# Euroopa Liidu L 43/2016

| | ISSN 1977-0650 |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | L 43 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Õigusaktid | 59. aastakäik18. veebruar 2016 |

ISSN 1977-0650

Euroopa Liidu

Teataja

L 43

Eestikeelne väljaanne

Õigusaktid

59. aastakäik18. veebruar 2016

---

| Sisukord | | II   Muud kui seadusandlikud aktid | Lehekülg |
| --- | --- | --- | --- |
| | | OTSUSED |
| | * | Komisjoni otsus (EL) 2016/195, 14. august 2015, riigiabimeetmete SA.33083 (12/C) (ex 12/NN) kohta, mida Itaalia rakendas, nähes ette maksude ja kindlustusmaksete vähendamise seoses loodusõnnetustega (kõik sektorid peale põllumajanduse), ja SA.35083 (12/C) (ex 12/NN) kohta, mida Itaalia rakendas, nähes ette maksude ja kindlustusmaksete vähendamise seoses maavärinaga Abruzzos aastal 2009 (kõik sektorid peale põllumajanduse)
  (teatavaks tehtud numbri C(2015) 5549 all)

   (
  1
  ) | 1 |

Sisukord

II   Muud kui seadusandlikud aktid

Lehekülg

OTSUSED

*

Komisjoni otsus (EL) 2016/195, 14. august 2015, riigiabimeetmete SA.33083 (12/C) (ex 12/NN) kohta, mida Itaalia rakendas, nähes ette maksude ja kindlustusmaksete vähendamise seoses loodusõnnetustega (kõik sektorid peale põllumajanduse), ja SA.35083 (12/C) (ex 12/NN) kohta, mida Itaalia rakendas, nähes ette maksude ja kindlustusmaksete vähendamise seoses maavärinaga Abruzzos aastal 2009 (kõik sektorid peale põllumajanduse)
  (teatavaks tehtud numbri C(2015) 5549 all)

   (
  1
  )

(teatavaks tehtud numbri C(2015) 5549 all)

1

1

| | | III   Muud aktid |
| --- | --- | --- |
| | | EUROOPA MAJANDUSPIIRKOND |
| | * | EFTA järelevalveameti otsus nr 38/15/COL, 4. veebruar 2015, millega võetakse vastu järgmine teatis: Suunised EMP lepingu artikli 53 kohaldatavuse kohta tehnosiirde kokkulepete suhtes [2016/196] | 30 |

III   Muud aktid

EUROOPA MAJANDUSPIIRKOND

*

EFTA järelevalveameti otsus nr 38/15/COL, 4. veebruar 2015, millega võetakse vastu järgmine teatis: Suunised EMP lepingu artikli 53 kohaldatavuse kohta tehnosiirde kokkulepete suhtes [2016/196]

30

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EMPs kohaldatav tekst |

---

(1)   EMPs kohaldatav tekst

1

| ET | Aktid, mille peakiri on trükitud harilikus trükikirjas, käsitlevad põllumajandusküsimuste igapäevast korraldust ning nende kehtivusaeg on üldjuhul piiratud.
  Kõigi ülejäänud aktide pealkirjad on trükitud poolpaksus kirjas ja nende ette on märgitud tärn. |
| --- | --- |

ET

Aktid, mille peakiri on trükitud harilikus trükikirjas, käsitlevad põllumajandusküsimuste igapäevast korraldust ning nende kehtivusaeg on üldjuhul piiratud.

Kõigi ülejäänud aktide pealkirjad on trükitud poolpaksus kirjas ja nende ette on märgitud tärn.

---

II Muud kui seadusandlikud aktid

OTSUSED

| 18.2.2016 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 43/1 |
| --- | --- | --- | --- |

18.2.2016

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 43/1

---

KOMISJONI OTSUS (EL) 2016/195,

14. august 2015,

riigiabimeetmete SA.33083 (12/C) (ex 12/NN) kohta, mida Itaalia rakendas, nähes ette maksude ja kindlustusmaksete vähendamise seoses loodusõnnetustega (kõik sektorid peale põllumajanduse), ja SA.35083 (12/C) (ex 12/NN) kohta, mida Itaalia rakendas, nähes ette maksude ja kindlustusmaksete vähendamise seoses maavärinaga Abruzzos aastal 2009 (kõik sektorid peale põllumajanduse)

(teatavaks tehtud numbri C(2015) 5549 all)

(Ainult itaaliakeelne tekst on autentne)

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõike 2 teist lõiku,

võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,

olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama märkusi vastavalt eespool osutatud sätetele (1) ja võttes nende märkusi arvesse

ning arvestades järgmist:

1.   MENETLUS

MENETLUS

Riigiabi SA.33083 (12/NN) – maksude ja kindlustusmaksete vähendamine seoses loodusõnnetustega Sitsiilias, Põhja-Itaalias ja teistes piirkondades

Riigiabi SA.33083 (12/NN) – maksude ja kindlustusmaksete vähendamine seoses loodusõnnetustega Sitsiilias, Põhja-Itaalias ja teistes piirkondades

| (1) | 21. veebruaril 2011 sai komisjon Piemonte maakonna Cuneo üldkohtu tööhõive küsimuste osakonna kohtunikult (2) teabenõude, mis esitati kooskõlas komisjoni teatisega riigiabi reguleerivate õigusaktide jõustamise tagamise kohta liikmesriikide kohtute poolt (3). Teabenõudes juhtis kohtunik komisjoni tähelepanu asjaolule, et on olemas rida 2002., 2003. ja 2007. aasta seadusi, millega tunduvad olevat kehtestud riigiabi meetmed maksude 90 % alandamise ning kohustuslike sotsiaalkindlustus- ja kutsealase kindlustuse maksete vähendamisena seoses maavärinaga, mis tabas Ida-Sitsiiliat (Siracusa, Catania ja Ragusa provintsid) 13.–16. detsembril 1990, ning seoses 1994. aasta novembri üleujutustega Põhja-Itaalias; kohtunik küsis (kuigi küsimused olid järjestatud veidi erinevalt), i) kas Itaalia on nendest meetmetest teatanud vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikele 3, ii) kas komisjon on neid meetmeid hinnanud, iii) kas nende meetmete suhtes on algatatud ametlik uurimine, iv) kas nende meetmete kohta on vastu võetud otsus või v) kui otsust ei ole vastu võetud, millal seda tehakse. 21. märtsil 2011 vastasid komisjoni talitused, et nende teada ei ole Itaalia ametiasutused nendest meetmetest teatanud ja komisjon ei ole veel alustanud ühtegi menetlust ega ametlikku uurimist. |
| --- | --- |

(1)

21. veebruaril 2011 sai komisjon Piemonte maakonna Cuneo üldkohtu tööhõive küsimuste osakonna kohtunikult (2) teabenõude, mis esitati kooskõlas komisjoni teatisega riigiabi reguleerivate õigusaktide jõustamise tagamise kohta liikmesriikide kohtute poolt (3). Teabenõudes juhtis kohtunik komisjoni tähelepanu asjaolule, et on olemas rida 2002., 2003. ja 2007. aasta seadusi, millega tunduvad olevat kehtestud riigiabi meetmed maksude 90 % alandamise ning kohustuslike sotsiaalkindlustus- ja kutsealase kindlustuse maksete vähendamisena seoses maavärinaga, mis tabas Ida-Sitsiiliat (Siracusa, Catania ja Ragusa provintsid) 13.–16. detsembril 1990, ning seoses 1994. aasta novembri üleujutustega Põhja-Itaalias; kohtunik küsis (kuigi küsimused olid järjestatud veidi erinevalt), i) kas Itaalia on nendest meetmetest teatanud vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikele 3, ii) kas komisjon on neid meetmeid hinnanud, iii) kas nende meetmete suhtes on algatatud ametlik uurimine, iv) kas nende meetmete kohta on vastu võetud otsus või v) kui otsust ei ole vastu võetud, millal seda tehakse. 21. märtsil 2011 vastasid komisjoni talitused, et nende teada ei ole Itaalia ametiasutused nendest meetmetest teatanud ja komisjon ei ole veel alustanud ühtegi menetlust ega ametlikku uurimist.

2

3

| (2) | 27. mail 2011 registreeriti juhtum komisjonis viitenumbriga SA.33083 (11/CP). |
| --- | --- |

(2)

27. mail 2011 registreeriti juhtum komisjonis viitenumbriga SA.33083 (11/CP).

| (3) | 25. juulil 2011 saatis komisjon Itaalia ametiasutustele teabenõude. Pärast 8. septembril 2011 saadetud meeldetuletust vastasid Itaalia ametiasutused 6. oktoobril 2011. Komisjon palus täiendavat teavet oma 14. oktoobri 2011. aasta kirjaga, millele Itaalia ametiasutused vastasid 7. detsembri 2011. aasta kirjaga. |
| --- | --- |

(3)

25. juulil 2011 saatis komisjon Itaalia ametiasutustele teabenõude. Pärast 8. septembril 2011 saadetud meeldetuletust vastasid Itaalia ametiasutused 6. oktoobril 2011. Komisjon palus täiendavat teavet oma 14. oktoobri 2011. aasta kirjaga, millele Itaalia ametiasutused vastasid 7. detsembri 2011. aasta kirjaga.

| (4) | 19. juuni 2012. aasta kirjaga palus komisjon täiendavat teavet meetmete kohta, mis on seotud loodusõnnetustega Ida-Sitsiilias ja Põhja-Itaalias, ning teiste sarnaste meetmete kohta, mis on seotud alates 1990. aastast Itaalias aset leidnud loodusõnnetustega; (4) komisjon palus Itaalia ametiasutustel esitada märkused eelkõige selle kohta, kas need meetmed olid seaduslikud, kas need kujutasid endast riigiabi ja kas need võisid olla õigustatud riigiabi eeskirjade kohaselt. Samuti teavitasid komisjoni talitused Itaalia ametiasutusi, et komisjon kaalub eespool nimetatud meetmete alusel antud mis tahes ebaseadusliku abi peatamist nõudva korralduse väljaandmist. Itaalia vastas 25. juuli 2012. aasta kirjaga. |
| --- | --- |

(4)

19. juuni 2012. aasta kirjaga palus komisjon täiendavat teavet meetmete kohta, mis on seotud loodusõnnetustega Ida-Sitsiilias ja Põhja-Itaalias, ning teiste sarnaste meetmete kohta, mis on seotud alates 1990. aastast Itaalias aset leidnud loodusõnnetustega; (4) komisjon palus Itaalia ametiasutustel esitada märkused eelkõige selle kohta, kas need meetmed olid seaduslikud, kas need kujutasid endast riigiabi ja kas need võisid olla õigustatud riigiabi eeskirjade kohaselt. Samuti teavitasid komisjoni talitused Itaalia ametiasutusi, et komisjon kaalub eespool nimetatud meetmete alusel antud mis tahes ebaseadusliku abi peatamist nõudva korralduse väljaandmist. Itaalia vastas 25. juuli 2012. aasta kirjaga.

4

| (5) | Vahepeal, 6. juulil 2012, sai komisjon Piemonte Vercelli üldkohtult (5) seda menetlust puudutava teabenõude. Komisjoni talitused vastasid 20. juulil 2012. |
| --- | --- |

(5)

Vahepeal, 6. juulil 2012, sai komisjon Piemonte Vercelli üldkohtult (5) seda menetlust puudutava teabenõude. Komisjoni talitused vastasid 20. juulil 2012.

5

| (6) | Et abikavast ei teatatud vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikele 3 ja see käivitati enne, kui komisjon oli vastu võtnud seda lubava otsuse, registreeriti meetmed komisjoni riigiabi registris numbriga SA.33083 (12/NN) teatamata riigiabina. |
| --- | --- |

(6)

Et abikavast ei teatatud vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikele 3 ja see käivitati enne, kui komisjon oli vastu võtnud seda lubava otsuse, registreeriti meetmed komisjoni riigiabi registris numbriga SA.33083 (12/NN) teatamata riigiabina.

| (7) | Lähtudes esialgse hindamise etapis kogutud teabest, otsustas komisjon eraldada juhtumist põllumajandussektori. Seega ei puuduta käesolev otsus tegevust, mis on seotud aluslepingu I lisas loetletud põllumajandustoodete tootmise, töötlemise ja turustamisega, välja arvatud kalandus- ja vesiviljelustooted. |
| --- | --- |

(7)

Lähtudes esialgse hindamise etapis kogutud teabest, otsustas komisjon eraldada juhtumist põllumajandussektori. Seega ei puuduta käesolev otsus tegevust, mis on seotud aluslepingu I lisas loetletud põllumajandustoodete tootmise, töötlemise ja turustamisega, välja arvatud kalandus- ja vesiviljelustooted.

Riigiabi SA.35083 (12/NN) – maksude ja kindlustusmaksete vähendamine seoses maavärinaga Abruzzos aastal 2009

Riigiabi SA.35083 (12/NN) – maksude ja kindlustusmaksete vähendamine seoses maavärinaga Abruzzos aastal 2009

| (8) | 2. juuli 2012. aasta elektroonilise teatega, mille komisjon registreeris samal päeval viitenumbri SA.35083 (12/N) all, teatasid Itaalia ametiasutused meetmest, millega nähakse ette abi maksude ja kindlustusmaksete vähendamisena seoses maavärinaga Abruzzos 2009. aastal; oma 19. juuni 2012. aasta kirjaga oli komisjon juba küsinud teavet selle meetme kohta (viitenumber SA.33083 (12/NN)). |
| --- | --- |

(8)

2. juuli 2012. aasta elektroonilise teatega, mille komisjon registreeris samal päeval viitenumbri SA.35083 (12/N) all, teatasid Itaalia ametiasutused meetmest, millega nähakse ette abi maksude ja kindlustusmaksete vähendamisena seoses maavärinaga Abruzzos 2009. aastal; oma 19. juuni 2012. aasta kirjaga oli komisjon juba küsinud teavet selle meetme kohta (viitenumber SA.33083 (12/NN)).

| (9) | Itaalia ametiasutused väitsid teates, et meetme sobivust tuleks hinnata Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punkti b („loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi”) või Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c („abi [...] teatud majanduspiirkondade arengu soodustamiseks”) alusel, sest selle eesmärk oli hüvitada loodusõnnetuse makromajanduslik mõju, mis seisnes SKP vähenemises. Itaalia ametiasutused viitasid eelkõige Abruzzo piirkonna SKP olulisele langusele 2008.–2009. aastal (6). |
| --- | --- |

(9)

Itaalia ametiasutused väitsid teates, et meetme sobivust tuleks hinnata Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punkti b („loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi”) või Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c („abi [...] teatud majanduspiirkondade arengu soodustamiseks”) alusel, sest selle eesmärk oli hüvitada loodusõnnetuse makromajanduslik mõju, mis seisnes SKP vähenemises. Itaalia ametiasutused viitasid eelkõige Abruzzo piirkonna SKP olulisele langusele 2008.–2009. aastal (6).

6

| (10) | 17. augusti 2012. aasta kirjaga teatas komisjon Itaalia ametiasutustele, et peab meedet teatamata riigiabiks, mida ta hakkab hindama koos juhtumiga SA.33083 (12/NN). |
| --- | --- |

(10)

17. augusti 2012. aasta kirjaga teatas komisjon Itaalia ametiasutustele, et peab meedet teatamata riigiabiks, mida ta hakkab hindama koos juhtumiga SA.33083 (12/NN).

| (11) | Et õiguslik alus jõustus enne, kui komisjon oli vastu võtnud heakskiitva otsuse kava kohta, registreeriti meede komisjoni riigiabi registris numbriga SA.35083 (12/NN) teatamata riigiabina. |
| --- | --- |

(11)

Et õiguslik alus jõustus enne, kui komisjon oli vastu võtnud heakskiitva otsuse kava kohta, registreeriti meede komisjoni riigiabi registris numbriga SA.35083 (12/NN) teatamata riigiabina.

| (12) | Lähtudes teates esitatud teabest, otsustas komisjon eraldada juhtumist põllumajandussektori. Seega ei hõlma käesolev otsus tegevust, mis on seotud aluslepingu I lisas loetletud põllumajandustoodete tootmise, töötlemise ja turustamisega, välja arvatud kalandus- ja vesiviljelustooted. |
| --- | --- |

(12)

Lähtudes teates esitatud teabest, otsustas komisjon eraldada juhtumist põllumajandussektori. Seega ei hõlma käesolev otsus tegevust, mis on seotud aluslepingu I lisas loetletud põllumajandustoodete tootmise, töötlemise ja turustamisega, välja arvatud kalandus- ja vesiviljelustooted.

Ühismenetlus riigiabijuhtumite SA.33083 (12/C) (ex 12/NN) ja SA.35083 (12/C) (ex 12/NN) käsitlemiseks pärast Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohase menetluse algatamist

Ühismenetlus riigiabijuhtumite SA.33083 (12/C) (ex 12/NN) ja SA.35083 (12/C) (ex 12/NN) käsitlemiseks pärast Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohase menetluse algatamist

| (13) | 17. oktoobri 2012. aasta kirjaga teavitas komisjon Itaaliat, et ta on otsustanud algatada kõnealuste abimeetmete suhtes ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohase menetluse (7). Juhtumid registreeriti vastavalt viitenumbriga SA.33083 (12/C) (ex 12/NN) ja SA.35083 (12/C) (ex 12/NN). |
| --- | --- |

(13)

17. oktoobri 2012. aasta kirjaga teavitas komisjon Itaaliat, et ta on otsustanud algatada kõnealuste abimeetmete suhtes ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohase menetluse (7). Juhtumid registreeriti vastavalt viitenumbriga SA.33083 (12/C) (ex 12/NN) ja SA.35083 (12/C) (ex 12/NN).

