настоящите насоки, към споразумения за „рамково лицензиране“ между лицензодателя и лицензополучателя (т.е споразумение, чрез което лицензодателят разрешава на лицензополучателя да издава подлицензи за технологията). Споразуменията между лицензополучателя и подлицензополучателите за производството на продукти, предмет на споразумението, са предмет на РГОТТ. |
| --- | --- |

(60)

| (61) | Терминът „продукти, предмет на споразумението“ обхваща стоките и услугите, произведени с лицензните права върху технологията. Такъв е случаят когато лицензираната технология се използва както в производствения процес, така и когато тя е включена в самия продукт. В настоящите насоки терминът „продукти, включващи лицензираната технология“ обхваща и двете ситуации. РГОТТ се прилага винаги, когато правата върху технологията се лицензират с цел производство на стоки и услуги. Рамката на РГОТТ и настоящите насоки се основават на предпоставката за наличие на пряка връзка между правата върху лицензираната технология и даден продукт, предмет на споразумението. В случаите, когато не съществува такава връзка, т.е. когато целта на споразумението не е да се даде възможност за производството на продукти, предмет на споразумението, аналитичната рамка на РГОТТ и настоящите насоки могат да не са уместни. |
| --- | --- |

(61)

| (62) | Лицензирането на авторски права върху софтуер за целите на простото копиране и разпространение на защитеното произведение, т.е. производството на копия за препродажба, не се счита за „производство“ по смисъла на РГОТТ и по тази причина не е предмет на РГОТТ и на настоящите насоки. За сметка на това възпроизвеждането с цел разпространение по аналогия е предмет на Регламента за вертикално групово освобождаване (43) и на Насоките относно вертикалните ограничения (44). Възпроизвеждането с цел разпространение е налице, когато се издава лиценз за възпроизвеждането на софтуер върху носител, независимо от техническите средства, чрез които се разпространява софтуерът. Например РГОТТ и настоящите насоки не обхващат лицензирането на авторски права върху софтуер, чрез което лицензополучателят получава основен екземпляр на софтуера с цел да възпроизвежда и продава софтуера на крайните потребители. Те не обхващат също лицензирането на авторски права върху софтуер и разпространението на софтуер с помощта на т.нар. shrink wrap („целофанови“) лицензи, т.е. набор от условия, включени в пакета, съдържащ физическия носител, за които се счита, че са приети от крайния потребител с отварянето на опаковката на пакета, или лицензирането на авторски права върху софтуер и разпространение на софтуер чрез сваляне онлайн. |
| --- | --- |

(62)

| (63) | Когато обаче лицензополучателят включва лицензния софтуер в продукт, предмет на споразумение, това не се счита за просто възпроизвеждане, а за производство. Например РГОТТ и настоящите насоки обхващат лицензирането на авторски права върху софтуер, когато лицензополучателят разполага с правото да възпроизвежда софтуера, като го включва в устройство, с което софтуерът взаимодейства. |
| --- | --- |

(63)

| (64) | РГОТТ обхваща също и споразуменията за „подизпълнение“, с които лицензодателят лицензира права върху технология на лицензополучател, който се задължава да произвежда определени продукти въз основа на тези технологии изключително за лицензодателя. Подизпълнението може да включва също доставката на оборудване от лицензодателя, което да бъде използвано в производството на стоките и услугите, предмет на споразумението. За да може вторият вид подизпълнение да бъде предмет на РГОТТ като част от споразумение за трансфер на технологии, доставеното оборудване трябва да бъде пряко свързано с производството на продуктите, предмет на споразумението. Подизпълнението също е предмет на известието на Органа относно неговата оценка на определени договори за подизпълнение във връзка с член 53, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (45). Съгласно това известие, което все още се прилага, договорите за подизпълнение, при които подизпълнителят приема да произвежда определени продукти изключително за възложителя, обикновено остават извън приложното поле на член 53, параграф 1. Договори за подизпълнение, с които възложителят определя трансферната цена на междинния продукт, предмет на споразумение, между подизпълнителите във веригата за създаване на стойност при подизпълнението, обикновено също остават извън приложното поле на член 53, параграф 1, при условие че продуктите, предмет на споразумението, са произведени изключително за възложителя. Други ограничения обаче, наложени на подизпълнителя, например да не провежда или експлоатира собствена научноизследователска и развойна дейност, могат да попаднат в приложното поле на член 53 (46). |
| --- | --- |

(64)

| (65) | РГОТТ се прилага и по отношение на споразумения, при които лицензополучателят трябва да осъществи развойна дейност, преди да получи продукт или процес, готов за търговска експлоатация, при положение че продуктът, предмет на споразумението, вече е бил установен. Дори ако се изискват такава допълнителна дейност и инвестиция, предметът на споразумението е производството на установения продукт, предмет на споразумението, т.е. на продуктите, произведени с лицензните права върху технологията. |
| --- | --- |

(65)

| (66) | РГОТТ и настоящите насоки не обхващат споразумения, с които права върху технология се лицензират с цел да се даде възможност на лицензополучателя да извършва допълнителна научноизследователска и развойна дейност в различни области, включително доразработването на продукт, произлизащ от такава научноизследователска и развойна дейност (47). Например РГОТТ и насоките не обхващат лицензирането на инструмент за технологични изследвания, използван в допълнителната научноизследователска дейност. Те не обхващат и споразумения за подизпълнение на научноизследователска и развойна дейност, съгласно които лицензополучателят се задължава да извършва научноизследователска и развойна дейност в областта на лицензираната технология и да върне на лицензодателя технологията заедно с нейните подобрения (48). Основният предмет на такива споразумения е предоставянето на услуги в областта на научноизследователската и развойната дейност, предназначени за усъвършенстване на технологията, а не производството на стоки и услуги въз основа на лицензната технология. |
| --- | --- |

(66)

3.2.5.   Срок на действие

| (67) | В зависимост от срока на действие на РГОТТ, който изтича на 30 април 2026 г., груповото освобождаване се прилага до изтичане на срока на валидност на лицензното право на собственост, до неговото прекратяване или обявяването му за недействително. В случай на ноу-хау груповото освобождаване се прилага до запазването му в тайна, освен когато стане обществено достояние в резултат на действие на лицензополучателя, като в такъв случай освобождаването се прилага за срока на действие на споразумението (вж. член 2 от РГОТТ). |
| --- | --- |

(67)

| (68) | Груповото освобождаване се прилага за всяко лицензно право върху технология, предмет на споразумението, и спира да се прилага при изтичането на неговия срок на валидност, при недействителност или когато последното право върху технология по смисъла на РГОТТ стане обществено достояние. |
| --- | --- |

(68)

3.2.6.   Взаимоотношения с други регламенти за групово освобождаване

| (69) | РГОТТ обхваща споразумения между две предприятия относно лицензирането на права върху технология за целите на производство на продукти, предмет на споразумението. Правото върху технологията обаче може също да представлява елемент от други видове споразумения. Освен това продуктите, в които се съдържа лицензната технология, впоследствие се продават на пазара. Следователно необходимо е да се разгледат допирните точки между РГОТТ и акта, посочен в точка 6 oт приложение XIV към Споразумението за ЕИП (Регламент (ЕС) No 1218/2010 на Комисията от 14 декември 2010 г. относно прилагането на член 101, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз за някои категории споразумения за специализация („Регламент за групово освобождаване за специализация“) (49), акта, посочен в точка 7 oт приложение XIV към Споразумението за ЕИП (Регламент (ЕС) No 1217/2010 на Комисията от 14 декември 2010 г. относно прилагането на Договора за функционирането на Европейския съюз за някои категории споразумения за изследвания и разработки („Регламент за групово освобождаване за изследвания и разработки“) (50) и Регламента за вертикално групово освобождаване (51). |
| --- | --- |

(69)

3.2.6.1.   Регламенти за групово освобождаване на споразумения за специализация и за изследвания и разработки

| (70) | РГОТТ не се прилага за лицензиране в контекста на споразуменията за специализация, които попадат в приложното поле на Регламента за групово освобождаване за специализация, или за лицензиране в контекста на споразуменията за изследвания и разработки, които попадат в приложното поле на Регламента за групово освобождаване за изследвания и разработки (вж. съображение 7 и член 9 от РГОТТ). |
| --- | --- |

(70)

| (71) | Съгласно член 1, параграф 1, буква г) от Регламента за групово освобождаване за специализация предмет на този регламент са, по-специално, споразуменията за съвместно производство, по силата на които две или повече страни се договарят да произвеждат определени продукти съвместно. Регламентът включва и разпоредби, отнасящи се до прехвърляне или използване на права на интелектуална собственост, при условие че те не представляват основният предмет на споразумението, а са пряко свързани с него и необходими за изпълнението му. |
| --- | --- |

(71)

| (72) | Когато предприятия основават съвместно предприятие за производство и го лицензират да използва технология, която се използва в производството на продуктите, произвеждани от съвместното предприятие, това лицензиране е предмет на Регламента за групово освобождаване за специализация, а не на РГОТТ. Следователно лицензирането в контекста на съвместно предприятие за производство обикновено попада в приложното поле на Регламента за групово освобождаване за специализация. Когато обаче съвместното предприятие се ангажира с лицензиране на технологии на трети страни, дейността не е свързвана с производство от съвместното предприятие и следователно не е предмет на този регламент. Такива лицензионни споразумения, които обединяват технологиите на страните, представляват обединяване на технологии, които са разгледани в раздел 4.4 от настоящите насоки. |
| --- | --- |

(72)

| (73) | Регламентът за групово освобождаване за изследвания и разработки покрива споразумения, чрез които две или повече предприятия се съгласяват да осъществяват съвместно изследвания и разработки и съвместно да експлоатират получените резултати. Съгласно член 1, параграф 1, буква м) от този регламент изследванията и разработките и използването на получените резултати се извършват съвместно, когато въпросната работа се извършва от съвместен екип, организация или предприятия, съвместно се възлага на трета страна или се разпределя между страните чрез специализация в изследванията, разработките, производството и разпространението, включително лицензирането. Този регламент обхваща също споразумения за платени изследвания и разработки, в които две или повече предприятия се споразумяват изследванията и разработките да се извършват от едната страна, а да се финансират от другата, със или без съвместно използване на резултатите от тях (вж. член 1, параграф 1, буква а), подточка vi) от Регламента за групово освобождаване за изследвания и разработки). |
| --- | --- |

(73)

| (74) | От това следва, че Регламентът за групово освобождаване за изследвания и разработки обхваща лицензирането между страните и от страните в полза на съвместно предприятие в контекста на споразумение за изследвания и разработки. Това лицензиране е предмет само на Регламента за групово освобождаване за изследвания и разработки, а не на РГОТТ. В контекста на такива споразумения страните могат да определят и условията за лицензиране в полза на трети страни на резултатите от споразумението за изследвания и разработки. Тъй като обаче лицензополучателите на третата страна не са страна по споразумението за изследвания и разработки, конкретното лицензионно споразумение, сключено с трети страни, не е предмет на Регламента за групово освобождаване за изследвания и разработки. Това лицензионно споразумение е предмет на групово освобождаване по РГОТТ, ако условията са изпълнени за това. |
| --- | --- |

(74)

3.2.6.2.   Регламентът за вертикално групово освобождаване

| (75) | Регламентът за вертикално групово освобождаване обхваща споразуменията, сключени между две или повече предприятия, като за целите на споразумението всяко от тях развива дейност на различни равнища от производствената верига или веригата за разпространение, и отнасящи се до условията, съгласно които страните могат да купуват, продават или препродават определени стоки или услуги. Следователно той обхваща споразуменията за доставка и разпространение (52). |
| --- | --- |

(75)

| (76) | При положение че РГОТТ обхваща само споразуменията между две страни и че лицензополучател, продаващ продукти, включващи лицензираната технология, е доставчик за целите на Регламента за вертикално групово освобождаване, тези два регламента за групово освобождаване са тясно свързани. Споразумението между лицензодателя и лицензополучателя попада в приложното поле на РГОТТ, докато споразуменията, сключени между лицензополучател и купувачи на продуктите, предмет на споразумението, са предмет на Регламента за вертикално групово освобождаване (53). |
| --- | --- |

(76)

| (77) | С РГОТТ се освобождават и споразумения между лицензодател и лицензополучател, когато със споразумението на лицензополучателя се налагат задължения относно начина, по който той трябва да продава продуктите, в които се съдържа лицензната технология. По-специално, лицензополучателят може да е задължен да създаде определен вид система за разпространение, например за изключително разпространение или за селективно разпространение. Споразуменията за разпространение обаче, сключени с цел изпълнение на такива задължения, трябва да спазват разпоредбите на Регламента за вертикално групово освобождаване, за да бъдат предмет на групово освобождаване. Например лицензодателят може да задължи лицензополучателя да създаде система, основана на изключително разпространение съгласно точни правила. От член 4, буква б) на Регламента за вертикално групово освобождаване обаче следва, че дистрибуторите по принцип трябва да са свободни да извършват пасивни продажби на териториите на други дистрибутори на лицензополучателя, които разполагат с изключителни права. |
| --- | --- |

(77)

| (78) | Освен това съгласно Регламента за вертикално групово освобождаване дистрибуторите по принцип трябва да бъдат свободни да извършват както активни, така и пасивни продажби на територии, обхванати от системите за разпространение на други доставчици, т.е. други лицензополучатели, които произвеждат собствени продукти въз основа на лицензните права върху технологията. Това е така, защото за целите на Регламента за вертикално групово освобождаване всеки лицензополучател е отделен доставчик. При все това съгласно този регламент основанията за групово освобождаване на ограниченията за активни продажби в системата за разпространение на даден доставчик могат да се прилагат и когато продуктите, включващи лицензираната технология, се продават от различни лицензополучатели под обща марка, собственост на лицензодателя. Когато продуктите, включващи лицензираната технология, се продават под общата идентичност на търговска марка, по същите съображения за ефективност могат да се прилагат същите видове ограничения между системите за разпространение на лицензополучателите, както в рамките на единична вертикална система за разпространение. В такива случаи малко вероятно е Органът да възрази срещу ограниченията, когато по аналогия са изпълнени изискванията по Регламента за вертикално групово освобождаване. За да съществува идентичност под обща търговска марка, продуктите трябва да са продавани и търгувани с тази обща търговска марка, която е с определящо значение относно качеството и относно друга важна за потребителите информация. Не е достатъчно освен марките на лицензополучателите, продуктът да носи марката на лицензодателя, благодарение на която той е идентифициран като източник на лицензната технология. |
| --- | --- |

(78)

3.3.   Праговете на пазарния дял за защитената област

| (79) | Съгласно член 3 от РГОТТ груповото освобождаване на ограничителните споразумения, или с други думи защитената област на РГОТТ, зависи от праговете на пазарния дял, с което приложното поле на груповото освобождаване се ограничава до споразумения, за които макар и да могат да ограничават конкуренцията, обикновено може да се презюмира, че изпълняват изискванията по член 53, параграф 3. Извън защитената област, създадена с праговете на пазарния дял, се изисква индивидуална оценка. Фактът, че пазарните дялове надхвърлят праговете, не поражда презумпция, че споразумението попада в обхвата на член 53, параграф 1, нито пък че споразумението не изпълнява условията на член 53, параграф 3. При липса на съществените ограничения, посочени в член 4 от РГОТТ, е необходим анализ на пазара. |
| --- | --- |

(79)

Съответните прагове на пазарния дял

| (80) | Прагът за пазарен дял, който се прилага за целите на определяне на защитената област на РГОТТ, зависи от това дали споразумението е сключено между конкуренти или между неконкуренти. |
| --- | --- |

(80)

| (81) | Праговете на пазарния дял се прилагат както към съответните пазари на лицензните права върху технологията, така и към съответните пазари на продуктите, предмет на споразумението. Ако приложимият праг на пазарния дял е надхвърлен на един или повече продуктови или технологични пазари, груповото освобождаване не се прилага към споразумението за този съответен пазар. Например, ако споразумението за лицензиране се отнася до два отделни продуктови пазара, груповото освобождаване може да се прилага за един от пазарите, а не за останалите. |
| --- | --- |

(81)

| (82) | В съответствие с член 3, параграф 1 от РГОТТ защитената област, предвидена в член 2 на РГОТТ, се прилага към споразумения между конкуренти, при условие че общият пазарен дял на страните не надвишава 20 % от съответния пазар. Прагът на пазарния дял по член 3, параграф 1 от РГОТТ е приложим, ако страните по споразумението са действителни конкуренти или потенциални конкуренти на продуктовия(ите) пазар(и) и/или действителни конкуренти на технологичния пазар (за разграничението между конкуренти и неконкуренти, вж. точка 27 и сл.). |
| --- | --- |

(82)

| (83) | Потенциалната конкуренция на технологичния пазар не се взема под внимание за прилагането на прага на пазарния дял или по отношение на списъка със съществени ограничения във връзка със споразумения между конкуренти. Извън защитената област на РГОТТ потенциалната конкуренция на технологичния пазар се взема предвид, но това не води до прилагането на списъка със съществени ограничения във връзка със споразумения между конкуренти. |
| --- | --- |

(83)

| (84) | Когато предприятията, страни по споразумението за лицензиране, не са конкуренти, се прилага прагът на пазарния дял, предвиден в член 3, параграф 2 от РГОТТ. Споразумение между неконкуренти е обхванато, ако пазарният дял на всяка страна не надвишава 30 % на засегнатите съответни технологични и продуктови пазари. |
| --- | --- |

(84)

| (85) | Когато на по-късен етап страните се превръщат в конкуренти по смисъла на член 3, параграф 1 от РГОТТ, например когато преди лицензирането лицензополучателят вече е развивал дейност на съответния пазар, където се продават продуктите, предмет на споразумението, и впоследствие лицензодателят стане действителен или потенциален доставчик на същия съответен пазар, прагът на пазарния дял от 20 % ще се прилага от този по-късен етап, когато те са станали конкуренти. В този случай обаче списъкът със съществени ограничения, който е от значение за споразумения между неконкуренти, ще продължи да се прилага към споразумението, освен в случай на последващо изменение на съществени елементи на споразумението (вж. член 4, параграф 3 от РГОТТ и точка 39 от настоящите насоки). |
| --- | --- |

(85)

Изчисляване на пазарните дялове за технологичния(те) пазар(и) с цел прилагане на защитената област

| (86) | Изчисляването на пазарните дялове на съответните пазари, за които се издава лиценз за правата върху технологията, съгласно РГОТТ, се отклонява от обичайната практика по причините, обяснени в точка 87 от настоящите насоки. При технологичните пазари, съгласно член 8, буква г) от РГОТТ както за продуктовото, така за географското измерение на съответния пазар, пазарният дял на лицензодателя трябва да се изчислява въз основа на продажбите на продукти, включващи лицензната технология, реализирани от лицензодателя и всички негови лицензополучатели. При този подход комбинираните продажби на продукти, предмет на споразумението, реализирани от лицензодателя и неговите лицензополучатели, се изчисляват като част от всички продажби на конкурентни продукти, независимо от това дали тези конкурентни продукти се произвеждат с технология, която е в процес на лицензиране. |
| --- | --- |

(86)

| (87) | Този подход, състоящ се в изчисляването на пазарния дял на лицензодателя на технологичния пазар чрез неговия „отпечатък“ на равнището на отделния продукт, бе избран поради практическите трудности пазарният дял на лицензодателя да бъде изчислен въз основа на приходите от лицензионни възнаграждения (вж. точка 25 по-горе). Освен типичните трудности да бъдат получени надеждни данни за приходите от лицензионни възнаграждения, действителният доход може сериозно да подценява позицията на пазара на технологии, в случай че се заплаща намалено лицензионно възнаграждение в резултат на кръстосано лицензиране или доставката на обвързани продукти. Този риск се избягва, когато пазарният дял на лицензодателя на технологичния пазар се основава на сравнението между продуктите, произведени с тази технология, и продуктите, произведени с конкурентни технологии. Този „отпечатък“ на равнището на продуктите обикновено отразява добре пазарната позиция на технологията. |
| --- | --- |

(87)

| (88) | В идеалния случай този „отпечатък“ трябва да се изчислява, като от продуктовия пазар се изключат продуктите, произведени със собствени технологии, за които не е отпускан лиценз, тъй като тези вътрешни технологии оказват само косвен натиск върху лицензната технология. Тъй като обаче за лицензодателя и лицензополучателите на практика може да е трудно да знаят дали други продукти на същия продуктов пазар са произведени с лицензни или със собствени технологии, изчисляването на пазарния дял на технологията за целите на РГОТТ се основава на продуктите, произведени с лицензната технология, спрямо всички продукти, продавани на този продуктов пазар. От този подход, основаващ се на „отпечатъка“ на технологията върху цялостния продуктов пазар, може да се очаква да намали изчислявания пазарен дял, тъй като включва продукти, произведени със собствени технологии, но все пак представлява добър показател за мощта на технологията. Първо, той обхваща всяка потенциална конкуренция от страна на предприятията, които произвеждат със собствената си технология и които вероятно ще започнат да я лицензират в случай на малко, но постоянно повишаване на цените на лицензите. Второ, дори когато е малко вероятно други притежатели на технология да започнат да я лицензират, лицензодателят не разполага непременно с пазарна мощ на технологичния пазар, дори ако неговият дял от лицензионните приходи е голям. Ако продуктовият пазар надолу по веригата е конкурентен, конкуренцията на това равнище може да окаже ефективен натиск върху лицензодателя. Увеличаването на лицензионните възнаграждения нагоре по веригата влияе на разходите на лицензополучателя, като понижава неговата конкурентоспособност и така може да причини загуба на продажби. Пазарният дял на технологиите на продуктовия пазар обхваща и този елемент и това обикновено го прави добър показател за пазарната мощ на лицензодателя на технологичния пазар. |
| --- | --- |

(88)

| (89) | За да бъде оценена мощта на технологията, трябва също да бъде взето предвид географското измерение на технологичния пазар. То понякога може да се различава от географското измерение на съответния продуктов пазар надолу по веригата. За целите на прилагането на РГОТТ географското измерение на съответния технологичен пазар също се определя от продуктовия(те) пазар(и). Извън защитената област на РГОТТ обаче може да е целесъобразно да се обмисли и възможността да бъде разширена географската територия, в която лицензодателят и лицензополучателите на конкурентни технологии ги лицензират и в която условията за конкуренция са достатъчно хомогенни и която може да бъде разграничена от съседните територии, защото условията на конкуренция се различават съществено в тези територии. |
| --- | --- |

(89)

| (90) | Когато нови технологии не са довели до продажби през предходната календарна година, пазарният дял е нулев. Когато започнат продажбите, технологията ще започне да натрупва пазарен дял. Ако след това пазарният дял нарасне над съответния праг от 20 % или 30 %, защитената област продължава да се прилага за период от две последователни календарни години след годината, през която прагът е бил надвишен (вж. член 8, буква д) от РГОТТ). |
| --- | --- |

(90)

Изчисляване на пазарните дялове за продуктов(и) пазар(и) с цел прилагане на защитената област

| (91) | При съответни пазари, където се продават продуктите, предмет на споразумението, пазарният дял на лицензополучателя трябва да се изчислява въз основа на неговите продажби на продукти, включващи технологията на лицензодателя, и на конкурентни продукти, т.е. всички продажби на лицензополучателя на въпросния продуктов пазар. Когато лицензодателят е също и доставчик на продукти на съответния пазар, трябва да бъдат взети предвид и неговите продажби на въпросния продуктов пазар. При изчисляването на пазарните дялове за продуктовите пазари обаче продажбите, извършени от други лицензополучатели, не се вземат под внимание, когато се изчислява пазарният дял на лицензополучателя и/или на лицензодателя. |
| --- | --- |

(91)

| (92) | Пазарните дялове трябва да се изчисляват въз основа на данните за стойността на продажбите от предходната година, когато има такива данни. Тези данни обикновено представляват по-точен показател за мощта на една технология, отколкото данните за обема. Когато обаче няма данните за стойността, могат да се използват приблизителни оценки въз основа на друга надеждна пазарна информация, включително данни за реализираните на пазара обеми. |
| --- | --- |

(92)

| (93) | Принципите, посочени в раздел 3.3 от настоящите насоки, могат да бъдат илюстрирани със следните примери: |
| --- | --- |

(93)

Лицензиране между неконкуренти

Пример 1

Предприятие A се е специализирало в разработката на биотехнологични продукти и техники и е разработило нов продукт, наречен „Xeran“. То не произвежда Xeran, тъй като не разполага с производствен капацитет за него, нито с възможността да го разпространява. Предприятие Б е един от производителите на конкурентни продукти, произвеждани посредством свободно достъпни непатентни технологии. През първата година предприятие Б е продало продукти на стойност 25 млн. евро, произведени със свободно достъпните технологии. През втората година предприятие А дава лиценз на предприятие Б за производството на Xeran. През същата година Б продава продукти за 15 млн. евро, произведени със свободно достъпни технологии, и Xeran за 15 млн. евро. През третата и следващите години предприятие Б произвежда и продава само Xeran на стойност 40 млн. евро годишно. Освен това през втората година предприятие А дава лиценз и на предприятие В. До този момент В не е развивало дейност на този продуктов пазар. През втората година предприятие В произвежда и продава само Xeran за 10 млн. евро, а през третата и следващите години за 15 млн. евро Установено е, че целият пазар на Xeran и неговите заместители през времето, когато Б и B развиват дейност, възлиза на стойност 200 млн. евро за всяка година.

През втората година, когато са сключени споразуменията за лицензиране, пазарният дял на предприятие А на технологичния пазар е 0 %, тъй като той трябва да бъде изчислен въз основа на всички продажби на Xeran през предходната година. През третата година пазарният дял на предприятие А на технологичния пазар е 12,5 %, което отразява стойността на Xeran, произведен от Б и В предходната година 2. През четвъртата година и след това пазарният дял на предприятие А на технологичния пазар е 27,5 %, което отразява стойността на Xeran, произведен от предприятия Б и В предходната година.

През втората година пазарният дял на предприятие Б на продуктовия пазар е 12,5 %, което отразява продажбите на предприятие Б в размер на 25 млн. евро през първата година. През третата година пазарният дял на предприятие Б е 15 %, тъй като неговите продажби са се увеличили до 30 млн. евро през втората година. През четвъртата година и след това пазарният дял на предприятие Б е 20 %, тъй като неговите продажби възлизат на 40 млн. евро годишно. Пазарният дял на предприятие В на продуктовия пазар е 0 % през първата и втората година, 5 % през третата година и 7,5 % след това.

Тъй като споразуменията за лицензиране между А и Б и между А и В са между неконкуренти, а индивидуалните пазарни дялове на A, Б и В са под 30 % за всяка година, всяко споразумение попада в защитената област на РГОТТ.

Пример 2

Положението е същото като в пример 1, но сега предприятия Б и B действат на различни географски пазари. Установено е, че общият пазар на Xeran и неговите заместители е на стойност 100 млн. евро годишно на всеки географски пазар.

В този случай пазарният дял на А на съответните технологични пазари трябва да се изчисли въз основа на данните за продажбите на продукта на всеки един от двата географски продуктови пазара поотделно. На пазара, на който Б развива дейност, пазарният дял на А зависи от продажбите на Xeran, реализирани от Б. Тъй като в този пример се предполага, че целият пазар е 100 млн. евро, т.е. половината от размера на пазара в пример 1, пазарният дял на А е 0 % през втората година, 15 % през третата година и 40 % след това. Пазарният дял на предприятие Б е 25 % през втората година, 30 % през третата и 40 % след това. През втората и третата година пазарният дял на предприятия А и Б не надвишава прага от 30 %. Прагът обаче е надвишен през четвъртата година и след това, а това означава, че съгласно член 8, буква д) от РГОТТ след шестата година споразумението за лицензиране между А и Б не може вече да се възползва от защитената област, а трябва да бъде оценявано индивидуално.