7

| (14) | Komisjoni otsus algatada menetlus („menetluse algatamise otsus”) avaldati Euroopa Liidu Teatajas (8) ja huvitatud isikuid kutsuti üles esitama märkusi kõnealuste meetmete kohta. |
| --- | --- |

(14)

Komisjoni otsus algatada menetlus („menetluse algatamise otsus”) avaldati Euroopa Liidu Teatajas (8) ja huvitatud isikuid kutsuti üles esitama märkusi kõnealuste meetmete kohta.

Euroopa Liidu Teatajas

8

| (15) | 13. novembri 2012. aasta kirjaga palusid Itaalia ametiasutused pikendada oma märkuste esitamise tähtaega. 15. novembri 2012. aasta kirjaga nõustus komisjon palvega. |
| --- | --- |

(15)

13. novembri 2012. aasta kirjaga palusid Itaalia ametiasutused pikendada oma märkuste esitamise tähtaega. 15. novembri 2012. aasta kirjaga nõustus komisjon palvega.

| (16) | Itaalia esitas oma märkused 11. jaanuaril 2013. Komisjon sai märkusi ka neljalt huvitatud isikult: 9. jaanuaril 2013 advokaadibüroolt Studio Legale Prof. Avv. Mario P. Chiti („Chiti”), 10. jaanuaril 2013 advokaadibüroolt Studio Legale Avvocato Roberto Preve – Katia Gavioli („Preve-Gavioli”) ja 11. jaanuaril 2013 tööstusliidult Confindustria. 31. jaanuaril 2013, pärast kuuajalise tähtaja möödumist algatamisotsuse avaldamisest Euroopa Liidu Teatajas sai komisjon ametiühingu CGIL L'Aquila märkused. |
| --- | --- |

(16)

Itaalia esitas oma märkused 11. jaanuaril 2013. Komisjon sai märkusi ka neljalt huvitatud isikult: 9. jaanuaril 2013 advokaadibüroolt Studio Legale Prof. Avv. Mario P. Chiti („Chiti”), 10. jaanuaril 2013 advokaadibüroolt Studio Legale Avvocato Roberto Preve – Katia Gavioli („Preve-Gavioli”) ja 11. jaanuaril 2013 tööstusliidult Confindustria. 31. jaanuaril 2013, pärast kuuajalise tähtaja möödumist algatamisotsuse avaldamisest Euroopa Liidu Teatajas sai komisjon ametiühingu CGIL L'Aquila märkused.

Euroopa Liidu Teatajas

| (17) | 17. jaanuaril 2013 edastas komisjon Itaalia ametiasutustele kõik huvitatud kolmandate isikute seisukohad, mis saadi ühekuulise tähtaja jooksul alates algatamisotsuse avaldamisest Euroopa Liidu Teatajas, ja palus neil oma märkused esitada. Itaalia vastas 11. märtsil 2013, et tal ei ole kolmandate isikute seisukohtade kohta ühtegi märkust. |
| --- | --- |

(17)

17. jaanuaril 2013 edastas komisjon Itaalia ametiasutustele kõik huvitatud kolmandate isikute seisukohad, mis saadi ühekuulise tähtaja jooksul alates algatamisotsuse avaldamisest Euroopa Liidu Teatajas, ja palus neil oma märkused esitada. Itaalia vastas 11. märtsil 2013, et tal ei ole kolmandate isikute seisukohtade kohta ühtegi märkust.

Euroopa Liidu Teatajas

| (18) | 23. märtsil 2013 palus komisjon selgitust Itaalialt saadud teabe kohta. Itaalia vastas 24. ja 30. aprillil 2013. 12. juunil 2014 palus komisjon täiendavat teavet ja saatis 17. oktoobril 2014 meeldetuletuse. Itaalia vastas teabenõudele ja meeldetuletusele, andes teavet 20. ja 24, juunil, 11. juulil, 4. augustil ja 29. oktoobril 2014. |
| --- | --- |

(18)

23. märtsil 2013 palus komisjon selgitust Itaalialt saadud teabe kohta. Itaalia vastas 24. ja 30. aprillil 2013. 12. juunil 2014 palus komisjon täiendavat teavet ja saatis 17. oktoobril 2014 meeldetuletuse. Itaalia vastas teabenõudele ja meeldetuletusele, andes teavet 20. ja 24, juunil, 11. juulil, 4. augustil ja 29. oktoobril 2014.

2.   MEETMETE KIRJELDUS

MEETMETE KIRJELDUS

Meetmed ja õiguslikud alused

Meetmed ja õiguslikud alused

| (19) | Allpool loetletud meetmete ja kavade eesmärk on vähendada makse, mida peavad maksma ettevõtjad, kelle peamine asukoht on või kes asuvad muul moel Itaalia piirkondades, mida on alates 1990. aastast tabanud mitmed loodusõnnetused, ja nende kohustuslikke sotsiaalkindlustusmakseid (mis makstakse riiklikule sotsiaalkindlustusametile (Istituto Nazionale per la Previdenza Sociale – „INPS”) ning kohustuslikke kutsealase kindlustuse makseid (mis makstakse riiklikule kutsealase kindlustuse ametile (Istituto Nazionale per l'Assicurazione contro gli Infortuni sul Lavoro – „INAIL”) (edaspidi koos „maksed”). |
| --- | --- |

(19)

Allpool loetletud meetmete ja kavade eesmärk on vähendada makse, mida peavad maksma ettevõtjad, kelle peamine asukoht on või kes asuvad muul moel Itaalia piirkondades, mida on alates 1990. aastast tabanud mitmed loodusõnnetused, ja nende kohustuslikke sotsiaalkindlustusmakseid (mis makstakse riiklikule sotsiaalkindlustusametile (Istituto Nazionale per la Previdenza Sociale – „INPS”) ning kohustuslikke kutsealase kindlustuse makseid (mis makstakse riiklikule kutsealase kindlustuse ametile (Istituto Nazionale per l'Assicurazione contro gli Infortuni sul Lavoro – „INAIL”) (edaspidi koos „maksed”).

Istituto Nazionale per la Previdenza Sociale

Istituto Nazionale per l'Assicurazione contro gli Infortuni sul Lavoro

Meetmed seoses maavärinaga Ida-Sitsiilias aastal 1990

Meetmed seoses maavärinaga Ida-Sitsiilias aastal 1990

| (20) | Pärast 13.–16. detsembril 1990. aastal Ida-Sitsiiliat (Siracusa, Catania ja Ragusa provintsid) tabanud maavärinat võttis Itaalia aastatel 1990–2002 vastu rea otsuseid ja seadusi, millega võimaldati kõigile maavärinast mõjutatud omavalitsusüksustes (9) asuvatele ettevõtjatele (10) maksuvabastust ja ajapikendust maksude ning kohustuslike sotsiaalkindlustusmaksete ja kutsealase kindlustuse maksete tasumisel või anti luba nende tasumiseks osadena. |
| --- | --- |

(20)

Pärast 13.–16. detsembril 1990. aastal Ida-Sitsiiliat (Siracusa, Catania ja Ragusa provintsid) tabanud maavärinat võttis Itaalia aastatel 1990–2002 vastu rea otsuseid ja seadusi, millega võimaldati kõigile maavärinast mõjutatud omavalitsusüksustes (9) asuvatele ettevõtjatele (10) maksuvabastust ja ajapikendust maksude ning kohustuslike sotsiaalkindlustusmaksete ja kutsealase kindlustuse maksete tasumisel või anti luba nende tasumiseks osadena.

9

10

| (21) | 2001. aastal nägi seadus ette, et need, kes ei olnud veel makse või kindlustusmakseid maksnud, võivad oma võla kustutada (st täita oma maksekohustused), makstes veel võlgu olevad täissummad, mida on suurendatud 15 %, 28. detsembriks 2001 (11). |
| --- | --- |

(21)

2001. aastal nägi seadus ette, et need, kes ei olnud veel makse või kindlustusmakseid maksnud, võivad oma võla kustutada (st täita oma maksekohustused), makstes veel võlgu olevad täissummad, mida on suurendatud 15 %, 28. detsembriks 2001 (11).

11

| (22) | 2002. aastal võttis Itaalia aga vastu õigusaktid, (12) mis lubavad neil, kes ei olnud ikka veel tasunud makse 1990., 1991 ja 1992. aasta eest, võla automaatselt kustutada, makstes üksnes 10 % tasumata summast 16. märtsiks 2003 (13). Teisisõnu kehtestati kõnealuse 27. detsembri 2002. aasta seadusega nr 289 võimalus vähendada 90 % makse, mida tulnuks riigile tasuda. |
| --- | --- |

(22)

2002. aastal võttis Itaalia aga vastu õigusaktid, (12) mis lubavad neil, kes ei olnud ikka veel tasunud makse 1990., 1991 ja 1992. aasta eest, võla automaatselt kustutada, makstes üksnes 10 % tasumata summast 16. märtsiks 2003 (13). Teisisõnu kehtestati kõnealuse 27. detsembri 2002. aasta seadusega nr 289 võimalus vähendada 90 % makse, mida tulnuks riigile tasuda.

12

13

| (23) | 2003. ja 2004. aasta uute seadustega (14) pikendati seda võimalust kuni 16. aprillini 2004. |
| --- | --- |

(23)

2003. ja 2004. aasta uute seadustega (14) pikendati seda võimalust kuni 16. aprillini 2004.

14

| (24) | Vastavalt 2005. aastal jõustunud uuele seadusele, (15) milles viidatakse 2002. aasta seadusele, (16) lubati ettevõtjatel, kes ei olnud veel tasunud 1990., 1991. ja 1992. aasta eest sotsiaalkindlustusmakseid (INPSile) ja kutsealase kindlustuse makseid (INAILile), kustutada oma võlg automaatselt, tasudes üksnes 10 % tasumata summadest. Selle meetme jaoks ette nähtud eelarve oli 52 miljonit eurot (17). |
| --- | --- |

(24)

Vastavalt 2005. aastal jõustunud uuele seadusele, (15) milles viidatakse 2002. aasta seadusele, (16) lubati ettevõtjatel, kes ei olnud veel tasunud 1990., 1991. ja 1992. aasta eest sotsiaalkindlustusmakseid (INPSile) ja kutsealase kindlustuse makseid (INAILile), kustutada oma võlg automaatselt, tasudes üksnes 10 % tasumata summadest. Selle meetme jaoks ette nähtud eelarve oli 52 miljonit eurot (17).

15

16

17

| (25) | 2007. aasta seadusega pikendati maksetähtaega kuni 31. detsembrini 2007, kuid nõuti, et makstaks 30 % tasumata maksusummast (18). Järgmise 2007. aasta seadusega pikendati maksete tähtaega kuni 30. juunini 2008 ning taastati varasem säte, millega nõuti, et makstaks üksnes 10 % tasumata summast (19). |
| --- | --- |

(25)

2007. aasta seadusega pikendati maksetähtaega kuni 31. detsembrini 2007, kuid nõuti, et makstaks 30 % tasumata maksusummast (18). Järgmise 2007. aasta seadusega pikendati maksete tähtaega kuni 30. juunini 2008 ning taastati varasem säte, millega nõuti, et makstaks üksnes 10 % tasumata summast (19).

18

19

Meetmed seoses üleujutustega Põhja-Itaalias aastal 1994

Meetmed seoses üleujutustega Põhja-Itaalias aastal 1994

| (26) | Ka pärast 1994. aasta novembri üleujutusi Põhja-Itaalias (mis mõjutasid 257 omavalitsusüksust Piemontes, Lombardias, Emilia-Romagnas, Liguurias, Toskaanas ja Venetos) võttis Itaalia vastu rea seadusi, millega anti üleujutuste tõttu suurt kahju (20) kannatanud ettevõtjatele (21) maksuvabastust ja ajapikendust maksude ning kindlustusmaksete tasumisel. |
| --- | --- |

(26)

Ka pärast 1994. aasta novembri üleujutusi Põhja-Itaalias (mis mõjutasid 257 omavalitsusüksust Piemontes, Lombardias, Emilia-Romagnas, Liguurias, Toskaanas ja Venetos) võttis Itaalia vastu rea seadusi, millega anti üleujutuste tõttu suurt kahju (20) kannatanud ettevõtjatele (21) maksuvabastust ja ajapikendust maksude ning kindlustusmaksete tasumisel.

20

21

| (27) | 2003. aastal pakkus Itaalia, nagu ka Ida-Sitsiilia maavärina puhul, 1994. aasta üleujutuste tõttu kahju saanud ettevõtjatele võimalust kustutada võlgnevus, tasudes 1995., 1996 ja 1997. aasta eest tagantjärele üksnes 10 % tasumata maksu- ja maksete summast 2004. aasta juuliks (22). |
| --- | --- |

(27)

2003. aastal pakkus Itaalia, nagu ka Ida-Sitsiilia maavärina puhul, 1994. aasta üleujutuste tõttu kahju saanud ettevõtjatele võimalust kustutada võlgnevus, tasudes 1995., 1996 ja 1997. aasta eest tagantjärele üksnes 10 % tasumata maksu- ja maksete summast 2004. aasta juuliks (22).

22

| (28) | Edasiste 2007. aasta seadustega pikendati veel tasumata maksu- ja maksete summade maksetähtaega kuni 31. märtsini 2008 (23). |
| --- | --- |

(28)

Edasiste 2007. aasta seadustega pikendati veel tasumata maksu- ja maksete summade maksetähtaega kuni 31. märtsini 2008 (23).

23

Sarnased meetmed seoses loodusõnnetustega Itaalias aastatel 1997–2002

Sarnased meetmed seoses loodusõnnetustega Itaalias aastatel 1997–2002

| (29) | Komisjonile kättesaadavate andmete kohaselt on Itaalia lubanud viimastel aastatel sarnaseid vähendamisi teistes loodusõnnetustes kannatada saanud piirkondades. |
| --- | --- |

(29)

Komisjonile kättesaadavate andmete kohaselt on Itaalia lubanud viimastel aastatel sarnaseid vähendamisi teistes loodusõnnetustes kannatada saanud piirkondades.

| (30) | 2006. aastal kehtestas Itaalia (24) 50 % maksu- ja maksete vähenduse (25) ettevõtjatele, kelle registrijärgne asukoht või tegevuskoht on nendes Catania provintsi (Sitsiilia) omavalitsusüksustes, mis said kannatada 2002. aasta maavärina ja Etna vulkaani pursete tagajärjel (26). |
| --- | --- |

(30)

2006. aastal kehtestas Itaalia (24) 50 % maksu- ja maksete vähenduse (25) ettevõtjatele, kelle registrijärgne asukoht või tegevuskoht on nendes Catania provintsi (Sitsiilia) omavalitsusüksustes, mis said kannatada 2002. aasta maavärina ja Etna vulkaani pursete tagajärjel (26).

24

25

26

| (31) | 2008. aastal kehtestas Itaalia 60 % maksu- ja maksete vähenduse ettevõtjatele, kelle asukoht või tegevuskoht on nendes Umbria ja Marche piirkonna omavalitsusüksustes, mis said kannatada 1997. aasta maavärinas (27). |
| --- | --- |

(31)

2008. aastal kehtestas Itaalia 60 % maksu- ja maksete vähenduse ettevõtjatele, kelle asukoht või tegevuskoht on nendes Umbria ja Marche piirkonna omavalitsusüksustes, mis said kannatada 1997. aasta maavärinas (27).

27

| (32) | 2008. aastal kehtestas Itaalia 60 % maksu- ja maksete vähenduse ettevõtjatele, kelle asukoht või tegevuskoht on nendes Molise ja Apuulia omavalitsusüksustes, mis said kannatada 2002. aasta maavärinas (28). |
| --- | --- |

(32)

2008. aastal kehtestas Itaalia 60 % maksu- ja maksete vähenduse ettevõtjatele, kelle asukoht või tegevuskoht on nendes Molise ja Apuulia omavalitsusüksustes, mis said kannatada 2002. aasta maavärinas (28).

28

| (33) | Samasugune 60 % maksu- ja maksete vähendus kehtestati 2011. aastal ettevõtjatele, kelle registrijärgne asukoht või tegevuskoht on nendes Abruzzo piirkonna omavalitsusüksustes, mis said kannatada 6. aprilli 2009. aasta maavärinas (täpsem teave vt järgmises punktis) (29). |
| --- | --- |

(33)

Samasugune 60 % maksu- ja maksete vähendus kehtestati 2011. aastal ettevõtjatele, kelle registrijärgne asukoht või tegevuskoht on nendes Abruzzo piirkonna omavalitsusüksustes, mis said kannatada 6. aprilli 2009. aasta maavärinas (täpsem teave vt järgmises punktis) (29).

29

Teatatud riigiabi SA.35083 (12/NN) seoses maavärinaga Abruzzos aastal 2009

Teatatud riigiabi SA.35083 (12/NN) seoses maavärinaga Abruzzos aastal 2009

| (34) | Meede, millest Itaalia ametiasutused teatasid ja mille komisjon registreeris numbriga SA.35083 (12/NN) (vt põhjendus 8), näeb ette maksude ja kindlustusmaksete vähendamise seoses maavärinaga Abruzzos aastal 2009. |
| --- | --- |

(34)

Meede, millest Itaalia ametiasutused teatasid ja mille komisjon registreeris numbriga SA.35083 (12/NN) (vt põhjendus 8), näeb ette maksude ja kindlustusmaksete vähendamise seoses maavärinaga Abruzzos aastal 2009.

| (35) | Pärast maavärinat, mis tabas Abruzzo piirkonda (piirkonna pealinna L'Aquilat ja mitut teist omavalitsusüksust) 6. aprillil 2009, võtsid Itaalia ametiasutused vastu rea otsuseid ja seadusi, (30) millega anti kõigile maavärinast (31) mõjutatud omavalitsusüksustes asuvatele ettevõtjatele (32) maksude ning kindlustusmaksete tasumisel maksuvabastust ja ajapikendust kuni 30. novembrini 2009. Seda tähtaega pikendati hilisemate seadustega kuni 30. juunini 2010, (33)15. detsembrini 2010, (34)31. oktoobrini 2011 (35) ja lõpuks 16. detsembrini 2011 (36). |
| --- | --- |

(35)

Pärast maavärinat, mis tabas Abruzzo piirkonda (piirkonna pealinna L'Aquilat ja mitut teist omavalitsusüksust) 6. aprillil 2009, võtsid Itaalia ametiasutused vastu rea otsuseid ja seadusi, (30) millega anti kõigile maavärinast (31) mõjutatud omavalitsusüksustes asuvatele ettevõtjatele (32) maksude ning kindlustusmaksete tasumisel maksuvabastust ja ajapikendust kuni 30. novembrini 2009. Seda tähtaega pikendati hilisemate seadustega kuni 30. juunini 2010, (33)15. detsembrini 2010, (34)31. oktoobrini 2011 (35) ja lõpuks 16. detsembrini 2011 (36).