На пазара, на който В развива дейност, пазарният дял на А зависи от продажбите на Xeran, реализирани от В. Пазарният дял на А на технологичния пазар, основаващ се на продажбите на В през предходната година, е следователно от 0 % през втората година, 10 % през третата година и 15 % след това. Пазарният дял на предприятие В на продуктовия пазар е същият: 0 % през втората година, 10 % през третата и 15 % след това. Споразумението за лицензиране между A и В следователно попада в защитената област през целия период.

Лицензиране между конкуренти

Пример 3

Предприятията A и Б развиват дейност на един и същи съответен продуктов и географски пазар за определен химичен продукт. Те притежават също патенти за различни технологии, които се използват за производството на този продукт. През първата година предприятия А и Б подписват споразумение за кръстосано лицензиране, като всяко предприятие лицензира другото да използва съответните технологии. През първата година предприятия А и Б произвеждат само със собствените си технологии и предприятие А продава за 15 млн. евро от продукта, а предприятие Б продава за 20 млн. евро от него. От втората година те започват да използват освен своята собствена технология и технологията на другото предприятие. От тази година нататък предприятие А продава за 10 млн. евро от продукта, произведен със своята собствена технология, и за 10 млн. евро от продукта, произведен с технологията на предприятие Б. От втората година нататък предприятие Б продава за 15 млн. евро от продукта, произведен със своята собствена технология, и за 10 млн. евро от продукта, произведен с технологията на предприятие А. Установено е, че общият пазар на продукта и неговите заместители е на стойност 100 млн. евро за всяка година.

За да се оцени споразумението за лицензиране по РГОТТ, пазарните дялове на A и Б трябва да бъдат изчислени както на технологичния, така и на продуктовия пазар. Пазарният дял на предприятие А на технологичния пазар зависи от сумата на продадения продукт през предходната година, произведен от двете предприятия А и Б с технологията на предприятие А. Следователно през втората година пазарният дял на предприятие А на технологичния пазар е 15 %, което отразява неговото собствено производство и продажбите в размер на 15 милиона евро през първата година. От третата година пазарният дял на предприятие А на технологичния пазар е 20 %, което отразява продажбите за 20 милиона евро на продукта, произведен с технологията на предприятие А и произведен и продаден от предприятия А и Б (по 10 млн. евро всяко). Аналогично, през втората година пазарният дял на предприятие Б на технологичния пазар е 20 % и 25 % след това.

Пазарните дялове на A и Б на продуктовия пазар зависят от съответните им продажби на продукта през предходната година независимо от използваната технология. Пазарният дял на предприятие А на продуктовия пазар е 15 % през втората година и 20 % след това. Пазарният дял на предприятие Б на продуктовия пазар е 20 % през втората година и 25 % след това.

Тъй като споразумението е сключено между конкуренти, техният комбиниран пазарен дял както на технологичния пазар, така и на продуктовия пазар, трябва да е под прага на пазарния дял от 20 %, за да могат да се възползват от защитената област. Ясно е, че настоящият случай не е такъв. Комбинираният пазарен дял на технологичния пазар и на продуктовия пазар е 35 % през втората година и 45 % след това. Следователно това споразумение между конкуренти трябва да се оценява индивидуално.

3.4.   Съществени ограничения на конкуренцията съгласно Регламента за групово освобождаване

3.4.1.   Общи принципи

| (94) | В член 4 от РГОТТ се съдържа списък със съществени ограничения на конкуренцията. Класифицирането на едно ограничение като съществено ограничение на конкуренцията се основава на естеството на ограничението и опита, който показва, че такива ограничения са почти винаги антиконкурентни. В съответствие с практиката на Съда и на Общия съд (54) това ограничение може да произтича от самия предмет на споразумението или от обстоятелствата по отделния случай (вж. точка 14 по-горе). Съществените ограничения могат да са обективно необходими в изключителни случаи за споразумение от особен вид или естество (55) и следователно остават извън приложното поле на член 53, параграф 1 от Споразумението за ЕИП. Освен това в отделни случаи предприятията винаги могат да се позоват на подобряването на ефективността съгласно член 53, параграф 3 (56). |
| --- | --- |

(94)

| (95) | Когато едно споразумение за трансфер на технологии съдържа съществено ограничение на конкуренцията, от член 4, параграфи 1 и 2 от РГОТТ следва, че споразумението като цяло остава извън обхвата на груповото освобождаване. За целите на РГОТТ съществените ограничения не могат да бъдат отделени от останалата част на споразумението. Освен това Органът счита, че в контекста на индивидуална оценка е малко вероятно съществените ограничения на конкуренцията да изпълняват четирите условия по член 53, параграф 3 (вж. точка 18). |
| --- | --- |

(95)

| (96) | В член 4 от РГОТТ се прави разграничение между споразумения между конкуренти и споразумения между неконкуренти. |
| --- | --- |

(96)

3.4.2.   Споразумения между конкуренти

| (97) | В член 4, параграф 1 от РГОТТ са посочени съществените ограничения за лицензиране между конкуренти. Съгласно член 4, параграф 1, РГОТТ не обхваща споразумения, които пряко или косвено, самостоятелно или в комбинация с други фактори под контрола на страните, имат за цел:






  а) | ограничаване на възможността за една от страните да определя цените си, когато продава продукти на трети страни; |
| --- | --- | --- |

(97)

а)

ограничаване на възможността за една от страните да определя цените си, когато продава продукти на трети страни;

| б) | ограничаване на крайната продукция, с изключение на ограничения на крайната продукция на продукти, предмет на споразумението, наложени на лицензополучателя в нереципрочно споразумение или наложени само на един от лицензополучателите в реципрочно споразумение; |
| --- | --- |

б)

ограничаване на крайната продукция, с изключение на ограничения на крайната продукция на продукти, предмет на споразумението, наложени на лицензополучателя в нереципрочно споразумение или наложени само на един от лицензополучателите в реципрочно споразумение;

| в) | разпределение на пазари или на клиенти с изключение на:






  i) | задължението на лицензодателя и/или лицензополучателя по нереципрочно споразумение, да не произвежда с лицензните права върху технологията в рамките на изключителна територия, запазена за другата страна, и/или да не извършва както активни, така и пасивни, или само активни продажби в рамките на изключителната територия или на изключителната група клиенти, запазена за другата страна; |
| --- | --- | --- |

в)

разпределение на пазари или на клиенти с изключение на:

i)

задължението на лицензодателя и/или лицензополучателя по нереципрочно споразумение, да не произвежда с лицензните права върху технологията в рамките на изключителна територия, запазена за другата страна, и/или да не извършва както активни, така и пасивни, или само активни продажби в рамките на изключителната територия или на изключителната група клиенти, запазена за другата страна;

| ii) | ограничението по нереципрочно споразумение лицензополучателят да извършва активни продажби на изключителната територия или на изключителната група клиенти, разпределени от лицензодателя на друг лицензополучател, при условие че последният не е бил конкурентно предприятие на лицензодателя към момента на сключване на неговия собствен лицензионен договор; |
| --- | --- |

ii)

ограничението по нереципрочно споразумение лицензополучателят да извършва активни продажби на изключителната територия или на изключителната група клиенти, разпределени от лицензодателя на друг лицензополучател, при условие че последният не е бил конкурентно предприятие на лицензодателя към момента на сключване на неговия собствен лицензионен договор;

| iii) | задължението лицензополучателят да произвежда продуктите, предмет на споразумението, само за своя собствена употреба, при условие че той не е ограничен да продава продуктите, предмет на споразумението, активно и пасивно като резервни части за своите собствени продукти; |
| --- | --- |

iii)

задължението лицензополучателят да произвежда продуктите, предмет на споразумението, само за своя собствена употреба, при условие че той не е ограничен да продава продуктите, предмет на споразумението, активно и пасивно като резервни части за своите собствени продукти;

| iv) | задължението на лицензополучателя по нереципрочно споразумение да произвежда продуктите, предмет на споразумението, само за определен клиент, когато лицензът е предоставен с цел създаване на алтернативен източник на доставки за този клиент; |
| --- | --- |

iv)

задължението на лицензополучателя по нереципрочно споразумение да произвежда продуктите, предмет на споразумението, само за определен клиент, когато лицензът е предоставен с цел създаване на алтернативен източник на доставки за този клиент;

| г) | ограничаване на възможността за лицензополучателя да използва собствените си права върху технологията или ограничаване на възможността за всяка от страните по споразумението да извършва научноизследователска и развойна дейност, освен ако това последно ограничаване е абсолютно необходимо с цел да се предотврати разкриването на лицензираното ноу-хау на трети страни. |
| --- | --- |

г)

ограничаване на възможността за лицензополучателя да използва собствените си права върху технологията или ограничаване на възможността за всяка от страните по споразумението да извършва научноизследователска и развойна дейност, освен ако това последно ограничаване е абсолютно необходимо с цел да се предотврати разкриването на лицензираното ноу-хау на трети страни.

Разграничение между реципрочни и нереципрочни споразумения между конкуренти

| (98) | За редица съществени ограничения в РГОТТ се прави разлика между реципрочни и нереципрочни споразумения. Списъкът със съществените ограничения е по-строг за реципрочните споразумения, отколкото за нереципрочните споразумения между конкуренти. Реципрочните споразумения представляват споразумения за кръстосано лицензиране, при които лицензните технологии са конкурентни технологии или могат да бъдат използвани за производството на конкурентни продукти. Нереципрочно споразумение е споразумение, с което само една от страните лицензира на другата страна свои права върху технология, или когато при кръстосано лицензиране правата върху лицензните технологии не са конкурентни технологии и не могат да бъдат използвани за производството на конкурентни продукти. Едно споразумение не е реципрочно за целите на РГОТТ поради простия факт, че съдържа задължение за преотстъпване на подобренията, или защото лицензополучателят лицензира обратно собствените си подобрения на лицензната технология. Когато на по-късен етап едно нереципрочно споразумение се превърне в реципрочно поради сключването на второ лицензионно споразумение между същите страни, може да се наложи те да преработят първия лиценз, за да се избегне наличието на съществени ограничения в споразумението. Когато оценява конкретен случай, Органът взема предвид времето между сключването на първото и второто лицензионно споразумение. |
| --- | --- |

(98)

Ценови ограничения между конкуренти

| (99) | Същественото ограничение на конкуренцията, посочено в член 4, параграф 1, буква а) от РГОТТ, се отнася до споразуменията между конкуренти, които имат за цел фиксиране на цени за продуктите, продавани на трети страни, включително на продуктите, в които се съдържа лицензната технология. Фиксирането на цените между конкуренти представлява ограничаване на конкуренцията по своята цел. Фиксирането на цените може да стане под формата на пряко споразумение за определена цена, която да бъде фактурирана, или за ценоразпис с определени позволени максимални отстъпки. Без значение е дали споразумението се отнася до фиксирани, минимални, максимални или препоръчителни цени. Фиксирането на цените може да бъде осъществено и косвено, като се използват възпиращи фактори срещу отклоняване от договореното равнище на цените, например, като се предвиди лицензионното възнаграждение да се увеличи, ако цените на продуктите паднат под определено равнище. Задължението на лицензополучателя да плаща определено минимално лицензионно възнаграждение само по себе си обаче не се равнява на фиксиране на цени. |
| --- | --- |

(99)

| (100) | Когато лицензионното възнаграждение се изчислява въз основа на индивидуалните продажби на продукта, неговият размер въздейства пряко върху пределните разходи на продукта, а поради това въздейства пряко върху цените на продукта (57). Следователно конкурентите могат да използват кръстосаното лицензиране с реципрочни текущи лицензионни възнаграждения като средство за координиране и/или увеличаване на цените на продуктовите пазари надолу по веригата (58). Органът обаче ще третира кръстосаните лицензи с реципрочни текущи лицензионни възнаграждения като фиксиране на цени само когато споразумението не съдържа цели, благоприятстващи конкуренцията, и по тази причина не представлява добросъвестно лицензионно споразумение. В такива случаи, когато споразумението не създава никаква стойност и следователно няма валидна икономическа обосновка, то е фиктивно и представлява картел. |
| --- | --- |

(100)

| (101) | Същественото ограничение, посочено в член 4, параграф 1, буква а) от РГОТТ, обхваща също и споразумения, съгласно които лицензионните възнаграждения се изчисляват въз основа на всички продажби на продукта, независимо от това дали е използвана лицензната технология. Такива споразумения попадат също в приложното поле на член 4, параграф 1, буква г), съгласно който не трябва да бъде ограничавана възможността за лицензополучателя да използва правата върху своята собствена технология (вж. точка 116) от настоящите насоки). Като цяло такива споразумения ограничават конкуренцията, тъй като споразумението повишава разходите на лицензополучателя за използването на собствените му права върху конкурентна технология и ограничава конкуренцията, съществувала при липса на споразумение (59). Това е така и при реципрочните, и нереципрочните споразумения. |
| --- | --- |

(101)

| (102) | По изключение обаче, споразумение, съгласно което лицензионните възнаграждения се изчисляват въз основа на всички продажби, може в отделни случаи да отговаря на условията по член 53, параграф 3, когато поради обективни фактори може да се заключи, че ограничението е крайно необходимо за това лицензирането да благоприятства конкуренцията. Такъв може да бъде случаят, когато при липса на ограничение би било невъзможно или прекалено трудно да се изчисли и контролира дължимото от лицензополучателя лицензионно възнаграждение, например поради това, че технологията на лицензодателя не оставя видима следа в крайния продукт и не съществуват практически алтернативни методи за контрол. |
| --- | --- |

(102)

Ограничение на продукцията между конкуренти

| (103) | Същественото ограничение на конкуренцията, посочено в член 4, параграф 1, буква б) от РГОТТ, се отнася до реципрочните ограничения върху продукцията, налагани на страните. Ограничение върху продукцията представлява ограничение на обемите, които една страна може да произведе и да продаде. Член 4, параграф 1, буква б) не се прилага към ограничения върху продукцията, наложени на лицензополучателя съгласно нереципрочно споразумение, или към ограничения върху продукцията, наложени на един от лицензополучателите съгласно реципрочно споразумение, при условие че ограничението върху продукцията засяга само продукти, произведени с лицензната технология. По този начин в член 4, параграф 1, буква б) като съществени ограничения се определят реципрочните ограничения върху продукцията на страните, както и ограниченията върху продукцията на лицензодателя по отношение на собствената му технология. Когато конкурентите се договорят да наложат реципрочни ограничения върху продукцията, целта и вероятното въздействие от споразумението е да бъдат намалени обемите на пазара. Същото важи и за споразуменията, които намаляват стимула на страните да разширяват производството, например чрез прилагането на реципрочни текущи лицензионни възнаграждения за единица продукция, които нарастват с увеличението на производството, или като взаимно се задължават да плащат обезщетения на другата страна, ако бъде превишено определено равнище на продукция. |
| --- | --- |

(103)

| (104) | По-благоприятното третиране на нереципрочните количествени ограничения се основава на съображението, че едностранното ограничение не води задължително до по-малки обеми продукция, предназначена за пазара, както и поради по-малкия риск споразумението да не е добросъвестно лицензионно споразумение, когато ограничението е нереципрочно. Когато един лицензополучател е склонен да приеме едностранно ограничение, вероятно споразумението води до действително интегриране на допълващи се технологии или до повишаваща ефективността интеграция на по-добрата технология на лицензодателя с производствените активи на лицензополучателя. По подобен начин, при реципрочно споразумение ограничението на продукцията, наложено само на един от лицензополучателите, вероятно отразява по-високата стойност на технологията, за която една от страните е издала лиценз, и може да послужи за насърчаване на лицензиране, благоприятстващо конкуренцията. |
| --- | --- |

(104)

Разпределяне на пазари и клиенти между конкуренти

| (105) | Същественото ограничение на конкуренцията, посочено в член 4, параграф 1, буква в) от РГОТТ, се отнася до разпределението на пазарите и клиентите. Споразумения, с които конкуренти си поделят пазари и клиенти, имат за цел ограничение на конкуренцията. За съществено ограничение се счита реципрочно споразумение, чрез което конкуренти се договарят да не произвеждат на определени територии или да не извършват активни и пасивни, или само активни продажби на определени територии, или на определени клиенти, запазени за другата страна. Така например реципрочното предоставяне на изключителен лиценз между конкуренти се счита за поделяне на пазара. |
| --- | --- |

(105)

| (106) | Член 4, параграф 1, буква в) се прилага независимо дали лицензополучателят остава свободен да използва собствените си права върху технологията. След като лицензополучателят се е оборудвал да използва технологията на лицензодателя за производството на даден продукт, поддържането на отделна производствена линия, използваща друга технология, с цел да бъдат обслужвани клиентите, предмет на ограничението, може да се окаже скъпо. Нещо повече, като се има предвид антиконкурентния потенциал на ограничението, лицензополучателят може да няма достатъчен стимул да произвежда въз основа на своята собствена технология. Малко вероятно е такива ограничения да се окажат крайно необходими за лицензиране, благоприятстващо конкуренцията. |
| --- | --- |

(106)

| (107) | Съгласно член 4, параграф 1, буква в), подточка i) няма съществено ограничение, когато в нереципрочно споразумение лицензодател дава изключителен лиценз на лицензополучател да произвежда на определена територия въз основа на лицензната технология и по такъв начин се съгласява той самият да не произвежда продуктите, предмет на споразумението, на тази територия или да ги доставя от нея. Такива изключителни лицензи се освобождават групово независимо от границите на територията. Ако лицензът обхваща целия свят, изключителността предполага лицензодателят да се въздържа да навлиза на пазара или да остава на него. Груповото освобождаване се прилага и ако съгласно нереципрочно споразумение на лицензополучателя не е разрешено да произвежда в рамките на изключителна територия, запазена за лицензодателя. Целта на такива споразумения може да бъде лицензодателят и/или лицензополучателят да бъде стимулиран да инвестира в лицензната технология и да я развива. Следователно целта на споразумението не е непременно разпределяне на пазарите. |
| --- | --- |

(107)

| (108) | Съгласно член 4, параграф 1, буква в), подточка i) и по същата причина груповото освобождаване се прилага и към нереципрочните споразумения, с които страните се договарят да не продават активно или пасивно на изключителна територия или на изключителна група клиенти, запазени за другата страна. За прилагането на РГОТТ Органът тълкува „активни“ и „пасивни“ продажби съгласно определението, съдържащо се в Насоките относно вертикалните ограничения (60). Ограниченията върху лицензополучател или лицензодател да извършват активни и/или пасивни продажби на територията или на група клиенти, „принадлежащи“ на другата страна по споразумението, се освобождават групово само ако територията или групата клиенти са изключително запазени за тази друга страна. При някои специфични обстоятелства обаче споразумения, съдържащи такива ограничения на продажбите, могат в единични случаи да отговарят на условията по член 53, параграф 3, ако изключителността се поделя на ad hoc основа, например ако е необходима, за да се облекчи временен недостиг в производството на лицензодателя или лицензополучателя, на които територията или групата клиенти са изключително разпределени. В такива случаи е вероятно лицензодателят или лицензополучателят все още да разполага с достатъчна защита срещу активни и/или пасивни продажби, така че да има стимул да лицензира своята технология или да инвестира в дейността, основаваща се на лицензната технология. Тези ограничения, макар и да ограничават конкуренцията, биха насърчили разпространението на технологии, благоприятстващи конкуренцията, и интеграцията на тези технологии в производствените активи на лицензополучателя. |
| --- | --- |

(108)

| (109) | По подразбиране фактът, че лицензодателят посочва един единствен лицензополучател на дадена територия, което означава, че трети страни няма да бъдат лицензирани да произвеждат на въпросната територия въз основа на технологията на лицензодателя, също не представлява съществено ограничение. При такива изключителни лицензи груповото освобождаване се прилага независимо дали споразумението е реципрочно или не, предвид на това, че споразумението не засяга възможността за страните да експлоатират напълно правата върху своята собствена технология на съответните им територии. |
| --- | --- |

(109)

| (110) | Ограниченията в нереципрочни споразумения за активни продажби от страна на лицензополучател на територията или на групата клиенти, разпределени от лицензодателя на друг лицензополучател, се изключват от списъка със съществени ограничения и по този начин се освобождават групово до прага на пазарния дял по силата на член 4, параграф 1, буква в), точка ii). Това обаче предполага защитеният лицензополучател да не е бил конкурент на лицензодателя, когато споразумението е било сключено. Не е оправдано такива ограничения при подобни обстоятелства да бъдат определяни като съществени. Като позволяват на лицензодателя да предоставя на лицензополучател, който досега не е присъствал на пазара, защита срещу активните продажби, реализирани от лицензополучатели, които са конкуренти на лицензодателя и които по тази причина вече са се установили на пазара, тези ограничения вероятно ще накарат лицензополучателя да използва лицензната технология по-ефективно. От друга страна ако лицензополучателите се договорят помежду си да не продават активно или пасивно на определени територии или на определени групи клиенти, споразумението се равнява на картел между лицензополучателите. Като се има предвид, че такова споразумение не е свързано с трансфер на технологии, то освен това не би попадало в приложното поле на РГОТТ. |
| --- | --- |

(110)

| (111) | В член 4, параграф 1, буква в), подточка iii) се съдържа още едно изключение от съществените ограничения по член 4, параграф 1 буква в), а именно ограничение за собствена употреба, т.е. изисквания, съгласно които лицензополучателят може да произвежда продуктите, включващи лицензната технология, само за своя собствена употреба. Когато продуктът, предмет на споразумението, представлява съставна част, лицензополучателят може да бъде задължен да произвежда тази съставна част само за да бъде включена в неговите собствени продукти, както и да не я продава на други производители. Лицензополучателят обаче трябва да има възможност да продава съставните части в качеството им на резервни части за собствените си продукти и следователно трябва да може да снабдява трети страни, които осигуряват следпродажбени услуги за същите тези продукти. Ограниченията за собствена употреба могат да се окажат необходими за насърчаване разпространението на технологията, особено между конкуренти, и са предмет на груповото освобождаване. Тези ограничения се разглеждат и в раздел 4.2.5. |
| --- | --- |

(111)

| (112) | Накрая, в член 4, параграф 1, буква в), подточка iv) от списъка със съществени ограничения се изключва задължението на лицензополучателя по нереципрочно споразумение да произвежда продуктите, предмет на споразумението, само за конкретен клиент с цел да бъде създаден алтернативен източник на доставки за този клиент. Така едно от условията за прилагането на член 4, параграф 1, буква в), подточка iv) е лицензът да е ограничен до създаването на алтернативен източник на доставки за този конкретен клиент. Това обаче не е условие да се дава само един такъв лиценз. Член 4, параграф 1, буква в), подточка iv) обхваща и ситуациите, при които повече от едно предприятие е лицензирано да прави доставки за един и същ конкретен клиент. Член 4, параграф 1, буква в), подточка iv) се прилага независимо от срока на действие на лицензионното споразумение. Например, еднократен лиценз, издаден с цел да бъдат изпълнени изискванията на даден клиент по определен проект, е обхванат от това изключение. Вероятността пазарите да бъдат поделени чрез тези споразумения е малка, когато лицензът е предоставен само с цел доставки за конкретен клиент. По-специално, при такива обстоятелства не може да се допусне, че споразумението ще накара лицензополучателя да спре да използва собствената си технология. |
| --- | --- |

(112)

| (113) | Ограниченията в споразумения между конкуренти, които ограничават лиценза до един или повече продуктови пазари или технологични сфери на употреба (61), не представляват съществени ограничения. Такива ограничения са групово освободени до прага на пазарен дял от 20 %, независимо дали споразумението е реципрочно или не. Не се счита, че целта на тези ограничения е разпределянето на пазари или клиенти. Груповото освобождаване се прилага обаче, при условие че ограниченията на сферата на употреба не надхвърлят обхвата на лицензните технологии. Например, когато лицензополучателите са също ограничени по отношение на техническата сфера, в която могат да използват собствените си права върху технологии, споразумението представлява всъщност поделяне на пазара. |
| --- | --- |

(113)

| (114) | Груповото освобождаване се прилага независимо дали ограничението на сферата на употреба е симетрично или асиметрично. Асиметричното ограничаване на сферата на употреба в реципрочно лицензионно споразумение предполага, че и на двете страни е позволено да използват само в различни сфери на употреба съответните технологии, за които получават лиценз. Доколкото страните не са ограничени да използват своите собствени технологии, не се предполага, че споразумението ги кара да се въздържат от навлизане в сферите, обхванати от лиценза, даден на другата страна. Дори ако лицензополучателите се оборудват да използват лицензната технология в рамките на определената в лиценза сфера на употреба, възможно е да няма въздействие върху активите, използвани за производство извън приложното поле на лиценза. В тази връзка е важно ограничението да се отнася за определени продуктови пазари, промишлени отрасли или сфери на употреба, а не за клиенти, разпределени по територии или по групи, които купуват продукти от един и същ продуктов пазар или технологична сфера на употреба. Рискът от разпределяне на пазара се счита за значително по-голям в последния случай (вж. точка 106 по-горе). Освен това ограниченията на сферата на употреба могат да насърчат лицензиране, благоприятстващо конкуренцията (вж. точка 212 по-долу). |
| --- | --- |

(114)

Ограничения върху възможността за страните да извършват научноизследователска и развойна дейност

| (115) | Същественото ограничение на конкуренцията, посочено в член 4, параграф 1, буква г), обхваща ограниченията, наложени върху възможността на някоя от страните да извършва научноизследователска и развойна дейност. И двете страни трябва да бъдат свободни да извършват независима научноизследователска и развойна дейност. Това правило се прилага независимо дали ограниченията се прилагат към област, обхваната от лиценза, или към други области. Самият факт обаче, че страните се договарят да си предоставят взаимно бъдещите подобрения на собствените си технологии, не се равнява на ограничаване на независимата научноизследователска и развойна дейност. Въздействието на такива споразумения върху конкуренцията трябва да се оценява спрямо обстоятелствата на всеки конкретен случай. В член 4, параграф 1, буква г) не попадат също ограниченията, наложени на страна по споразумение, да извършва научноизследователска и развойна дейност съвместно с трети страни, когато ограничението е необходимо на лицензодателя да защити своето ноу-хау от разкриване. За да бъдат покрити от изключението, ограниченията, наложени с цел защита на ноу-хау на лицензодателя от разкриване, трябва да са необходими и пропорционални, за да осигурят такава защита. Например, когато в споразумението са посочени конкретни служители на лицензополучателя, които трябва да бъдат обучени да използват лицензното ноу-хау и да отговарят за него, достатъчно е лицензополучателят да се задължи да не разрешава на тези свои служители да участват в научноизследователска и развойна дейност с трети страни. Други предпазни мерки могат да са също толкова подходящи. |
| --- | --- |

(115)

Ограничения, наложени на лицензополучателя да използва собствената си технология

| (116) | Съгласно член 4, параграф 1, буква г) лицензополучателят не трябва също да бъде ограничаван да използва правата върху собствената си конкурентна технология, при условие че в такъв случай той няма да използва правата върху технологията, за която е получил лиценз от лицензодателя. Що се отнася до собствените права на лицензополучателя върху технологията, той не трябва да бъде подлаган на ограничения относно мястото, където произвежда или продава, относно технологичните сфери на употреба или продуктовите пазари, на които произвежда, относно произведените или продадените обеми и техните цени. Той също така не трябва да бъде задължаван да плаща лицензионни възнаграждения за продукти, произведени въз основа на собствените му права върху технологията (вж. точка 101). Нещо повече, лицензополучателят не трябва да бъде ограничаван да лицензира правата върху собствената си технология на трети страни. Когато на лицензополучателя се налагат ограничения да използва правата върху собствената си технология или правото му да извършва научноизследователска и развойна дейност, конкурентоспособността на неговата технология намалява. Резултатът от това е намаляване на конкуренцията на съществуващите пазари на продукти и технологии и намаляване на стимулите за лицензополучателя да инвестира в развитието и усъвършенстването на собствената си технология. В член 4, параграф 1, буква г) не попадат ограниченията лицензополучателят да използва технологии на трети страни, които се конкурират с лицензната технология. Въпреки че такива задължения за въздържане от конкуренция могат да препятстват технологиите на трети страни (вж. раздел 4.2.7), те обикновено не намаляват стимула на лицензополучателите да инвестират в развитието и подобряването на собствените си технологии. |
| --- | --- |

(116)

3.4.3.   Споразумения между неконкуренти

| (117) | В член 4, параграф 2 от РГОТТ са посочени съществените ограничения за лицензиране между неконкуренти. Съгласно тази разпоредба РГОТТ не обхваща споразумения, които пряко или косвено, самостоятелно или в комбинация с други фактори под контрола на страните, имат за цел:






  а) | да ограничат способността на една от страните да определя своите цени, когато продава продукти на трети страни, без да се засяга възможността да налага максимална продажна цена или да препоръчва продажна цена, при условие че това не се равнява на фиксирана или минимална продажна цена в резултат от оказан натиск от някоя от страните или в резултат от стимули, предложени от някоя от страните; |
| --- | --- | --- |

(117)

а)

да ограничат способността на една от страните да определя своите цени, когато продава продукти на трети страни, без да се засяга възможността да налага максимална продажна цена или да препоръчва продажна цена, при условие че това не се равнява на фиксирана или минимална продажна цена в резултат от оказан натиск от някоя от страните или в резултат от стимули, предложени от някоя от страните;

| б) | ограничаване на територията, в чиито предели, или на клиентите, на които лицензополучателят може да продава пасивно продуктите, предмет на споразумението, с изключение на:






  i) | ограничението за пасивни продажби в изключителна територия или за изключителната група клиенти, запазени за лицензодателя; |
| --- | --- | --- |

б)

ограничаване на територията, в чиито предели, или на клиентите, на които лицензополучателят може да продава пасивно продуктите, предмет на споразумението, с изключение на:

i)

ограничението за пасивни продажби в изключителна територия или за изключителната група клиенти, запазени за лицензодателя;

| ii) | задължението лицензополучателят да произвежда продуктите, предмет на споразумението, само за своя собствена употреба, при условие че той не е ограничен да продава активно и пасивно продуктите, предмет на споразумението, като резервни части за своите собствени продукти; |
| --- | --- |

ii)

задължението лицензополучателят да произвежда продуктите, предмет на споразумението, само за своя собствена употреба, при условие че той не е ограничен да продава активно и пасивно продуктите, предмет на споразумението, като резервни части за своите собствени продукти;

| iii) | задължението да произвежда продуктите, предмет на споразумението, само за определен клиент, когато лицензът е бил предоставен, за да бъде създаден алтернативен източник на доставки за този клиент; |
| --- | --- |

iii)

задължението да произвежда продуктите, предмет на споразумението, само за определен клиент, когато лицензът е бил предоставен, за да бъде създаден алтернативен източник на доставки за този клиент;

| iv) | ограничаването на продажби за крайни потребители от страна на лицензополучател, който действа на равнище търговия на едро; |
| --- | --- |

iv)

ограничаването на продажби за крайни потребители от страна на лицензополучател, който действа на равнище търговия на едро;

| v) | ограничаването на продажбите за неупълномощени разпространители от страна на членовете на система за селективно разпространение; |
| --- | --- |

v)

ограничаването на продажбите за неупълномощени разпространители от страна на членовете на система за селективно разпространение;

| в) | ограничението на активните или пасивните продажби за крайни потребители от страна на лицензополучател, който е член на система за селективно разпространение и който извършва дейност на равнище търговия на дребно, без да се засяга възможността да бъде забранено на член от системата да извършва дейност от място на установяване, за което не е упълномощен. |
| --- | --- |

в)

ограничението на активните или пасивните продажби за крайни потребители от страна на лицензополучател, който е член на система за селективно разпространение и който извършва дейност на равнище търговия на дребно, без да се засяга възможността да бъде забранено на член от системата да извършва дейност от място на установяване, за което не е упълномощен.

Фиксиране на цени

| (118) | Същественото ограничение на конкуренцията, посочено в член 4, параграф 2, буква а), засяга фиксирането на цените при продажба на продукти на трети страни. Тази разпоредба обхваща по-специално ограниченията, чиято пряка или косвена цел е определянето на фиксирани или минимални продажни цени, или на фиксирано или минимално равнище на цените, което трябва да бъде спазвано от лицензодателя или лицензополучателя, когато продават продукти на трети страни. При споразумения, в които продажната цена е пряко определена, това ограничение е очевидно. Фиксирането на продажните цени обаче може да бъде постигнато и с косвени средства. Примери за последното са споразумения, с които се фиксират маржовете, максималното равнище на отстъпките, в които продажните цени са обвързани с продажните цени на конкурентите, заплахи, сплашване, предупреждения, санкции или прекратяване на договори във връзка със съблюдаването на определено равнище на цените. Преките или косвени средства за фиксиране на цените могат да станат по-ефикасни, когато са съчетани с мерки за установяване намалението на цените, например въвеждане на система за контрол върху цените или задължението лицензополучателят да докладва отклоненията в цените. По същия начин прякото или косвеното фиксиране на цените може да стане по-ефикасно, когато е съчетано с мерки, които намаляват стимулите на лицензополучателя да понижи собствената си продажна цена, например като лицензодателят задължи лицензополучателя да прилага клауза за най-облагодетелстван клиент, т.е. задължението на даден клиент да бъдат предоставени по-благоприятни условия, отколкото на всеки друг клиент. Същите средства могат да бъдат използвани, за да могат максималните или препоръчителните цени да изпълняват ролята на фиксирани или минимални продажни цени. Само по себе си обаче предоставянето на списък с препоръчителни цени или налагането на максимални цени на лицензополучателя от страна на лицензодателя не се смята, че води до фиксирани или минимални продажни цени. |
| --- | --- |

(118)

Ограничаване на пасивните продажби, реализирани от лицензополучателя

| (119) | В член 4, параграф 2, буква б) като съществени ограничения на конкуренцията се определят споразумения или съгласувани практики, чиято пряка или косвена цел е да бъдат ограничени пасивните продажби (62) от страна на лицензополучателите на продукти, в които се съдържа лицензната технология (63). Ограниченията на пасивните продажби, наложени на лицензополучателя, могат да бъдат резултат от преки задължения, например задължението да не се продава на определени клиенти или на клиенти на определени територии, или задължението поръчките от такива клиенти да се препращат на други лицензополучатели. Тези ограничения могат да бъдат също и резултат от косвени мерки, чиято цел е да накарат лицензополучателя да се въздържа от такива продажби, например финансови стимули и въвеждане на система за контрол и проверка на местоназначението на лицензните продукти. Количествените ограничения могат да бъдат косвено средство за ограничаване на пасивните продажби. Органът не допуска, че количествените ограничения сами по себе си служат за тази цел. Положението обаче е различно, когато количествените ограничения се използват за изпълнението на споразумения, в основата на които стои подялба на пазара. Признаци за това са коригирането на количествата с течение на времето, за да се удовлетвори само местното търсене, комбинацията от количествени ограничения и задължението да се продават минимални количества на територията, както и задълженията за минимални лицензионни възнаграждения, свързани с продажби на територията, диференцираните ставки на лицензионни възнаграждения в зависимост от местоназначението на продуктите и контролът на местоназначението на продуктите, продавани от отделни лицензополучатели. Общото съществено ограничение, обхващащо пасивните продажби, реализирани от лицензополучатели, е предмет на редица изключения, които са представени в точки от 120 до 125. |
| --- | --- |

(119)

| (120) | Изключение 1: ограниченията на продажбите (активни и пасивни), наложени на лицензодателя, не попадат в обхвата на член 4, параграф 2, буква б). Всички ограничения върху продажбите на лицензодателя са групово освободени до прага на пазарния дял от 30 %. Същото се отнася и за всички ограничения върху активните продажби на лицензополучателя, с изключение на написаното за активните продажби в точка 125. Груповото освобождаване на ограниченията върху активните продажби се основава на хипотезата, че такива ограничения насърчават инвестициите, неценовата конкуренция и подобренията в качеството на услугите, предоставени от лицензополучателите, чрез разрешаването на проблемите с получаването наготово и отказването от някои инвестиции. В случай на ограничения на активните продажби между териториите или групите клиенти на лицензополучателите не е необходимо на защитения лицензополучател да е била предоставена изключителна територия или изключителни група клиенти. Груповото освобождаване се прилага също за ограничения на активните продажби, когато за дадена територия или група клиенти е бил посочен повече от един лицензополучател. Когато на лицензополучателя може да бъде гарантирано, че в областта на активните продажби ще се конкурира само с ограничен брой лицензополучатели в територията, а не с лицензополучатели извън нея, има вероятност да бъдат стимулирани инвестиции, повишаващи ефективността. |
| --- | --- |

(120)

| (121) | Изключение 2: ограниченията върху активните и пасивните продажби на лицензополучатели в изключителна територия или на изключителнa група клиенти, запазени за лицензодателя, не представляват съществени ограничения на конкуренцията (вж. член 4, параграф 2, буква б), подточка i) и са групово освободени. Приема се, че до прага на пазарния дял тези ограничения, макар и да ограничават конкуренцията, насърчават разпространението на технологии, благоприятстващо конкуренцията, и интеграцията на тези технологии в производствените активи на лицензополучателя. За да бъдат територия или група клиенти запазени за лицензодателя, не се изисква той да произвежда с лицензната технология на тази територия или за тази група клиенти. Територия или група клиенти могат да бъдат запазени от лицензодателя за бъдеща експлоатация. |
| --- | --- |

(121)

| (122) | Изключение 3: в член 4, параграф 2, буква б), подточка ii) към груповото освобождаване се отнася и ограничението, с което лицензополучателят се задължава да произвежда продукти, включващи лицензираната технология, само за своя употреба. Когато продуктът, предмет на споразумението, представлява съставна част, лицензополучателят може да бъде задължен да използва този продукт само за да бъде включен в неговите собствени продукти, както и да не го продава на други производители. Лицензополучателят обаче трябва да има възможност да продава активно и пасивно продуктите като резервни части за собствените си продукти и следователно трябва да може да снабдява трети страни, които осигуряват следпродажбени услуги за същите тези продукти. Ограниченията за собствена употреба се разглеждат и в раздел 4.2.5. |
| --- | --- |

(122)

| (123) | Изключение 4: както и при споразуменията между конкуренти (вж. точка 112 по-горе), груповото освобождаване се прилага и към споразумения, с които лицензополучателят се задължава да произвежда продуктите, предмет на споразумението, само за конкретен клиент, за да осигури на този клиент алтернативен източник на доставки независимо от срока на действие на лицензионното споразумение (вж. член 4, параграф 2, буква б), подточка iii). При споразуменията между неконкуренти подобни ограничения е малко вероятно да попаднат в обхвата на член 53, параграф 1. |
| --- | --- |

(123)

| (124) | Изключение 5: в член 4, параграф 2, буква б), подточка iv) към груповото освобождаване се отнася и задължението лицензополучателят, ако извършва дейност на равнище „търговия на едро“, да не продава на крайни потребители, и по такъв начин да продава само на търговци на дребно. Това задължение позволява на лицензодателя да възложи на лицензополучателя функцията „разпространение на едро“ и обикновено остава извън обхвата на член 53, параграф 1 (64). |
| --- | --- |

(124)

| (125) | Изключение 6: на последно място, в член 4, параграф 2, буква б), подточка v) към груповото освобождаване се отнася и ограничението лицензополучателят да не продава на неупълномощени разпространители. Това изключение позволява на лицензодателя да налага на лицензополучателите задължението да станат част от система за селективно разпространение. Но в този случай съгласно член 4, параграф 2, буква в) на лицензополучателите трябва да им бъде позволено да продават и активно, и пасивно на крайни потребители, като това не засяга възможността лицензополучателят да бъде ограничен с функцията „търговия на едро“, както е предвидено в член 4, параграф 2, буква б), подточка iv) (вж. точка 124). На територията, на която лицензодателят използва селективна система за разпространение, тази система не може да бъде съчетана с изключителни територии или с изключителни групи клиенти, когато това би довело до ограничение на активните или пасивните продажби за крайните потребители, тъй като това би довело до съществено ограничение по смисъла на член 4, параграф 2, буква в), без да се засяга възможността да се забрани на лицензополучателя да упражнява своята дейност от място на установяване, за което не е упълномощен. |
| --- | --- |

(125)

| (126) | Ограниченията върху пасивните продажби, реализирани от лицензополучателите в изключителна територия или група клиенти, предназначени за друг лицензополучател, макар и обикновено да представляват съществено ограничение, могат да попадат извън обхвата на член 53, параграф 1 за известно време, ако ограниченията са обективно необходими за защитения лицензополучател да навлезе на нов пазар. Това може да е така, когато лицензополучателите трябва да ангажират значителни инвестиции в производствени активи и промоционални дейности, за да навлязат на нов пазар и да го разработят. Рисковете пред нов лицензополучател следователно могат да са съществени, по-специално тъй като промоционалните разходи и инвестициите в активи, необходими, за да произвежда въз основа на конкретна технология, често са невъзстановяеми, което означава, че при прекратяването на тази конкретна дейност инвестицията не може да бъде използвана от лицензополучателя за други дейности или да бъде продадена без значителни загуби. Например, лицензополучателят може пръв да произвежда и продава нов вид продукт или пръв да приложи нова технология. При тези обстоятелства лицензополучателите често не биха подписали лицензионното споразумение без защита за определен период от време срещу (активни и) пасивни продажби на тяхна територия или на тяхната група клиенти от страна на други лицензополучатели. Когато са необходими значителни инвестиции от страна на лицензополучателя, за да разкрие и разработи нов пазар, ограниченията на пасивните продажби, реализирани от други лицензополучатели на тази територия или с тази група клиенти, попадат извън обхвата член 53, параграф 1 за периода, необходим на лицензополучателя, за да си възстанови тези инвестиции. В повечето случаи двегодишен период, считано от датата, на която въпросният лицензополучател е пуснал за пръв път на пазара продукта, предмет на споразумението, в изключителната територия или е започнал да го продава на своята изключителна група клиенти, се счита за достатъчен за лицензополучателя, за да си възстанови направените инвестиции. В отделни случаи обаче може да му е необходим по-дълъг период на защита, за да си възстанови възникналите разходите. |
| --- | --- |

(126)

| (127) | По същия начин забраната, наложена на всички лицензополучатели да не продават на определени категории крайни потребители, може да не ограничава конкуренцията, ако такова ограничение е обективно необходимо по съображения за безопасност или здравеопазване, свързани с опасното естество на въпросния продукт. |
| --- | --- |

(127)

3.5.   Изключени ограничения

| (128) | В член 5 от РГОТТ са посочени три типа ограничения, които не са групово освободени, и поради това е необходима индивидуална оценка на техните положителни и отрицателни ефекти върху конкуренцията. Целта на член 5 е да се избегне груповото освобождаване на споразумения, които могат да намалят стимулите за нововъведения. От член 5 следва, че включването в лицензионно споразумение на някое от ограниченията, съдържащи се в този член, не пречи груповото освобождаване да се прилага към останалата част от споразумението, ако остатъкът може да бъде разделен от изключените ограничения. Само въпросното ограничение не е предмет на груповото освобождение, което означава, че е необходима индивидуална оценка. |
| --- | --- |

(128)

Изключителни преотстъпвания на подобренията

| (129) | Член 5, параграф 1, буква а) от РГОТТ се отнася за изключителните преотстъпвания (т.е. изключително лицензиране в полза на лицензодателя на подобренията, въведени от лицензополучателя) или прехвърляния в полза на лицензодателя на подобренията на лицензната технология. Задължението да бъде даден на лицензодателя изключителен лиценз за подобренията на лицензната технология или да му бъдат прехвърлени такива подобрения може да намали стимула на лицензополучателя да прави нововъведения, тъй като това задължение му пречи да използва своите подобрения, включително като ги лицензира на трети страни. Изключителното преотстъпване се определя като преотстъпване, което не позволява на лицензополучателя (който е новаторът и лицензодателят на подобренията в настоящия случай) да използва подобрението (или за своето собствено производство, или с цел да го лицензира на трети страни). Това е така и когато подобрението се отнася до същото приложение на лицензната технология, както и когато лицензополучателят разработва нови приложения на лицензираната технология. Съгласно член 5, параграф 1, буква а) такива задължения не са предмет на груповото освобождение. |
| --- | --- |

(129)

| (130) | Прилагането на член 5, параграф 1, буква а) не зависи от това дали лицензодателят заплаща възнаграждение, за да придобие подобрението или за да получи изключителен лиценз. Все пак, съществуването и размерът на такава компенсация може да бъде фактор с определено значение в контекста на индивидуалната оценка по член 53. Когато преотстъпванията се извършват срещу възнаграждение, по-малко вероятно е задължението да се превърне в пречка за лицензополучателя да създава нововъведения. При оценката на изключителните преотстъпвания извън обхвата на груповото освобождаване, пазарната позиция на лицензодателя на технологичния пазар също е фактор от значение. Колкото по-силна е позицията на лицензодателя, толкова по-вероятно е задълженията за изключително преотстъпване на подобренията да произвеждат ограничителен ефект върху конкуренцията в областта на нововъведенията. Колкото по-силна е позицията на технологията на лицензодателя, толкова по-важно е лицензополучателят да може да се превърне във важен източник на нововъведения и бъдеща конкуренция. Отрицателното въздействие на задълженията за преотстъпване на подобрения може и да нарасне при наличието на паралелни мрежи от лицензионни споразумения, съдържащи такива задължения. Когато съществуващите технологии се контролират от ограничен брой лицензодатели, които налагат на лицензополучателите задължения за изключително преотстъпване на нововъведенията, рискът от антиконкурентни ефекти е по-голям, отколкото когато съществуват много технологии, но само някои от тях са лицензирани срещу условието за изключително преотстъпване на подобренията. |
| --- | --- |

(130)

| (131) | Неизключителните задължения за преотстъпване на подобренията попадат в защитената област на РГОТТ. Това е така дори когато те са нереципрочни, т.е. наложени само на лицензополучателя, и когато съгласно споразумението лицензодателят има право да „захрани“ с подобренията други лицензополучатели. Задължението за нереципрочно преотстъпване на подобрения може да насърчи разпространението на нова технология, като позволява на лицензодателя свободно да определи дали и в каква степен да предаде своите подобрения на лицензополучателите си. Клаузата за „захранване с подобренията“ може да насърчи разпространението на технологията, по-специално, когато всеки лицензополучател знае към момента на договарянето, че ще бъде поставен при равни условия с другите лицензополучатели по отношение технологията, въз основа на която произвежда. |
| --- | --- |

(131)

| (132) | Неизключителните задължения за преотстъпване могат по-специално да имат отрицателни ефекти върху нововъведенията при кръстосаното лицензиране между конкуренти, когато задължението на двете страни да си преотстъпят подобренията е съчетано със задължението за двете страни да споделят с другата страна подобренията на своята собствена технология. Споделянето на всички подобрения между конкуренти може да попречи на някой от конкурентите да получи конкурентно предимство пред другите (вж. също точка 241 по-долу). Малко вероятно е обаче да се попречи на някоя от страните да получи конкурентно предимство пред другата, когато целта на лиценза е да им се позволи да разработват своите съответни технологии, и когато лицензът не ги кара да използват същата технологична база при проектирането на собствените им продукти. Такъв е случаят, когато целта на лиценза е по-скоро да бъде дадена свобода в проектирането, а не усъвършенстването на технологичната база на лицензополучателя. |
| --- | --- |

(132)

Клаузи за неоспорване и прекратяване

| (133) | Изключеното ограничение, посочено в член 5, параграф 1, буква б) от РГОТТ, се отнася до клаузите за неоспорване, т.е. преките или косвените задължения да не се оспорва валидността на интелектуалната собственост на лицензодателя, без да се засяга възможността при изключителен лиценз лицензодателят да прекрати споразумението за трансфер на технологии, в случай че лицензополучателят оспорва валидността на лицензните права върху технологията. |
| --- | --- |

(133)

| (134) | Причината клаузите за неоспорване да бъдат изключени от обхвата на груповото освобождаване е фактът, че лицензополучателите обикновено могат най-добре да преценят дали едно право на интелектуална собственост е валидно. В интерес на лоялната конкуренция и в съответствие с принципите, които са в основата на закрилата на интелектуалната собственост, невалидните права на интелектуална собственост трябва да бъдат премахнати. Невалидната интелектуална собственост по-скоро потиска нововъведенията, отколкото да ги насърчава. Вероятно е член 53, параграф 1 да се прилага към клаузите за неоспорване, когато лицензната технология е ценна и следователно поставя в неизгодно конкурентно положение предприятията, които не могат да я използват или могат да я използват само срещу заплащане на лицензионни възнаграждения. В такива случаи е малко вероятно условията на член 53, параграф 3 да бъдат изпълнени. Ако лицензната технология обаче е свързана с технически остарял процес, който лицензополучателят не използва, или ако лицензът е даден безплатно, не възниква никакво ограничение на конкуренцията (65). Що се отнася до клаузите за неоспорване в контекста споразуменията за уреждане на спорове, вж. точки 242 и 243. |
| --- | --- |

(134)

| (135) | По принцип клауза, според която лицензополучателят се задължава да не оспорва правата на собственост върху технологията, не представлява ограничение на конкуренцията по смисъла на член 53, параграф 1. Независимо от това дали лицензодателят е собственик на правата върху технологията, използването ѝ от лицензополучателя и от всяка друга страна при всички случаи зависи от получаването на лиценз и по тази начин конкуренцията като цяло не е засегната (66). |
| --- | --- |

(135)

| (136) | В член 5, параграф 1, буква б) от РГОТТ от защитената област на груповото освобождаване се изключва правото на лицензодателя, при неизключителни лицензи, да прекрати споразумението, в случай че лицензополучателят оспори валидността на правата на интелектуална собственост, чийто носител в ЕИП е лицензодателят. Правото на прекратяване може да произведе същия ефект като клаузата за неоспорване, особено когато преминаването към технология, различна от тази на лицензодателя, би довело до значителна загуба за лицензополучателя (например, когато лицензополучателят вече е инвестирал в конкретен вид машини или инструменти, които не могат да бъдат използвани, за да произвеждат с друга технология) или когато технологията на лицензодателя е необходим ресурс за производството на лицензополучателя. Например при основни патенти за съответствие със стандарти лицензополучателят, произвеждащ продукт, отговарящ на стандарт, задължително ще трябва да използва всички патенти, свързани със стандарта. В такъв случай оспорването на валидността на съответните патенти може да доведе до значителни загуби, ако споразумението за трансфер на технологии бъде прекратено. Когато технологията на лицензодателя не е основна технология, свързана със стандарт, но разполага с особено важна пазарна позиция, липсата на стимул за оспорване също може да е голяма, като се има предвид, че за лицензополучателя ще е трудно да намери жизнеспособна алтернативна технология, за която да получи лиценз. Въпросът дали загубата на печалба за лицензополучателя би била значителна, поради което действа като липса на стимул за оспорване, ще трябва да се оценява за всеки отделен случай. |
| --- | --- |

(136)

| (137) | При сценариите, описани в точка 136, лицензополучателят може да бъде възпрян да оспорва валидността на правата на интелектуална собственост, ако рискува лицензионното споразумение да бъде прекратено и по този начин да бъде изправен пред значителни рискове, които надхвърлят много задълженията да плати лицензионни възнаграждения. Следва обаче да се отбележи също, че извън контекста на тези сценарии клауза за прекратяване често не представлява значителна пречка за оспорване, и поради това не поражда същия ефект като клауза за неоспорване. |
| --- | --- |

(137)

| (138) | Общественият интерес от засилването на стимула на лицензодателя да лицензира, без да е принуден да продължи да работи с лицензополучател, който оспорва самия предмет на лицензионното споразумение, трябва да бъде съпоставен с ползите за обществото да бъдат отстранени всички пречки пред икономическа дейност, която може да възникне, когато погрешно е било предоставено право на интелектуална собственост (67). При съпоставянето на тези интереси трябва да се вземе предвид дали лицензополучателят изпълнява всички задължения по споразумението, докато го оспорва, по-специално задължението да плаща договорените лицензионни възнаграждения. |
| --- | --- |

(138)

| (139) | При изключително лицензиране обикновено е по-малко вероятно клаузите за прекратяване като цяло да имат антиконкурентни ефекти. След като лицензът бъде издаден, лицензодателят може да се намира в особено положение на зависимост, тъй като лицензополучателят ще бъде неговият единствен източник на доход по отношение на лицензните права върху технологията, ако лицензионното възнаграждение зависи от производството с лицензните права върху технологията, което често може да е ефикасен начин за структуриране на плащанията на лицензионното възнаграждение. При този сценарий е възможно стимулите за нововъведения и за лицензиране да бъдат застрашени, ако например лицензодателят е обвързан със споразумение за изключително лицензиране и не полага значителни усилия да разработва, произвежда и пуска на пазара продукта, (който трябва да бъде) произведен с лицензните права върху технологията (68). Ето защо по РГОТТ се освобождават групово клаузите за прекратяване на изключителните споразумения за лицензиране, стига да са изпълнени също и другите условия за защитената област, например спазването на прага на пазарен дял. Извън защитената област трябва да се направи оценка за всеки отделен случай, като се вземат предвид различните интереси, както е описано в точка 138. |
| --- | --- |

(139)

| (140) | Освен това Органът подхожда по-благосклонно към клаузите за неоспорване и прекратяване, свързани с ноу-хау, когато възстановяването на лицензното ноу-хау вероятно ще е невъзможно или много трудно, след като веднъж бъде разкрито. В такива случаи задължението, наложено на лицензополучателя, да не оспорва лицензното ноу-хау, стимулира разпространението на нова технология, по-специално като позволява на по-слабите лицензодатели да дават лиценз на по-силни лицензополучатели, без да се страхуват от оспорване, щом веднъж това ноу-хау е било усвоено от лицензополучателя. Следователно клаузите за неоспорване и прекратяване, свързани единствено с ноу-хау, не са изключени от приложното поле на РГОТТ. |
| --- | --- |

(140)

Ограничения (между неконкуренти) на употребата или разработката на собствена технология от страна на лицензополучателя

| (141) | При споразумения между неконкуренти съгласно член 5, параграф 2 от обхвата на груповото освобождаване се изключва всяко пряко или косвено задължение, ограничаващо възможността за лицензополучателя да използва своите собствени права върху технология или ограничаващо възможността за страните по споразумението да извършват научноизследователска и развойна дейност, освен ако това ограничение не е крайно необходимо, за да бъде предотвратено разкриването на лицензното ноу-хау на трети страни. Съдържанието на това условие е идентично с условието по член 4, параграф 1, буква г) от списъка със съществени ограничения, отнасящи се до споразуменията между конкуренти, които се разгледани в точки 115 и 116 от настоящите насоки. В случай на споразумения между неконкуренти не може да се приеме, че такива ограничения като цяло произвеждат отрицателни ефекти върху конкуренцията или че условията на член 53, параграф 3 като цяло не са изпълнени (69). Поради това е необходима индивидуална оценка. |
| --- | --- |