30

31

32

33

34

35

36

| (36) | 12. novembril 2011 võttis Itaalia vastu seaduse, mis näeb ette, et maksuvabastuse või ajapikenduse saanud maksude ja maksete kogumine algab uuesti alates 2012. aasta jaanuarist 120 kuumaksena ja makstavat summat vähendatakse 40 % algselt tasumisele kuulunud summast (37). |
| --- | --- |

(36)

12. novembril 2011 võttis Itaalia vastu seaduse, mis näeb ette, et maksuvabastuse või ajapikenduse saanud maksude ja maksete kogumine algab uuesti alates 2012. aasta jaanuarist 120 kuumaksena ja makstavat summat vähendatakse 40 % algselt tasumisele kuulunud summast (37).

37

Meetmete eesmärk

Meetmete eesmärk

| (37) | Kirjeldatud kavade (millega vähendati makse ja kindlustusmakseid kuni 90 %) eesmärk oli toetada ettevõtjaid, kelle registrijärgne asukoht või tegevuskoht oli loodusõnnetustes kannatada saanud piirkondades. |
| --- | --- |

(37)

Kirjeldatud kavade (millega vähendati makse ja kindlustusmakseid kuni 90 %) eesmärk oli toetada ettevõtjaid, kelle registrijärgne asukoht või tegevuskoht oli loodusõnnetustes kannatada saanud piirkondades.

Meetmete geograafiline ulatus

Meetmete geograafiline ulatus

| (38) | Meetmed on kohaldatavad nende Itaalia piirkondade suhtes, mis said kannatada loodusõnnetustes, nimelt õigusaktides kindlaksmääratud maavärinate, üleujutuste ja vulkaanipursete tõttu. |
| --- | --- |

(38)

Meetmed on kohaldatavad nende Itaalia piirkondade suhtes, mis said kannatada loodusõnnetustes, nimelt õigusaktides kindlaksmääratud maavärinate, üleujutuste ja vulkaanipursete tõttu.

| (39) | Nendes meetmetes osutatud piirkonnad on järgmised:






  — | omavalitsusüksused, (38) mis said kannatada maavärinas, mis tabas Ida-Sitsiiliat (Siracusa, Catania ja Ragusa provintsid) 13.–16. detsembril 1990; |
| --- | --- | --- |

(39)

Nendes meetmetes osutatud piirkonnad on järgmised:

—

omavalitsusüksused, (38) mis said kannatada maavärinas, mis tabas Ida-Sitsiiliat (Siracusa, Catania ja Ragusa provintsid) 13.–16. detsembril 1990;

38

| — | 1994. aasta novembri üleujutustes kannatada saanud omavalitsusüksused Piemontes, Lombardias, Emilia-Romagnas, Liguurias, Toskaanas ja Venetos (39); |
| --- | --- |

—

1994. aasta novembri üleujutustes kannatada saanud omavalitsusüksused Piemontes, Lombardias, Emilia-Romagnas, Liguurias, Toskaanas ja Venetos (39);

39

| — | 2002. aastal toimunud maavärinas ja Etna vulkaani purskes kannatada saanud omavalitsusüksused Catania provintsis (Sitsiilia) (40); |
| --- | --- |

—

2002. aastal toimunud maavärinas ja Etna vulkaani purskes kannatada saanud omavalitsusüksused Catania provintsis (Sitsiilia) (40);

40

| — | 1997. aasta maavärinas kannatada saanud omavalitsusüksused Anconas (Marche piirkonnas) ja Perugias (Umbria piirkonnas) (41); |
| --- | --- |

—

1997. aasta maavärinas kannatada saanud omavalitsusüksused Anconas (Marche piirkonnas) ja Perugias (Umbria piirkonnas) (41);

41

| — | 2002. aasta maavärinas kannatada saanud omavalitsusüksused Campobassos (Molise piirkonnas) ja Foggias (Apuulia piirkonnas) (42); |
| --- | --- |

—

2002. aasta maavärinas kannatada saanud omavalitsusüksused Campobassos (Molise piirkonnas) ja Foggias (Apuulia piirkonnas) (42);

42

| — | 6. aprilli 2009. aasta maavärinas kannatada saanud omavalitsusüksused Abruzzo piirkonnas (43). |
| --- | --- |

—

6. aprilli 2009. aasta maavärinas kannatada saanud omavalitsusüksused Abruzzo piirkonnas (43).

43

Abisaajad

Abisaajad

| (40) | Kavad on avatud kõigis sektorites, sealhulgas põllumajanduse, metsanduse, kalanduse ja vesiviljeluse sektoris tegutsevatele ettevõtjatele, (44) välja arvatud Põhja-Itaalias 1994. aastal aset leidnud üleujutustega seotud meede, mis välistab pangandus- ja kindlustussektori ettevõtjad. |
| --- | --- |

(40)

Kavad on avatud kõigis sektorites, sealhulgas põllumajanduse, metsanduse, kalanduse ja vesiviljeluse sektoris tegutsevatele ettevõtjatele, (44) välja arvatud Põhja-Itaalias 1994. aastal aset leidnud üleujutustega seotud meede, mis välistab pangandus- ja kindlustussektori ettevõtjad.

44

| (41) | Sitsiilia, Umbria, Marche, Molise, Apuulia ja Abruzzo maavärinate ja vulkaanipursete puhul on kõik abisaajad ettevõtjad, kelle registrijärgne asukoht või tegevuskoht on loodusõnnetuses kannatada saanud omavalitsusüksustes, mis on kindlaks määratud konkreetsete õigusaktidega. |
| --- | --- |

(41)

Sitsiilia, Umbria, Marche, Molise, Apuulia ja Abruzzo maavärinate ja vulkaanipursete puhul on kõik abisaajad ettevõtjad, kelle registrijärgne asukoht või tegevuskoht on loodusõnnetuses kannatada saanud omavalitsusüksustes, mis on kindlaks määratud konkreetsete õigusaktidega.

| (42) | Põhja-Itaalias aset leidnud üleujutuste puhul on abisaajad loodusõnnetuses kannatada saanud omavalitsusüksustes asuvad või tegutsevad ettevõtjad, kuid ainult siis, kui nad suudavad tõestada, et on kandnud suurt kahju (45). |
| --- | --- |

(42)

Põhja-Itaalias aset leidnud üleujutuste puhul on abisaajad loodusõnnetuses kannatada saanud omavalitsusüksustes asuvad või tegutsevad ettevõtjad, kuid ainult siis, kui nad suudavad tõestada, et on kandnud suurt kahju (45).

45

Meetmete kestus

Meetmete kestus

| (43) | Komisjon leiab, et kavad, millega kehtestatakse soodustused, käivitusid nende õiguslike aluste jõustumisel. Komisjon möönab, et meetmete rakendamine võis alata eri ajal, nagu on sätestatud rakendusmeetmetes (näiteks määrused, millega rakendatakse erinevad õiguslikud alused, vt Itaalia märkused algatamisotsuse kohta, mis on esitatud kokkuvõtlikult põhjendustes 87–94). |
| --- | --- |

(43)

Komisjon leiab, et kavad, millega kehtestatakse soodustused, käivitusid nende õiguslike aluste jõustumisel. Komisjon möönab, et meetmete rakendamine võis alata eri ajal, nagu on sätestatud rakendusmeetmetes (näiteks määrused, millega rakendatakse erinevad õiguslikud alused, vt Itaalia märkused algatamisotsuse kohta, mis on esitatud kokkuvõtlikult põhjendustes 87–94).

| (44) | Komisjon on seisukohal, et soodusmeetmed jõustusid järgmistel kuupäevadel:






  — | Ida-Sitsiilias (Siracusa, Catania ja Ragusa provintsid) 13.–16. detsembril 1990 toimunud maavärina puhul 1. jaanuaril 2003 maksude suhtes (46) ja 1. jaanuaril 2006 kindlustusmaksete suhtes (47); |
| --- | --- | --- |

(44)

Komisjon on seisukohal, et soodusmeetmed jõustusid järgmistel kuupäevadel:

—

Ida-Sitsiilias (Siracusa, Catania ja Ragusa provintsid) 13.–16. detsembril 1990 toimunud maavärina puhul 1. jaanuaril 2003 maksude suhtes (46) ja 1. jaanuaril 2006 kindlustusmaksete suhtes (47);

46

47

| — | Põhja-Itaalia 1994. aasta üleujutuste puhul 1. jaanuaril 2004
   (48); |
| --- | --- |

—

Põhja-Itaalia 1994. aasta üleujutuste puhul 1. jaanuaril 2004
   (48);

48

| — | 2002. aasta maavärina ja Etna vulkaani pursete puhul 1. jaanuaril 2007
   (49); |
| --- | --- |

—

2002. aasta maavärina ja Etna vulkaani pursete puhul 1. jaanuaril 2007
   (49);

49

| — | Umbria ja Marche piirkonna 1997. aasta maavärina puhul 1. jaanuaril 2008
   (50); |
| --- | --- |

—

Umbria ja Marche piirkonna 1997. aasta maavärina puhul 1. jaanuaril 2008
   (50);

50

| — | Molise ja Apuulia piirkonna 2002. aasta maavärina puhul 29. novembril 2008
   (51) ja |
| --- | --- |

—

Molise ja Apuulia piirkonna 2002. aasta maavärina puhul 29. novembril 2008
   (51) ja

51

| — | Abruzzo piirkonna 2009. aasta maavärina puhul 1. jaanuaril 2012
   (52). |
| --- | --- |

—

Abruzzo piirkonna 2009. aasta maavärina puhul 1. jaanuaril 2012
   (52).

52

| (45) | Mis puudutab loetletud soodustuste kehtivuse kestust, siis on maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemikud määratud vastavates õigusaktides. Komisjon võtab teadmiseks asjaolu, et eri kavu kohaldati eri ajavahemikel eri liiki maksude ja maksete suhtes. Tuginedes andmetele, mille Itaalia esitas komisjonile ametliku uurimise etapis (vt Itaalia märkused menetluse algatamise otsuse kohta, mis on kokku võetud põhjendustes 87–94), olid need ajavahemikud järgmised.






  a) | Ida-Sitsiilia (Siracusa, Catania ja Ragusa provintsid) 13.–16. detsembri 1990. aasta maavärina puhul hõlmab maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemik aastaid 1990, 1991 ja 1992. Itaalia maksuamet (Agenzia delle Entrate) räägib ajavahemikust 13. detsembrist 1990 kuni 31. juulini 1993, nii INPSi kui ka INAILi väitel kestis maksete tasumise peatamise ajavahemik aga 13. detsembrist 1990 kuni 31. detsembrini 1992. |
| --- | --- | --- |

(45)

Mis puudutab loetletud soodustuste kehtivuse kestust, siis on maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemikud määratud vastavates õigusaktides. Komisjon võtab teadmiseks asjaolu, et eri kavu kohaldati eri ajavahemikel eri liiki maksude ja maksete suhtes. Tuginedes andmetele, mille Itaalia esitas komisjonile ametliku uurimise etapis (vt Itaalia märkused menetluse algatamise otsuse kohta, mis on kokku võetud põhjendustes 87–94), olid need ajavahemikud järgmised.

a)

Ida-Sitsiilia (Siracusa, Catania ja Ragusa provintsid) 13.–16. detsembri 1990. aasta maavärina puhul hõlmab maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemik aastaid 1990, 1991 ja 1992. Itaalia maksuamet (Agenzia delle Entrate) räägib ajavahemikust 13. detsembrist 1990 kuni 31. juulini 1993, nii INPSi kui ka INAILi väitel kestis maksete tasumise peatamise ajavahemik aga 13. detsembrist 1990 kuni 31. detsembrini 1992.

Agenzia delle Entrate

| b) | 1994. aasta novembris Põhja-Itaalias toimunud üleujutuste kohta osutatakse õigusaktides vaatlusperioodina aastatele 1995, 1996 ja 1997, samas kui maksuamet räägib ajavahemikust alates 4. novembrist 1994 kuni 31. oktoobrini 1995; INPS määrab ajavahemiku lõpuna 30. novembri 1995; INAILi teabe kohaselt kestis kogu hõlmatud ajavahemik 1. jaanuarist 1995 kuni 31. detsembrini 1997. |
| --- | --- |

b)

1994. aasta novembris Põhja-Itaalias toimunud üleujutuste kohta osutatakse õigusaktides vaatlusperioodina aastatele 1995, 1996 ja 1997, samas kui maksuamet räägib ajavahemikust alates 4. novembrist 1994 kuni 31. oktoobrini 1995; INPS määrab ajavahemiku lõpuna 30. novembri 1995; INAILi teabe kohaselt kestis kogu hõlmatud ajavahemik 1. jaanuarist 1995 kuni 31. detsembrini 1997.

| c) | Umbria ja Marche 1997. aasta maavärina puhul näib vastav maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemik kestvat 26. septembrist 1996 kuni 30. juunini 1999 (teatud abisaajatele 31. märtsini 1998). |
| --- | --- |

c)

Umbria ja Marche 1997. aasta maavärina puhul näib vastav maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemik kestvat 26. septembrist 1996 kuni 30. juunini 1999 (teatud abisaajatele 31. märtsini 1998).

| d) | Seoses Molise ja Apuulia 2002. aasta maavärinaga väidab maksuamet, et maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemik algas 31. oktoobril 2002 ja lõppes 30. juunil 2008, samas kui INPS ja INAIL osutavad ajavahemikule 31. oktoobrist 2002 kuni 31. detsembrini 2007. |
| --- | --- |

d)

Seoses Molise ja Apuulia 2002. aasta maavärinaga väidab maksuamet, et maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemik algas 31. oktoobril 2002 ja lõppes 30. juunil 2008, samas kui INPS ja INAIL osutavad ajavahemikule 31. oktoobrist 2002 kuni 31. detsembrini 2007.

| e) | Etna vulkaani pursete puhul, mis leidsid aset 2002. aastal, kestis maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemik 29. oktoobrist 2002 kuni 31. märtsini 2004. |
| --- | --- |

e)

Etna vulkaani pursete puhul, mis leidsid aset 2002. aastal, kestis maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemik 29. oktoobrist 2002 kuni 31. märtsini 2004.

| f) | 2009. aasta Abruzzo maavärina puhul sõltub asjaomane maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemik abisaaja liigist: kõigi ettevõtjate jaoks, kelle aastakäive on suurem kui 200 000 eurot, näib kohaldamise ajavahemik olevat 6. aprillist 2009 kuni 30. juunini 2010; väiksema kui 200 000 euro suuruse aastakäibega ettevõtjate ja äritegevusest või tegutsemisest füüsilisest isikust ettevõtjana tulu saavate üksikisikute jaoks näib see ajavahemik olevat 6. aprillist 2009 kuni 15. detsembrini 2010. |
| --- | --- |

f)

2009. aasta Abruzzo maavärina puhul sõltub asjaomane maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemik abisaaja liigist: kõigi ettevõtjate jaoks, kelle aastakäive on suurem kui 200 000 eurot, näib kohaldamise ajavahemik olevat 6. aprillist 2009 kuni 30. juunini 2010; väiksema kui 200 000 euro suuruse aastakäibega ettevõtjate ja äritegevusest või tegutsemisest füüsilisest isikust ettevõtjana tulu saavate üksikisikute jaoks näib see ajavahemik olevat 6. aprillist 2009 kuni 15. detsembrini 2010.

| (46) | Mis puutub soodusmeetmete kestusesse, siis osutatakse igas õiguslikus aluses erinevale lõpptähtpäevale, millest alates vähendamine ei ole enam võimalik. Komisjoni seisukoht on, et kohaldamise ajavahemikku pikendati Itaalia kõrgema kassatsioonikohtu otsuste tulemusena, nagu selgitatakse allpool põhjendustes 49–53 (vt ka Itaalia märkused algatamisotsuse kohta, mis on kokku võetud põhjendustes 91–93). |
| --- | --- |

(46)

Mis puutub soodusmeetmete kestusesse, siis osutatakse igas õiguslikus aluses erinevale lõpptähtpäevale, millest alates vähendamine ei ole enam võimalik. Komisjoni seisukoht on, et kohaldamise ajavahemikku pikendati Itaalia kõrgema kassatsioonikohtu otsuste tulemusena, nagu selgitatakse allpool põhjendustes 49–53 (vt ka Itaalia märkused algatamisotsuse kohta, mis on kokku võetud põhjendustes 91–93).