(141)

| (142) | В случая със споразуменията между неконкуренти лицензополучателят обикновено не притежава своя собствена конкурентна технология. Има случаи обаче, при които за целите на груповото освобождаване страните се считат за неконкуренти, независимо от факта, че лицензополучателят притежава своя собствена конкурентна технология. Това е така, когато лицензополучателят притежава технология, но не я лицензира, а лицензодателят не е нито активен, нито потенциален доставчик на продуктовия пазар. За целите на груповото освобождаване при тези обстоятелства страните не са конкуренти нито на технологичния пазар, нито на продуктовия пазар надолу по веригата (70). В такива случаи е важно да се гарантира, че не е ограничена способността на лицензополучателя да използва своята собствена технология и впоследствие да я развива. Тази технология представлява конкурентен натиск на пазара, който трябва да бъде запазен. При това положение обикновено се приема, че ограниченията, наложени на лицензополучателя да използва своята собствена технология или върху научноизследователската и развойната дейност, ограничават конкуренцията и не отговарят на изискванията по член 53, параграф 3. Например, задължението на лицензополучателя да заплаща лицензионни възнаграждения не само въз основа на продуктите, които произвежда с лицензната технология, но и въз основа на продуктите, които произвежда само със собствената си технология, като цяло ограничава възможността за лицензополучателя да използва собствената си технология и поради това е изключено от обхвата на груповото освобождаване. |
| --- | --- |

(142)

| (143) | В случаите, когато лицензополучателят не притежава конкурентна технология или не е започнал разработването на такава, ограничаването на възможността за страните да извършват независима научноизследователска и развойна дейност може да бъде ограничаващо за конкуренцията, когато съществуват само няколко технологии. В такъв случай страните могат да бъдат важен (потенциален) източник на нововъведения на пазара. Това е така особено когато страните притежават необходимите активи и умения да извършват по-нататъшна научноизследователска и развойна дейност. В такъв случай е малко вероятно условията по член 53, параграф 3 да бъдат изпълнени. В други случаи, когато съществува достъп до известен брой технологии и когато страните не притежават специални активи или умения, има вероятност ограничението на научноизследователската и развойна дейност или да попадне извън обхвата на член 53, параграф 1 поради отсъствието на оценим ограничаващ ефект, или да отговори на условията на член 53, параграф 3. Ограничението може да насърчи разпространението на новата технология, гарантирайки на лицензодателя, че лицензът няма да създаде нов конкурент, или като накара лицензополучателя да се съсредоточи върху експлоатацията и развитието на лицензната технология. Освен това член 53, параграф 1 се прилага само когато споразумението ограничава стимулите на лицензополучателя да усъвършенства и използва своята собствена технология. Това е малко вероятно да се случи, когато, например, лицензодателят има право да прекрати лицензионното споразумение, щом лицензополучателят започне да произвежда въз основа на своята собствена конкурентна технология. Това право не ограничава стимула на лицензодателя да прави нововъведения, тъй като споразумението може да бъде прекратено само когато е била разработена икономически жизнеспособна технология и продуктите, произведени с нея, са готови да бъдат пуснати на пазара. |
| --- | --- |

(143)

3.6.   Оттегляне на освобождаването и неприлагане на Регламента за групово освобождаване

3.6.1.   Процедура за оттегляне

| (144) | Съгласно член 6 от РГОТТ Органът и органите за защита на конкуренцията на държавите от ЕАСТ могат да оттеглят възможността за прилагане на груповото освобождаване по отношение на конкретни споразумения, които вероятно ще произведат отрицателни за конкуренцията ефекти (трябва да бъдат взети предвид едновременно както действителните, така и потенциалните ефекти) и които не изпълняват условията по член 53, параграф 3. Пълномощията на органите за защита на конкуренцията на държавите от ЕАСТ да оттеглят възможността за прилагане на груповото освобождаване са ограничени до случаи, когато съответният географски пазар е не по-голям от територията на въпросната държава от ЕАСТ. |
| --- | --- |

(144)

| (145) | Четирите условия по член 53, параграф 3 са кумулативни и трябва да бъдат изпълнени едновременно, за да бъде приложимо правилото за изключение (71). Следователно груповото освобождаване може да бъде оттеглено, когато конкретно споразумение не изпълнява едно или повече от четирите условия. |
| --- | --- |

(145)

| (146) | Когато се прилага процедурата за оттегляне, съответният орган е отговорен да докаже факта, че споразумението попада в обхвата на член 53, параграф 1 и че споразумението не удовлетворява всичките четири условия по член 53, параграф 3. Като се има предвид, че оттеглянето предполага, че въпросното споразумение ограничава конкуренцията по смисъла на член 53, параграф 1 и не изпълнява условията по член 53, параграф 3, оттеглянето неизбежно се съпровожда от негативно решение въз основа на членове 5, 7 или 9 от глава II от протокол 4. |
| --- | --- |

(146)

| (147) | Съгласно член 6 от РГОТТ основание за оттегляне може да има при следните обстоятелства:






  а) | ограничава се достъпът до пазара на технологиите на трети страни, например поради кумулативното действие на паралелни мрежи от сходни ограничителни споразумения, забраняващи на лицензополучателите да използват технологиите на трети страни; |
| --- | --- | --- |

(147)

а)

ограничава се достъпът до пазара на технологиите на трети страни, например поради кумулативното действие на паралелни мрежи от сходни ограничителни споразумения, забраняващи на лицензополучателите да използват технологиите на трети страни;

| б) | ограничава се достъпът до пазара на потенциални лицензополучатели, например посредством кумулативното действие на паралелни мрежи от сходни ограничителни споразумения, непозволяващи на лицензодателите да издават лицензи на други лицензополучатели, или защото единственият притежател на технологията, готов да лицензира съответните права върху технологията, сключва споразумение за изключителен лиценз с лицензополучател, който вече развива дейност на продуктовия пазар въз основа на права върху заместими технологии. За да са от значение, правата върху технологията трябва да бъдат както технически, така и икономически заместими с цел лицензополучателят да развива дейност на съответния продуктов пазар. |
| --- | --- |

б)

ограничава се достъпът до пазара на потенциални лицензополучатели, например посредством кумулативното действие на паралелни мрежи от сходни ограничителни споразумения, непозволяващи на лицензодателите да издават лицензи на други лицензополучатели, или защото единственият притежател на технологията, готов да лицензира съответните права върху технологията, сключва споразумение за изключителен лиценз с лицензополучател, който вече развива дейност на продуктовия пазар въз основа на права върху заместими технологии. За да са от значение, правата върху технологията трябва да бъдат както технически, така и икономически заместими с цел лицензополучателят да развива дейност на съответния продуктов пазар.

| (148) | Членове 4 и 5 от РГОТТ, съдържащи списъка със съществени ограничения на конкуренцията и изключените ограничения, имат за цел да гарантират, че групово освободените споразумения не ограничават стимулите за нововъведения, не забавят разпространяването на технологии и не ограничават неоснователно конкуренцията между лицензодателя и лицензополучателя или между лицензополучателите. В списъка със съществени ограничения и в списъка с изключените ограничения обаче не се вземат предвид всички възможни въздействия на лицензионните споразумения. По-специално, груповото освобождаване не взема предвид кумулативния ефект от сходни ограничения, съдържащи се в мрежи от лицензионни споразумения. Лицензионните споразумения могат да доведат до препятстване на трети страни, както на равнище лицензодател, така и на равнище лицензополучател. Препятстването на други лицензодатели може да произтича от кумулативния ефект на мрежите от лицензионни споразумения, забраняващи на лицензополучателите да използват конкурентни технологии, което води до изключването на други (потенциални) лицензодатели. Препятстване на лицензодатели е вероятно да възникне в случаите, когато на повечето от предприятията на пазара, които биха могли (действително) да получат конкурентен лиценз, се пречи да го направят вследствие на ограничителни споразумения, и когато потенциалните лицензополучатели се изправят пред високи бариери за достъп. Препятстването на други лицензополучатели може да произтича от кумулативния ефект на лицензионни споразумения, забраняващи на лицензодателите да дават лиценз на други лицензополучатели и по такъв начин пречат на потенциални лицензополучатели да получат достъп до необходимата технология. Въпросът с препятстването е разгледан по-подробно в раздели 4.2.2 и 4.2.7. Освен това е вероятно Органът да оттегли възможността за прилагане на груповото освобождаване, когато в индивидуални споразумения значителен брой лицензодатели на конкурентни технологии налагат на своите лицензополучатели да им позволят да се възползват от по-благоприятни условия, договорени с другите лицензодатели. |
| --- | --- |

(148)

3.6.2.   Неприлагане на Регламента за групово освобождаване

| (149) | Член 7, параграф 2 от РГОТТ, включен в Споразумението за ЕИП, предвижда специална процедура за неприлагане на РГОТТ в държавите от ЕАСТ. Докато Комисията може да спре прилагането на РГОТТ посредством регламент, чиито адресати са държавите — членки на ЕС, член 7, параграф 2 от РГОТТ дава възможност на Надзорния орган на ЕАСТ да обяви чрез препоръка, че когато паралелни мрежи от сходни споразумения за трансфер на технологии обхващат повече от 50 % от съответен пазар в държавите от ЕАСТ, РГОТТ не се прилага по отношение на споразуменията за трансфер на технологии, които съдържат специфични ограничения във връзка с този пазар. Препоръката е адресирана към държава или държави от ЕАСТ, които обхващат въпросния съответен пазар. След като Органът издаде препоръка съгласно член 7, държавите от ЕАСТ разполагат с три месеца да уведомят с нота Органа дали я приемат. Липсата на отговор от страна на държава от ЕАСТ се тълкува като съгласие. Ако държава от ЕАСТ приема препоръката, или ако се счита, че я е приела, тя трябва да изпълни препоръката в рамките на три месеца, считано от датата на нейното издаване (72). |
| --- | --- |

(149)

| (150) | Макар оттеглянето на възможността за прилагане на РГОТТ от страна на Органа по силата на член 6 да предполага приемането на решение съгласно член 7 или 9 от глава II от протокол 4 към Споразумението за надзор и съд, ефектът от неприлагането на груповото освобождаване вследствие препоръка на Органа и приемането ѝ от държавите от ЕАСТ съгласно член 7 от РГОТТ е просто да се отстрани възможността за прилагане на РГОТТ по отношение на съответните ограничения и пазари и да се възстанови пълното прилагане на член 53, параграфи 1 и 3 от Споразумението за ЕИП. Вследствие неприлагането на груповото освобождаване за определен пазар по отношение на споразумения, съдържащи някои ограничения, в критериите, изготвени на базата на съответната съдебна практика на Съда на ЕАСТ и на съдилищата на Съюза, както и чрез известия и предишни решения, приети от Органа, се дават насоки относно прилагането на член 53 по отношение на отделните споразумения. Когато е уместно, Органът взема решение по конкретен случай, което може да послужи като насоки за всички предприятия, които развиват дейност на въпросния пазар. |
| --- | --- |

(150)

| (151) | За изчисляването на дела на пазарно покритие от 50 % трябва да се вземе предвид всяка отделна мрежа от лицензионни споразумения, съдържащи ограничения или комбинации от ограничения, които произвеждат сходен ефект върху пазара. |
| --- | --- |

(151)

| (152) | В член 7 от РГОТТ не се съдържа задължение от страна на Органа да предприема действия, когато делът на пазарно покритие от 50 % е превишен. Като цяло неприлагането е подходящо, когато е вероятно достъпът до съответния пазар или конкуренцията на този пазар да са значително ограничени. Когато оценява необходимостта от прилагане на член 7, Органът ще преценява дали индивидуалната отмяна би била по-подходящата мярка. Това може да зависи, в частност, от броя на конкуриращите се предприятия, които допринасят за кумулативен ефект върху даден пазар, или от броя на засегнатите географски пазари на територията на държавите от ЕАСТ. |
| --- | --- |

(152)

| (153) | Трябва ясно и подробно да се описва приложното поле на всяка препоръка, приета съгласно член 7. Това означава, първо, че Органът трябва да определи съответния(ите) продуктов(и) и географски пазар(и) и второ, че той трябва да установи типа лицензионно ограничение, по отношение на което РГОТТ няма повече да се прилага. Що се отнася до последния аспект, Органът може да променя приложното поле на своята препоръка в съответствие с проблема за конкуренцията, който възнамерява да реши. Например, дори и всички паралелни мрежи от споразумения за неконкуриране да бъдат взети предвид с цел да бъде установен делът на пазарно покритие от 50 %, Органът може все пак да ограничи обхвата на препоръката само до задължения за неконкуриране, надхвърлящи определена продължителност. По този начин споразумения с по-къс срок или чието естество не е толкова ограничително могат да останат незасегнати поради по-ниската степен на препятстване, породено от тези ограничения. Когато е уместно, Органът може също да даде насоки, като уточни пазарния дял, който в конкретния пазарен контекст може да се приеме за недостатъчен за значителен принос от отделно предприятие към кумулативния ефект. По принцип, когато пазарният дял на продуктите, в които се съдържа технология, лицензирана от отделен лицензодател, не надвишава 5 %, се приема, че споразумението или мрежата от споразумения, обхващащи тази технология, не допринасят значително за кумулативния ефект на препятстване (73). |
| --- | --- |

(153)

| (154) | Преходният период за неприлагане разпоредбите на РГОТТ, който е не по-малък от шест месеца и който Надзорният орган на ЕАСТ трябва да определи в препоръката си съгласно член 7, параграф 2, следва да даде възможност на въпросните предприятия да адаптират своите споразумения, така че да вземат под внимание неприлагането на РГОТТ. Органът счита, че преходният период следва да започва от датата на приемане на националните мерки за изпълнение от страна на държавата от ЕАСТ. |
| --- | --- |

(154)

| (155) | Препоръката и националните мерки за изпълнение относно неприлагането на РГОТТ не засягат статута на споразуменията, които са групово освободени, за периода от време, предшестващ влизането в сила на националните мерки за изпълнение. |
| --- | --- |

(155)

4.   ПРИЛАГАНЕ НА ЧЛЕН 53, ПАРАГРАФИ 1 И 3 ИЗВЪН ПРИЛОЖНОТО ПОЛЕ НА РЕГЛАМЕНТА ЗА ГРУПОВО ОСВОБОЖДАВАНЕ

4.1.   Обща рамка за анализ

| (156) | Споразуменията, които остават извън груповото освобождаване, например защото са надхвърлени праговете на пазарния дял или защото по споразумението има повече от две страни, подлежат на индивидуална оценка. Споразумения, които или не ограничават конкуренцията по смисъла на член 53, параграф 1, или изпълняват условията по член 53, параграф 3, са валидни и подлежащи на изпълнение. Следва да се припомни, че не съществува презумпция за незаконосъобразност на споразуменията, които не попадат в обхвата на груповото освобождаване, при условие че те не съдържат съществени ограничения на конкуренцията. По-специално, не съществува презумпция, че член 53, параграф 1 се прилага само защото праговете на пазарния дял са надхвърлени. Винаги е необходима индивидуална оценка въз основа на принципите, описани в настоящите насоки. |
| --- | --- |

(156)

Защитена област при наличието на достатъчно независимо контролирани технологии

| (157) | За да се улесни предсказуемостта отвъд прилагането на РГОТТ и за да се ограничи подробният анализ до случаи, които могат да поставят реални проблеми пред конкуренцията, Органът е на мнение, че извън съществените ограничения е малко вероятно член 53 да бъде нарушен, когато има четири или повече независимо контролирани технологии освен технологиите, контролирани от страните по споразумението, които могат да са заместими с лицензната технология срещу сравнима за потребителя цена. В оценката на това дали технологиите са заместими трябва да се вземе предвид относителната търговска тежест на въпросните технологии. Конкурентният натиск, наложен от една технология, е ограничен, ако не представлява икономически жизнеспособна алтернатива на лицензната технология. Например, ако поради мрежови ефекти на пазара потребителите проявяват силно предпочитание към продукти, които съдържат лицензната технология, другите технологии, които са вече на пазара или предстои да бъдат пуснати на пазара в разумен срок, могат да не представляват реална алтернатива и по тази причина могат да окажат само ограничен конкурентен натиск. |
| --- | --- |

(157)

| (158) | Фактът, че дадено споразумение не попада в обхвата на защитената област, описана в точка 157, не предполага, че споразумението е предмет на член 53, параграф 1, а ако това е така, че условията по член 53, параграф 3 не са изпълнени. Що се отнася до защитената област на РГОТТ, свързана с пазарния дял, тази допълнителна защитена област създава единствено презумпцията, че споразумението не е забранено по член 53. Извън обхвата на защитената област е необходимо да се извърши индивидуална оценка на споразумението въз основа на принципите, разработени в настоящите насоки. |
| --- | --- |

(158)

4.1.1.   Фактори от значение

| (159) | Когато член 53 се прилага към отделни случаи, е необходимо да се обърне съответното внимание на начина, по който конкуренцията действа на въпросния пазар. В това отношение от особено значение са следните фактори:






  а) | естеството на споразумението; |
| --- | --- | --- |

(159)

а)

естеството на споразумението;

| б) | пазарните позиции на страните; |
| --- | --- |

б)

пазарните позиции на страните;

| в) | пазарните позиции на конкурентите; |
| --- | --- |

в)

пазарните позиции на конкурентите;

| г) | пазарна позиция на купувачите, опериращи на съответните пазари; |
| --- | --- |

г)

пазарна позиция на купувачите, опериращи на съответните пазари;

| д) | бариерите за навлизане на пазара; и |
| --- | --- |

д)

бариерите за навлизане на пазара; и

| е) | зрелостта на пазара. |
| --- | --- |

е)

зрелостта на пазара.

| (160) | Значението на отделните фактори е различно за всеки отделен случай и зависи от всички останали фактори. Например високият пазарен дял на страните обикновено е добър показател за пазарната мощ, но в случай на занижени препятствия за навлизане на пазара той може да не бъде показателен за пазарната мощ. Следователно не е възможно да се установят строги правила относно важността на отделните фактори. |
| --- | --- |

(160)

| (161) | Споразуменията за трансфер на технологии могат да бъдат различни по форма. Следователно е важно да бъде анализирано естеството на споразумението по отношение на конкурентните взаимоотношения между страните и ограниченията, които се съдържат в него. Във връзка с последното съображение е необходимо да се излезе извън изричните условия на споразумението. Наличието на скрити ограничения може да бъде изведено от начина, по който страните изпълняват споразумението, както и от наличните стимули. |
| --- | --- |

(161)

| (162) | Пазарната позиция на страните, включително предприятията, контролирани de facto или de jure от тях, е признак за степента на пазарна мощ, ако има такава, на лицензодателя, лицензополучателя или и на двамата. Колкото по-висок е техният пазарен дял, толкова по-вероятно е те да притежават по-голяма пазарна мощ. Това е така особено в случаите, когато пазарният дял отразява предимствата в разходите или други конкурентни предимства спрямо конкурентите. Тези конкурентни предимства могат например да бъдат резултат от направения първи ход на пазара, от основни патенти или от собственост на превъзхождаща технология. Пазарните дялове обаче винаги са само един от факторите при оценяването на пазарните позиции. Например, особено на технологичните пазари, пазарните дялове не винаги са добър показател за относителната тежест на въпросната технология и данните за пазарните дялове могат да се различават значително в зависимост от различните методи на изчисление. |
| --- | --- |

(162)

| (163) | Пазарните дялове и възможните конкурентни предимства и недостатъци също се използват за оценката на пазарната позиция на конкурентите. Колкото по-силни са реалните конкуренти и колкото по-голям е техният брой, толкова по-малък е рискът страните да получат възможност да упражняват индивидуално пазарна мощ. Ако обаче броят на конкурентите е по-скоро малък и тяхната пазарна позиция (големина, разходи, потенциал за научноизследователска и развойна дейност и др.) е по-скоро сходна, тази пазарна структура може да увеличи риска от тайни споразумения. |
| --- | --- |

(163)

| (164) | Пазарната позиция на купувачите показва дали един или повече купувачи притежават пазарна сила. Първият индикатор за пазарната сила на купувача е неговият пазарен дял в търсенето. Пазарният дял отразява значението на търсенето от страна на купувача за неговите възможни доставчици. Други показатели поставят акцента върху позицията на купувача на неговия пазар за препродажби, включително такива характеристики като широкото географско покритие на неговите търговски обекти и имиджа на неговата марка сред крайни клиенти. При някои обстоятелства пазарната сила на купувача може да попречи на лицензодателя и/или на лицензополучателя да упражняват пазарна мощ на пазара и така да реши проблем за конкуренцията, който би съществувал в противен случай. Това е така, особено когато силни купувачи имат възможността и стимула да предложат нови източници за доставка на пазара в случай на малко, но постоянно увеличение на относителните цени. Когато силните купувачи само извличат благоприятни условия от доставчика или просто прехвърлят всяко увеличение на цените върху своите клиенти, позицията на купувачите не е такава, че да попречи на лицензополучателя да упражнява пазарна мощ на продуктовия пазар и следователно не е в състояние да реши проблема за конкуренцията на този пазар (74). |
| --- | --- |

(164)

| (165) | Бариерите за навлизането на даден пазар се измерват със степента, до която съществуващите на пазара предприятия могат да увеличават цените си над конкурентното равнище, без да предизвикат нови навлизания. При липсата на бариери за навлизане лесното и бързото навлизане прави увеличенията на цените неизгодно. Когато в срок от една до две години е вероятно да има ефективно навлизане, което пречи или отслабва упражняването на пазарна мощ, може да се каже, че бариерите за навлизането като правило са ниски. |
| --- | --- |

(165)

| (166) | Бариерите за навлизането на пазара могат да бъдат резултат от най-различни фактори, например икономии от мащаба и обхвата, административни разпоредби, особено когато с тях се установяват изключителни права, държавна помощ, мита върху вноса, права на интелектуална собственост, собственост върху ресурси, когато доставките са ограничени вследствие например на естествени ограничения, съществени съоръжения, преимущество на първия ход, направен на пазара, или лоялност на потребителите към марката, създадена с помощта на силна рекламна кампания за определен период от време. Споразуменията, ограничаващи конкуренцията, сключени между предприятия, могат също да служат като бариера за навлизане на пазара, като затрудняват достъпа и като препятстват (потенциални) конкуренти. Бариерите за навлизане на пазара могат да се срещнат на всички етапи от процеса на научноизследователската и развойна дейност, производство и разпространение. Въпросът дали някои от тези фактори трябва да бъдат класифицирани като препятствия за навлизане на пазара зависи най-вече от това дали те включват невъзстановими разходи. Невъзстановими са разходите, които трябва да бъдат направени за навлизане и развиване на дейност на пазара, но са окончателно загубени при напускане на пазара. Колкото повече са невъзстановимите разходи, толкова по-внимателно потенциалните участници трябва да претеглят рисковете от навлизане на пазара и толкова по-правдоподобно съществуващите на пазара предприятия могат да ги застрашат с възможността да посрещнат адекватно новата конкуренция, тъй като невъзстановимите разходи оскъпяват излизането на съществуващите предприятия от пазара. Като цяло, навлизането изисква да се направят невъзстановими разходи, понякога по-малки, а понякога по-големи. Следователно реалната конкуренция като цяло е по-ефективна и има по-голяма тежест при оценката на даден случай, отколкото потенциалната конкуренция. |
| --- | --- |

(166)

| (167) | На зрелите пазари, т.е. съществуващи от известно време, където използваната технология е добре позната, широко разпространена и не се променя много, а търсенето е относително стабилно или отслабва, е по-вероятно ограниченията на конкуренцията да имат отрицателно въздействие, отколкото на по-динамични пазари. |
| --- | --- |

(167)

| (168) | При оценката на конкретни ограничения може да се наложи да се вземат предвид и други фактори. Сред тези фактори са кумулативните ефекти, т.е. дали пазарът е предмет на сходни споразумения, сроковете на действие на споразуменията, нормативната среда и поведението, които могат да сочат за тайни споразумения или да ги улеснят, например ценово лидерство, предварително обявени промени в цените и обсъждания на „правилната“ цена, устойчивост на цените в отговор на излишък от мощности, ценова дискриминация и тайни споразумения в миналото. |
| --- | --- |

(168)

4.1.2.   Отрицателни ефекти от лицензионни споразумения, ограничаващи конкуренцията

| (169) | Сред отрицателните ефекти върху конкуренцията на пазара, които могат да бъдат резултат от споразумения за трансфер на технологии, ограничаващи конкуренцията, са:






  а) | намаляване на конкуренцията между технологии между предприятията на пазара на технологии или на пазара за продукти, в които се съдържат въпросните технологии, включително улесняване на изрично или мълчаливо тайно споразумение; |
| --- | --- | --- |

(169)

а)

намаляване на конкуренцията между технологии между предприятията на пазара на технологии или на пазара за продукти, в които се съдържат въпросните технологии, включително улесняване на изрично или мълчаливо тайно споразумение;

| б) | препятстване на конкуренти посредством повишаване на техните разходи, ограничаване на техния достъп до важни производствени ресурси или издигане на бариери за навлизане на пазара по друг начин; както и |
| --- | --- |

б)

препятстване на конкуренти посредством повишаване на техните разходи, ограничаване на техния достъп до важни производствени ресурси или издигане на бариери за навлизане на пазара по друг начин; както и

| в) | намаляване на конкуренцията в рамките на самата технология между предприятията, които произвеждат продукти въз основа на същата технология. |
| --- | --- |

в)

намаляване на конкуренцията в рамките на самата технология между предприятията, които произвеждат продукти въз основа на същата технология.

| (170) | Споразуменията за трансфер на технологии могат да намалят конкуренцията между технологиите, т.е. конкуренцията между предприятия, които лицензират или произвеждат въз основа на заместими технологии. Това е така особено когато са наложени реципрочни задължения. Например, когато конкуренти си прехвърлят конкурентни технологии един на друг и налагат реципрочно задължение да си предоставят взаимно бъдещи подобрения на съответните им технологии, и когато това споразумение пречи на всеки от конкурентите да получи технологично предимство пред другия, конкуренцията между страните в областта на нововъведенията е ограничена (вж. също точка 241). |
| --- | --- |

(170)

| (171) | Лицензирането между конкуренти може също да улесни тайните споразумения. Рискът от тайни споразумения е особено голям на концентрирани пазари. За тайно споразумение е необходимо засегнатите предприятия да имат сходни виждания за общия си интерес и за това как функционира механизмът за координиране. За да действа тайното споразумение, предприятията трябва също така да могат да контролират взаимно пазарното си поведение. Трябва да има и адекватни възпиращи механизми, които да гарантират наличието на стимул да не се отстъпва от общата политика на пазара, а бариерите пред навлизането на пазара трябва да бъдат достатъчно високи, за да ограничават навлизането или разрастването на предприятия извън пазара. Споразуменията могат да улеснят тайните споразумения, като увеличат прозрачността на пазара, контролират определено поведение и издигат бариери пред навлизането на пазара. По изключение тайните споразумения могат да бъде улеснени и от лицензионни споразумения, които водят до голяма прилика в разходите, тъй като е по-вероятно предприятия, които имат сходни разходи, да имат и сходни виждания за условията на координиране (75). |
| --- | --- |

(171)

| (172) | Лицензионните споразумения могат също да засегнат конкуренцията между технологиите, като създават бариери пред навлизането на пазара и разрастването на конкурентите. Такова препятстване може да произтича от ограниченията, които пречат на лицензополучателите да получават лицензии от трети страни или ги лишават от стимули за това. Например трети страни могат да бъдат препятствани, когато историческите лицензодатели наложат на лицензополучателите такива задължения за неконкуриране, че броят на лицензополучателите, към които да се обърнат трети страни, е недостатъчен, и когато навлизането на равнище лицензополучатели е трудно. Доставчиците на заменими технологии могат също да бъдат препятствани, когато лицензодател с достатъчна пазарна мощ обвързва различни части от една технология и ги лицензира заедно в пакет, но само една част от пакета е важна за производството на определен продукт. |
| --- | --- |

(172)

| (173) | Лицензионните споразумения могат също да намалят конкуренцията в рамките на самата технология, т.е. конкуренцията между предприятия, които произвеждат въз основа на една и съща технология. Споразумение, налагащо териториални ограничения на лицензополучателите, което им пречи да продават на съответните си територии, ограничава конкуренцията помежду им. Лицензионните споразумения могат също да намалят конкуренцията в рамките на самата технология, като улесняват тайните споразумения между лицензополучатели. Нещо повече, лицензионни споразумения, които намаляват конкуренцията в рамките на самата технология, могат да улеснят тайните споразумения между собствениците на конкурентни технологии или да намалят конкуренцията между технологиите, като издигат бариери пред навлизането на пазара. |
| --- | --- |

(173)

4.1.3.   Положителни ефекти от споразуменията, ограничаващи конкуренцията, и рамка за техния анализ

| (174) | Дори лицензионни споразумения, ограничаващи конкуренцията, често произвеждат положителни ефекти върху конкуренцията под формата на ефективност, което може да има превес над антиконкурентните ефекти. Оценката на възможните благоприятстващи конкуренцията ефекти се извършва в рамките на член 53, параграф 3, съдържащ едно изключение от забранителната норма на член 53, параграф 1. За да бъде приложимо това изключение, лицензионното споразумение трябва да създава обективни икономически ползи, ограниченията на конкуренцията трябва да бъдат необходими за постигането на ефективност, потребителите трябва да получават справедлив дял от ползите от повишената ефективност и споразумението не трябва да позволява на страните да премахнат конкуренцията по отношение на значителна част от въпросните продукти. Предприятие, което се позовава на член 53, параграф 3, трябва да докаже с убедителни доводи и доказателства, че са изпълнени изискванията, за да се ползва освобождаване от забраната (76). |
| --- | --- |

(174)

| (175) | Оценката на ограничаващите споразумения съгласно член 53, параграф 3 се прави в рамките на действителния контекст, в който те възникват (77), и на базата на съществуващите факти във всеки един даден момент от времето. Следователно оценката се влияе от всяка съществена промяна на фактите. Правилото за изключение по член 53, параграф 3 се прилага, докато се изпълняват четирите условия, и не се прилага, когато случаят вече не е такъв (78). Когато обаче се прилага член 53, параграф 3, необходимо е да се вземат под внимание първоначалните невъзстановими инвестиции, направени от страните, необходимото време, както и ограниченията, необходими за реализацията и възвръщането на инвестиция, повишаваща ефективността. Член 53 не може да се прилага, без да се вземе предвид предварителната инвестиция и рисковете, свързани с нея. Рискът, пред който се изправят страните, и невъзвръщаемата инвестиция, която страните трябва да направят в изпълнение на споразумението, следователно могат да доведат до споразумение, което попада извън обхвата на член 53, параграф 1 или до споразумение, което отговаря на условията на член 53, параграф 3, в зависимост от случая, за период от време, необходим за възстановяване на инвестицията. |
| --- | --- |

(175)

| (176) | За първото условие по член 53, параграф 3 е необходима оценка на обективните ползи по отношение на ефективността, породена от споразумението. В това отношение лицензионните споразумения имат потенциала да обединят допълващите се технологии и други активи, които позволяват да бъдат пуснати на пазара нови или усъвършенствани продукти или съществуващи продукти да бъдат произвеждани с по-ниски разходи. Извън контекста на твърдите картели лицензирането е често явление, тъй като за лицензодателя е по-изгодно да лицензира технологията, отколкото да я експлоатира сам. Такъв по-специално може да бъде случаят, когато лицензополучателят вече има достъп до необходимите производствени активи. В такъв случай споразумението позволява на лицензополучателя да получи достъп до технология, която може да бъде комбинирана с тези активи, като му дава възможност да използва нови или усъвършенствани технологии. Друг пример за лицензиране, потенциално повишаващо ефективността, се наблюдава, когато лицензополучателят вече има технология и комбинацията от тази технология и технологията на лицензодателя поражда полезни взаимодействия. Когато двете технологии се комбинират, лицензополучателят може да постигне съотношение между разходи и продукция, което в противен случай не би била възможно. Лицензионните споразумения могат също да породят ефективност на равнище разпространение, също както вертикалните споразумения за разпространение. Тази ефективност може да се прояви под формата на икономии на разходи или предоставяне на ценни за потребителите услуги. Положителните ефекти от вертикалните споразумения са описани в Насоките Органа за вертикалните ограничения (79). Друг пример за възможно повишение на ефективността трябва да бъде намерен в споразуменията, с които собствениците на технологии съставят пакет с технологии, които да бъдат лицензирани на трети страни. Такива споразумения за обединяване могат по-специално да намалят разходите по сделките, тъй като не е необходимо лицензополучателите да сключват отделни лицензионни споразумения с всеки лицензодател. Лицензиране, благоприятстващо конкуренцията, може да се наблюдава с цел да се осигури свобода на проектирането. В секторите, в които има голям брой права на интелектуална собственост и в които отделни продукти могат да нарушат съществуващи или бъдещи права на собственост, лицензионните споразумения, с които страните се договарят да не предявяват своите права на собственост една срещу друга, често благоприятстват конкуренцията, тъй като позволяват на страните да разработват съответните си технологии без риск да бъдат обвинени на по-късен етап в нарушение. |
| --- | --- |

(176)

| (177) | Когато извършва тест за необходимост съгласно член 53, параграф 3, Органът анализира по-специално дали отделните ограничения дават възможност въпросната дейност да бъде извършвана по-ефективно, отколкото при липсата на въпросното ограничение. При оценката трябва да се вземат предвид пазарните условия и реалната ситуация, пред която са изправени страните. От предприятията, които се позовават на ползата от член 53 параграф 3, не се изисква да разгледат хипотетични и теоретични алтернативи. Те обаче трябва да обяснят и да докажат защо привидно реалистични и значително по-малко ограничаващи конкуренцията алтернативи биха били значително по-малко ефективни. Ако прилагането на алтернатива, която изглежда икономически реалистична и по-малко ограничаваща, би довело до значителна загуба на ефективност, въпросното ограничение се разглежда като необходимо. В някои случаи може да се окаже необходимо да се проучи дали споразумението като такова е необходимо за постигането на ефективност. Това например може да е така с обединяването на технологии, които включват допълващи се, но неосновни технологии (80), като в такъв случай трябва да бъде проучено в каква степен тяхното включване поражда конкретна ефективност или дали, без значителна загуба на ефективност, обединяването може да бъде ограничено до технологии, за които няма заместители. При обикновено лицензиране между две страни по принцип не е необходимо да се проверява нещо повече от това дали са необходими индивидуални ограничения. Обикновено няма по-малко ограничаваща конкуренцията алтернатива от лицензионното споразумение като такова. |
| --- | --- |

(177)

| (178) | Условието потребителите да получават справедлив дял от извлечените ползи предполага, че потребителите на продукти, произведени по лиценз, трябва най-малкото да бъдат компенсирани за отрицателните ефекти от споразумението (81). Това означава, че повишената ефективност трябва да компенсира напълно вероятното отрицателно въздействие върху цените, продукцията и други съществени фактори, причинено от споразумението. Това може да стане, като се промени структурата на разходите на засегнатите предприятия, от което те получават стимул да намалят цените, или като се даде възможност на потребителите да получат достъп до нови или усъвършенствани продукти, което компенсира всяко възможно увеличение на цените (82). |
| --- | --- |

(178)

| (179) | Последното условие по член 53, параграф 3, съгласно което споразумението не трябва да дава на страните възможност да премахнат конкуренцията по отношение на значителна част от съответните продукти, предполага анализ на оставащия конкурентен натиск на пазара и въздействието на споразумението върху такива източници на конкуренция. При прилагането на последното условие по член 53, параграф 3 трябва да се вземат предвид взаимоотношенията между член 53, параграф 3 и член 54. Съгласно установената съдебна практика относно член 101, параграф 3 и член 102 от Договора прилагането на член 53, параграф 3 не може да попречи на прилагането на член 54 (83). Нещо повече, тъй като целта на членове 53 и 54 е да поддържат ефективна конкуренция на пазара, последователността изисква член 53, параграф 3 да се тълкува като изключващ възможността за прилагане на правилото за изключение по отношение на споразуменията, ограничаващи конкуренцията, които представляват злоупотреба с господстващо положение (84). |
| --- | --- |

(179)

| (180) | Фактът, че споразумението значително намалява едно измерение на конкуренцията, не означава непременно, че конкуренцията е премахната по смисъла на член 53, параграф 3. Едно обединяване на технологии например, може да има за резултат появата на промишлен стандарт, който да доведе до ситуация, в която има слаба конкуренция по отношение на технологичния формат. Веднъж щом основните участници на пазара приемат определен формат, мрежовите ефекти могат значително да затруднят оцеляването на алтернативните формати. Това обаче не предполага, че фактическото създаване на един промишлен стандарт винаги премахва конкуренцията по смисъла на последното условие на член 53, параграф 3. В рамките на стандарта доставчиците могат да се конкурират по цени, качество и характеристики на продукта. С цел обаче споразумението да спазва изискванията по член 53, параграф 3 трябва да се гарантира, че то не ограничава неоснователно конкуренцията и бъдещите нововъведения. |
| --- | --- |

(180)

4.2.   Прилагане на член 53 по отношение на различни типове лицензионни ограничения

| (181) | В този раздел са разгледани различните видове ограничения, които обикновено са включени в лицензионните споразумения. Като се има предвид широкото им разпространение, полезно е да се предвидят насоки за това как те да бъдат оценявани извън защитената област на РГОТТ. Ограниченията, които вече бяха разгледани в другите раздели от настоящите насоки, по-специално раздели 3.4 и 3.5, се упоменават накратко в настоящия раздел. |
| --- | --- |

(181)

| (182) | Настоящият раздел обхваща едновременно споразуменията между неконкуренти и споразуменията между конкуренти. По отношение на последните, когато е уместно, се прави разграничение между реципрочни и нереципрочни споразумения. Такова разграничаване не се изисква при споразумения между неконкуренти. В действителност, когато предприятията не са нито реални, нито потенциални конкуренти на съответния технологичен пазар или на пазара за продукти, в които се съдържа лицензната технология, реципрочният лиценз практически по нищо не се различава от две отделни лицензии. Положението е различно при договорености, съгласно които страните съставят пакет с технологии, който след това се лицензира на трети страни. Тези договорености представляват обединяване на технологии и са разгледани в раздел 4. |
| --- | --- |

(182)

| (183) | В настоящия раздел не се разглеждат задължения по лицензионни споразумения, които по принцип не ограничават конкуренцията по смисъла на член 53, параграф 1. Тези задължения включват, но не само:






  а) | задължения за поверителност; |
| --- | --- | --- |

(183)

а)

задължения за поверителност;

| б) | задължения за лицензополучателите да не издават подлицензи; |
| --- | --- |

б)

задължения за лицензополучателите да не издават подлицензи;

| в) | задължения да не се използват лицензните права върху технологията след изтичане на срока на споразумението, при условие че лицензните права върху технологията остават валидни и в сила; |
| --- | --- |

в)

задължения да не се използват лицензните права върху технологията след изтичане на срока на споразумението, при условие че лицензните права върху технологията остават валидни и в сила;

| г) | задължения за оказване на съдействие на лицензодателя при принудителното изпълнение на правата върху лицензната интелектуална собственост; |
| --- | --- |

г)

задължения за оказване на съдействие на лицензодателя при принудителното изпълнение на правата върху лицензната интелектуална собственост;

| д) | задължения за плащане на минимални лицензионни възнаграждения или да се произвежда минимално количество продукти, в които се съдържа лицензната технология; както и |
| --- | --- |

д)

задължения за плащане на минимални лицензионни възнаграждения или да се произвежда минимално количество продукти, в които се съдържа лицензната технология; както и

| е) | задължения да се използва марката на лицензодателя или името на лицензодателя да фигурира върху продукта. |
| --- | --- |

е)

задължения да се използва марката на лицензодателя или името на лицензодателя да фигурира върху продукта.

4.2.1.   Задължения за плащане на лицензионни възнаграждения

| (184) | Страните по лицензионно споразумение обикновено могат свободно да определят дължимите от лицензополучателя лицензионни възнаграждения и начина на тяхното плащане, без това да попада в обхвата на член 53, параграф 1. Този принцип се прилага както към споразумения между конкуренти, така и към споразумения между неконкуренти. Задълженията за плащане на лицензионни възнаграждения могат например да се изпълняват под формата на еднократни плащания, плащане на процент от продажната цена или на фиксирана сума за всеки продукт, в който се съдържа лицензната технология. В случаите когато лицензната технология е свързана с ресурс, който е включен в крайния продукт, като правило изчисляването на лицензионното възнаграждение въз основа на цената на крайния продукт не ограничава конкуренцията, при условие че в него се съдържа лицензната технология (85). В случая на лицензиране на софтуер лицензионните възнаграждения на базата на брой потребители и лицензионните възнаграждения, изчислени на базата на броя на машините, на които този софтуер е инсталиран, по принцип са съвместими с разпоредбите на член 53, параграф 1. |
| --- | --- |

(184)

| (185) | Следва да се припомни, че при лицензионни споразумения между конкуренти (вж. точки 100 — 101 и 116) в ограничен брой случаи задълженията за плащане на лицензионно възнаграждение могат да се равняват на фиксиране на цени, което се счита за съществено ограничение (вж. член 4, параграф 1, буква а). Съществено ограничение съгласно член 4, параграф 1, буква а) е налице, ако конкурентите предвиждат реципрочни текущи лицензионни възнаграждения при обстоятелства, които правят лиценза фиктивен, поради това че неговата цел е да не позволи интеграцията на допълващи се технологии или да осуети друго предназначение, благоприятстващо конкуренцията. Съществено ограничение съгласно член 4, параграф 1, буква а) и член 4, параграф 1, буква г) е също налице, ако лицензионните възнаграждения обхващат и продукти, произведени единствено с правата върху собствената технология на лицензополучателя. |
| --- | --- |

(185)

| (186) | Други видове договорености за лицензионно възнаграждение между конкуренти са групово освободени до праг на пазарния дял от 20 %, дори ако те ограничават конкуренцията. Извън защитената област на груповото освобождаване член 53, параграф 1 може да бъде приложим, когато конкурентите си разменят лицензи и налагат текущи лицензионни възнаграждения, които са явно непропорционални в сравнение с пазарната стойност на лиценза, и когато такива лицензионни възнаграждения оказват значително въздействие върху пазарните цени. За да се прецени дали лицензионните възнаграждения са непропорционални, необходимо е да бъдат разгледани лицензионните възнаграждения, платени от други лицензополучатели на продуктовия пазар за същите или заместими технологии. В такива случаи е малко вероятно условията на член 53, параграф 3 да бъдат изпълнени. |
| --- | --- |

(186)

| (187) | Независимо от факта, че груповото освобождаване се прилага само докато правата върху технологията са валидни и в сила, страните обикновено могат да се договорят да разширят задълженията за плащане на лицензионни възнаграждения след срока на валидност на правата на интелектуална собственост, за които е издаден лиценз, без това да нарушава член 53, параграф 1. След изтичане на срока на валидност на тези права трети страни могат да използват законно въпросната технология и да се конкурират със страните по споразумението. Такава реална и потенциална конкуренция обикновено е достатъчна, за да се гарантира, че въпросното задължение не произвежда значителни отрицателни за конкуренцията ефекти. |
| --- | --- |

(187)

| (188) | При споразумения между неконкуренти груповото освобождаване обхваща споразумения, съгласно които лицензионните възнаграждения се изчисляват както въз основа на продукти, произведени с лицензната технология, така и на продукти, произведени с технологии, за които трети страни са издали лиценз. При такива споразумения измерването на лицензионните възнаграждения може да е по-лесно. Те обаче могат да доведат и до препятстване, като увеличат разходите за използване на ресурси от трети страни, и така могат да произведат ефекти, подобни на задължението за неконкуриране. Ако лицензионните възнаграждения са платими не само върху продукти, произведени с лицензната технология, но и върху продукти, произведени с технология на трета страна, то тогава лицензионните възнаграждения ще повишат цената на последните продукти и ще намалят търсенето на технологията на третата страна. Следователно извън обхвата на груповото освобождаване трябва да бъде взет предвид въпросът дали ограничението произвежда ефекти на препятстване. За тази цел е уместно да се използва аналитичната рамка, описана в раздел 4.2.7 по-долу. В случай на значителен ефект на препятстване тези споразумения попадат в обхвата на член 53, параграф 1 и е малко вероятно да изпълнят условията по член 53, параграф 3, освен ако няма друг практически начин за изчисляване и контрол на плащанията на лицензионни възнаграждения. |
| --- | --- |

(188)

4.2.2.   Предоставяне на изключителен лиценз и ограничения на продажбите

| (189) | За целите на настоящите насоки е полезно да се направи разграничение между ограничения, касаещи производството в определена територия (изключителни или единствени лицензи), и ограниченията върху продажбата на продукти, произведени с лицензната технология на определена територия, и ограниченията върху продажбата на продукти за определена група клиенти (ограничения върху продажбите). |
| --- | --- |

(189)

4.2.2.1.   Изключителни и единствени лицензи

| (190) | „Изключителен лиценз“ означава, че на самия лицензодател не се разрешава да произвежда въз основа на лицензните права върху технологията, нито му е разрешено да лицензира лицензните права върху технологията на трети страни по принцип или за конкретна употреба, или на конкретна територия. Това означава, че по принцип или за тази конкретна употреба, или на тази определена територия, единствено на лицензополучателя е разрешено да произвежда въз основа на лицензните права върху технологията. |
| --- | --- |

(190)

| (191) | Когато лицензодателят се задължава самият той да не произвежда или да на лицензира трети страни да произвеждат на определена територия, тази територия може да обхваща целия свят или част от него. Когато лицензодателят се задължава само да не лицензира трети страни да произвеждат на определена територия, лицензът е единствен. Често предоставянето на изключителен или единствен лиценз се съпътства от ограничения на продажбите, които ограничават страните относно местата, където могат да продават продукти, в които се съдържа лицензната технология. |
| --- | --- |

(191)

| (192) | Реципрочното предоставяне на изключителни лицензи между конкуренти попада в обхвата на член 4, параграф 1, буква в) от РГОТТ, съгласно който поделянето на пазара и на клиентите между конкуренти е съществено ограничение. Реципрочното предоставяне на единствени лицензи между конкуренти обаче се освобождава групово до праг на пазарен дял от 20 %. Съгласно такова споразумение страните взаимно се ангажират да не дават лицензи за своите конкурентни технологии на трети страни. Когато страните разполагат със значителна пазарна мощ, такива споразумения могат да улеснят тайни споразумения, като гарантират, че страните са единствените източници на продукция на пазара, основаваща се на лицензните технологии. |
| --- | --- |

(192)

| (193) | Нереципрочното предоставяне на изключителни лицензи между конкуренти се освобождава групово до праг на пазарния дял от 20 %. Над прага на пазарния дял трябва да бъдат анализирани възможните антиконкурентни ефекти от такова предоставяне на изключителни лицензи. Когато изключителният лиценз обхваща целия свят, това предполага, че лицензодателят напуска пазара. Когато изключителността е ограничена до конкретна територия, например държава от ЕИП, споразумението предполага, че лицензодателят се въздържа да произвежда стоки и услуги на въпросната територия. В контекста на член 53, параграф 1 трябва по-специално да се прецени доколко лицензодателят е важен за конкуренцията. Ако лицензодателят е с ограничена пазарна позиция на продуктовия пазар или му липсва капацитет да използва ефективно технологията на територията на лицензополучателя, малко е вероятно споразумението да попадне в обхвата на член 53, параграф 1. Особен е случаят, когато лицензодателят и лицензополучателят се конкурират само на технологичния пазар и лицензодателят, например научноизследователски институт или малко предприятие за научни изследвания, не разполага с производствени и дистрибуторски активи, за да пусне на пазара продукти, в които се съдържа лицензната технология. В такива случаи е малко вероятно член 53, параграф 1 да бъде нарушен. |
| --- | --- |

(193)

| (194) | Изключителното лицензиране между неконкуренти, доколкото е предмет на член 53, параграф 1 (86), вероятно изпълнява условията по член 53, параграф 3. Правото да се предоставя изключителен лиценз обикновено е необходимо, за да бъде накаран лицензополучателят да инвестира в лицензната технология и своевременно да пусне продукта на пазара. Такъв по-специално е случаят, когато лицензополучателят трябва да направи големи инвестиции в по-нататъшното разработване на лицензната технология. Предприемането на действия срещу изключителността, след като лицензополучателят е постигнал търговски успех с лицензната технология, би го лишило от плодовете на неговия успех и би било вредно за конкуренцията, разпространението на технологията и нововъведенията. Следователно Органът само в изключителни случаи предприема действия срещу изключителното лицензиране в споразумения между неконкуренти, независимо от териториалния обхват на лиценза. |
| --- | --- |

(194)

| (195) | Ако обаче лицензополучателят вече притежава заместима технология, използвана за неговото собствено производство, може да не е необходим изключителен лиценз, за да бъде стимулиран лицензополучателят да пусне продукт на пазара. За сметка на това при такъв сценарий изключителният лиценз може да бъде предмет на член 53, параграф 1, по-специално когато лицензополучателят разполага с пазарна мощ на продуктовия пазар. Предприемането на действия се оправдава главно когато лицензополучател в господстващо положение получи изключителен лиценз за една или повече конкурентни технологии. Тези споразумения могат да попаднат в обхвата на член 53, параграф 1 и е малко вероятно да изпълнят условията по член 53, параграф 3. За да се прилага обаче член 53, параграф 1, навлизането на технологичния пазар трябва да е трудно и лицензната технология трябва да представлява действителен източник на конкуренция на пазара. При тези обстоятелства изключителният лиценз може да препятства лицензополучатели, които са трети страни, да издигне бариери пред навлизането на пазара и да позволи на лицензополучателя да запази своята пазарна мощ. |
| --- | --- |

(195)

| (196) | Споразумения, съгласно които две или повече страни си разменят лицензи и се задължават да не лицензират трети страни, предизвикват особена загриженост, когато пакетът с технологии, резултат от кръстосаното лицензиране, създава de facto промишлен стандарт, до който трети страни трябва да имат достъп, за да се конкурират ефективно на пазара. В тези случаи споразумението създава затворен стандарт, запазен за страните. Органът оценява такива споразумения в съответствие със същите принципи, прилагани към обединяването на технологии (вж. раздел 4.4). Обикновено се изисква технологиите, които поддържат такъв стандарт, да бъдат лицензирани на трети страни при справедливи, разумни и недискриминационни условия (87). Когато страните по споразумението се конкурират с трети страни на съществуващ продуктов пазар и споразумението е свързано с този продуктов пазар, затвореният стандарт може да произведе съществени ефекти на изключване. Това отрицателно въздействие върху конкуренцията може да бъде избегнато само с даването на лицензи и на трети страни. |
| --- | --- |

(196)

4.2.2.2.   Ограничения на продажбите

| (197) | Що се отнася до ограничаването на продажбите, и тук трябва да се направи важната разлика между лицензирането между конкуренти и между неконкуренти. |
| --- | --- |

(197)

| (198) | Ограниченията на активните и пасивните продажби от едната или от двете страни в реципрочно споразумение между конкуренти са съществени ограничения на конкуренцията съгласно член 4, параграф 1, буква в) от РГОТТ. Такива ограничения на продажбите попадат в обхвата на член 53, параграф 1 и е малко вероятно да изпълнят условията по член 53, параграф 3. Такива ограничения обикновено се считат за разпределяне на пазара, тъй като пречат на засегнатата страна да извършва активни и пасивни продажби на територии и на групи клиенти, които тя реално е обслужвала или реално би могла да обслужва при липсата на споразумение. |
| --- | --- |

(198)

| (199) | При нереципрочните споразумения между конкуренти груповото освобождаване се прилага към ограниченията на активните и/или пасивните продажби от лицензополучателя или лицензодателя на изключителната територия или на изключителната група клиенти, запазени за другата страна (вж. член 4, параграф 1, буква в), подточка i) от РГОТТ). Над прага на пазарен дял от 20 % ограниченията на продажбите между лицензодател и лицензополучател попадат в обхвата на член 53, параграф 1, когато едната или и двете страни притежават съществена пазарна мощ. Тези ограничения обаче могат да бъдат необходими за разпространението на ценни технологии и могат да изпълняват условията по член 53, параграф 3. Това може да е така, когато лицензодателят има относително слаба пазарна позиция на територията, където той самият използва технологията. При тези обстоятелства ограниченията, по-специално на активните продажби, могат да бъдат необходими, за да бъде накаран лицензодателят да предостави лиценза. При липсата на такива ограничения лицензодателят би рискувал да се изправи пред активна конкуренция в областта на своята основна дейност. Аналогично, ограниченията на активните продажби от страна на лицензодателя могат да бъдат необходими, особено когато лицензополучателят е с относително слаба пазарна позиция на територията, която му е разпределена, и трябва да направи значителни инвестиции, за да използва ефективно лицензната технология. |
| --- | --- |

(199)

| (200) | Груповото освобождаване обхваща също и ограниченията върху активните продажби на територията или за групата клиенти, разпределени на друг лицензополучател, който не е бил конкурент на лицензодателя по времето, когато е сключил лицензионното споразумение с лицензодателя. Такъв е случаят обаче само когато споразумението между въпросните страни е нереципрочно (вж член 4, параграф 1, буква в), подточка ii) от РГОТТ). Над прага на пазарния дял тези ограничения на активните продажби вероятно попадат в обхвата на член 53, параграф 1, когато страните притежават съществена пазарна мощ. Въпреки това ограничението вероятно е необходимо по смисъла на член 53, параграф 3 за времето, необходимо на защитения лицензополучател да навлезе на нов пазар и да установи пазарно присъствие на разпределената му територия или по отношение на съответната група клиенти. Тази защита срещу активните продажби позволява на лицензополучателя да преодолее асиметрията, пред която е изправен вследствие на това, че някои от лицензополучателите са конкурентни предприятия на лицензодателя и следователно вече са установени на пазара. Ограниченията на пасивните продажби от страна на лицензополучатели на територия или за група клиенти, разпределени на друг лицензополучател, са съществени ограничения съгласно член 4, параграф 1, буква в) от РГОТТ. |
| --- | --- |

(200)

| (201) | При споразумения между неконкуренти ограниченията на продажбите между лицензодател и лицензополучател се освобождават групово до праг на пазарния дял от 30 %. Над прага на пазарния дял ограниченията върху активните и пасивните продажби от страна на лицензополучателите на територии или за групи клиенти, запазени изключително за лицензодателя, могат да бъдат необходими за разпространението на ценни технологии и следователно да попадат извън приложното поле на член 53, параграф 1 или да отговарят на условията по член 53, параграф 3. Това може да е така, когато лицензодателят има относително слаба пазарна позиция на територията, където той самият използва технологията. При тези обстоятелства ограниченията, по-специално на активните продажби, могат да бъдат необходими, за да бъде накаран лицензодателят да предостави лиценза. При липсата на такива ограничения лицензодателят би рискувал да се изправи пред активна конкуренция в областта на своята основна дейност. В други случаи ограниченията на продажбите, наложени на лицензополучателя, могат да попаднат в обхвата на член 53, параграф 1 и не изпълняват условията по член 53, параграф 3. Това вероятно е така, когато лицензодателят сам притежава значителна пазарна мощ и когато вследствие на кумулативния ефект от сходни споразумения, сключени между лицензодатели, те заедно държат силни позиции на пазара. |
| --- | --- |

(201)

| (202) | Ограниченията на продажбите, наложени на лицензодателя, когато са в обхвата на член 53, параграф 1, вероятно изпълняват условията по член 53, параграф 3, освен ако на пазара няма реални алтернативи на технологията на лицензодателя или трети страни са дали лиценз за такива алтернативи на лицензополучателя. Такива ограничения и по-специално ограничения на активните продажби има вероятност да са необходими по смисъла на член 53, параграф 3, с цел лицензополучателят да бъде принуден да инвестира в производството, маркетинга и продажбите на продуктите, произведени с лицензираната технология. Вероятно е стимулите на лицензополучателя за инвестиране да бъдат значително намалени, ако той се е сблъскал с пряка конкуренция от страна на лицензодателя, чиито производствени разходи не са обременени с плащания на лицензионно възнаграждение, поради което инвестициите биха били под оптималните равнища. |
| --- | --- |