Abikõlblikud kulud

Abikõlblikud kulud

| (47) | Meetmete abikõlblikud kulud on maksud, kohustuslikud sotsiaalkindlustusmaksed (makstakse INPSile) ja kohustuslikud kutsealase kindlustuse maksed (makstakse INAILile), mida ettevõtjad peavad maksma kindlaksmääratud ajavahemikul pärast loodusõnnetust (nagu on määratud kindlaks iga meetme õiguslikus aluses). |
| --- | --- |

(47)

Meetmete abikõlblikud kulud on maksud, kohustuslikud sotsiaalkindlustusmaksed (makstakse INPSile) ja kohustuslikud kutsealase kindlustuse maksed (makstakse INAILile), mida ettevõtjad peavad maksma kindlaksmääratud ajavahemikul pärast loodusõnnetust (nagu on määratud kindlaks iga meetme õiguslikus aluses).

Abi vorm ja osakaal

Abi vorm ja osakaal

| (48) | Abi antakse maksude ja maksete vähendamisena. Vähendamine ulatub Sitsiilia ja Põhja-Itaalia meetmete puhul 90 protsendini, Marche, Umbria, Molise, Apuulia ja Abruzzo puhul 60 protsendini ja Catania puhul 50 %ni. Jooksvat võlgnevust on võimalik arveldada ühe maksena või osamaksetena (näiteks kuni 120 kuumaksena Abruzzo meetme puhul). Sõltuvalt konkreetsest meetmest sisaldavad need osamaksed mõnikord intressimakseid. |
| --- | --- |

(48)

Abi antakse maksude ja maksete vähendamisena. Vähendamine ulatub Sitsiilia ja Põhja-Itaalia meetmete puhul 90 protsendini, Marche, Umbria, Molise, Apuulia ja Abruzzo puhul 60 protsendini ja Catania puhul 50 %ni. Jooksvat võlgnevust on võimalik arveldada ühe maksena või osamaksetena (näiteks kuni 120 kuumaksena Abruzzo meetme puhul). Sõltuvalt konkreetsest meetmest sisaldavad need osamaksed mõnikord intressimakseid.

Kõrgema kassatsioonikohtu otsused

Kõrgema kassatsioonikohtu otsused

| (49) | Cuneo üldkohtu teabenõue (vt põhjendus 1) juhtis komisjoni tähelepanu ka mitmele Itaalia kõrgema kassatsioonikohtu 2007. ja 2010. aastal tehtud kohtuotsusele, milles kohus leidis, et maksude ja maksetena laekumata summade 10 % vähendamist tuli kohaldada kõigi nende suhtes, kes olid abikõlblikud, isegi kui nad olid vahepeal juba maksnud täissumma (53). |
| --- | --- |

(49)

Cuneo üldkohtu teabenõue (vt põhjendus 1) juhtis komisjoni tähelepanu ka mitmele Itaalia kõrgema kassatsioonikohtu 2007. ja 2010. aastal tehtud kohtuotsusele, milles kohus leidis, et maksude ja maksetena laekumata summade 10 % vähendamist tuli kohaldada kõigi nende suhtes, kes olid abikõlblikud, isegi kui nad olid vahepeal juba maksnud täissumma (53).

53

| (50) | Õigupoolest leidis kõrgem kassatsioonikohus, et kõigil Sitsiilia ja Põhja-Itaalia meetmete suhtes abikõlblikel ettevõtjatel oli õigus saada samasugust 90 % maksude ja maksete vähendamist: vastasel juhul oleks olnud tegemist „põhjendamatu ebavõrdse kohtlemisega”. |
| --- | --- |

(50)

Õigupoolest leidis kõrgem kassatsioonikohus, et kõigil Sitsiilia ja Põhja-Itaalia meetmete suhtes abikõlblikel ettevõtjatel oli õigus saada samasugust 90 % maksude ja maksete vähendamist: vastasel juhul oleks olnud tegemist „põhjendamatu ebavõrdse kohtlemisega”.

| (51) | Itaalia ametiasutused kinnitasid kõrgema kassatsioonikohtu tõlgendust oma 7. detsembri 2011. aasta ja 25. juuli 2012. aasta kirjaga. Nimetatud viimases kirjas viitavad Itaalia ametiasutused kõrgema kassatsioonikohtu 2012. aasta otsusele, milles leitakse, et maksuameti esitatud kaebus oli vastuvõetamatu, kuna sellele oli juba olemas lahendus kohtupraktikas (54). |
| --- | --- |

(51)

Itaalia ametiasutused kinnitasid kõrgema kassatsioonikohtu tõlgendust oma 7. detsembri 2011. aasta ja 25. juuli 2012. aasta kirjaga. Nimetatud viimases kirjas viitavad Itaalia ametiasutused kõrgema kassatsioonikohtu 2012. aasta otsusele, milles leitakse, et maksuameti esitatud kaebus oli vastuvõetamatu, kuna sellele oli juba olemas lahendus kohtupraktikas (54).

54

| (52) | Komisjon on teadlik, kui olulised on need otsused mitme poolelioleva juhtumi jaoks, mida menetletakse Itaalia eri kohtutes, kus menetluse on algatanud eri meetmetest potentsiaalselt abi saavad isikud. |
| --- | --- |

(52)

Komisjon on teadlik, kui olulised on need otsused mitme poolelioleva juhtumi jaoks, mida menetletakse Itaalia eri kohtutes, kus menetluse on algatanud eri meetmetest potentsiaalselt abi saavad isikud.

| (53) | Arvestades kõrgema kassatsioonikohtu otsuseid, näivad meetmed olevat kohaldatavad tagasiulatuvalt kõigi ettevõtjate kasuks, sealhulgas nende, kes tasusid maksud ja maksed tavapärasel viisil, vähemalt Ida-Sitsiilia ja Põhja-Itaalia meetmete puhul, millele viidatakse kohtuotsustes. Seega näib, et kavade kohaldamisel ei ole ajalist piirangut seni, kuni ettevõtja suudab tõestada, et tal on õigus abi saada. |
| --- | --- |

(53)

Arvestades kõrgema kassatsioonikohtu otsuseid, näivad meetmed olevat kohaldatavad tagasiulatuvalt kõigi ettevõtjate kasuks, sealhulgas nende, kes tasusid maksud ja maksed tavapärasel viisil, vähemalt Ida-Sitsiilia ja Põhja-Itaalia meetmete puhul, millele viidatakse kohtuotsustes. Seega näib, et kavade kohaldamisel ei ole ajalist piirangut seni, kuni ettevõtja suudab tõestada, et tal on õigus abi saada.

3.   AMETLIKU UURIMISMENETLUSE ALGATAMISE PÕHJUSED

AMETLIKU UURIMISMENETLUSE ALGATAMISE PÕHJUSED

| (54) | Komisjon algatas kõnealuste meetmete suhtes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 180 lõikes 2 ette nähtud ametliku uurimismenetluse, nagu on kirjeldatud käesoleva otsuse 2. jaos, sest näis, et need kujutavad endast riigiabi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses. Komisjon esitas ka nõukogu määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 11 lõike 1 kohase abi maksmise peatamise korralduse, millega nõutakse, et Itaalia peataks kõik seoses juhtumitega SA.33083 (12/NN) ja SA.35083 (12/NN) (55) nimetatud abimeetmete alusel tehtavad maksed. |
| --- | --- |

(54)

Komisjon algatas kõnealuste meetmete suhtes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 180 lõikes 2 ette nähtud ametliku uurimismenetluse, nagu on kirjeldatud käesoleva otsuse 2. jaos, sest näis, et need kujutavad endast riigiabi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses. Komisjon esitas ka nõukogu määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 11 lõike 1 kohase abi maksmise peatamise korralduse, millega nõutakse, et Itaalia peataks kõik seoses juhtumitega SA.33083 (12/NN) ja SA.35083 (12/NN) (55) nimetatud abimeetmete alusel tehtavad maksed.

55

| (55) | Otsuses algatada artikli 108 lõike 2 kohane menetlus („menetluse algatamise otsus”) (56) kaalus komisjon meetmeid, tuginedes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punktile b, mis sätestab, et siseturuga sobib kokku „loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi”. |
| --- | --- |

(55)

Otsuses algatada artikli 108 lõike 2 kohane menetlus („menetluse algatamise otsus”) (56) kaalus komisjon meetmeid, tuginedes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punktile b, mis sätestab, et siseturuga sobib kokku „loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi”.

56

| (56) | Samuti arutas komisjon, kas meetmed võivad vastata mis tahes muu Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 ja artikli 107 lõike 3 kohasele erandile. |
| --- | --- |

(56)

Samuti arutas komisjon, kas meetmed võivad vastata mis tahes muu Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 ja artikli 107 lõike 3 kohasele erandile.

Abimeetmete ebaseaduslikkus

Abimeetmete ebaseaduslikkus

| (57) | Menetluse algatamise otsuses märkis komisjon, et Itaalia ametiasutused ei ole täitnud oma kohustust teatada kavadest Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 kohaselt, nagu Itaalia ametiasutused esialgse uurimise käigus tunnistasid. |
| --- | --- |

(57)

Menetluse algatamise otsuses märkis komisjon, et Itaalia ametiasutused ei ole täitnud oma kohustust teatada kavadest Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 kohaselt, nagu Itaalia ametiasutused esialgse uurimise käigus tunnistasid.

Meetmete analüüs Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõigete 2 ja 3 alusel

Meetmete analüüs Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõigete 2 ja 3 alusel

| (58) | Komisjon uuris abikavasid, tuginedes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punktile b, mis sätestab, et siseturuga sobib kokku „loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi”. |
| --- | --- |

(58)

Komisjon uuris abikavasid, tuginedes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punktile b, mis sätestab, et siseturuga sobib kokku „loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi”.

| (59) | Hinnates sedalaadi abikavasid, mida käsitletakse artikli 107 lõike 2 punktis b, peab komisjon kontrollima, et i) asjaolud, millele tugineti abi andmise põhjendamisel, kujutavad endast tõepoolest loodusõnnetust, ja et ii) täidetud on järgmised tingimused:






  — | kahju, mille eest hüvitist makstakse, on loodusõnnetuse otsene tagajärg; |
| --- | --- | --- |

(59)

Hinnates sedalaadi abikavasid, mida käsitletakse artikli 107 lõike 2 punktis b, peab komisjon kontrollima, et i) asjaolud, millele tugineti abi andmise põhjendamisel, kujutavad endast tõepoolest loodusõnnetust, ja et ii) täidetud on järgmised tingimused:

—

kahju, mille eest hüvitist makstakse, on loodusõnnetuse otsene tagajärg;

| — | abi ei põhjusta kahju ülemäärast hüvitamist, vaid korvab ainult loodusõnnetusest tekkinud kahju. |
| --- | --- |

—

abi ei põhjusta kahju ülemäärast hüvitamist, vaid korvab ainult loodusõnnetusest tekkinud kahju.

| (60) | Itaalia õigusaktides tehakse kindlaks piirkonnad, mida on tabanud kolme liiki loodusõnnetused: maavärinad, üleujutused ja vulkaanipursked. Komisjon on korduvalt väljendanud seisukohta, et maavärinad, üleujutused ja vulkaanipursked kujutavad endast loodusõnnetusi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punkti b tähenduses; (57) seega võivad ettevõtjad, kes on kandnud nende loodusõnnetuste tõttu kahju, põhimõtteliselt saada abi maksimaalselt summas, mis katab tekkinud kahju. |
| --- | --- |

(60)

Itaalia õigusaktides tehakse kindlaks piirkonnad, mida on tabanud kolme liiki loodusõnnetused: maavärinad, üleujutused ja vulkaanipursked. Komisjon on korduvalt väljendanud seisukohta, et maavärinad, üleujutused ja vulkaanipursked kujutavad endast loodusõnnetusi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punkti b tähenduses; (57) seega võivad ettevõtjad, kes on kandnud nende loodusõnnetuste tõttu kahju, põhimõtteliselt saada abi maksimaalselt summas, mis katab tekkinud kahju.

57

| (61) | Kõnealustes abikavades ei kehtestata aga ühtegi kahju määratlust (kas varaline või majanduslik), samuti ei määrata kindlaks abi ja loodusõnnetuse tagajärjel tekkinud kahju seost (58). Lisaks ei piirata abikavades hüvitamist kahjuga, mida abisaajad tegelikult kandsid, samuti ei määratud abikõlblikke kulusid kindlaks ettevõtjatele loodusõnnetuse tagajärjel tekkinud kahju alusel. |
| --- | --- |

(61)

Kõnealustes abikavades ei kehtestata aga ühtegi kahju määratlust (kas varaline või majanduslik), samuti ei määrata kindlaks abi ja loodusõnnetuse tagajärjel tekkinud kahju seost (58). Lisaks ei piirata abikavades hüvitamist kahjuga, mida abisaajad tegelikult kandsid, samuti ei määratud abikõlblikke kulusid kindlaks ettevõtjatele loodusõnnetuse tagajärjel tekkinud kahju alusel.

58

Kahtlused ja uurimise algatamise alused

Kahtlused ja uurimise algatamise alused

| (62) | Tuginedes eespool toodule ja olemasolevale teabele ning arvestades, et meetmeid rakendati komisjonile teatamata, leidis komisjon, et meetmed kujutavad endast ebaseaduslikku abi määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 tähenduses. |
| --- | --- |

(62)

Tuginedes eespool toodule ja olemasolevale teabele ning arvestades, et meetmeid rakendati komisjonile teatamata, leidis komisjon, et meetmed kujutavad endast ebaseaduslikku abi määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 tähenduses.

| (63) | Lisaks kahtles komisjon oma esialgse uurimise tulemusel tõsiselt, kas meetmed, mille Itaalia on kehtestanud alates 2002. aastast, on siseturuga kokkusobivad. Esialgsest hindamisest ei olnud võimalik järeldada, et kõnealused abimeetmed olid kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu põhimõtetega ja eriti selle artikli 107 lõike 2 punktiga b, mis võimaldab anda abi loodusõnnetuste tõttu tekkinud kahju korvamiseks (59). Eelkõige kahtles komisjon, kas Itaalia ametiasutuste esitatud teave oli piisav tõendamaks, et kõnealused meetmed on oma olemuselt ja korralduselt mõeldud korvama loodusõnnetuste tõttu tekkinud kahju. |
| --- | --- |

(63)

Lisaks kahtles komisjon oma esialgse uurimise tulemusel tõsiselt, kas meetmed, mille Itaalia on kehtestanud alates 2002. aastast, on siseturuga kokkusobivad. Esialgsest hindamisest ei olnud võimalik järeldada, et kõnealused abimeetmed olid kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu põhimõtetega ja eriti selle artikli 107 lõike 2 punktiga b, mis võimaldab anda abi loodusõnnetuste tõttu tekkinud kahju korvamiseks (59). Eelkõige kahtles komisjon, kas Itaalia ametiasutuste esitatud teave oli piisav tõendamaks, et kõnealused meetmed on oma olemuselt ja korralduselt mõeldud korvama loodusõnnetuste tõttu tekkinud kahju.

59

| (64) | Eeskätt ei olnud komisjonil võimalik meetmetes kirjeldatud korralduse põhjal järeldada, et






  — | abisaajad olid ettevõtjad, kes kandsid tõepoolest kahju (osalise erandiga Põhja-Itaalia meetmete puhul, milles nõuti, et ettevõtja peab olema kandnud kahju vähemalt teatud miinimumsumma ulatuses, vt põhjendus 26), |
| --- | --- | --- |

(64)

Eeskätt ei olnud komisjonil võimalik meetmetes kirjeldatud korralduse põhjal järeldada, et

—

abisaajad olid ettevõtjad, kes kandsid tõepoolest kahju (osalise erandiga Põhja-Itaalia meetmete puhul, milles nõuti, et ettevõtja peab olema kandnud kahju vähemalt teatud miinimumsumma ulatuses, vt põhjendus 26),

| — | kahju põhjustasid ainult õigusaktides osutatud loodusõnnetused, |
| --- | --- |

—

kahju põhjustasid ainult õigusaktides osutatud loodusõnnetused,

| — | ettevõtjale antud abi piirdus ainult loodusõnnetusest tuleneva kahju korvamisega, välistades konkreetse abisaaja kantud kahju mis tahes ülemäärase hüvitamise. |
| --- | --- |

—

ettevõtjale antud abi piirdus ainult loodusõnnetusest tuleneva kahju korvamisega, välistades konkreetse abisaaja kantud kahju mis tahes ülemäärase hüvitamise.

| (65) | Peale selle kahtles komisjon, kas ükski Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 ja artikli 107 lõike 3 eranditest oli kohaldatav (60). |
| --- | --- |

(65)

Peale selle kahtles komisjon, kas ükski Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 ja artikli 107 lõike 3 eranditest oli kohaldatav (60).

60

| (66) | Seepärast kutsuti Itaalia ametiasutusi ja huvitatud kolmandaid isikuid üles esitama oma märkustes menetluse algatamise otsuse kohta kogu teabe, mis on vajalik täieliku hindamise läbiviimiseks, ning esitama asjakohase dokumentatsiooni. |
| --- | --- |

(66)

Seepärast kutsuti Itaalia ametiasutusi ja huvitatud kolmandaid isikuid üles esitama oma märkustes menetluse algatamise otsuse kohta kogu teabe, mis on vajalik täieliku hindamise läbiviimiseks, ning esitama asjakohase dokumentatsiooni.