(202)

| (203) | Що се отнася до ограниченията на продажбите между лицензополучатели в споразумения между неконкуренти, по РГОТТ се освобождават групово ограниченията върху активните продажби между територии или групи клиенти. Над прага на пазарния дял от 30 % ограниченията върху активните продажби между територии и групи клиенти, определени за лицензополучатели, ограничават конкуренцията в рамките на самата технология и е вероятно да попаднат в обхвата на член 53, параграф 1, когато отделният лицензополучател разполага със значителна пазарна мощ. Тези ограничения обаче могат да изпълнят условията по член 53, параграф 3, когато са необходими за предотвратяване на ефекта „получаване наготово“ и да накарат лицензополучателя да направи инвестициите, необходими за ефективната експлоатация на лицензната технология на негова територия, както и да насърчават продажбите на лицензния продукт. Ограниченията върху пасивните продажби фигурират в списъка със съществени ограничения в член 4, параграф 2, буква б) от РГОТТ (вж. точки 119 — 127 по-горе). |
| --- | --- |

(203)

4.2.3.   Ограничения на продукцията

| (204) | Реципрочните ограничения на продукцията в лицензионни споразумения между конкуренти представляват съществените ограничения, посочени в член 4, параграф 1, буква б) от РГОТТ (вж. точка 103 по-горе). Член 4, параграф 1, буква б) не обхваща ограниченията на продукцията, произведена с технологията на лицензодателя, наложени на лицензополучателя по нереципрочно споразумение или на един от лицензополучателите по реципрочно споразумение. Такива ограничения са групово освободени до прага на пазарния дял от 20 %. Над този праг ограниченията върху продукцията, наложени на лицензополучателя, могат да ограничат конкуренцията, когато страните разполагат със значителна пазарна мощ. Член 53, параграф 3 може обаче да се прилага в случаи, когато технологията на лицензодателя е значително по-добра от технологията на лицензополучателя и ограничаването на продукцията значително надвишава производството на лицензополучателя преди сключването на споразумението. В този случай въздействието от ограничаването на продукцията е ограничено дори на пазари с нарастващо търсене. При прилагането на член 53, параграф 3 трябва да се вземе предвид, че тези ограничения могат да бъдат необходими, за да бъде накаран лицензодателят да разпространи колкото се може по-широко своята технология. Например един лицензодател може да не иска да даде на своите конкуренти лиценз, ако не може да ограничи лиценза до определено място на производство със специфични мощности (лиценз за място на производство). Когато лицензионното споразумение води до реална интеграция на допълнителните активи, ограниченията на продукцията, наложени на лицензополучателя, могат следователно да изпълнят условията по член 53, параграф 3. Малко вероятно е обаче това да е така, когато страните имат значителна пазарна мощ. |
| --- | --- |

(204)

| (205) | Ограниченията на продукцията в лицензионни споразумения между неконкуренти се освобождават групово до праг на пазарния дял от 30 %. Основният антиконкурентен риск, произтичащ от ограниченията на продукцията, наложени на лицензополучателите в споразумения между неконкуренти, е намалената конкуренция в рамките на самата технология между лицензополучателите. Значимостта на такива антиконкурентни въздействия зависи от пазарната позиция на лицензодателя и лицензополучателите и от степента, до която ограничаването на продукцията пречи на лицензополучателя да удовлетвори търсенето на продуктите, в които се съдържа лицензната технология. |
| --- | --- |

(205)

| (206) | Когато ограниченията на продукцията са комбинирани с изключителни територии или изключителни групи клиенти, ограничаващите ефекти се усилват. При комбинация от двата типа ограничения е по-вероятно споразумението да послужи за подялба на пазара. |
| --- | --- |

(206)

| (207) | Ограниченията на продукцията, наложени на лицензополучателя по споразумения между неконкуренти, могат също да произведат положителни за конкуренцията ефекти, като улеснят разпространението на технологията. В качеството си на доставчик на технология лицензодателят обикновено трябва да бъде свободен да определя продукцията, произведена от лицензополучателя с лицензната технология. Ако лицензодателят не може свободно да определя продукцията на лицензополучателя, много лицензионни споразумения изобщо не биха могли да съществуват, което би имало отрицателно въздействие върху разпространението на нова технология. Това е така особено когато лицензодателят е и производител, тъй като продукцията на лицензополучателя може да попадне обратно в основната сфера на действие на лицензодателя и по такъв начин да окаже пряко въздействие върху тези дейности. От друга страна по-малко вероятно е ограниченията на продукцията да са необходими, за да се гарантира разпространението на технологията на лицензодателя, когато са комбинирани с ограничения на продажбите на лицензополучателя, с които му се забранява да продава на територия или група клиенти, запазени за лицензодателя. |
| --- | --- |

(207)

4.2.4.   Ограничения на областта на употреба

| (208) | Съгласно ограничението на областта на употреба лицензът е ограничен до една или повече технически сфери на приложение или един или повече продуктови пазари или промишлени сектори. Промишлен сектор може да включва няколко продуктови пазара, но не и част от продуктов пазар. Има много случаи, при които една и съща технология може да бъде използвана за създаването на различни продукти или може да бъде внедрена в продукти, свързани с различни продуктови пазари. Една нова формовъчна технология може например да бъде използвана за изготвянето на пластмасови бутилки и пластмасови чаши, като всеки от тези продукти принадлежи към различен продуктов пазар. Един отделен продуктов пазар обаче може да обхваща няколко технически сфери на употреба. Например една нова технология за двигатели може да бъде използвана в четирицилиндровите и шестцилиндровите двигатели. По същия начин технология за производство на чипсетове може да се използва за производството на чипсетове с четири и повече централни процесора. Лиценз, ограничаващ използването на лицензната технология за производството например на четирицилиндрови двигатели и на чипсетове с не повече от четири централни процесора, представлява ограничение на областта на употреба. |
| --- | --- |

(208)

| (209) | Като се има предвид, че ограниченията на областта на употреба са предмет на груповото освобождаване и че някои ограничения върху продажбите за клиенти са съществени ограничения съгласно член 4, параграф 1, буква в) и член 4, параграф 2, буква б) от РГОТТ, е важно да се прави разлика между двете категории ограничения. Ограничението да се продава на клиент предполага, че се определят конкретни групи клиенти и страните са ограничени да продават на тези определени групи. Фактът, че ограничаването на техническата област на употреба може да съответства на определени групи клиенти от продуктовия пазар, не означава, че ограничението следва да се класифицира като ограничение върху продажбите за клиенти. Например фактът, че определени клиенти купуват предимно или изключително чипсетове с повече от четири централни процесора, не означава, че лицензът, който е ограничен до чипсетове с не повече от четири процесора, представлява ограничение върху продажбите за клиенти. Областта на употреба обаче трябва да бъде определена обективно чрез позоваване на установени и съдържателни технически характеристики на продукта, предмет на споразумението. |
| --- | --- |

(209)

| (210) | Тъй като някои ограничения на продукцията са съществени ограничения съгласно член 4, параграф 1, буква б) от РГОТТ, важно е да се отбележи, че ограниченията на областта на употреба не се считат и за ограничения на продукцията, защото ограничението на областта на употреба не ограничава продукцията, която лицензополучателят може да произвежда в рамките на областта на употреба, за която е издаден лицензът. |
| --- | --- |

(210)

| (211) | Ограничението на областта на употреба ограничава използването на лицензната технология от страна на лицензополучателя до една или две конкретни области на употреба, без да ограничава възможността на лицензодателя да използва лицензната технология. Освен това, както при териториите, тези сфери на употреба могат да бъдат определени за лицензополучателя съгласно изключителен или единствен лиценз. Ограниченията на областта на употреба в комбинация с изключителен или единствен лиценз ограничават също възможността на лицензодателя да използва своята собствена технология, като му пречат той самият да я експлоатира, включително чрез лицензиране на други. В случай на единствен лиценз само лицензирането на трети страни е ограничено. Ограниченията на областта на употреба в комбинация с изключителен и единствен лиценз се третират по същия начин като изключителните и единствени лицензи, разгледани в раздел 4.2.2. по-горе. По-специално за лицензирането между конкуренти това означава, че реципрочното предоставяне на изключителен лиценз е съществено ограничение съгласно член 4, параграф 1, буква в). |
| --- | --- |

(211)

| (212) | Ограниченията на областта на употреба могат да произведат ефекти, благоприятстващи конкуренцията, като насърчават лицензодателя да дава лицензи за своята технология за приложения, които са извън основната му сфера на дейност. Ако лицензодателят не може да попречи на лицензополучателите да осъществяват дейност в области, в които той самият използва технологията, или в които стойността на технологията все още не е установена, вероятно за него няма да има стимули да дава лицензи или ще го накара да взема по-високо лицензионно възнаграждение. Трябва също така да се вземе предвид, че в определени сектори често се лицензира, за да се гарантира свобода на проектирането, като се избягват исковете за нарушения. В рамките на обхвата на лиценза лицензополучателят може да разработва своя собствена технология, без да се страхува лицензодателят да го обвини в нарушение. |
| --- | --- |

(212)

| (213) | Ограниченията на областта на употреба, налагани на лицензополучателите в споразумения между реални или потенциални конкуренти, са групово освободени до праг на пазарния дял от 20 %. При такива ограничения главният проблем по отношение на конкуренцията е рискът лицензополучателят да спре да бъде конкурентна сила извън областта на употреба, за която е издаден лиценз. Този риск е по-голям при кръстосаното лицензиране между конкуренти, когато в споразумението са предвидени асиметрични ограничения в областта на употреба. Ограничението в областта на употреба е асиметрично, когато на едната страна ѝ е разрешено да използва лицензната технология в един промишлен сектор, на един продуктов пазар или в една техническа област, а на другата страна ѝ е разрешено да използва другата лицензна технология в друг промишлен сектор, на друг продуктов пазар или в друга техническа област. Проблеми по отношение на конкуренцията могат да възникнат, когато производствените съоръжения на лицензополучателя, които са оборудвани за използване на лицензната технология, се използват и за производството на продукти с неговата собствена технология извън областта на употреба, за която е издаден лицензът. Ако е вероятно споразумението да накара лицензополучателя да намали продукцията извън областта на употреба, за която е издаден лицензът, вероятно е споразумението да попадне в обхвата на член 53, параграф 1. Симетричните ограничения на областта на употреба, т.е. споразумения, съгласно които страните са си разменили лиценз за технологиите си в една и съща област на употреба, вероятно не попадат в обхвата на член 53, параграф 1. Малко вероятно е такива споразумения да ограничат конкуренцията, съществувала при липса на споразумение. Малко вероятно е също член 53, параграф 1 да бъде приложен към споразумения, които просто дават възможност на лицензополучателя да разработва и използва своя собствена технология в рамките на обхвата на лицензията, без да се бои лицензодателят да го обвини в нарушение. При такива обстоятелства ограниченията на областта на употреба сами по себе си не ограничават конкуренцията, съществувала преди липса на споразумение. При липса на споразумение лицензополучателят е рискувал също да бъде обвинен в нарушения извън обхвата на областта на употреба, за която е издаден лицензът. Ако лицензополучателят прекрати или намали без икономическа обосновка своята дейност в друга област, а не в областта на употреба, за която е издаден лицензът, това може да е признак за тайно споразумение за подялба на пазара, което се равнява на съществено ограничение съгласно член 4, параграф 1, буква в) от РГОТТ. |
| --- | --- |

(213)

| (214) | Ограниченията на областта на употреба, наложени на лицензополучателя и лицензодателя в споразумения между неконкуренти, се освобождават групово до праг на пазарния дял от 30 %. Ограниченията в областта на употреба в споразумения между неконкуренти, съгласно които лицензодателят си запазва един или повече продуктови пазари или технологични сфери на употреба, обикновено или не ограничават конкуренцията, или повишават ефективността. Те насърчават разпространението на нова технология, като дават на лицензодателя стимул да предоставя лиценз за използване в области, в които той самият не желае да използва технологията. Ако лицензодателят не може да попречи на лицензополучателите да извършват дейност в областите, в които самият лицензодател използва технологията, това би могло да се превърне във възпиращ фактор за лицензодателя да издава лицензи. |
| --- | --- |

(214)

| (215) | В споразумения между неконкуренти лицензодателят обикновено има право да предоставя единствени или изключителни лицензи на различни лицензополучатели, ограничени до една или повече области на употреба. Такива ограничения ограничават конкуренцията между лицензополучателите в рамките на самата технология по същия начин, както предоставянето на изключителни лицензи и се анализират по същия начин (вж. раздел 4.2.2.1 по-горе). |
| --- | --- |

(215)

4.2.5.   Ограничения на собствената употреба

| (216) | Ограниченията на собствената употреба могат да бъдат определени като задължение на лицензополучателя да ограничи своето производство на лицензния продукт до количествата, необходими за производството на своите собствени продукти и за поддръжката и ремонта на своите собствени продукти. С други думи този тип ограничение на употребата приема формата на задължение за лицензополучателя да използва продуктите, в които се съдържа лицензната технология, само като ресурс за внедряването им в неговото собствено производство; в него не е включена продажбата на лицензния продукт за внедряване в продуктите на други производители. Ограниченията на собствената употреба се освобождават групово до съответните прагове на пазарния дял от 20 % и 30 %. Извън обхвата на груповото освобождаване е необходимо да бъдат проучени положителните и отрицателните за конкуренцията ефекти от ограничението. В тази връзка е необходимо да се разграничават споразумения между конкуренти и споразумения между неконкуренти. |
| --- | --- |

(216)

| (217) | При лицензионни споразумения между конкуренти ограничението, наложено на лицензополучателя да произвежда по лиценза само с цел внедряване в собствените му продукти, му пречи да доставя съставни части за трети страни производители. Ако преди сключване на споразумението лицензополучателят не е бил реален или потенциален доставчик на съставни части за други производители, ограничението за собствена употреба не променя нищо в сравнение със съществуващата по-рано ситуация. При тези обстоятелства ограничението се оценява по същия начин, както при споразумения между неконкуренти. Ако от друга страна, лицензополучателят е реален или вероятен доставчик на съставни части, е необходимо да се проучи въздействието на споразумението върху тази дейност. Ако след като се оборудва, за да използва технологията на лицензодателя, лицензополучателят спре да използва самостоятелно своята собствена технология и така престане да бъде доставчик на съставни части, споразумението ограничава конкуренцията, съществувала преди сключването на споразумението. Това може да доведе до сериозни отрицателни последствия за пазара, когато лицензодателят притежава значителна пазарна мощ на пазара за съставни части. |
| --- | --- |

(217)

| (218) | При лицензионни споразумения между неконкуренти съществуват два основни риска за конкуренцията, произтичащи от ограниченията на собствената употреба: ограничаване на конкуренцията в рамките на самата технология на пазара за доставка на ресурси и изключване на арбитража между лицензополучателите, което увеличава възможността лицензодателят да наложи на лицензополучателите дискриминационни лицензионни възнаграждения. |
| --- | --- |

(218)

| (219) | Ограниченията на собствената употреба обаче могат също да насърчат лицензирането, благоприятстващо конкуренцията. Ако лицензодателят е доставчик на съставни части, ограничението може да бъде необходимо за разпространението на технологията между неконкуренти. При липса на ограничение лицензодателят може да не предостави лиценз или може да го направи срещу по-високи лицензионни възнаграждения, защото в противен случай той би създал пряка конкуренция за самия себе си на пазара за съставни части. В такива случаи ограничението за затворена употреба обикновено или не ограничава конкуренцията, или попада в обхвата на член 53, параграф 3. Лицензополучателят не трябва обаче да е ограничен да продава лицензния продукт като резервни части за своите собствени продукти. Лицензополучателят трябва да е в състояние да обслужва следпродажбения пазар за своите собствени продукти, включително независими обслужващи дружества, които извършват сервизната дейност и ремонта на продуктите, произведени от него. |
| --- | --- |

(219)

| (220) | Когато лицензодателят не е доставчик на съставни части на съответния продуктов пазар, горепосоченото основание за налагане на ограничения за собствена употреба не се прилага. При тези случаи ограничението за собствена употреба може по принцип да насърчи разпространението на технологията, като гарантира, че лицензополучателите няма да продават на производители, които се конкурират с лицензодателя на други продуктови пазари. Но ограничението лицензополучателят да не продава на определени групи клиенти, запазени за лицензодателя, представлява по-малко ограничаващата конкуренцията алтернатива. Следователно в такива случаи ограничението за собствена употреба обикновено не е необходимо за разпространението на технологията. |
| --- | --- |

(220)

4.2.6.   Обвързващи и пакетни лицензи

| (221) | В контекста на лицензирането на технологии обвързване възниква, когато лицензодателят предоставя лиценз за една технология (обвързващия продукт), при условие че лицензополучателят вземе лиценз за друга технология или купи продукт от лицензодателя или от някой, посочен от него (обвързания продукт). Пакетна продажба възниква, когато две технологии или една технология и продукт се продават само заедно като пакет. И в двата случая обаче условието е включените продукти и технологии да са различни в смисъл, че има различно търсене за всеки от продуктите и технологиите, които са част от обвързването или пакета. Обикновено не е такъв случаят, когато технологиите или продуктите са свързани по необходимост по такъв начин, че лицензната технология не може да бъде използвана без обвързания продукт или двете части от пакета не могат да бъдат използвани една без друга. По-нататък терминът „обвързване“ се отнася едновременно за обвързването и за пакетната продажба. |
| --- | --- |

(221)

| (222) | С член 3 от РГОТТ, който ограничава прилагането на груповото освобождаване до праговете на пазарния дял, се гарантира, че обвързването и пакетните продажби не се освобождават групово над праг на пазарен дял от 20 % за споразумения между конкуренти и над праг на пазарен дял от 30 % за споразумения между неконкуренти. Праговете на пазарния дял се прилагат към всеки съответен технологичен или продуктов пазар, засегнат от лицензионното споразумение, включително пазара за обвързания продукт. Над праговете на пазарния дял е необходимо да се намери равновесие между отрицателните и положителните за конкуренцията ефекти от обвързването. |
| --- | --- |

(222)

| (223) | Основният ограничителен ефект от обвързването е препятстването на конкурентни доставчици на обвързания продукт. Обвързването може също така да позволи на лицензодателя да запази пазарната си мощ на пазара за обвързващия продукт, като издига бариери пред навлизането на пазара, тъй като то може да принуди новите участници да навлязат на няколко пазара едновременно. Освен това обвързването може да позволи на лицензодателя да увеличи лицензионните възнаграждения, особено когато обвързващият продукт и обвързаният продукт са частично заместими и двата продукта не се използват в точно определено съотношение. Обвързването пречи на лицензополучателя да премине към заместващи ресурси поради увеличените лицензионни възнаграждения за обвързващия продукт. Тези проблеми за конкуренцията не зависят от това дали страните по споразумението са конкуренти или не. За да може обвързването да произведе антиконкурентни ефекти, лицензодателят трябва да притежава значителна пазарна мощ спрямо обвързващия продукт, така че да ограничи конкуренцията в обвързания продукт. При липса на пазарна мощ спрямо обвързващия продукт лицензодателят не може да използва своята технология за антиконкурентната цел — препятстване на доставчици на обвързания продукт. Нещо повече, както при задълженията за неконкуриране, обвързването трябва да обхваща определена част от пазара за обвързания продукт, за да възникнат значителни ефекти на препятстване. В случаите, когато лицензодателят притежава пазарна мощ по-скоро на пазара за обвързания продукт, отколкото на пазара за обвързващия продукт, ограничението се анализира като клауза за неконкуриране или принудително форсиране на обемите, което отразява факта, че всеки проблем, свързан с конкуренцията, се заражда на пазара за „обвързания“ продукт, а не на пазара за „обвързващия“ продукт (88). |
| --- | --- |

(223)

| (224) | Обвързването може да породи и икономическа ефективност. Това е така, когато например обвързаният продукт е необходим за задоволителна в технологично отношение експлоатация на лицензната технология, или за да се гарантира, че производството по лиценза отговаря на стандартите за качество, към които се придържат лицензодателят и другите лицензополучатели. В такива случаи обвързването обикновено или не ограничава конкуренцията, или попада под разпоредбите на член 53, параграф 3. Когато лицензополучателите използват търговската марка на лицензодателя или когато по някакъв друг начин за потребителите е очевидно, че има връзка между продукта, в който се съдържа лицензната технология, и лицензодателя, лицензодателят има основателен интерес да гарантира, че качеството на продуктите е такова, че не подронва стойността на неговата технология или неговата репутация на икономически оператор. Освен това, когато на потребителите е известно, че лицензополучателите (и лицензодателят) произвеждат въз основа на една и съща технология, малко вероятно е лицензополучателите да проявят желание да вземат лиценз, освен ако технологията не се използва от всички по задоволителен в техническо отношение начин. |
| --- | --- |

(224)

| (225) | Обвързването може да бъде и положително за конкуренцията, когато обвързаният продукт позволява на лицензополучателя да използва лицензната технология значително по-ефективно. Например, когато лицензодателят дава лиценз за технология за конкретен процес, страните могат да се договорят лицензополучателят да купи катализатор от лицензодателя, който е разработен, за да бъде използван с лицензната технология, и който позволява технологията да бъде използвана по-ефективно, отколкото с други катализатори. Когато в такива случаи ограничението е предмет на член 53, параграф 1, условията по член 53, параграф 3 могат да бъдат изпълнени дори над праговете на пазарния дял. |
| --- | --- |

(225)

4.2.7.   Задължения за неконкуриране

| (226) | Задълженията за неконкуриране в контекста на лицензирането на технологии представляват задължения, наложени на лицензополучателя, да не използва технологии на трети страни, които се конкурират с лицензната технология. Доколкото дадено задължение за неконкуриране обхваща продукт или допълнителна технология, доставена от лицензодателя, задължението е разгледано в раздел 4.2.6, посветен на обвързването. |
| --- | --- |

(226)

| (227) | С РГОТТ се освобождават задълженията за неконкуриране както при споразумения между конкуренти, така и при споразумения между неконкуренти до праговете на пазарния дял от съответно 20 % и 30 %. |
| --- | --- |

(227)

| (228) | Основният риск за конкуренцията, свързан със задълженията за неконкуриране, е препятстването на технологиите на трети страни. Задълженията за неконкуриране могат също така да улеснят тайно споразумение между лицензодателите, когато няколко от тях го използват в отделни споразумения (в случай на кумулативна употреба). Препятстването на конкурентни технологии намалява конкурентния натиск върху лицензионните възнаграждения, вземани от лицензодателя, и намалява конкуренцията между историческите технологии, като ограничава възможностите на лицензополучателите да заменят конкурентни технологии. Тъй като и в двата случая основният проблем е препятстването, анализът може в общи линии да бъде същият при споразумения между конкуренти и споразумения между неконкуренти. При кръстосано лицензиране между конкуренти обаче, когато двете страни се договорят да не използват технологии на трета страна, споразумението може да улесни тайно споразумение между тях на продуктовия пазар, оправдавайки по този начин по-ниския праг на пазарния дял от 20 %. |
| --- | --- |

(228)

| (229) | Препятстване може да възникне, когато съществена част от потенциалните лицензополучатели са обвързани с един или, при кумулативни ефекти, с повече източници на технология и им е отнета възможността да използват конкурентни технологии. Ефектите на препятстване могат да са резултат от споразумения, сключени от един лицензодател с голяма пазарна мощ, или от кумулативния ефект от споразумения, сключени от няколко лицензодатели, дори когато всяко отделно споразумение или мрежа от споразумения са предмет на РГОТТ. В последния случай е малко вероятно да възникне сериозен кумулативен ефект, докато по-малко от 50 % от пазара е обвързан. Над този праг е възможно да възникне значително препятстване, когато бариерите за навлизане пред нови лицензополучатели са относително високи. Ако бариерите за навлизане на пазара са ниски, новите лицензополучатели могат да навлязат на пазара и да използват икономически привлекателни технологии, собственост на трети страни, и така да се превърнат в реална алтернатива на историческите лицензополучатели. За да се определят реалните възможности за навлизане и разрастване на трети страни, необходимо е също така да се вземе предвид степента, до която разпространителите са обвързани с лицензополучателите посредством задължения за неконкуриране. Технологиите на трети страни могат реално да навлязат на пазара само ако имат достъп до необходимите производствени и дистрибуторски активи. С други думи, лекотата за навлизане зависи не само от наличието на лицензополучатели, но и от степента, до която те имат достъп до разпространението. Когато оценява ефектите на препятстване на равнище разпространение, Органът прилага аналитичната рамка, описана в раздел VI.2.1 от Насоките относно вертикалните ограничения (89). |
| --- | --- |

(229)

| (230) | Когато лицензодателят притежава значителна пазарна мощ, задълженията на лицензополучателите да получат технологията само от лицензодателя могат да доведат до сериозни ефекти на препятстване. Колкото по-силна е пазарната позиция на лицензодателя, толкова по-голям е рискът от препятстване на конкурентни технологии. За възникването на осезаеми ефекти на препятстване задълженията за неконкуриране не трябва непременно да обхващат значителна част от пазара. Дори при липса на такива, осезаеми ефекти на препятстване могат да възникнат, когато задълженията за неконкуриране са насочени към предприятия, за които има по-голяма вероятност да лицензират конкурентни технологии. Рискът от препятстване е особено голям, когато броят на потенциалните лицензополучатели е ограничен и лицензионното споразумение се отнася до технология, която се използва от лицензополучателите като ресурс за тяхната собствена употреба. В такива случаи бариерите пред навлизането на нов лицензодател могат да бъдат високи. Препятстването е по-малко вероятно в случаите, когато технологията се използва за производство на продукт, който се продава на трети страни. Въпреки че в този случай ограничението обвързва производствения капацитет за въпросния ресурс, то не обвързва търсенето на лицензополучателите надолу по веригата. В последния случай, за да навлязат на пазара, лицензодателите се нуждаят само от достъп до един или повече лицензополучатели, които разполагат с подходящи производствени мощности. Освен ако само няколко предприятия притежават или могат да придобият необходимите активи, за да получат лиценз, е малко вероятно, налагайки задължения за неконкуриране на своите лицензополучатели, лицензодателят да може да лиши конкурентите от достъп до подходящи лицензополучатели. |
| --- | --- |

(230)

| (231) | Задълженията за неконкуриране могат да произведат също ефекти, благоприятстващи конкуренцията. Първо, тези задължения могат да улеснят разпространението на технологията, като намалят риска от злоупотреба с лицензната технология, по-специално на ноу-хау. Ако лицензополучател е получил от трети страни правото да издава лиценз за конкурентни технологии, съществува риск това конкретно лицензирано ноу-хау да бъде използвано при експлоатацията на конкурентни технологии и така да облагодетелства конкурентите. Когато един лицензополучател използва и конкурентни технологии, това обикновено прави контрола върху плащанията на лицензионни възнаграждения по-труден, което може да се окаже пречка за лицензирането. |
| --- | --- |

(231)

| (232) | Второ, задълженията за неконкуриране във възможна комбинация с изключителна територия могат да се окажат необходими, за да се гарантира, че лицензополучателят има стимул да инвестира в и да използва ефективно лицензната технология. Когато споразумението е предмет на член 53, параграф 1 поради силно препятстване, за да бъде задействан член 53, параграф 3, може да се окаже необходимо да бъде избрана по-малко ограничаваща алтернатива, например да се наложат задължения за минимална продукция или лицензионни възнаграждения, които обикновено са с по-слаб потенциал да препятстват конкурентни технологии от пазара. |
| --- | --- |

(232)

| (233) | Трето, когато лицензодателят поема задължение да направи значителни инвестиции за определен клиент, например за обучение и приспособяване на лицензната технология към потребностите на даден лицензополучател, може да възникне необходимост от налагане на задължения за неконкуриране или като алтернатива задължения за минимална продукция или минимални лицензионни възнаграждения, за да бъде накаран лицензодателят да направи инвестициите и да избегне проблемите с отказването от инвестиции. Обикновено обаче лицензодателят има възможност да фактурира пряко за инвестицията чрез еднократно плащане, което показва, че съществуват алтернативни решения, които са по-малко ограничаващи. |
| --- | --- |

(233)

4.3.   Споразумения за уреждане на спорове

| (234) | Лицензирането на права върху технология в споразуменията за уреждане на спорове може да служи като средство за решаване на спорове или за да се избегне възможността едната страна да упражни правата си на интелектуална собственост с цел да попречи на другата страна да експлоатира своите собствени права върху технологията (90). |
| --- | --- |

(234)

| (235) | Както в много други области на търговски спорове, споразуменията за уреждане на спорове в контекста на технологични спорове по принцип са законен начин за намиране на взаимно приемлив компромис в случай на добросъвестни правни разногласия. Страните могат да предпочетат да прекратят разногласията или съдебния спор, защото те се оказват твърде скъпи, отнемат време и/или резултатът от тях е несигурен. Споразуменията за уреждане на спорове могат също да спестят на съдилищата и/или на компетентните административни органи усилия в решаването на спора и това може да доведе до ползи за благосъстоянието. От друга страна в интерес на обществото като цяло е да бъдат отстранени невалидните права на интелектуалната собственост, които представляват неоснователни пречки пред иновациите и икономическата активност (91). |
| --- | --- |

(235)

| (236) | Лицензирането, включително кръстосаното лицензиране, в контекста на споразуменията за уреждане на спорове не ограничава като такова конкуренцията, тъй като позволява на страните да използват своите технологии след сключване на споразумението. Когато при липса на лиценз е възможно лицензополучателят да бъде изключен от пазара, неговият достъп до въпросната технология посредством споразумение за уреждане на спорове обикновено не е предмет на член 53, параграф 1. |
| --- | --- |

(236)

| (237) | Конкретните условия на тези споразумения обаче могат да са предмет на член 53, параграф 1. Лицензирането в контекста споразуменията за уреждане на спорове се третира по същия начин като другите лицензионни споразумения (92). В тези случаи е особено необходимо да се оцени дали страните по споразумението са потенциални или действителни конкуренти. |
| --- | --- |

(237)

Ограничения срещу заплащане в споразумения за уреждане на спорове

| (238) | Споразуменията за уреждане на спорове от типа „ограничения срещу заплащане“ или „плащане с цел забавяне“ често не включват трансфер на права върху технологии, а се основават на трансфер на стойност от едната страна в замяна на ограничения за навлизането и/или разрастването на пазара на другата страна и могат да попаднат в приложното поле на член 53, параграф 1 (93). |
| --- | --- |

(238)

| (239) | Ако обаче в споразумение за уреждане на спорове е включено и лицензиране на права върху технологиите, предмет на спора, и споразумението забавя или ограничава способността на лицензополучателя да пусне продукта на съответните пазари, споразумението може да попадне в обхвата на член 53, параграф 1 и в такъв случай ще трябва да бъде оценено с оглед на член 4, параграф 1, букви в) и г) от РГОТТ (вж. раздел 3.4.2 по-горе). Ако страните по такова споразумение за уреждане на спорове са действителни или потенциални конкуренти и при наличието на трансфер на значителна стойност от лицензодателя към лицензополучателя, Органът ще разгледа с особено внимание риска от разпределяне/подялба на пазара. |
| --- | --- |

(239)

Кръстосано лицензиране в споразумения за уреждане на спорове

| (240) | Споразуменията за уреждане на спорове, с които страните взаимно си отстъпват лицензи и налагат ограничения върху използването на своите технологии, включително върху лицензирането на трети страни, могат да попаднат в обхвата на член 53, параграф 1. Когато страните разполагат със значителна пазарна мощ и споразумението налага ограничения, които очевидно надхвърлят необходимото за деблокиране на ситуацията, споразумението е вероятно да попадне в обхвата на член 53, параграф 1, дори ако е вероятно да съществува позиция на взаимно блокиране. Вероятно е да бъде приложен член 53, параграф 1, когато страните си поделят пазарите или определят реципрочни текущи лицензионни възнаграждения, които имат значително въздействие върху цените на пазара. |
| --- | --- |

(240)

| (241) | Когато съгласно споразумението за уреждане на спорове страните имат право да използват взаимно технологиите си и споразумението обхваща и бъдещите подобрения, необходимо е да се оцени какво е въздействието на споразумението върху стимула на страните да правят нововъведения. В случаите, когато страните притежават значителна пазарна мощ, споразумението може да попадне в обхвата на член 53, параграф 1, когато пречи на една от страните да получи конкурентно преимущество пред другата. Споразумения, които отстраняват или съществено намаляват възможностите на една страна да получи конкурентно предимство пред другата, намаляват стимула за нововъведения и така въздействат отрицателно на значителна част от механизма на конкуренция. Малко вероятно е също тези споразумения да изпълнят условията по член 53, параграф 3. Много малко вероятно е ограничението да бъде счетено за необходимо по смисъла на третото условие по член 53, параграф 3. За постигането на целта на споразумението, а именно да се гарантира, че страните могат да продължат да използват своята собствена технология, без да бъдат блокирани от другата страна, не се изисква страните да се споразумеят да споделят бъдещите нововъведения. Малко вероятно е обаче да се попречи на страните да постигнат конкурентно предимство една спрямо друга, когато целта на лиценза е да им се позволи да разработят съответните си технологии и когато лицензът не ги кара да използват същите технологични решения. С такива споразумения просто се дава свобода на проектиране, като се избягват бъдещи обвинения в нарушение, отправени от другата страна. |
| --- | --- |

(241)

Клаузи за неоспорване в споразумения за уреждане на спорове

| (242) | В контекста на споразуменията за уреждане на спорове клаузите за неоспорване обикновено се считат извън обхвата на член 53, параграф 1. В такива споразумения е присъщо страните да се договарят да не оспорват ex post правата на интелектуална собственост, които са предмет на спора. Всъщност целта на споразумението е да бъдат уредени съществуващите спорове и/или да бъдат избегнати бъдещи спорове. |
| --- | --- |

(242)

| (243) | Клаузите за неоспорване в споразумения за уреждане на спорове обаче могат при конкретни обстоятелства да бъдат антиконкурентни и да бъдат предмет на член 53, параграф 1. Ограничаването на свободата за оспорване на право върху интелектуална собственост не е част от конкретния предмет на дадено право върху интелектуалната собственост и може да ограничи конкуренцията. Например клауза за неоспорване може да наруши член 53, параграф 1, когато право върху интелектуална собственост е било дадено след предоставянето на невярна или подвеждаща информация (94). Контролът на тези клаузи е необходим и ако лицензодателят, освен че лицензира права върху технология, стимулира финансово или по друг начин лицензополучателя да се съгласи да не оспорва валидността на правото върху технологията, или ако правата върху технологията са необходим ресурс за производството на лицензополучателя (вж. също точка 136). |
| --- | --- |

(243)

4.4.   Обединяване на технологии

| (244) | Технологичните обединения се определят като споразумения, съгласно които две или повече страни комплектуват пакет от технологии, за които се дава лиценз не само на страните по споразумението, но и на трети страни. От гледна точка на своята структура технологичните обединения могат да приемат формата на прости споразумения между ограничен брой страни или на споразумения с по-сложна структура, съгласно които дейността по издаването на лиценз за обединените технологии е поверено на отделна организация. И в двата случая обединяването може да позволи на лицензополучателите да осъществяват дейност на пазара въз основа на общ лиценз. |
| --- | --- |

(244)

| (245) | Няма присъща връзка между технологичните обединения и стандартите, но технологиите в групата често подкрепят изцяло или частично de facto или de jure промишлен стандарт (95). Различните технологични обединения могат да обхващат конкурентни стандарти (96). Технологичните обединения могат да произведат положителни за конкуренцията ефекти, по-специално като намаляват разходите по сделките и като определят лимит за кумулативните лицензионни възнаграждения, за да се избегне двойният марж. Обединяването позволява да бъде получен лиценз за включените в него технологии с еднократен акт. Това е особено важно в сектори, в които често се срещат права на интелектуална собственост, а лицензите трябва да бъдат получени от значителен брой лицензодатели, за да се осъществява дейност на пазара. Когато лицензополучателите получават текущи услуги, свързани с прилагането на лицензните технологии, съвместното лицензиране и обслужване могат още да намалят разходите. Обединяването на патенти може също да изиграе положителна роля за въвеждането на стандарти, благоприятстващи конкуренцията. |
| --- | --- |

(245)

| (246) | Технологичните обединения могат също да ограничават конкуренцията. Създаването на технологични обединения по необходимост предполага съвместна продажба на технологичните обединения, което, когато са изключително или предимно заместими технологии, се равнява на картел за фиксиране на цените. Нещо повече, освен намаляването на конкуренцията между страните, технологичните обединения, особено когато са част от промишлен стандарт или създават de facto промишлен стандарт, могат също да намалят иновациите, като препятстват алтернативните технологии. Наличието на стандарт и свързано с него технологично обединение може да затрудни нови и усъвършенствани технологии да навлязат на пазара. |
| --- | --- |

(246)

| (247) | Споразумения, установяващи технологични обединения и определящи условията за тяхното функциониране, независимо от броя на страните, не се освобождават групово, тъй като споразумението за създаване на обединението не позволява на конкретен лицензополучател да произвежда продукт, предмет на споразумението (виж раздел 3.2.4 по-горе). Тези споразумения са разгледани само в настоящите насоки. Споразуменията за обединяване създават редица проблеми, свързани с подбора на включените технологии и функционирането на обединението, които не възникват при другите типове лицензиране. Издаването на лицензи при споразумения за обединяване обикновено е многостранно споразумение предвид на факта, че страните по споразумението определят заедно условията за това лицензиране и следователно то не е предмет на груповото освобождаване. Издаването на лиценз за обединението е разгледано в точка 261 и в раздел 4.4.2. |
| --- | --- |

(247)

4.4.1.   Оценяване на създаването и функционирането на технологични обединения

| (248) | Начинът, по който се сформира, организира и функционира едно технологично обединение, може да намали риска неговата цел или ефектите от него да ограничават конкуренцията, както и да гарантира, че споразумението е в полза на конкуренцията. При оценяването на възможните рискове и ефективността, Органът ще вземе предвид inter alia прозрачността на процеса на създаване на обединението; подбора и естеството на технологичните обединения, включително степента, до която независими експерти участват в създаването и работата на технологичното обединение, и дали са въведени предпазни мерки срещу обмен на чувствителна информация и независими механизми за разрешаване на спорове. |
| --- | --- |

(248)

Свободно участие

| (249) | Когато участието в процеса на създаване на стандарт и на технологично обединение е отворено за всички заинтересовани страни, има по-голяма вероятност технологиите, които ще бъдат включени в обединението, да бъдат подбрани въз основа на съображения, свързани с цена/качество, отколкото когато обединението се създава от малка група собственици на технологии. |
| --- | --- |

(249)

Подбор и естество на технологичните обединения

| (250) | Рисковете за конкуренцията и потенциалът за повишаване на ефективността на технологичните обединения зависят до голяма степен от взаимоотношенията между технологичните обединения и тяхната връзка с технологиите извън обединението. Трябва да се правят две основни разграничения, а именно: а) между технологични допълнения и технологични заместители, и б) между основни и неосновни технологии. |
| --- | --- |

(250)

| (251) | Две технологии се допълват, а не са заместими, когато и двете са необходими за производството на даден продукт или за провеждането на процеса, към който се прилагат. Обратно, две технологии са заместители, когато която и да е от тях позволява на притежателя си да произвежда продукта или да провежда процеса, към който се прилагат технологиите. |
| --- | --- |

(251)

| (252) | Технологията може да е основна или а) за производството на конкретен продукт или за провеждането на конкретен процес, към който се прилагат обединените технологии, или б) за производството на този продукт или за провеждането на този процес в съответствие със стандарт, който включва обединените технологии. В първия случай една технология е основна (за разлика от неосновната), ако за тази технология не съществува жизнеспособен заместител (както от икономическа, така и от техническа гледна точка) в обединението или извън него и ако тази технология съставлява необходима част от пакета технологии за целите на производство на продукта (продуктите) или за осъществяването на процеса или процесите, към които се прилага обединението. Във втория случай една технология е основна, ако тя съставлява необходима част (т.е. няма жизнеспособни заместители) от обединените технологии, необходими за спазване на стандарта, в основата на който стои обединението (основни технологии, свързани със стандарт). Основните технологии по необходимост са и допълващи се технологии. Фактът, че притежателят на технология просто декларира, че една технология е основна, не означава, че технологията е основна съгласно критериите, посочени в настоящата точка. |
| --- | --- |

(252)

| (253) | Когато технологиите в технологично обединение са заместими, лицензионните възнаграждения вероятно ще са по-големи, отколкото биха били в противен случай, тъй като лицензополучателите не се възползват от конкуренцията между въпросните технологии. Когато технологиите в технологичното обединение се допълват, технологичното обединение намалява разходите по сделките и може да намали цялостните лицензионни възнаграждения, тъй като страните са в позиция да определят общо лицензионно възнаграждение за пакета, вместо всяка от тях да определя лицензионно възнаграждение за собствената си технология, без да взема предвид факта, че по-високото лицензионно възнаграждение за една технология обикновено намалява търсенето за допълващите се технологии. Ако лицензионните възнаграждения за допълващи се технологии се определят поотделно, тяхната обща сума често може да надвишава това, което би било определено колективно в рамките на обединение за пакет от същите допълващи се технологии. Оценката на ролята на заместителите извън обединението е изложена в точка 262. |
| --- | --- |

(253)

| (254) | Разликата между допълващите се и заместимите технологии не винаги е очевидна, тъй като технологиите могат да бъдат отчасти заместими, отчасти допълващи се. Когато вследствие повишаване на ефективността, предизвикано от интеграцията на две технологии, лицензополучателите желаят да използват и двете технологии, технологиите се третират като допълващи се, дори ако са отчасти заместими. В такива случаи е вероятно ако няма обединение, лицензополучателите да поискат да получат лиценз и за двете технологии поради допълнителната икономическа полза от използването и на двете технологии в сравнение с използването само на една от тях. При липса на доказателство, основаващо се на търсенето, относно степента на допълване на обединените технологии, признак за това, че тези технологии са допълващи се, би било ако i) страните, които допринасят със своя технология за обединението, остават свободни да ги лицензират индивидуално, и ii) обединението е съгласно, освен да лицензира пакета от технологии за всички страни, да лицензира също технологията на всяка страна поотделно, и iii) общите лицензионни възнаграждения, фактурирани при получаването на отделни лицензи за всички обединени технологии, не надвишават лицензионните възнаграждения, фактурирани от обединението за целия пакет от технологии. |
| --- | --- |

(254)

| (255) | Включването в обединението на заместими технологии ограничава конкуренцията между технологиите, тъй като може да се равнява на колективни пакетни лицензи и да доведе до фиксиране на цените между конкуренти. Като правило Органът счита, че включването на значителни заместими технологии в обединението представлява нарушение на член 53, параграф 1. Органът смята също, че е малко вероятно условията по член 53, параграф 3 да бъдат изпълнени при обединение, състоящо се до голяма степен от заместими технологии. Като се има предвид, че въпросните технологии са алтернативни, от включването на двете технологии в обединението не произтича никакво намаляване на разходите по сделките. При липса на обединение лицензополучателите не биха поискали да използват и двете технологии. За да бъдат решени проблемите, свързани с конкуренцията, не е достатъчно страните да са свободни да издават самостоятелно лицензи. Това е така, защото е вероятно страните да не са мотивирани да издават самостоятелно лицензи, за да не губят ефекта от обединяването, който им позволява да упражняват съвместно своята пазарна мощ. |
| --- | --- |

(255)

Подбор и функция на независимите експерти

| (256) | Друг важен фактор при оценяването на рисковете за конкуренцията и ефективността на технологичните обединения е степента на участие на независими експерти в създаването и функционирането на обединението. Например оценката на това дали технологията е основна за стандарт, в чиято основа стои споразумение за обединение, често е сложен въпрос, за който са необходими специални експертни познания. Включването на независими експерти в процеса на подбор може да допринесе много, за да се гарантира, че задължението да бъдат включени само основни технологии е изпълнено на практика. Когато изборът на технологиите, които да бъдат включени в обединението, се извършва от независим експерт, това може също да увеличи конкуренцията между съществуващи технологични решения. |
| --- | --- |

(256)

| (257) | Органът взема предвид начина на подбор на експертите и функциите, които изпълняват. Експертите трябва да бъдат независими от предприятията, които образуват обединението. Ако експертите са свързани с лицензодателите (или с лицензионната дейност на обединението) или по друг начин зависят от тях, на участието на експерта ще бъде отдадено по-малко значение. Експертите трябва да имат необходимата техническа квалификация, за да изпълнят различните функции, които са им поверени. Сред функциите на независимите експерти могат да са, по-конкретно, оценката на това дали технологиите, предложени за включване в обединението, са валидни и това дали са основни. |
| --- | --- |

(257)

| (258) | И накрая, евентуалните механизми за разрешаване на спорове, предвидени в инструментите за създаване на обединението, са от значение и следва да се вземат предвид. Колкото повече разрешаването на спорове се възлага на органи или лица, които са независими от обединението и неговите членове, толкова по-голяма е вероятността разрешаването на спорове да е неутрално. |
| --- | --- |

(258)

Предпазни мерки срещу обмен на чувствителна информация

| (259) | Важно е също да се вземат предвид споразуменията за размяна на чувствителна информация между страните (97). На олигополните пазари размяната на чувствителна информация, например данни за цените и продукцията, може да улесни тайно споразумение (98). В такива случаи Органът взема предвид какви предпазни мерки са предприети, които да гарантират, че не се обменя чувствителна информация. Независим експерт или орган по лицензирането може да изиграе важна роля в това отношение, като гарантира, че данни за продукцията и продажбите, които могат да бъдат необходими за изчисляването и проверката на лицензионните възнаграждения, не са разкрити на предприятия, които се конкурират на засегнатия пазар. |
| --- | --- |

(259)

| (260) | Особено внимание трябва да бъде отделено на въвеждането на такива предпазни мерки, когато заинтересованите страни полагат едновременно усилия за създаване на обединения на конкурентни стандарти, когато това може да доведе до обмен на чувствителна информация между конкурентни обединения. |
| --- | --- |

(260)

Защитена област

| (261) | Създаването и функционирането на обединение, включително лицензирането, остава извън обхвата на член 53, параграф 1, независимо от пазарната позиция на страните, ако са изпълнени всички условия по-долу:






  а) | участието в процеса на създаване на стандарта и на обединението е отворено за всички заинтересовани носители на права върху технология; |
| --- | --- | --- |

(261)

а)

участието в процеса на създаване на стандарта и на обединението е отворено за всички заинтересовани носители на права върху технология;

| б) | приети са достатъчни предпазни мерки, за да се гарантира, че се обединяват единствено основни (а те по необходимост са и допълващи се) технологии; |
| --- | --- |

б)

приети са достатъчни предпазни мерки, за да се гарантира, че се обединяват единствено основни (а те по необходимост са и допълващи се) технологии;

| в) | приети са достатъчни предпазни мерки, за да се гарантира, че обменът на чувствителна информация (например данни за цените и продукцията) се ограничава до това, което е необходимо за създаването и функционирането на обединението; |
| --- | --- |

в)

приети са достатъчни предпазни мерки, за да се гарантира, че обменът на чувствителна информация (например данни за цените и продукцията) се ограничава до това, което е необходимо за създаването и функционирането на обединението;

| г) | обединените технологии се включват в обединението чрез лицензи на неизключителна основа; |
| --- | --- |

г)

обединените технологии се включват в обединението чрез лицензи на неизключителна основа;

| д) | за обединените технологии се издават лицензи на всички потенциални лицензополучатели при условия FRAND (99); |
| --- | --- |

д)

за обединените технологии се издават лицензи на всички потенциални лицензополучатели при условия FRAND (99);

| е) | страните, които допринасят със своя технология за обединението, и лицензополучателите са свободни да оспорват валидността и основния характер на обединените технологии; както и |
| --- | --- |

е)

страните, които допринасят със своя технология за обединението, и лицензополучателите са свободни да оспорват валидността и основния характер на обединените технологии; както и

| ж) | страните, които допринасят със своя технология за обединението, и лицензополучателят остават свободни да разработват конкурентни продукти и технологии. |
| --- | --- |

ж)

страните, които допринасят със своя технология за обединението, и лицензополучателят остават свободни да разработват конкурентни продукти и технологии.

Извън защитената област

| (262) | Когато в обединението са включени важни допълващи се, но неосновни патенти, съществува риск от препятстване на технологиите на трети страни. След като една технология е включена в обединението и е лицензирана като част от пакета, вероятно няма да има стимул за лицензополучателите да поискат лиценз за конкурентна технология, когато в лицензионното възнаграждение, платено за пакета, вече е включена заместваща технология. Освен това включването на технологии, които не са необходими за производството на продуктите или за провеждането на процесите, към които се прилага обединението на технологии, или за спазването на стандарта, към който се числи технологичното обединение, също принуждава лицензополучателите да плащат за технология, от която вероятно нямат нужда. Така включването на такива допълващи се технологии се равнява на колективни пакетни лицензи. Когато едно обединение обхваща неосновни технологии, споразумението може да попадне в обхвата на член 53, параграф 1, когато обединението заема важна позиция на съответния пазар. |
| --- | --- |

(262)

| (263) | Тъй като заместимите и допълващите се технологии могат да бъдат разработени след създаването на обединението, нуждата от оценка на това дали са основни не изчезва непременно със създаването на обединението. Технология може да стане неосновна след създаването на обединението вследствие на появата на нови технологии на трети страни. Когато обединението научи, че подобна нова технология на трета страна се предлага на лицензополучателите и се търси от тях, опасенията за препятстване могат да бъдат разсеяни, като на новите и съществуващите лицензополучатели бъде предложен лиценз за технологията, която вече не е основна, срещу съответното занижено лицензионно възнаграждение. Има обаче и други начини да се гарантира, че технологиите на трети страни не са препятствани. |
| --- | --- |

(263)

| (264) | Когато оценява технологичните обединения, включващи неосновни, но допълващи се технологии, в своята цялостна оценка Органът ще вземе предвид inter alia следните фактори:






  а) | дали съществуват причини, благоприятстващи конкуренцията, неосновните технологии да бъдат включени в обединението, например поради разходите за оценка на това дали всички технологии са основни с оглед на техния голям брой; |
| --- | --- | --- |

(264)

а)

дали съществуват причини, благоприятстващи конкуренцията, неосновните технологии да бъдат включени в обединението, например поради разходите за оценка на това дали всички технологии са основни с оглед на техния голям брой;

| б) | дали лицензодателите остават свободни да лицензират своите технологии по независим начин: когато обединението се състои от ограничен брой технологии и има заместващи технологии извън него, лицензополучателите могат да поискат да съставят свой собствен пакет с технологии, състоящ се отчасти от технологии, принадлежащи към обединението, и отчасти от технологии, собственост на трети страни; |
| --- | --- |

б)

дали лицензодателите остават свободни да лицензират своите технологии по независим начин: когато обединението се състои от ограничен брой технологии и има заместващи технологии извън него, лицензополучателите могат да поискат да съставят свой собствен пакет с технологии, състоящ се отчасти от технологии, принадлежащи към обединението, и отчасти от технологии, собственост на трети страни;

| в) | когато обединените технологии имат различни приложения, за някои от които не се изисква използването на всички обединени технологии, дали за тях се издава само общ пакет или се предлагат отделни пакети за различните приложения, всеки от които включва само технологиите, които са от значение за въпросното приложение: в последния случай технологиите, които не са основни за определен продукт или процес, не се обвързват с основни технологии; |
| --- | --- |

в)

когато обединените технологии имат различни приложения, за някои от които не се изисква използването на всички обединени технологии, дали за тях се издава само общ пакет или се предлагат отделни пакети за различните приложения, всеки от които включва само технологиите, които са от значение за въпросното приложение: в последния случай технологиите, които не са основни за определен продукт или процес, не се обвързват с основни технологии;

| г) | дали обединените технологии се предлагат само в общ пакет или лицензополучателите могат да получат лиценз само за част от пакета със съответното намаление на лицензионното възнаграждение. Възможността да бъде получен лиценз само за част от пакета може да намали риска от препятстване на технологии на трети страни извън обединението, по-специално, когато лицензополучателят получи съответното намаление на лицензионното възнаграждение. За това се изисква част от цялото лицензионно възнаграждение да бъде отнесена към всяка една от технологиите в обединението. Когато лицензионните споразумения, сключени между обединението и отделните лицензополучатели, са с относителен дълъг срок и обединените технологии подкрепят de facto промишлен стандарт, трябва да се има предвид също, че обединението може да препятства достъпа до пазара на нови заместими технологии. При оценката на риска от препятстване в такива случаи е уместно да се вземе предвид дали лицензополучателите могат да прекратят след разумно предизвестие част от лиценза и да получат съответното намаление на лицензионното възнаграждение. |
| --- | --- |

г)

дали обединените технологии се предлагат само в общ пакет или лицензополучателите могат да получат лиценз само за част от пакета със съответното намаление на лицензионното възнаграждение. Възможността да бъде получен лиценз само за част от пакета може да намали риска от препятстване на технологии на трети страни извън обединението, по-специално, когато лицензополучателят получи съответното намаление на лицензионното възнаграждение. За това се изисква част от цялото лицензионно възнаграждение да бъде отнесена към всяка една от технологиите в обединението. Когато лицензионните споразумения, сключени между обединението и отделните лицензополучатели, са с относителен дълъг срок и обединените технологии подкрепят de facto промишлен стандарт, трябва да се има предвид също, че обединението може да препятства достъпа до пазара на нови заместими технологии. При оценката на риска от препятстване в такива случаи е уместно да се вземе предвид дали лицензополучателите могат да прекратят след разумно предизвестие част от лиценза и да получат съответното намаление на лицензионното възнаграждение.

| (265) | Дори споразуменията за технологични обединения, които ограничават конкуренцията, могат да породят полезна за конкуренцията ефективност (вж. точка 245, която трябва да бъде разгледана по член 53, параграф 3 и която да бъде съпоставена с отрицателните въздействия върху конкуренцията. Например ако обединението на патенти съдържа неосновни патенти, но изпълнява всички останали критерии за защитената област, посочени в точка 261, когато са налице насърчаващи конкуренцията причини за включването на неосновни патенти в обединението (вж. точка 264) и когато лицензополучателите имат възможност да получат лиценз само за част от пакета със съответно намаление на лицензионните възнаграждения (вж. точка 264), условията на член 53, параграф 3 вероятно ще бъдат спазени. |
| --- | --- |

(265)

4.4.2.   Оценка на индивидуалните ограничения в споразуменията между страните по споразумение за обединение и лицензополучателите по него

| (266) | Когато споразумението за създаване на технологично обединение не нарушава член 53, на следващия етап се оценява въздействието върху конкуренцията от лицензите, договорени между страните по споразумението за обединение с техните лицензополучатели. Условията, при които се предоставят лицензите, могат да попаднат в обхвата на член 53, параграф 1. Целта на настоящия раздел е да се разгледат редица ограничения, които в една или друга форма са често срещани в споразуменията за лицензиране, сключени със технологичните обединения, и които следва да бъдат оценявани в цялостния контекст на обединението. Обикновено РГОТТ не се прилага за лицензионни споразумения, сключени между страните по споразумението за обединение и лицензополучатели — трета страна (вж. точка 247). Следователно в настоящия раздел се разглежда индивидуалното оценяване на проблеми, свързани с лицензирането в рамките на технологичните обединения. |
| --- | --- |