4.   HUVITATUD ISIKUTE MÄRKUSED

HUVITATUD ISIKUTE MÄRKUSED

Advokaadibüroo Chiti esitatud märkused

Advokaadibüroo Chiti esitatud märkused

| (67) | Chiti on Firenzes asuv advokaadibüroo, kes esindab 1994. aasta Piemonte üleujutustes erineval moel kahju kandnud 58 eraettevõtjat ning avaliku sektori organisatsiooni ja haldusüksust. Tema esitatud teabe eesmärk on näidata, et Piemonte juhtum erineb teistest pärast loodusõnnetusi antud abi juhtumitest. |
| --- | --- |

(67)

Chiti on Firenzes asuv advokaadibüroo, kes esindab 1994. aasta Piemonte üleujutustes erineval moel kahju kandnud 58 eraettevõtjat ning avaliku sektori organisatsiooni ja haldusüksust. Tema esitatud teabe eesmärk on näidata, et Piemonte juhtum erineb teistest pärast loodusõnnetusi antud abi juhtumitest.

| (68) | Pärast faktiliste asjaolude ja õiguslike arengusuundumuste esitamist keskendub Chiti kõrgema kassatsioonikohtu otsustele. Ta väidab, et 2007., 2010. ja 2012. aasta kohtuotsuste järel on suutnud kõik Piemonte üleujutustes kahju kandnud ettevõtjad kustutada oma võla tagantjärele, makstes 10 % tasuda olevast summast, või juhul, kui nad juba olid maksnud täissumma, taotledes 90 % tagasimakset, nagu on ette nähtud seaduse nr 350/2003 artikli 3 lõikega 90. 233st üleujutustest tulenevat kahju käsitlevast kohtuasjast 96 lõppesid kohtuotsusega, mis on nüüd lõplikud, samas kui enamik teisi on peatatud komisjoni 17. oktoobril 2012 väljastatud abi maksmise peatamise korralduse tulemusena. |
| --- | --- |

(68)

Pärast faktiliste asjaolude ja õiguslike arengusuundumuste esitamist keskendub Chiti kõrgema kassatsioonikohtu otsustele. Ta väidab, et 2007., 2010. ja 2012. aasta kohtuotsuste järel on suutnud kõik Piemonte üleujutustes kahju kandnud ettevõtjad kustutada oma võla tagantjärele, makstes 10 % tasuda olevast summast, või juhul, kui nad juba olid maksnud täissumma, taotledes 90 % tagasimakset, nagu on ette nähtud seaduse nr 350/2003 artikli 3 lõikega 90. 233st üleujutustest tulenevat kahju käsitlevast kohtuasjast 96 lõppesid kohtuotsusega, mis on nüüd lõplikud, samas kui enamik teisi on peatatud komisjoni 17. oktoobril 2012 väljastatud abi maksmise peatamise korralduse tulemusena.

| (69) | Chiti märgib, et nende abikavade kasutamise õiguse saamiseks pidid ettevõtjad näitama in concreto tegeliku kahju suurust ning juhtumi ja kahju vahelist põhjuslikku seost. Vastuvõetavaks tunnistatud tõendid koosnesid kohtu nõutud tehnilistest hinnangutest, ekspertide kinnitatud aruannetest või INPSi ja INAILi ametlikest dokumentidest. Ettevõtjad said hüvitist ainult tegeliku kahju eest, mida nad suudavad tõendada või mille kohus ise on kindlaks teinud. |
| --- | --- |

(69)

Chiti märgib, et nende abikavade kasutamise õiguse saamiseks pidid ettevõtjad näitama in concreto tegeliku kahju suurust ning juhtumi ja kahju vahelist põhjuslikku seost. Vastuvõetavaks tunnistatud tõendid koosnesid kohtu nõutud tehnilistest hinnangutest, ekspertide kinnitatud aruannetest või INPSi ja INAILi ametlikest dokumentidest. Ettevõtjad said hüvitist ainult tegeliku kahju eest, mida nad suudavad tõendada või mille kohus ise on kindlaks teinud.

in concreto

| (70) | Chiti väidab, et Piemonte 1994. aasta üleujutustest tuleneva kahju hüvitamise kava on seotud loodusõnnetusega ja seetõttu tuleks seda uurida Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punkti b alusel. Kui sedalaadi meetmed peavad kokku sobima siseturuga, tuleb tõestada, et on olemas põhjuslik seos juhtumi ja kahju vahel ning ei toimu kahju ülemäärast hüvitamist. Mis puutub nende klientide profiili, keda advokaadibüroo esindab, väidab Chiti, et hüvitist ei ole makstud valimatult igale Piemonte ettevõtjale, vaid ainult neile, kes vastavad järgmistele tingimustele.






  a) | Ettevõtja peab asuma piirkonnas, mis on valitsuse erimäärustega määratletud üleujutuspiirkonnana. Selles mõttes on meetmed valikulised, kuid Chiti arvates ei kuulu need Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 alla. Abi geograafiline määratlemine ei tulene mitte poliitilisest või majanduslikust hindamisest (nt tööpuuduse määrale või vähem arenenud piirkondadele viitamine), vaid ettearvamatutest loodusnähtustest, mille üle inimestel puudub kontroll. Abisaajad määratakse kindlaks kriteeriumide alusel, mis on väljaspool igasugust kaalutlusõiguse kasutamist. Valikulisus tegelikult puudub, sest konkurentsi moonutamist ei toimu: õigusaktide eesmärk on parandada loodusõnnetuses kahju kandnud ettevõtjate ebasoodsat olukorda. See on võrdse kohtlemise põhimõtte tagajärg. |
| --- | --- | --- |

(70)

Chiti väidab, et Piemonte 1994. aasta üleujutustest tuleneva kahju hüvitamise kava on seotud loodusõnnetusega ja seetõttu tuleks seda uurida Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punkti b alusel. Kui sedalaadi meetmed peavad kokku sobima siseturuga, tuleb tõestada, et on olemas põhjuslik seos juhtumi ja kahju vahel ning ei toimu kahju ülemäärast hüvitamist. Mis puutub nende klientide profiili, keda advokaadibüroo esindab, väidab Chiti, et hüvitist ei ole makstud valimatult igale Piemonte ettevõtjale, vaid ainult neile, kes vastavad järgmistele tingimustele.

a)

Ettevõtja peab asuma piirkonnas, mis on valitsuse erimäärustega määratletud üleujutuspiirkonnana. Selles mõttes on meetmed valikulised, kuid Chiti arvates ei kuulu need Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 alla. Abi geograafiline määratlemine ei tulene mitte poliitilisest või majanduslikust hindamisest (nt tööpuuduse määrale või vähem arenenud piirkondadele viitamine), vaid ettearvamatutest loodusnähtustest, mille üle inimestel puudub kontroll. Abisaajad määratakse kindlaks kriteeriumide alusel, mis on väljaspool igasugust kaalutlusõiguse kasutamist. Valikulisus tegelikult puudub, sest konkurentsi moonutamist ei toimu: õigusaktide eesmärk on parandada loodusõnnetuses kahju kandnud ettevõtjate ebasoodsat olukorda. See on võrdse kohtlemise põhimõtte tagajärg.

| b) | Hüvitise saamiseks peab olema tõendatud, et kahju oli „suur”. See tingimus eristab Piemonte teistest juhtumitest. Ainus kahju, mida võib hüvitada, on varaline kahju, mis ületab seaduses sätestatud 2 miljardi Itaalia liiri suuruse künnise ja mis tuleb kindlaks teha sertifitseeritud tehnilise hindamisega. |
| --- | --- |

b)

Hüvitise saamiseks peab olema tõendatud, et kahju oli „suur”. See tingimus eristab Piemonte teistest juhtumitest. Ainus kahju, mida võib hüvitada, on varaline kahju, mis ületab seaduses sätestatud 2 miljardi Itaalia liiri suuruse künnise ja mis tuleb kindlaks teha sertifitseeritud tehnilise hindamisega.

| c) | Juhtumi ja kahju vahel peab olema põhjuslik seos. Itaalia õiguse kohaselt on põhjusliku seose tõendamine hüvitise saamise oluline eeltingimus; seega pidid asjaomased ettevõtjad tõendama kohtus igas juhtumis põhjuslikku seost. See tähendab, et ülemäärast hüvitamist ei toimunud, kuna kahju tuli ära näidata kinnitatud aruandes või asjaomaste ametiasutuste ametlikus aruandes. Pealegi on Itaalia õiguse üldine põhimõte, et lepinguväline kahju ei tohi olla kunagi kasu allikas (tsiviilseadustiku artikkel 2043). |
| --- | --- |

c)

Juhtumi ja kahju vahel peab olema põhjuslik seos. Itaalia õiguse kohaselt on põhjusliku seose tõendamine hüvitise saamise oluline eeltingimus; seega pidid asjaomased ettevõtjad tõendama kohtus igas juhtumis põhjuslikku seost. See tähendab, et ülemäärast hüvitamist ei toimunud, kuna kahju tuli ära näidata kinnitatud aruandes või asjaomaste ametiasutuste ametlikus aruandes. Pealegi on Itaalia õiguse üldine põhimõte, et lepinguväline kahju ei tohi olla kunagi kasu allikas (tsiviilseadustiku artikkel 2043).

| (71) | Seega palub Chiti komisjonil uuesti kaaluda Piemonte juhtumi suhtes oma üldist väidet, et uurimisalused meetmed ei näi olevat suunatud loodusõnnetustest tingitud kahju korvamisele. Chiti sõnul on Piemonte juhtumil omadusi, mis eristavad seda teistest juhtumitest, mida käsitletakse menetluse algatamise otsuses koos. Chiti väidab lisaks, et asjaomastele ettevõtjatele antud toetused sobivad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punkti b kohaselt siseturuga kokku, sest






  — | hüvitis on seotud ainult otseselt loodusõnnetusest tuleneva kahjuga; |
| --- | --- | --- |

(71)

Seega palub Chiti komisjonil uuesti kaaluda Piemonte juhtumi suhtes oma üldist väidet, et uurimisalused meetmed ei näi olevat suunatud loodusõnnetustest tingitud kahju korvamisele. Chiti sõnul on Piemonte juhtumil omadusi, mis eristavad seda teistest juhtumitest, mida käsitletakse menetluse algatamise otsuses koos. Chiti väidab lisaks, et asjaomastele ettevõtjatele antud toetused sobivad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punkti b kohaselt siseturuga kokku, sest

—

hüvitis on seotud ainult otseselt loodusõnnetusest tuleneva kahjuga;

| — | määratakse kindlaks kahju olulisus asjaomasele ettevõtjale; |
| --- | --- |

—

määratakse kindlaks kahju olulisus asjaomasele ettevõtjale;

| — | ülemäärast hüvitamist ei ole toimunud, sest hüvitis määrati täpselt kooskõlas tõendatud kahjuga; |
| --- | --- |

—

ülemäärast hüvitamist ei ole toimunud, sest hüvitis määrati täpselt kooskõlas tõendatud kahjuga;

| — | ei esine kattumist teiste toetustega. |
| --- | --- |

—

ei esine kattumist teiste toetustega.

| (72) | Chiti on seisukohal, et juhul, kui abi peetakse kokkusobimatuks ja nõutakse selle tagasimaksmist, tuleks kohaldada määruse (EÜ) nr 659/1999 artiklit 15. Nimetatud sätte kohaselt väidab Chiti, et komisjon ei saa abi tagasi nõuda kümne aasta möödumisel päevast, mil abi anti abisaajale. Toetused anti ajavahemikul, mis algas vahetult pärast 1994. aasta novembri üleujutusi, 24. novembri 1994. aasta dekreetseaduse nr 646 alusel. Piemonte üleujutustes kannatada saanud ettevõtjate abistamise korda lihtsalt täiustati hiljem aastatel 2003–2007 vastu võetud seadustega. Teisisõnu, menetluse algatamise otsuses viidatakse toetuste kohaldamise alguskuupäevana 1. jaanuarile 2004, kuid aeg, millal Piemonte juhtumis tegelikult abi määrati, oli 1994. aasta november. |
| --- | --- |

(72)

Chiti on seisukohal, et juhul, kui abi peetakse kokkusobimatuks ja nõutakse selle tagasimaksmist, tuleks kohaldada määruse (EÜ) nr 659/1999 artiklit 15. Nimetatud sätte kohaselt väidab Chiti, et komisjon ei saa abi tagasi nõuda kümne aasta möödumisel päevast, mil abi anti abisaajale. Toetused anti ajavahemikul, mis algas vahetult pärast 1994. aasta novembri üleujutusi, 24. novembri 1994. aasta dekreetseaduse nr 646 alusel. Piemonte üleujutustes kannatada saanud ettevõtjate abistamise korda lihtsalt täiustati hiljem aastatel 2003–2007 vastu võetud seadustega. Teisisõnu, menetluse algatamise otsuses viidatakse toetuste kohaldamise alguskuupäevana 1. jaanuarile 2004, kuid aeg, millal Piemonte juhtumis tegelikult abi määrati, oli 1994. aasta november.

| (73) | Chiti väidab, et kohaldatav on ka määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 14 lõige 1, millega nähakse ette, et komisjon ei nõua abi tagastamist, kui see on vastuolus liidu õiguse üldpõhimõttega. Siin on kaalul kaks põhimõtet. Esiteks nõuab õiguskindluse põhimõte riiklike kohtute tehtud lõplike kohtuotsuste austamist ja välistab igasuguse võimaluse ettevõtjate saadud summad tagasi nõuda. Mööndes, et seadusjõu (res judicata) põhimõttel ei ole liidu õiguses absoluutväärtust, leiab Chiti, et eritingimused, mis viisid Euroopa Kohtu varem selle põhimõtte kohta langetatud otsusteni, (61) kõnealusel juhtumil ei kehti. Teiseks tugineb Chiti õiguspärase ootuse põhimõttele: alates 1994. aasta lõpust kuni 2011. aastani ei ole ükski riiklik või liidu asutus seadnud küsimuse alla toetuste seaduslikkust. Kogu selle ajavahemiku jooksul said asjaomased ettevõtjad toetusi, mida pädevad asutused ei pidanud riigiabiks. Chiti leiab, et see on tavapärane olukord, kus kohaldatakse õiguspärase ootuse põhimõtet. |
| --- | --- |

(73)

Chiti väidab, et kohaldatav on ka määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 14 lõige 1, millega nähakse ette, et komisjon ei nõua abi tagastamist, kui see on vastuolus liidu õiguse üldpõhimõttega. Siin on kaalul kaks põhimõtet. Esiteks nõuab õiguskindluse põhimõte riiklike kohtute tehtud lõplike kohtuotsuste austamist ja välistab igasuguse võimaluse ettevõtjate saadud summad tagasi nõuda. Mööndes, et seadusjõu (res judicata) põhimõttel ei ole liidu õiguses absoluutväärtust, leiab Chiti, et eritingimused, mis viisid Euroopa Kohtu varem selle põhimõtte kohta langetatud otsusteni, (61) kõnealusel juhtumil ei kehti. Teiseks tugineb Chiti õiguspärase ootuse põhimõttele: alates 1994. aasta lõpust kuni 2011. aastani ei ole ükski riiklik või liidu asutus seadnud küsimuse alla toetuste seaduslikkust. Kogu selle ajavahemiku jooksul said asjaomased ettevõtjad toetusi, mida pädevad asutused ei pidanud riigiabiks. Chiti leiab, et see on tavapärane olukord, kus kohaldatakse õiguspärase ootuse põhimõtet.

res judicata

61

Advokaadibüroo Preve-Gavioli esitatud märkused

Advokaadibüroo Preve-Gavioli esitatud märkused

| (74) | Preve-Gavioli on Torinos asuv advokaadibüroo. Pärast kokkuvõtte tegemist vaadeldavate Itaalia õigusaktide arengust ja komisjoni menetluseni viinud asjaoludest väidab Preve-Gavioli, et Piemonte 1994. aasta üleujutustes kahju kandnud ettevõtjatele antud toetused ei ole valikulised, kuna need ei soodusta kuidagi konkreetseid ettevõtjaid, vabastades nad kuludest, mida nad peavad tavaliselt kandma. Meetmed on suunatud üksnes loodusõnnetuse tagajärjel ettevõtjatele tekkinud kahju hüvitamisele. Lisaks ei tugevda seadusega ette nähtud toetused abisaajate konkurentsiolukorda nende konkurentide suhtes, kuna hüvitis, mille nad said, on võimaldanud neil vaid turule naasta võrdsetel alustel ettevõtjatega, kes ei kannatanud mingit kahju ega kaotanud tulusid. Teisisõnu ei moonuta toetused kuidagi konkurentsi, vaid parandavad rahalise halvemuse olukorda ning taastavad üleujutustes kahju kandnud ettevõtjate ettevõtlusalase konkurentsivõime. |
| --- | --- |

(74)

Preve-Gavioli on Torinos asuv advokaadibüroo. Pärast kokkuvõtte tegemist vaadeldavate Itaalia õigusaktide arengust ja komisjoni menetluseni viinud asjaoludest väidab Preve-Gavioli, et Piemonte 1994. aasta üleujutustes kahju kandnud ettevõtjatele antud toetused ei ole valikulised, kuna need ei soodusta kuidagi konkreetseid ettevõtjaid, vabastades nad kuludest, mida nad peavad tavaliselt kandma. Meetmed on suunatud üksnes loodusõnnetuse tagajärjel ettevõtjatele tekkinud kahju hüvitamisele. Lisaks ei tugevda seadusega ette nähtud toetused abisaajate konkurentsiolukorda nende konkurentide suhtes, kuna hüvitis, mille nad said, on võimaldanud neil vaid turule naasta võrdsetel alustel ettevõtjatega, kes ei kannatanud mingit kahju ega kaotanud tulusid. Teisisõnu ei moonuta toetused kuidagi konkurentsi, vaid parandavad rahalise halvemuse olukorda ning taastavad üleujutustes kahju kandnud ettevõtjate ettevõtlusalase konkurentsivõime.

| (75) | Preve-Gavioli on arvamusel, et Piemonte 1994. aasta üleujutustes kahju kandnud ettevõtjatele antud toetusi ei saa kirjeldada riigiabina, sest Euroopa Liidu lepingu artikli 107 lõike 1 tingimused ei ole täidetud. Isegi juhul kui meetmeid tuleb pidada riigiabiks, tuleks need liigitada abiks, mille eesmärk on hüvitada loodusõnnetusest tekkinud kahju vastavalt artikli 107 lõike 2 punktile b. Seega on meetmed siseturuga kooskõlas aluslepingu enda tingimuste kohaselt ja neile ei kehti eelneva teatamise või komisjonipoolse eelneva hindamise kohustus. |
| --- | --- |

(75)

Preve-Gavioli on arvamusel, et Piemonte 1994. aasta üleujutustes kahju kandnud ettevõtjatele antud toetusi ei saa kirjeldada riigiabina, sest Euroopa Liidu lepingu artikli 107 lõike 1 tingimused ei ole täidetud. Isegi juhul kui meetmeid tuleb pidada riigiabiks, tuleks need liigitada abiks, mille eesmärk on hüvitada loodusõnnetusest tekkinud kahju vastavalt artikli 107 lõike 2 punktile b. Seega on meetmed siseturuga kooskõlas aluslepingu enda tingimuste kohaselt ja neile ei kehti eelneva teatamise või komisjonipoolse eelneva hindamise kohustus.

Confindustria esitatud märkused

Confindustria esitatud märkused

| (76) | Confindustria on Itaalia suurim tööandjate ühendus, mis asutati 1910. aastal. See on vabatahtlik organisatsioon, kuhu kuulub umbes 150 000 ettevõtjat, kes annavad tööd peaaegu 5 500 000 inimesele. Confindustria on esitanud märkusi huvitatud isikuna Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohaselt nii juhtumi SA.33083 kui ka juhtumi SA.35083 kohta. |
| --- | --- |

(76)

Confindustria on Itaalia suurim tööandjate ühendus, mis asutati 1910. aastal. See on vabatahtlik organisatsioon, kuhu kuulub umbes 150 000 ettevõtjat, kes annavad tööd peaaegu 5 500 000 inimesele. Confindustria on esitanud märkusi huvitatud isikuna Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohaselt nii juhtumi SA.33083 kui ka juhtumi SA.35083 kohta.

| (77) | Confindustriat paneb muretsema asjaolu, et seoses Itaalia-poolse komisjonile riigiabist teatamise kohustuse täitmata jätmisega võidakse karistada ettevõtjaid, kes on kasutanud heauskselt meetmeid, mille eesmärk on korvata loodusõnnetusest tulenevat kahju. |
| --- | --- |

(77)

Confindustriat paneb muretsema asjaolu, et seoses Itaalia-poolse komisjonile riigiabist teatamise kohustuse täitmata jätmisega võidakse karistada ettevõtjaid, kes on kasutanud heauskselt meetmeid, mille eesmärk on korvata loodusõnnetusest tulenevat kahju.

| (78) | Confindustria väidab, et komisjon peaks kaaluma mõnda üldise taustaga seotud üldise iseloomuga tõika. Eelkõige on tegemist meetmetega, mis on seotud 20 aasta eest (mõnel juhul veelgi varem) aset leidnud sündmustega; seetõttu ei paku praegune riigiabi kohta otsuste tegemise tava huvitatud isikutele piisavat kaitset. Isegi kui on kahtlusi seoses riikliku seadusandja vastu võetud teatud meetmete sobivusega, on raske saada teavet pädevatelt asutustelt; praeguses majanduslikus olukorras on enamikul ettevõtjatel, eriti VKEdel, jätkuvalt likviidsusprobleeme. Aastakümneid tagasi antud abi sissenõudmine praeguses etapis seaks ohtu paljude selliste ettevõtjate ellujäämise. Peale selle ei mõista Confindustria meetmete kokkusobivusega seotud kahtluste põhjusi. |
| --- | --- |

(78)

Confindustria väidab, et komisjon peaks kaaluma mõnda üldise taustaga seotud üldise iseloomuga tõika. Eelkõige on tegemist meetmetega, mis on seotud 20 aasta eest (mõnel juhul veelgi varem) aset leidnud sündmustega; seetõttu ei paku praegune riigiabi kohta otsuste tegemise tava huvitatud isikutele piisavat kaitset. Isegi kui on kahtlusi seoses riikliku seadusandja vastu võetud teatud meetmete sobivusega, on raske saada teavet pädevatelt asutustelt; praeguses majanduslikus olukorras on enamikul ettevõtjatel, eriti VKEdel, jätkuvalt likviidsusprobleeme. Aastakümneid tagasi antud abi sissenõudmine praeguses etapis seaks ohtu paljude selliste ettevõtjate ellujäämise. Peale selle ei mõista Confindustria meetmete kokkusobivusega seotud kahtluste põhjusi.

| (79) | Confindustria soovitab leida alternatiivse lahenduse, et mitte karistada asjaomaseid ettevõtjaid põhjendamatul ja ohtlikul viisil. |
| --- | --- |

(79)

Confindustria soovitab leida alternatiivse lahenduse, et mitte karistada asjaomaseid ettevõtjaid põhjendamatul ja ohtlikul viisil.

| (80) | Esiteks leiab Confindustria, et iga meetme ja asjaomase juhtumi puhul tuleks hoolikalt hinnata selliste erandlike asjaolude olemasolu, mis võivad näidata, et abi ei antud või et abi ei tohiks tagasi nõuda. Erandlikud asjaolud on i) kümneaastane aegumistähtaeg, ii) õiguspärase ootuse kaitse põhimõte ja iii) muude kui artikli 107 lõike 3 punktis c sätestatud erandite kohaldatavus. |
| --- | --- |

(80)

Esiteks leiab Confindustria, et iga meetme ja asjaomase juhtumi puhul tuleks hoolikalt hinnata selliste erandlike asjaolude olemasolu, mis võivad näidata, et abi ei antud või et abi ei tohiks tagasi nõuda. Erandlikud asjaolud on i) kümneaastane aegumistähtaeg, ii) õiguspärase ootuse kaitse põhimõte ja iii) muude kui artikli 107 lõike 3 punktis c sätestatud erandite kohaldatavus.

| (81) | Teiseks palub Confindustria komisjonil täpsustada oma otsuses selge sõnaga, millistel juhtudel võib pidada ettevõtjatele otseselt loodusõnnetustest tuleneva kahju hüvitamiseks makstud raha aluslepinguga kooskõlas olevaks. Praeguse juhtumi puhul küsimuse all olevad meetmed on suunatud ettevõtjatele, keda otseselt mõjutavad sündmused, mida komisjon on järjekindlalt pidanud loodusõnnetuste määratlusele vastavaks: maavärinad, üleujutused, vulkaanipursked jne. Meetmete aluseks olevate õigusaktide sõnastusest on selge, et Itaalia ametiasutused võtsid need vastu eesmärgiga heastada nendest loodusnähtustest tekkinud kahju. Confindustria väidab, et abisaajad on ettevõtjad, kes on kandnud loodusõnnetuste tagajärjel tegelikku kahju. Kuigi toetust anti sõnaselgelt ettevõtjatele, kes kandsid „suurt” kahju, vaid üksikutel juhtudel, tuleb tunnistada, et kahju oli suur ka teistel juhtudel: juba tõsiasi, et ettevõtja asub loodusõnnetuses kannatanud piirkonnas, toob paratamatult kaasa majandusliku kahju, sõltumata varalisest kahjust. Samuti väidab Confindustria, et võib esineda juhtumeid, kus abisaajatel on dokumendid, mis tõendavad tegelikult kantud kahju suurust, ja näitavad, et kahju on oluliselt suurem kui saadud hüvitis. Selle tulemusena on Confindustria veendunud, et kõik uurimisalused meetmed kuuluvad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 kohaldamisalasse. |
| --- | --- |

(81)

Teiseks palub Confindustria komisjonil täpsustada oma otsuses selge sõnaga, millistel juhtudel võib pidada ettevõtjatele otseselt loodusõnnetustest tuleneva kahju hüvitamiseks makstud raha aluslepinguga kooskõlas olevaks. Praeguse juhtumi puhul küsimuse all olevad meetmed on suunatud ettevõtjatele, keda otseselt mõjutavad sündmused, mida komisjon on järjekindlalt pidanud loodusõnnetuste määratlusele vastavaks: maavärinad, üleujutused, vulkaanipursked jne. Meetmete aluseks olevate õigusaktide sõnastusest on selge, et Itaalia ametiasutused võtsid need vastu eesmärgiga heastada nendest loodusnähtustest tekkinud kahju. Confindustria väidab, et abisaajad on ettevõtjad, kes on kandnud loodusõnnetuste tagajärjel tegelikku kahju. Kuigi toetust anti sõnaselgelt ettevõtjatele, kes kandsid „suurt” kahju, vaid üksikutel juhtudel, tuleb tunnistada, et kahju oli suur ka teistel juhtudel: juba tõsiasi, et ettevõtja asub loodusõnnetuses kannatanud piirkonnas, toob paratamatult kaasa majandusliku kahju, sõltumata varalisest kahjust. Samuti väidab Confindustria, et võib esineda juhtumeid, kus abisaajatel on dokumendid, mis tõendavad tegelikult kantud kahju suurust, ja näitavad, et kahju on oluliselt suurem kui saadud hüvitis. Selle tulemusena on Confindustria veendunud, et kõik uurimisalused meetmed kuuluvad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 kohaldamisalasse.

| (82) | Mis puutub tingimustesse, millele tugines komisjon, möönab Confindustria, et mõne kõnealuse meetme puhul näib puuduvat kahju ametlik määratlus; sama kehtib kahjusumma ja abisumma vahelise korrelatsiooni ja proportsiooni määramise kohta. Confindustria aga näitab, et selline korrelatsioon on de facto olemas – et loodusõnnetuse korral kannavad kõik ettevõtjad kahju (vähemalt majanduslik kahju) ning et kahju ja vastava abi hindamiseks võiks välja töötada lihtsustatud meetodi. Selline meetod peaks arvesse võtma näiteks iga ettevõtja suutlikkust luua tulu ja töötajate arvu. Seega on probleem seotud pigem ülemäärase hüvitamise juhtumitega kui meetmete vastavusega riigiabi eeskirjadele. Tähtis on vältida olukorda, kus mõne ülemäärase hüvitamise juhtumi vastased meetmed võivad kaasa tuua suure osa selliste ettevõtjate karistamise, kes on saanud toetusi heas usus ja kooskõlas seadusega. Seetõttu soovitab Confindustria, et ettevõtjatel peaks olema lubatud jätta abi endale hoolimata asjaolust, et kui Itaalia ametiasutused oleksid tegutsenud kooskõlas asutamislepinguga ja täitnud teatamise kohustust, oleks tulnud abist selle heakskiitmise ajal komisjonile teatada. |
| --- | --- |

(82)

Mis puutub tingimustesse, millele tugines komisjon, möönab Confindustria, et mõne kõnealuse meetme puhul näib puuduvat kahju ametlik määratlus; sama kehtib kahjusumma ja abisumma vahelise korrelatsiooni ja proportsiooni määramise kohta. Confindustria aga näitab, et selline korrelatsioon on de facto olemas – et loodusõnnetuse korral kannavad kõik ettevõtjad kahju (vähemalt majanduslik kahju) ning et kahju ja vastava abi hindamiseks võiks välja töötada lihtsustatud meetodi. Selline meetod peaks arvesse võtma näiteks iga ettevõtja suutlikkust luua tulu ja töötajate arvu. Seega on probleem seotud pigem ülemäärase hüvitamise juhtumitega kui meetmete vastavusega riigiabi eeskirjadele. Tähtis on vältida olukorda, kus mõne ülemäärase hüvitamise juhtumi vastased meetmed võivad kaasa tuua suure osa selliste ettevõtjate karistamise, kes on saanud toetusi heas usus ja kooskõlas seadusega. Seetõttu soovitab Confindustria, et ettevõtjatel peaks olema lubatud jätta abi endale hoolimata asjaolust, et kui Itaalia ametiasutused oleksid tegutsenud kooskõlas asutamislepinguga ja täitnud teatamise kohustust, oleks tulnud abist selle heakskiitmise ajal komisjonile teatada.

de facto

| (83) | Kokkuvõttes palub Confindustria komisjonil






  a) | kinnitada selge sõnaga, et ükski komisjoni otsus ei piira abi erijuhtumeid, mis on kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punktiga b, vähese tähtsusega riigiabi eeskirjadega või muude sätetega; |
| --- | --- | --- |

(83)

Kokkuvõttes palub Confindustria komisjonil

a)

kinnitada selge sõnaga, et ükski komisjoni otsus ei piira abi erijuhtumeid, mis on kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punktiga b, vähese tähtsusega riigiabi eeskirjadega või muude sätetega;

| b) | tihendada ametlikku või mitteametlikku koostööd ühelt poolt komisjoni ja riiklike ametiasutuste vahel ja teiselt poolt abi saanud ettevõtjatega, et töötada ülemäärase hüvitamise juhtude ennetamiseks välja meetod ja mehhanism; sellega välditaks vähese tähtsusega riigiabi eeskirjadega lubatud abi ja sellise abi tagasinõudmist, mis vastab tõesti abisaajate tegelikult kantud varalisele ja majanduslikule kahjule; |
| --- | --- |

b)

tihendada ametlikku või mitteametlikku koostööd ühelt poolt komisjoni ja riiklike ametiasutuste vahel ja teiselt poolt abi saanud ettevõtjatega, et töötada ülemäärase hüvitamise juhtude ennetamiseks välja meetod ja mehhanism; sellega välditaks vähese tähtsusega riigiabi eeskirjadega lubatud abi ja sellise abi tagasinõudmist, mis vastab tõesti abisaajate tegelikult kantud varalisele ja majanduslikule kahjule;

| c) | kaaluda, kas on otstarbekas kehtestada lihtsustatud meetod, millega mõõta loodusõnnetustest tulenevat kahju. |
| --- | --- |

c)

kaaluda, kas on otstarbekas kehtestada lihtsustatud meetod, millega mõõta loodusõnnetustest tulenevat kahju.

Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL) esitatud märkused

Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL) esitatud märkused

| (84) | Itaalia töökonföderatsioon (Confederazione Generale Italiana del Lavoro, CGIL) on Itaalia suurim ametiühinguorganisatsioon, mille liikmete arv on umbes kuus miljonit. Vastuseks menetluse algatamise otsusele esitas CGILi L'Aquilas Abruzzos asuv filiaal („CGIL L'Aquila”) märkused pärast ühekuulist tähtaega alates otsuse avaldamisest. Komisjon ei ole kohustatud võtma arvesse huvitatud isikute pärast tähtaega esitatud märkusi, kuid võib erandjuhul seda teha, ja käesoleval juhul nii teebki. |
| --- | --- |

(84)

Itaalia töökonföderatsioon (Confederazione Generale Italiana del Lavoro, CGIL) on Itaalia suurim ametiühinguorganisatsioon, mille liikmete arv on umbes kuus miljonit. Vastuseks menetluse algatamise otsusele esitas CGILi L'Aquilas Abruzzos asuv filiaal („CGIL L'Aquila”) märkused pärast ühekuulist tähtaega alates otsuse avaldamisest. Komisjon ei ole kohustatud võtma arvesse huvitatud isikute pärast tähtaega esitatud märkusi, kuid võib erandjuhul seda teha, ja käesoleval juhul nii teebki.

| (85) | CGIL L'Aquila leiab, et Itaalia kasutusele võetud soodustuste kava peatamine, makstud summade täies mahus sissenõudmine ja nõue tõendada kantud kahju võivad asjaomased ettevõtjad turult välja suruda. See on eriti problemaatiline, kuna loodusõnnetustest tuleneva kahju hüvitamise teisi juhtumeid on koheldud erinevalt. Selle tulemusena kannatab L'Aquila võrreldes sellisest õnnetusest puutumata jäänud konkurentidega endiselt konkurentsimoonutuste all hoolimata sellest, et on maavärinas kõige rohkem kannatada saanud piirkond. Kokkuvõttes võivad toetuste peatamine ja igasuguse astmestamismehhanismi ning korralike kontrollimenetluste puudumine (milles CGIL L'Aquila süüdistab riiki) veelgi nõrgestada kohalikku tööstussektorit, koos kõigi kaasnevate negatiivsete tagajärgedega tööpuuduse ja sotsiaalse turvalisuse mõttes. |
| --- | --- |

(85)

CGIL L'Aquila leiab, et Itaalia kasutusele võetud soodustuste kava peatamine, makstud summade täies mahus sissenõudmine ja nõue tõendada kantud kahju võivad asjaomased ettevõtjad turult välja suruda. See on eriti problemaatiline, kuna loodusõnnetustest tuleneva kahju hüvitamise teisi juhtumeid on koheldud erinevalt. Selle tulemusena kannatab L'Aquila võrreldes sellisest õnnetusest puutumata jäänud konkurentidega endiselt konkurentsimoonutuste all hoolimata sellest, et on maavärinas kõige rohkem kannatada saanud piirkond. Kokkuvõttes võivad toetuste peatamine ja igasuguse astmestamismehhanismi ning korralike kontrollimenetluste puudumine (milles CGIL L'Aquila süüdistab riiki) veelgi nõrgestada kohalikku tööstussektorit, koos kõigi kaasnevate negatiivsete tagajärgedega tööpuuduse ja sotsiaalse turvalisuse mõttes.

5.   ITAALIA MÄRKUSED

ITAALIA MÄRKUSED

| (86) | Vastuseks menetluse algatamise otsusele esitasid Itaalia ametiasutused oma märkused 11. jaanuaril 2013. Komisjoni talitused said teavet järgmistelt Itaalia ametiasutustelt ja agentuuridelt:






  a) | majandus- ja rahandusministeerium; |
| --- | --- | --- |

(86)

Vastuseks menetluse algatamise otsusele esitasid Itaalia ametiasutused oma märkused 11. jaanuaril 2013. Komisjoni talitused said teavet järgmistelt Itaalia ametiasutustelt ja agentuuridelt:

a)

majandus- ja rahandusministeerium;

| b) | maksuamet; |
| --- | --- |

b)

maksuamet;

| c) | INPS; |
| --- | --- |

c)

INPS;

| d) | INAIL; |
| --- | --- |

d)

INAIL;

| e) | päästeamet; kuid päästeamet väidab, et tal ei ole sedalaadi teavet, mida otsuses nõutakse. |
| --- | --- |

e)

päästeamet; kuid päästeamet väidab, et tal ei ole sedalaadi teavet, mida otsuses nõutakse.