(266)

| (267) | Когато изготвя своята оценка на споразуменията за трансфер на технологии между страните по споразумението за обединение и техните лицензополучатели, Органът ще се ръководи от следните основни принципи:






  а) | колкото по-силна е пазарната позиция на технологичното обединение, толкова по-голям е рискът от антиконкурентни ефекти; |
| --- | --- | --- |

(267)

а)

колкото по-силна е пазарната позиция на технологичното обединение, толкова по-голям е рискът от антиконкурентни ефекти;

| б) | колкото по-силна е пазарната позиция на технологичното обединение, толкова по-вероятно е член 53 да бъде нарушен, когато бъде решено да не се отпускат лицензи на всички потенциални лицензополучатели или те да бъдат отпуснати по дискриминационни условия; |
| --- | --- |

б)

колкото по-силна е пазарната позиция на технологичното обединение, толкова по-вероятно е член 53 да бъде нарушен, когато бъде решено да не се отпускат лицензи на всички потенциални лицензополучатели или те да бъдат отпуснати по дискриминационни условия;

| в) | технологичните обединения не трябва неоправдано да препятстват технологии на трета страна или да ограничават алтернативните обединения; |
| --- | --- |

в)

технологичните обединения не трябва неоправдано да препятстват технологии на трета страна или да ограничават алтернативните обединения;

| г) | в споразуменията за трансфер на технологии не трябва да се съдържа нито едно от съществените ограничения, посочени в член 4 от РГОТТ (вж. раздел 3.4). |
| --- | --- |

г)

в споразуменията за трансфер на технологии не трябва да се съдържа нито едно от съществените ограничения, посочени в член 4 от РГОТТ (вж. раздел 3.4).

| (268) | Предприятия, които създават технологично обединение, което е съвместимо с изискванията по член 53, обикновено са свободни да преговарят и да определят лицензионни възнаграждения за пакета с технологии (при условие че се ангажират да издават лицензи по справедливи, разумни и недискриминационни условия, FRAND), както и дела на всяка технология от лицензионните възнаграждения или преди, или след създаването на стандарта. Такова споразумение е присъщо за създаването на технологичното обединение и не може само по себе си да се счита за ограничаващо конкуренцията. При определени обстоятелства може да е по-ефективно лицензионните възнаграждения на технологичното обединение да бъдат договорени преди избора на стандарт, за да се избегне изборът на стандарт да увеличи лицензионното възнаграждение, като предостави значителна степен на пазарна мощ на една или повече основни технологии. Лицензополучателите обаче трябва да останат свободни да определят цената на продуктите, произведени по лиценза. |
| --- | --- |

(268)

| (269) | Когато технологичното обединение разполага с господстващо положение на пазара, лицензионните възнаграждения и другите условия на лицензиране трябва да бъдат непрекомерни и недискриминационни, а лицензите не трябва да са изключителни (100). Тези изисквания са необходими, за да се гарантира, че обединението е отворено и не води до препятстване и други антиконкурентни ефекти върху пазарите надолу по веригата. Тези изисквания обаче не пречат да бъдат събирани различни ставки на лицензионни възнаграждения за различна употреба. По принцип не се приема за ограничение на конкуренцията прилагането на различни ставки на лицензионни възнаграждения за различните продуктови пазари, при условие че на продуктовите пазари няма дискриминация. По-специално, отношението към лицензополучателите от обединението не трябва да зависи от това дали те са също лицензодатели или не. Следователно Органът взема предвид дали лицензодателите и лицензополучателите подлежат на същите задължения за лицензионни възнаграждения. |
| --- | --- |

(269)

| (270) | Лицензодателите и лицензополучателите следва да са свободни да разработват конкурентни продукти и стандарти. Те следва също да са свободни да предоставят и да получават лицензи извън обединението. Тези изисквания са необходими, за да бъде ограничен рискът от препятстване на технологии на трети страни и за да се гарантира, че обединението не ограничава нововъведенията и не пречи на създаването на конкурентни технологични решения. Когато технология от обединението е включена в (de facto) промишлен стандарт и когато страните подлежат на задължения за неконкуриране, обединението създава особен риск да се попречи на разработването на нови и усъвършенствани технологии и стандарти. |
| --- | --- |

(270)

| (271) | Задълженията за преотстъпване на подобренията не следва да са изключителни и трябва да бъдат ограничени до разработки, които са основни или важни за използването на технологията, включена в обединението. Това позволява на обединението да „захранва“ подобренията на технологията, включена в обединението, както и да извлича ползи от тях. Страните имат законно основание да гарантират чрез задълженията за преотстъпване, че използването на технологията, включена в обединението, няма да бъде възпрепятствано от лицензополучатели, включително от подизпълнители, работещи по лиценз на лицензополучателя, които държат или получават основни патенти. |
| --- | --- |

(271)

| (272) | Един от проблемите, свързан с обединението на технологии, е рискът те вероятно да защитават невалидни патенти. Обединяването може да повишава разходите/рисковете за успешно оспорване, тъй като оспорването може да се провали, дори ако само един патент в обединението е валиден. Защитата на невалидните патенти в обединението може да принуди лицензополучателите да плащат по-големи лицензионни възнаграждения и може също така да попречи на нововъведенията в областта, обхваната от невалидния патент. В този контекст клаузите за неоспорване, включително клаузите за прекратяване (101), в споразумение за трансфер на технологии между страните по споразумението за обединение и трети страни има вероятност да попаднат в приложното поле на член 53, параграф 1. |
| --- | --- |

(272)

| (273) | Обединенията често включват както патенти, така и заявките за тях. Ако заявителите на патент, които представят своите патентни заявки на страните по споразумението за обединение, когато е възможно, използват процедурите за патентна заявка, които ускоряват регистрирането, проверката на валидността и на приложното поле на патента ще бъде по-бърза. |
| --- | --- |

(273)

---

(1)  
  ОВ C 89, 28.3.2014 г., стр. 3

(2)  
  ОВ L 259, 4.10.2007 г., стр. 1 и притурка за ЕИП No 46, 4.10.2007 г., стр. 1.

(3)  
  ОВ L 93, 28.3.2014 г., стр. 17, включен в Споразумението за ЕИП с Решение на Съвмeстния комитет на ЕИП No 293/2014 от 12 декември 2014 г. (все още не е публикувано). РГОТТ замества акта, посочен по-рано в точка 5 от приложение XIV към Споразумението за ЕИП, т.е. Регламент (ЕО) No 772/2004 на Комисията от 27 април 2004 г. относно прилагането на член 81, параграф 3 от Договора по отношение на категории споразумения за трансфер на технологии (ОВ L 123, 27.4.2004 г., стр. 11), включен в Споразумението за ЕИП с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 42/2005 от 11 март 2005 г. (ОВ L 198, 28.7.2005 г., стр. 42 и притурка за ЕИП No 38, 28.7.2005 г., стр. 24).

(4)  Вж. по аналогия решение от 16 март 2000 г. по съединени дела Compagnie Maritime Belge, C-395/96 P и C-396/96 P, Recueil, стр. I-1365, точка 130 и точка 106 от Насоките на Органа за прилагането на член 53, параграф 3 от Споразумението за ЕИП, ОВ C 208, 6.9.2007 г., стр. 1 и притурка за ЕИП No 42, 6.9.2007 г., стр. 1.

(5)  Като следствие от Споразумението за изменение на протокол 4 към Споразумението на държавите от ЕАСТ за създаване на Надзорен орган и Съд от 24 септември 2004 г., което влезе в сила на 20 май 2005 г., глава II oт протокол 4 към Споразумението за надзор и съд отразява до голяма степен в стълба за ЕАСТ Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета (ОВ L 1, 4.1.2003 г., стр. 1).

(6)  Оттук нататък терминът „споразумение“ обхваща съгласуваните практики и решенията на сдружения на предприятия.

(7)  Вж. Насоки на Органа за прилагане на понятието за засягане на търговията, съдържащо се в членове 53 и 54 от Споразумението за ЕИП, ОВ C 291, 30.11.2006 г., стр. 46 и притурка за ЕИП No 59, 30.11.2006 г., стр. 18.

(8)  Оттук нататък терминът „ограничаване“ обхваща предотвратяването и нарушаването на конкуренцията.

(9)  Което включва правата за отдаване под наем. В тази връзка вж. решение от 17 май 1988 г. по дело Warner Brothers and Metronome Video, С-158/86, Recueil, стр. I-2605 и решение от 22 септември 1998 г. по дело Foreningen af danske videogramdistributører, C-61/97, Recueil, стр. I- 5171.

(10)  Този принцип на изчерпване в ЕИП е залегнал например в член 7, параграф 1 от акта, посочен в точка 9з от приложение XVII към Споразумението за ЕИП, т.е. Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (ОВ L 299, 8.11.2008 г., стр. 25, включена в Споразумението за ЕИП с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 56/2007 от 9 юни 2007 г. (ОВ L 266, 11.10.2007 г., стр. 17 и притурка за ЕИП No 48, 11.10.2007 г., стр. 13), който предвижда, че марката не дава право на притежателя да забрани използването ѝ във връзка със стоки, които са пуснати с тази марка на пазара на територията, обхваната от Споразумението за ЕИП, от самия притежател или с негово съгласие, както и в член 4, параграф 2 от акта, посочен в точка 5 от приложение XVII към Споразумението за ЕИП, т.е. Директива 2009/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно правната закрила на компютърните програми (ОВ L 111, 5.5.2009 г., стр. 16, включена в Споразумението за ЕИП с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 39/2011 от 1 април 2011 г. (ОВ L 171, 30.6.2011 г., стр. 40 и притурка за ЕИП No 37, 30.6.2011 г., стр. 47), в който се предвижда, че първата продажба на територията, обхваната от Споразумението за ЕИП, на копие от програмата от носителя на правата или с негово съгласие изчерпва правото на разпространение върху това копие в рамките на територията, обхваната от Споразумението за ЕИП, с изключение на правото на контрол върху по-нататъшното отдаване под наем на програмата или на копие от нея.

(11)  Вж. напр. решение от 13 юли 1966 г. по съединени дела Consten and Grundig, С-56/64 и С-58/64, Recueil, стр. I-429.

(12)  Методиката за прилагането на член 53, параграф 3 е описана в Насоките на Органа за прилагането на член 53, параграф 3 от Споразумението за ЕИП, цитирани в бележка под линия 4.

(13)  Вж. решение от 30 юни 1966 г. по дело Société Technique Minière, С-56/65, Recueil, стр. I-337, и решение от 28 май 1998 г. по дело John Deere, C-7/95 P, Recueil, стр. I-3111, точка 76.

(14)  В тази връзка вж. например решението по дело Consten and Grundig, цитирано в бележка под линия 11.

(15)  Вж. в тази връзка решението по дело Société Technique Minière, цитирано в бележка под линия 13, и решение на Съда от 8 юни 1982 г. по дело Nungesser, 258/78, Recueil, стр. 02015.

(16)  Вж. например точки 126 — 127.

(17)  В тази връзка вж. например решение от 8 юли 1999 г. по дело Anic Partecipazioni, C-49/92 P, Recueil, стр. I-4125, точка 99.

(18)  Вж. решение от 28 март 1984 г. по съединени дела CRAM и Rheinzink, C-29/83 и С-30/83, Recueil, стр. I-1679, точка 26, и решение от 8 ноември 1983 г. по съединени дела ANSEAU-NAVEWA, С-96/82 и други, Recueil, стр. I-3369, точки 23—25. Решение от 29 ноември 2012 г. по дело Groupement des Cartes Bancaires/Комисия, T-491/07, точка 146.

(19)  Вж. също решение от 20 ноември 2008 г. по дело Beef Industry Development Society and Barry Brothers, C-209/07, Сборник, стр. I-8637, точка 21.

(20)  Допълнителни насоки относно понятието за ограничение на конкуренцията като цел могат да бъдат намерени в Насоките на Органа за прилагането на член 53, параграф 3 от Споразумението за ЕИП, цитирани в бележка под линия 4. Вж. също решение от 6 октомври 2009 г. по съединени дела GlaxoSmithKline Services и други/Комисия и други, C-501/06 P, C-513/06 P, С-515/06 P и C-519/06 P, Сборник, стр. I-9291, точки 59—64. Решение от 20 ноември 2008 г. по дело Beef Industry Development Society and Barry Brothers, C-209/07, Сборник, стр. I-8637, точки 21—39. Решение от 4 юни 2009 г. по дело T-Mobile Netherlands и др., C-8/08, Сборник, стр. I-4529, точки 31 и 36—39 и решение от 14 март 2013 г. по дело Allianz Hungária Biztosító и др., C-32/11, точки 33—38.

(21)  Вж. решението по дело John Deere, цитирано в бележка под линия 13.

(22)  Насоки по въпроса за значителността могат да бъдат намерени в Известието на Органа относно споразуменията с незначителен ефект, които не ограничават съществено конкуренцията по смисъла на член 53, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (ОВ C 67, 20.3.2003 г., стр. 20 и притурка за ЕИП No 15, 20.3.2003 г., стр. 11). В известието се дава определение на значителната степен по отрицателен начин. Не е задължително споразумения, които остават извън приложното поле на известието de minimis, да ограничават съществено конкуренцията. Необходима е индивидуална оценка.

(23)  Решение от 1 юли 2010 г. по дело Astra Zeneca/Комисия, T-321/05, Сборник, стр. II-2805, точка 267.

(24)  Насоките на Органа за прилагането на член 53, параграф 3 от Споразумението за ЕИП, точка 26, цитирани в бележка под линия 4.

(25)  Вж. член 1, параграф 2 от глава II от протокол 4 към Споразумението за надзор и съд.

(26)  Известие на Надзорния орган на ЕАСТ относно определянето на съответния пазар за целите на конкурентното право в рамките на Европейското икономическо пространство (ЕИП) (ОВ L 200, 16.7.1998 г., стр. 48 и притурка за ЕИП No 28, 16.7.1998 г., стр. 3).

(27)  Вж. например решението на Комисията по дело COMP/M.5675 Syngenta/Monsanto, в което Комисията анализира сливане на двама вертикално интегрирани производители на слънчоглед, като разглежда както i) пазара нагоре по веригата за търговия (а именно размяна и лицензиране) на сортовете (родителски линии и хибриди), така и ii) пазара надолу по веригата за търговската реализация на хибридите. В дело COMP/M.5406, IPIC/MAN Ferrostaal AG, Комисията определя освен пазара за производството на висококачествен меламин също и технологичния пазар нагоре по веригата за доставка на технологии за производство на меламин. Вж. също дело COMP/M.269, Shell/Montecatini.

(28)  Вж. също решение на Комисията по дело COMP/M.5675 Syngenta/Monsanto и решение COMP/M.5406, IPIC/MAN Ferrostaal AG.

(29)  Вж. също точки 119 — 122 от Насоките на Органа относно приложимостта на член 53 от Споразумението за ЕИП по отношение на споразуменията за хоризонтално сътрудничество („Хоризонталните насоки“) (ОВ C 362, 12.12.2013 г., стр. 3 и притурка за ЕИП No 69, 12.12.2013 г., стр. 1).

(30)  Вж. също точка 157.

(31)  В случай че предприятията са поели общ ангажимент да лицензират някои права на интелектуална собственост, не може да се приеме, че страните са в позиция на блокиране въз основа на тези права на интелектуална собственост.

(32)  Решение от 15 септември 1998 г. по съединени дела European Night Services и други/Комисия, T-374/94, T-375/94, T-384/94 и T-388/94, Recueil, стр. II-3141, точка 137.

(33)  Решение от 14 април 2011 г. по дело Visa Europe Ltd и Visa International Service/Европейска комисия, T-461/07, Сборник, стр. II-1729, точка 167.

(34)  Решение от 14 април 2011 г. по дело Visa Europe Ltd и Visa International Service/Европейска комисия, T-461/07, Сборник, стр. II-1729, точка 189.

(35)  В тази връзка вж. Известието относно споразуменията с незначителен ефект, цитирано в бележка под линия 22.

(36)  Съгласно член 3, параграф 2 oт глава II от протокол 4 към Споразумението за надзор и съд споразуменията, които могат да въздействат върху търговията между държавите от ЕАСТ, но които не са забранени от член 53, не могат да бъдат забранявани от националните закони за защита на конкуренцията.

(37)  РГОТТ може вече да обхваща споразумението за трансфер на технологии, оценено в Решение на Комисията по делото Moosehead/Whitbread (ОВ L 100, 20.4.1990 г., стр. 32), вж. по-конкретно точка 16 от това решение.

(38)  В тази връзка вж. решение от 6 октомври 1982 г. по дело Coditel (II), 262/81, Recueil 1982, стр. 3381.

(39)  
  ОВ L 102, 23.4.2010 г., стр. 1, включен в Споразумението за ЕИП с Решение No 77/2010 (ОВ L 244, 16.9.2010 г., стр. 35 и притурка за ЕИП No 49, 16.9.2010 г., стр. 34).

(40)  Термините „лицензиране“ и „лицензен“, използвани в настоящите насоки, включват също и споразумения за прехвърляне, споразумения за непредявяване на права и споразумения за уреждане на спорове, ако се осъществява трансфер на права върху технологии, както е описано в настоящия раздел. За повече подробности относно споразуменията за уреждане на спорове вж. точка 234 и следващите.

(41)  Вж. съображение 6 от РГОТТ и раздел 3.2.6. по-долу.

(42)  За повече подробности вж. точка 248.

(43)  Вж. бележка под линия 39.

(44)  
  ОВ C 362, 22.11.2012 г., стр. 1 и притурка за ЕИП No 65, 22.11.2012 г., стр. 1.

(45)  
  ОВ L 153, 18.6.1994 г., стр. 30 и притурка за ЕИП No 15, 18.6.1994 г., стр. 29.

(46)  Вж. точка 3 от известието на Органа относно договорите за подизпълнение, цитирано в бележка под линия 44.

(47)  Вж. също раздел 3.2.6.1.

(48)  Последният пример обаче е предмет на Регламент (ЕС) No 1217/2010, цитиран в бележка под линия 50, вж. също раздел 3.2.6.1 по-долу.

(49)  
  ОВ L 335, 18.12.2010 г., стр. 43, включен в Споразумението за ЕИП с Решение No 3/2011 (ОВ L 93, 7.4.2011 г., стр. 32 и притурка за ЕИП No 19, 7.4.2011 г., стр. 7).

(50)  
  ОВ L 335, 18.12.2010 г., стр. 36, включен в Споразумението за ЕИП с Решение No 3/2011 (ОВ L 93, 7.4.2011 г., стр. 32 и притурка за ЕИП No 19, 7.4.2011 г., стр. 7).

(51)  Вж. бележка под линия 39.

(52)  Вж. също брошурата „Политика в областта на конкуренцията в Европа — Правила в областта на конкуренция при споразумения за доставка и разпространение“, Европейска комисия, Служба за публикации на Европейския съюз, 2012 г., Люксембург.

(53)  Съответно бележка под линия 39 и бележка под линия 44.

(54)  Вж. например съдебната практика, цитирана в бележка под линия 18.

(55)  Вж. точка 18 от Насоките на Органа за прилагането на член 53, параграф 3 от Споразумението за ЕИП, цитирани в бележка под линия 4.

(56)  Дело T-17/93 Matra [1994] ECR II-595, точка 85.

(57)  В тази връзка вж. точка 98 от Насоките относно прилагането на член 53, параграф 3 от Споразумението за ЕИП, цитирани в бележка под линия 4.

(58)  Това е така и когато едната страна предоставя лиценз на другата страна и приема да купува суровини от лицензополучателя. Покупната цена може да има същата функция като лицензионното възнаграждение.

(59)  В тази връзка вж. дело 193/83, Windsurfing Internationa, [1986] ECR 611, точка 67.

(60)  Вж. бележка под линия 44, точка 51.

(61)  Ограниченията на сферата на употреба са разгледани допълнително в точка 208 и следващите.

(62)  За определението на пасивни продажби, вж. точка 108 от настоящите насоки и Насоките относно вертикалните ограничения, цитирани в бележка под линия 44 към точка 51.

(63)  Това съществено ограничение се прилага към споразуменията за трансфер на технологии, отнасящи се до търговията в ЕИП. За споразуменията за трансфер на технологии, отнасящи се до износа извън ЕИП или до вноса/повторния внос от страни извън ЕИП, вж. решението на Съда от 28 април 1998 г. по дело Javico срещу Yves Saint Laurent, C-306/96, Recueil, стр. I-1983. В това решение Съдът твърди в точка 20, че „за споразумение, в което препродаващият заявява на производителя намерението си да продава договорните продукти на пазар извън Общността, не може да се счита, че предметът на споразумението е да ограничава значително конкуренцията в общия пазар или че е способно да засегне търговията между държавите членки“.

(64)  В тази връзка вж. решение от 25 октомври 1977 г. по дело Metro (I), 26/76, Recueil, стр. 1875.

(65)  В тази връзка вж. решение от 6 октомври 1982 г. по дело Bayer v Süllhofer, 65/86, Recueil 1988, стр. 5249.

(66)  Във връзка с оспорването на собствеността върху търговска марка вж. Решение на Комисията по дело Moosehead/Whitbread (ОВ L 100, 20.4.1990 г., стр. 32).

(67)  Решение от 25 февруари 1986 г. по дело Windsurfing International, 193/83, Recueil, стр. 611, точка 92.

(68)  В контекста на споразумение, което технически не е изключително споразумение, и когато по тази причина клауза за прекратяване не попада в защитената област на РГОТТ, лицензодателят може в конкретен случай да се намира в сходно положение на зависимост спрямо лицензополучател със значителна пазарна сила. Тази зависимост ще бъде взета предвид в индивидуалната оценка.

(69)  Вж. точка 14 по-горе.

(70)  Вж. точка 36 по-горе.

(71)  Вж. точка 42 от Насоките на Органа за прилагането на член 53, параграф 3 от Споразумението за ЕИП, цитирани в бележка под линия 4.

(72)  От член 7, параграф 2 от РГОТТ обаче следва, че ако държава — адресат от ЕАСТ, уведоми с нота Надзорния орган на ЕАСТ за това, че не приема препоръката, Органът следва да нотифицира Комисията за този отговор. В случай че Комисията не се съгласи с позицията, заявена от въпросната държава от ЕАСТ, се прилага член 92, параграф 2 от Споразумението за ЕИП.

(73)  В тази връзка вж. точка 8 от Известието на Органа относно споразуменията с незначителен ефект, цитирано в бележка под линия 22.

(74)  В тази връзка вж. решение от 7 октомври 1997 г. по дело Irish Sugar, T-228/97, Recueil, стр. II-2969, точка 101.

(75)  В тази връзка вж. точка 36 от Насоките на Органа относно споразуменията за хоризонтално сътрудничество, цитирани в бележка под линия 29.

(76)  Решение от 6 октомври 2009 г. по съединени дела GlaxoSmithKline Services и др./Комисия и др., C-501/06 P, C-513/06 P, С-515/06 P и C-519/06 P, Сборник, стр. I-9291, точка 82.

(77)  Вж. решение от 17 септември 1985 г. по съединени дела Ford, 25/84 и 26/84, Recueil, стр. 2725. Решение от 6 октомври 2009 г. по съединени дела GlaxoSmithKline Services и др./Комисия и др., C-501/06 P, C-513/06 P, С-515/06 P и C-519/06 P, Сборник, стр. I-9291, точка 103.

(78)  В тази връзка вж. Решение на Комисията от 3 март 1999 г. по дело TPS (ОВ L 90, 2.4.1999 г., стр. 6). По същия начин забраната по член 53, параграф 1 се прилага само доколкото споразумението има за цел или резултат ограничаване.

(79)  Посочено в бележка под линия 44. Вж. по-специално точка 106 и следващите.

(80)  Що се отнася до тези понятия, вж. раздел 4.4.1

(81)  Вж. точка 85 от Насоките на Органа за прилагането на член 53, параграф 3 от Споразумението за ЕИП, цитирани в бележка под линия 4.

(82)  Вж. пак там, точки 98 и 102.

(83)  Вж. по аналогия точка 130 от съединени дела Compagnie Maritime Belgе, C-395/96 P и C-396/96 P, цитирани в бележка под линия 4. По същия начин прилагането на член 53, параграф 3 не пречи на прилагането на разпоредбите на ЕИП относно свободното движение на стоки, услуги, хора и капитали. При определени обстоятелства тези разпоредби са приложими към споразумения, решения и съгласувани практики по смисъла на член 53, параграф 1. В тази връзка вж. решение от 19 февруари 2002 г. по дело Wouters, C-309/99, Recueil, стр. I-1577, точка 120.

(84)  В тази връзка вж. решение от 10 юли 1990 г. по дело Tetra Pak (I), T-51/89, Recueil, стр. II-309. Вж. също точка 106 от Насоките на Органа за прилагането на член 53, параграф 3 от Споразумението за ЕИП, цитирани в бележка под линия 4.

(85)  Това не засяга евентуалното прилагане на член 54 по отношение на определянето на лицензионно възнаграждение (Вж. решение от 14 февруари 1978 г. по дело United Brands, 27/76, точка 250, вж. също решение от 16 юли 2009 г. по дело Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH, C-385/07 P, Сборник, стр. I-6155, точка 142).

(86)  Вж. решението по дело Nungesser, цитирано в бележка под линия 15.

(87)  В тази връзка вж. Известие на Комисията относно дело Canon/Kodak (ОВ C 330, 1.11.1997 г., стр. 10) и дело IGR Stereo Television, посочено в XI-я доклад относно политиката в областта на конкуренцията, точка 94.

(88)  За приложимата аналитична рамка вж. раздел 4.2.7 и точка 129 и следващите от Насоките на Органа относно вертикалните ограничения, цитирани в бележка под линия 44.

(89)  Вж. бележка под линия 44.

(90)  РГОТТ и насоките към него не засягат прилагането на член 53 към споразумения за уреждане на спорове, в които не се съдържа лицензионно споразумение.

(91)  Решение 25 февруари 1986 г. по дело Windsurfing/Комисия, 193/83, Recueil, стр. 611, точка 92.

(92)  Вж. решение от 27 септември 1988 г. по дело Bayer V. Sulhofer, 65/86, Recueil, стр. 5259, точка 15.

(93)  Вж. например решението на Комисията по делото Lundbeck, все още непубликувано.

(94)  Вж. решение от 6 декември 2012 г. по дело AstraZeneca/Комисия, C-457/10 P, Сборник, все още непубликувано.

(95)  Що се отнася до третирането на стандарти и на споразуменията за стандартизация вж. Хоризонталните насоки, точка 257 и следващи, цитирани в бележка под линия 29.

(96)  В тази връзка вж. Съобщение на Комисията до медиите IP/02/1651 относно лицензирането на патенти за трето поколение (3G) мобилни услуги. Този случай се отнася до пет споразумения за обединяване на технологии, създаващи пет различни технологии, всяка от които би могла да бъде използвана за производството на 3G оборудване.

(97)  За подробности относно споделянето на информация, вж. Хоризонталните насоки, точка 55 стр., цитирани в бележка под линия 29.

(98)  В тази връзка вж. решение по дело John Deere в бележка под линия 13.

(99)  За подробности относно FRAND вж. Хоризонталните насоки, точка 287 стр., цитирани в бележка под линия 29.

(100)  Ако обаче едно технологично обединение не притежава пазарна мощ, лицензирането на обединените технологии обикновено не представлява нарушение на член 53, параграф 1, дори ако тези условия не са изпълнени.

(101)  Вж. раздел 3.5.

---