Maksusoodustused ning kohaldamisperiood iga piirkonna ja meetme jaoks

Maksusoodustused ning kohaldamisperiood iga piirkonna ja meetme jaoks

| (87) | Menetluse algatamise otsuse punktis 71 palus komisjon Itaalia ametiasutustel anda teavet seoses „soodustustega iga piirkonna ja meetme kohta ning ajavahemiku kohta, millal soodustusi kohaldatakse”. |
| --- | --- |

(87)

Menetluse algatamise otsuse punktis 71 palus komisjon Itaalia ametiasutustel anda teavet seoses „soodustustega iga piirkonna ja meetme kohta ning ajavahemiku kohta, millal soodustusi kohaldatakse”.

| (88) | INPS väidab esiteks, et komisjoni raskused maksude ja maksete tasumise peatamise täpsete ajavahemike kindlakstegemisel (vt menetluse algatamise otsuse punkt 2.5) tulenevad iga institutsiooni eeskirjades sätestatud ajaliste piiride erinevusest. Vahet tuleb teha maksete peatamise kestuse (makstakse INPSile ja INAILile) ja maksude tasumise (makstakse maksuametile) peatamise kestuse vahel. Veel tuleb vahet teha maksude ja maksete peatamise ajavahemikel ja soodusmeetmete kohaldamise ajavahemike vahel. |
| --- | --- |

(88)

INPS väidab esiteks, et komisjoni raskused maksude ja maksete tasumise peatamise täpsete ajavahemike kindlakstegemisel (vt menetluse algatamise otsuse punkt 2.5) tulenevad iga institutsiooni eeskirjades sätestatud ajaliste piiride erinevusest. Vahet tuleb teha maksete peatamise kestuse (makstakse INPSile ja INAILile) ja maksude tasumise (makstakse maksuametile) peatamise kestuse vahel. Veel tuleb vahet teha maksude ja maksete peatamise ajavahemikel ja soodusmeetmete kohaldamise ajavahemike vahel.

| (89) | Kavade alguskuupäeva kohta väidab INAIL, et vastupidiselt sellele, mida komisjon ütleb menetluse algatamise otsuse punktis 34, ei lange abikava alguskuupäev alati kokku seda sätestava õigusakti jõustumisega. Soodusmeetme alguskuupäev võib olla hilisem: Piemonte juhtumi puhul alles pärast kohtuotsust, milles leiti, et ettevõtjatel on õigus tagasiulatuva jõuga maksusoodustustele. Teiselt poolt nõustub maksuamet komisjoniga, et abisaaja õigus maksusoodustusele algab soodustust kehtestava õigusakti jõustumisega. |
| --- | --- |

(89)

Kavade alguskuupäeva kohta väidab INAIL, et vastupidiselt sellele, mida komisjon ütleb menetluse algatamise otsuse punktis 34, ei lange abikava alguskuupäev alati kokku seda sätestava õigusakti jõustumisega. Soodusmeetme alguskuupäev võib olla hilisem: Piemonte juhtumi puhul alles pärast kohtuotsust, milles leiti, et ettevõtjatel on õigus tagasiulatuva jõuga maksusoodustustele. Teiselt poolt nõustub maksuamet komisjoniga, et abisaaja õigus maksusoodustusele algab soodustust kehtestava õigusakti jõustumisega.

| (90) | INPS ja INAIL esitavad iga abikava kohta maksete vähendamise täpsed ajavahemikud.






  a) | Maavärina puhul, mis tabas Ida-Sitsiiliat (Siracusa, Catania ja Ragusa provintsid) 13.–16. detsembril 1990, kestis INPSi ja INAILi koostatud dokumentide alusel maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemik 13. detsembrist 1990 kuni 31. detsembrini 1992. Alla 5 000 euro suuruste maksete puhul (makstakse ühe maksena) oli soodustus kättesaadav 1. jaanuarist 2006 kuni 30. septembrini 2006 ning üle 5 000 euro suuruste summade puhul (makstakse kaheksa kuuekuulise osamaksena koos intressiga) alates 1. oktoobrist 2006. |
| --- | --- | --- |

(90)

INPS ja INAIL esitavad iga abikava kohta maksete vähendamise täpsed ajavahemikud.

a)

Maavärina puhul, mis tabas Ida-Sitsiiliat (Siracusa, Catania ja Ragusa provintsid) 13.–16. detsembril 1990, kestis INPSi ja INAILi koostatud dokumentide alusel maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemik 13. detsembrist 1990 kuni 31. detsembrini 1992. Alla 5 000 euro suuruste maksete puhul (makstakse ühe maksena) oli soodustus kättesaadav 1. jaanuarist 2006 kuni 30. septembrini 2006 ning üle 5 000 euro suuruste summade puhul (makstakse kaheksa kuuekuulise osamaksena koos intressiga) alates 1. oktoobrist 2006.

Ida-Sitsiiliat

| b) | Üleujutuste puhul, mis toimusid Põhja-Itaalias 1994. aasta novembris, kestis INPS andmetel maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemik 4. novembrist 1994 kuni 30. novembrini 1995. INAILi arvates kestis maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemik aga 1. jaanuarist 1995 kuni 31. detsembrini 1997, viitega aastatele 1995, 1996 ja 1997. Mõlemal juhul leitakse, et soodustuste kättesaadavuse periood algas 1. jaanuaril 2004. INPS täpsustab, et sotsiaalkindlustusmaksete soodustus kehtib alles alates hetkest, mil lõplik kohtuotsus pööratakse täitmisele, mitte automaatselt, nagu see on INAILi puhul. |
| --- | --- |

b)

Üleujutuste puhul, mis toimusid Põhja-Itaalias 1994. aasta novembris, kestis INPS andmetel maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemik 4. novembrist 1994 kuni 30. novembrini 1995. INAILi arvates kestis maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemik aga 1. jaanuarist 1995 kuni 31. detsembrini 1997, viitega aastatele 1995, 1996 ja 1997. Mõlemal juhul leitakse, et soodustuste kättesaadavuse periood algas 1. jaanuaril 2004. INPS täpsustab, et sotsiaalkindlustusmaksete soodustus kehtib alles alates hetkest, mil lõplik kohtuotsus pööratakse täitmisele, mitte automaatselt, nagu see on INAILi puhul.

Põhja-Itaalias

| c) | Umbria ja Marche 1997. aasta maavärina puhul märgitakse INPSi ja INAILi koostatud dokumendis, et maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemik kestab 26. septembrist 1997 kuni 31. märtsini 1998 õigusaktides määratletud „õnnetuspiirkondades asuvate omavalitsusüksuste” (comuni disastrati) residentide puhul ja 26. septembrist 1997 kuni 30. juunini 1999 samuti õigusaktides määratletud „kahju kannatanud piirkondades asuvate omavalitsusüksuste” (comuni danneggiati) residentide puhul. INPS ja INAIL märgivad, et soodustus on kättesaadav seoses ajavahemikuga alates 1. jaanuarist 2009 kuni 30. juunini 2009. Maksuamet leiab, et maksusoodustuse kohaldamise alguskuupäev on 23. oktoober 2008, st dekreetseaduse nr 162/2008 jõustumise kuupäev. |
| --- | --- |

c)

Umbria ja Marche 1997. aasta maavärina puhul märgitakse INPSi ja INAILi koostatud dokumendis, et maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemik kestab 26. septembrist 1997 kuni 31. märtsini 1998 õigusaktides määratletud „õnnetuspiirkondades asuvate omavalitsusüksuste” (comuni disastrati) residentide puhul ja 26. septembrist 1997 kuni 30. juunini 1999 samuti õigusaktides määratletud „kahju kannatanud piirkondades asuvate omavalitsusüksuste” (comuni danneggiati) residentide puhul. INPS ja INAIL märgivad, et soodustus on kättesaadav seoses ajavahemikuga alates 1. jaanuarist 2009 kuni 30. juunini 2009. Maksuamet leiab, et maksusoodustuse kohaldamise alguskuupäev on 23. oktoober 2008, st dekreetseaduse nr 162/2008 jõustumise kuupäev.

Umbria ja Marche

comuni disastrati

comuni danneggiati

| d) | Molise ja Apuulia 2002. aasta maavärina kohta väidavad INPS ja INAIL, et maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemik kestab alates 31. oktoobrist 2002 kuni 31. detsembrini 2007. Mõlemad institutsioonid ütlevad, et abisaajad võisid taotleda soodustusi alates 1. jaanuarist 2009 kuni 30. juunini 2009 pärast Umbria ja Marche 1997. aasta maavärinaga seotud meetmete kohaldamise pikendamist 2008. aasta dekreetmäärusega nr 162. Maksuamet ütleb, et maksusoodustuse kohaldamise alguskuupäev on 29. jaanuar 2009, st 2008. aasta dekreetseaduse nr 185 jõustumise kuupäev. |
| --- | --- |

d)

Molise ja Apuulia 2002. aasta maavärina kohta väidavad INPS ja INAIL, et maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemik kestab alates 31. oktoobrist 2002 kuni 31. detsembrini 2007. Mõlemad institutsioonid ütlevad, et abisaajad võisid taotleda soodustusi alates 1. jaanuarist 2009 kuni 30. juunini 2009 pärast Umbria ja Marche 1997. aasta maavärinaga seotud meetmete kohaldamise pikendamist 2008. aasta dekreetmäärusega nr 162. Maksuamet ütleb, et maksusoodustuse kohaldamise alguskuupäev on 29. jaanuar 2009, st 2008. aasta dekreetseaduse nr 185 jõustumise kuupäev.

Molise ja Apuulia

| e) | Etna 2002. aastal aset leidnud maavärina ja vulkaanipursete kohta ütlevad nii INPS kui ka INAIL, et maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemik kestab alates 29. oktoobrist 2002 kuni 31. märtsini 2004 ja soodustuse ajavahemik kestab alates 1. jaanuarist 2007 kuni 30. juunini 2008. |
| --- | --- |

e)

Etna 2002. aastal aset leidnud maavärina ja vulkaanipursete kohta ütlevad nii INPS kui ka INAIL, et maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemik kestab alates 29. oktoobrist 2002 kuni 31. märtsini 2004 ja soodustuse ajavahemik kestab alates 1. jaanuarist 2007 kuni 30. juunini 2008.

Etna

| f) | Abruzzo 2009. aasta maavärina puhul sõltub asjaomane ajavahemik abisaaja liigist: suurema kui 200 000 euro suuruse aastakäibega ettevõtjate kohta ütleb INPSi, INAILi ja maksuameti koostatud dokument, et maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemik kestis 6. aprillist 2009 kuni 30. juunini 2010; väiksema kui 200 000 euro suuruse käibega ettevõtjate ja üksikisikute puhul, kes saavad tulu majandustegevusest või kes on füüsilisest isikust ettevõtjad, kestis maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemik 6. aprillist 2009 kuni 15. detsembrini 2010 (mitte 31. detsembrini 2010, nagu väidetakse menetluse algatamise otsuse punkti 36 alapunktis f). Soodustus on kohaldatav alates 2012. aasta jaanuarist, kuid nii INPS kui ka INAIL väidavad esitatud andmetes, et vähendus kehtib ainult sellisele abile, mis on kooskõlas vähese tähtsusega riigiabi nõuetega, kuni komisjon võtab vastu otsuse abi kohta, mis ületab vähese tähtsusega riigiabi taseme. |
| --- | --- |

f)

Abruzzo 2009. aasta maavärina puhul sõltub asjaomane ajavahemik abisaaja liigist: suurema kui 200 000 euro suuruse aastakäibega ettevõtjate kohta ütleb INPSi, INAILi ja maksuameti koostatud dokument, et maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemik kestis 6. aprillist 2009 kuni 30. juunini 2010; väiksema kui 200 000 euro suuruse käibega ettevõtjate ja üksikisikute puhul, kes saavad tulu majandustegevusest või kes on füüsilisest isikust ettevõtjad, kestis maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemik 6. aprillist 2009 kuni 15. detsembrini 2010 (mitte 31. detsembrini 2010, nagu väidetakse menetluse algatamise otsuse punkti 36 alapunktis f). Soodustus on kohaldatav alates 2012. aasta jaanuarist, kuid nii INPS kui ka INAIL väidavad esitatud andmetes, et vähendus kehtib ainult sellisele abile, mis on kooskõlas vähese tähtsusega riigiabi nõuetega, kuni komisjon võtab vastu otsuse abi kohta, mis ületab vähese tähtsusega riigiabi taseme.

Abruzzo

| (91) | Samuti nõuab komisjon menetluse algatamise otsuse punktis 71, et Itaalia „kinnitaks komisjoni arusaama, et Itaalia kõrgema kassatsioonikohtu 2007., 2010. ja 2012. aasta viimaste otsuste kohaselt ... võivad need meetmed muuta abi kättesaadavaks (ilma ajalise piiranguta) kõigile ettevõtjatele, kes on määratletud abisaajatena iga meetme õigusliku aluse kohaselt”. Siinkohal esitavad Itaalia ametiasutused kaks erinevat seisukohta. |
| --- | --- |

(91)

Samuti nõuab komisjon menetluse algatamise otsuse punktis 71, et Itaalia „kinnitaks komisjoni arusaama, et Itaalia kõrgema kassatsioonikohtu 2007., 2010. ja 2012. aasta viimaste otsuste kohaselt ... võivad need meetmed muuta abi kättesaadavaks (ilma ajalise piiranguta) kõigile ettevõtjatele, kes on määratletud abisaajatena iga meetme õigusliku aluse kohaselt”. Siinkohal esitavad Itaalia ametiasutused kaks erinevat seisukohta.

| (92) | INPS ja INAIL väidavad, et komisjoni tõlgendus ei tundu olevat õige. Kuigi kassatsioonikohtu otsused võivad laiendada abi ilma ajalise piiranguta kõigile asjaomaste õigusaktide alusel kindlaks määratud abisaajatele, teevad kohtuotsused nende arvates tegelikult vaid selgeks, et meetmetest võidakse anda abi kahel viisil: kui ettevõtja ei ole veel maksnud, peab ta maksma ainult 10 % maksta olevast summast; kui ta on juba maksnud, võib ta makstud summast 90 % tagasi saada. Mõlemad institutsioonid kinnitavad, et see tõlgendus tuleneb õigusaktidest, millega kehtestati soodustused Need õigusaktid on jus superveniens, lisanduvad seadused, mis seadustavad varem ülemääraselt makstud summade tagastamise. INPS ja INAIL juhivad siiski tähelepanu sellele, et esimesel juhul (10 % maksmine) on mitmes kohtuotsuses leitud, et maksumaksjatel ei olnud õigust meedet kasutada, sest nad esitasid taotluse pärast seadusega kehtestatud tähtpäeva, 31. juulit 2007. Teisel juhul (90 % tagasimaksmine) kehtib tagasisaamise õigusele aegumistähtaeg, mis on tavaliselt kümme aastat hetkest, millal õiguse kasutamine sai võimalikuks (tsiviilseadustiku artikkel 2946), st meetme kehtestanud seaduse jõustumise kuupäevast. Lisaks, vastupidiselt menetluse algatamise otsuse punktis 45 kinnitatule, viitavad kõrgema kassatsioonikohtu sõnastatud põhimõtted ainult erijuhtudele (Sitsiilia ja Piemonte) ning neid ei saa kohaldada üldiselt kõigile muudele katastroofidele, nagu märkis komisjon. |
| --- | --- |

(92)

INPS ja INAIL väidavad, et komisjoni tõlgendus ei tundu olevat õige. Kuigi kassatsioonikohtu otsused võivad laiendada abi ilma ajalise piiranguta kõigile asjaomaste õigusaktide alusel kindlaks määratud abisaajatele, teevad kohtuotsused nende arvates tegelikult vaid selgeks, et meetmetest võidakse anda abi kahel viisil: kui ettevõtja ei ole veel maksnud, peab ta maksma ainult 10 % maksta olevast summast; kui ta on juba maksnud, võib ta makstud summast 90 % tagasi saada. Mõlemad institutsioonid kinnitavad, et see tõlgendus tuleneb õigusaktidest, millega kehtestati soodustused Need õigusaktid on jus superveniens, lisanduvad seadused, mis seadustavad varem ülemääraselt makstud summade tagastamise. INPS ja INAIL juhivad siiski tähelepanu sellele, et esimesel juhul (10 % maksmine) on mitmes kohtuotsuses leitud, et maksumaksjatel ei olnud õigust meedet kasutada, sest nad esitasid taotluse pärast seadusega kehtestatud tähtpäeva, 31. juulit 2007. Teisel juhul (90 % tagasimaksmine) kehtib tagasisaamise õigusele aegumistähtaeg, mis on tavaliselt kümme aastat hetkest, millal õiguse kasutamine sai võimalikuks (tsiviilseadustiku artikkel 2946), st meetme kehtestanud seaduse jõustumise kuupäevast. Lisaks, vastupidiselt menetluse algatamise otsuse punktis 45 kinnitatule, viitavad kõrgema kassatsioonikohtu sõnastatud põhimõtted ainult erijuhtudele (Sitsiilia ja Piemonte) ning neid ei saa kohaldada üldiselt kõigile muudele katastroofidele, nagu märkis komisjon.

jus superveniens

| (93) | Maksuamet on seisukohal, et komisjoni tõlgendus on õige. Üldjuhul peavad need, kes on juba maksnud, esitama taotlused maksu tagasisaamiseks 48 kuu jooksul alates makse tegemisest (presidendi 20. septembri 1973. aasta määruse nr 602 artikkel 38). Sellest hoolimata tunnistatakse kassatsioonikohtu viimase aja otsustes, et toetuse saajatel on õigus saada tagasi varem ülemäära makstud summad eespool nimetatud tavalise aegumistähtaja jooksul. |
| --- | --- |

(93)

Maksuamet on seisukohal, et komisjoni tõlgendus on õige. Üldjuhul peavad need, kes on juba maksnud, esitama taotlused maksu tagasisaamiseks 48 kuu jooksul alates makse tegemisest (presidendi 20. septembri 1973. aasta määruse nr 602 artikkel 38). Sellest hoolimata tunnistatakse kassatsioonikohtu viimase aja otsustes, et toetuse saajatel on õigus saada tagasi varem ülemäära makstud summad eespool nimetatud tavalise aegumistähtaja jooksul.

| (94) | Seoses maksusoodustuse protsendiga, mida kohaldatakse iga meetme ja iga maksu või makse suhtes, kinnitab Itaalia menetluse algatamise otsuse punktis 2.2 loetletud protsente. |
| --- | --- |

(94)

Seoses maksusoodustuse protsendiga, mida kohaldatakse iga meetme ja iga maksu või makse suhtes, kinnitab Itaalia menetluse algatamise otsuse punktis 2.2 loetletud protsente.

Loodusõnnetustega seotud eri abikavade kombineerimine

Loodusõnnetustega seotud eri abikavade kombineerimine

| (95) | Menetluse algatamise otsuse punktis 71 palus komisjon Itaalia ametiasutustel näidata selliste „loodusõnnetuste abikavade olemasolu (või nende puudumist), mis juba pakuvad abisaajatele abi, mille eesmärk on konkreetse loodusõnnetuse tagajärjel tekkinud kahju hüvitamine”. |
| --- | --- |

(95)

Menetluse algatamise otsuse punktis 71 palus komisjon Itaalia ametiasutustel näidata selliste „loodusõnnetuste abikavade olemasolu (või nende puudumist), mis juba pakuvad abisaajatele abi, mille eesmärk on konkreetse loodusõnnetuse tagajärjel tekkinud kahju hüvitamine”.

| (96) | Märkusi esitanud kolmest institutsioonist vastas sellele küsimusele ainult INPS. Ta kinnitab, et soodustuste väärtus on olnud rangelt piiratud maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemike ajal tegelikult tasumisele kuulunud summadega. Seega piirduvad meetmed protsendilise vähendamisega tasumata maksetest. INPSi väitel ei saa seega kõnealused summad abikõlblikke kulusid ülemääraselt hüvitada. INPS väidab, et 2002. aasta Molise maavärinaga seotud õnnetuse abikava (abikava N 174a/2004) ja 2009. aasta Abruzzo maavärina abikava (abikava N 459a/2009) ei andnud tööjõukuludega seotud hüvitist (palgad ja kindlustusmaksed). Need kavad nägid ette ainult sellise otsese ja kaudse või majandusliku kahju hüvitamise, mis tuleneb katastroofi tõttu majandustegevuse ajutisest peatamisest või tegevuse ümberpaigutamise vajadusest pärast katastroofi. Mis puutub aga kindlustusmaksetesse, kohaldatakse siin arutusel olevaid abikavu ainult nende ettevõtjate suhtes, kes jätkasid pärast katastroofi oma tegevust ja kes oleksid muidu pidanud tasuma seadusega ettenähtud makseid. Peale selle sisaldasid komisjonilt loa saanud Molise ja Abruzzo abikavad abi kattuvuse seire meetmeid, et välistada igasugune ülemäärase hüvitamise võimalus. |
| --- | --- |

(96)

Märkusi esitanud kolmest institutsioonist vastas sellele küsimusele ainult INPS. Ta kinnitab, et soodustuste väärtus on olnud rangelt piiratud maksude ja maksete tasumise peatamise ajavahemike ajal tegelikult tasumisele kuulunud summadega. Seega piirduvad meetmed protsendilise vähendamisega tasumata maksetest. INPSi väitel ei saa seega kõnealused summad abikõlblikke kulusid ülemääraselt hüvitada. INPS väidab, et 2002. aasta Molise maavärinaga seotud õnnetuse abikava (abikava N 174a/2004) ja 2009. aasta Abruzzo maavärina abikava (abikava N 459a/2009) ei andnud tööjõukuludega seotud hüvitist (palgad ja kindlustusmaksed). Need kavad nägid ette ainult sellise otsese ja kaudse või majandusliku kahju hüvitamise, mis tuleneb katastroofi tõttu majandustegevuse ajutisest peatamisest või tegevuse ümberpaigutamise vajadusest pärast katastroofi. Mis puutub aga kindlustusmaksetesse, kohaldatakse siin arutusel olevaid abikavu ainult nende ettevõtjate suhtes, kes jätkasid pärast katastroofi oma tegevust ja kes oleksid muidu pidanud tasuma seadusega ettenähtud makseid. Peale selle sisaldasid komisjonilt loa saanud Molise ja Abruzzo abikavad abi kattuvuse seire meetmeid, et välistada igasugune ülemäärase hüvitamise võimalus.

Iga abisaaja kahju hindamine

Iga abisaaja kahju hindamine

| (97) | Samuti küsis komisjon menetluse algatamise otsuse punktis 71, „kas ja kuidas kahju hinnati iga loodusõnnetustes kannatada saanud piirkondades asuva abisaaja puhul ja kas mingil hetkel kaaluti toetuse vajalikkust ja proportsionaalsust ning kuidas seda tehti”. |
| --- | --- |

(97)

Samuti küsis komisjon menetluse algatamise otsuse punktis 71, „kas ja kuidas kahju hinnati iga loodusõnnetustes kannatada saanud piirkondades asuva abisaaja puhul ja kas mingil hetkel kaaluti toetuse vajalikkust ja proportsionaalsust ning kuidas seda tehti”.

| (98) | Nagu eelmisegi punkti puhul, vastas üksnes INPS. INPS kinnitab, et sotsiaalkindlustusmaksete tasumise peatamisega seotud abisaajate hulka kuuluvad kõik ettevõtjad, kes tegutsevad kodanikukaitset käsitlevates otsustes määratletud teatud geograafilises piirkondades. Õigusaktid, millega meetmed kehtestatakse, ei näe aga ette ühtegi mehhanismi kantud kahju ja meetme vahelise põhjusliku seose kontrollimiseks. |
| --- | --- |

(98)

Nagu eelmisegi punkti puhul, vastas üksnes INPS. INPS kinnitab, et sotsiaalkindlustusmaksete tasumise peatamisega seotud abisaajate hulka kuuluvad kõik ettevõtjad, kes tegutsevad kodanikukaitset käsitlevates otsustes määratletud teatud geograafilises piirkondades. Õigusaktid, millega meetmed kehtestatakse, ei näe aga ette ühtegi mehhanismi kantud kahju ja meetme vahelise põhjusliku seose kontrollimiseks.

Iga meetme abisaajate hinnanguline arv ja toetussummad

Iga meetme abisaajate hinnanguline arv ja toetussummad

| (99) | Menetluse algatamise otsuse punkti 72 kohaselt „palutakse Itaalia ametiasutustel esitada iga meetme abisaajate hinnanguline arv ja asjaomase abi summad”. |
| --- | --- |

(99)

Menetluse algatamise otsuse punkti 72 kohaselt „palutakse Itaalia ametiasutustel esitada iga meetme abisaajate hinnanguline arv ja asjaomase abi summad”.

| (100) | 2013. aastal esitasid INPS, INAIL ja maksuamet abisaajate hinnangulised arvud, kuid ainult INPS ja INAIL märkisid ka toetuste summad. |
| --- | --- |

(100)

2013. aastal esitasid INPS, INAIL ja maksuamet abisaajate hinnangulised arvud, kuid ainult INPS ja INAIL märkisid ka toetuste summad.

Itaalia esitatud täiendav teave ja selgitus

Itaalia esitatud täiendav teave ja selgitus

| (101) | Komisjoni selgitusnõudele (vt põhjendus 18), vastab maksuamet, et meetmega kavandatud maksud hõlmavad vahet tegemata kõiki maksuliike. Amet selgitab ka, kui raske on anda täpset hinnangut abisaajate täpse arvu ja eri meetmete maksusoodustuse kogusumma kohta: ta ütleb, et selle põhjuseks on elektrooniliste andmete puudumine, peamiselt seetõttu, et maksusoodustuste taotlused tuleb esitada paberil, mitte elektroonilise maksude deklareerimise süsteemi kaudu. Iga-aastaste maksudeklaratsioonide põhjal on olnud võimalik analüüsida ainult Abruzzo 2009. aasta maavärinaga seotud meedet. Siiski ei saa isegi selles analüüsis andmeid otse ekstraheerida, vaid vaja on iga juhtumi eraldi analüüsi. Olukorra muudab veelgi keerulisemaks see, et vähendatud sotsiaalmaksete andmed hõlmavad nii tööandja kui ka töötaja makstavaid summasid. Maksusoodustus töötaja makstavalt summalt ei kujuta endast Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaldamisel riigiabi, sest see toob kasu üksikisikutele, mitte ettevõtjatele. |
| --- | --- |

(101)

Komisjoni selgitusnõudele (vt põhjendus 18), vastab maksuamet, et meetmega kavandatud maksud hõlmavad vahet tegemata kõiki maksuliike. Amet selgitab ka, kui raske on anda täpset hinnangut abisaajate täpse arvu ja eri meetmete maksusoodustuse kogusumma kohta: ta ütleb, et selle põhjuseks on elektrooniliste andmete puudumine, peamiselt seetõttu, et maksusoodustuste taotlused tuleb esitada paberil, mitte elektroonilise maksude deklareerimise süsteemi kaudu. Iga-aastaste maksudeklaratsioonide põhjal on olnud võimalik analüüsida ainult Abruzzo 2009. aasta maavärinaga seotud meedet. Siiski ei saa isegi selles analüüsis andmeid otse ekstraheerida, vaid vaja on iga juhtumi eraldi analüüsi. Olukorra muudab veelgi keerulisemaks see, et vähendatud sotsiaalmaksete andmed hõlmavad nii tööandja kui ka töötaja makstavaid summasid. Maksusoodustus töötaja makstavalt summalt ei kujuta endast Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaldamisel riigiabi, sest see toob kasu üksikisikutele, mitte ettevõtjatele.

| (102) | Alles 2014. aastal, pärast iga analüüsis hõlmatud asjaomase asutuse (maksuamet, INPS ja INAIL) jaoks metoodika kindlaksmääramist, oli Itaalial lõpuks võimalik koostada ligikaudne üldhinnang meetmetest abi saajate kohta. Itaalia esitas abisaajate ja abi summade kohta mitu tabelit. Oma 4. augusti 2014. aasta kirjas väidab Itaalia, et on kindlaks teinud 80 577 abisaajat. Neist i) 33 831 on saanud maksusoodustust vähem kui 1 000 eurot, ii) 66 704 on saanud maksusoodustust vähem kui 10 000 eurot ja iii) 75 469 on saanud maksusoodustust vähem kui 100 000 eurot. Ainult 539 ettevõtjat on saanud maksusoodustust rohkem kui 200 000 eurot. |
| --- | --- |

(102)

Alles 2014. aastal, pärast iga analüüsis hõlmatud asjaomase asutuse (maksuamet, INPS ja INAIL) jaoks metoodika kindlaksmääramist, oli Itaalial lõpuks võimalik koostada ligikaudne üldhinnang meetmetest abi saajate kohta. Itaalia esitas abisaajate ja abi summade kohta mitu tabelit. Oma 4. augusti 2014. aasta kirjas väidab Itaalia, et on kindlaks teinud 80 577 abisaajat. Neist i) 33 831 on saanud maksusoodustust vähem kui 1 000 eurot, ii) 66 704 on saanud maksusoodustust vähem kui 10 000 eurot ja iii) 75 469 on saanud maksusoodustust vähem kui 100 000 eurot. Ainult 539 ettevõtjat on saanud maksusoodustust rohkem kui 200 000 eurot.

| (103) | Juhtumiga SA.33083 (loodusõnnetused aastatel 1990 ja 2002) seotud meetmete puhul on abisaajate arv umbes 59 500, neist 23 303 ei ole enam aktiivsed. Juhtumiga SA.35083 (Abruzzo 2009. aasta maavärin) seotud meetmete puhul on abisaajate arv umbes 21 000, neist 4 000 ei ole enam aktiivsed. |
| --- | --- |

(103)

Juhtumiga SA.33083 (loodusõnnetused aastatel 1990 ja 2002) seotud meetmete puhul on abisaajate arv umbes 59 500, neist 23 303 ei ole enam aktiivsed. Juhtumiga SA.35083 (Abruzzo 2009. aasta maavärin) seotud meetmete puhul on abisaajate arv umbes 21 000, neist 4 000 ei ole enam aktiivsed.

Itaalia esitatud märkused seoses loodusõnnetuse tõttu kantud kahju hüvitamist tõendavate dokumentidega

Itaalia esitatud märkused seoses loodusõnnetuse tõttu kantud kahju hüvitamist tõendavate dokumentidega

| (104) | Sama 4. augusti 2014. aasta kirjaga annab Itaalia üksikasjaliku ülevaate, kui keeruline on saada dokumente, mis näitavad i) kas uurimisalustest meetmetest abi saajad on kandnud loodusõnnetuse tagajärjel kahju või mitte; ii) kas abisaajatele on sellist kahju hüvitatud või mitte ja iii) mis tahes sellise hüvitise summat. |
| --- | --- |

(104)

Sama 4. augusti 2014. aasta kirjaga annab Itaalia üksikasjaliku ülevaate, kui keeruline on saada dokumente, mis näitavad i) kas uurimisalustest meetmetest abi saajad on kandnud loodusõnnetuse tagajärjel kahju või mitte; ii) kas abisaajatele on sellist kahju hüvitatud või mitte ja iii) mis tahes sellise hüvitise summat.

| (105) | Itaalia ametiasutused leiavad, et menetluse algatamise otsuses ei nõutud sõnaselgelt uurimisalustest meetmetest abi saajate puhul nende kantud kahju tõendamist. Seetõttu ei kogunud Itaalia ametiasutused dokumente, mis tõendavad üksikute abisaajate tegelikult kantud kahju. Itaalia ametiasutustel on vaja astuda uuesti samme, et võtta ühendust nii riigiasutustega (et kontrollida, kas kahju hüvitamiseks oli juba makseid määratud ja/või välja makstud) ja uurimisalustest meetmetest abi saajatega (et kontrollida, kas nad olid kandnud kahju ja kas kindlustusandjad olid neile selle kahju juba hüvitanud). |
| --- | --- |

(105)

Itaalia ametiasutused leiavad, et menetluse algatamise otsuses ei nõutud sõnaselgelt uurimisalustest meetmetest abi saajate puhul nende kantud kahju tõendamist. Seetõttu ei kogunud Itaalia ametiasutused dokumente, mis tõendavad üksikute abisaajate tegelikult kantud kahju. Itaalia ametiasutustel on vaja astuda uuesti samme, et võtta ühendust nii riigiasutustega (et kontrollida, kas kahju hüvitamiseks oli juba makseid määratud ja/või välja makstud) ja uurimisalustest meetmetest abi saajatega (et kontrollida, kas nad olid kandnud kahju ja kas kindlustusandjad olid neile selle kahju juba hüvitanud).

| (106) | Oma kirjas selgitab Itaalia järgmist.






  a) | Vastuseks komisjoni konkreetsele nõudele, et Itaalia esitaks seoses uurimisaluse abiga tõendid üksikute abisaajate kantud kahju kohta, on Itaalia ametiasutused algatanud uurimise, et koguda dokumente, mis tõendavad loodusõnnetustest tingitud kahju ja avaliku sektori või erasektori asutuste makstud mis tahes hüvitist. |
| --- | --- | --- |

(106)

Oma kirjas selgitab Itaalia järgmist.

a)

Vastuseks komisjoni konkreetsele nõudele, et Itaalia esitaks seoses uurimisaluse abiga tõendid üksikute abisaajate kantud kahju kohta, on Itaalia ametiasutused algatanud uurimise, et koguda dokumente, mis tõendavad loodusõnnetustest tingitud kahju ja avaliku sektori või erasektori asutuste makstud mis tahes hüvitist.

| b) | See uurimine viiakse läbi ainult jätkuvalt tegutsevate toetusesaajate suhtes (seega välja arvatud need, kes on tegevuse lõpetanud ega saa seetõttu enam turul konkurentsi moonutada). |
| --- | --- |

b)

See uurimine viiakse läbi ainult jätkuvalt tegutsevate toetusesaajate suhtes (seega välja arvatud need, kes on tegevuse lõpetanud ega saa seetõttu enam turul konkurentsi moonutada).

| c) | Loodusõnnetusest tingitud kahju kirjeldus ei olnud üks uurimisaluse (väidetavalt ebaseadusliku) abi andmise tingimustest. Seega ei ole sellist dokumentatsiooni ühegi abi andnud haldusüksuse (edaspidi maksuameti, INPSi ja INAILi) valduses. Iga uurimisaluse meetme suhtes oleks tulnud igas asjaomases piirkonnas algatada täiendavad eriuurimised. |
| --- | --- |

c)

Loodusõnnetusest tingitud kahju kirjeldus ei olnud üks uurimisaluse (väidetavalt ebaseadusliku) abi andmise tingimustest. Seega ei ole sellist dokumentatsiooni ühegi abi andnud haldusüksuse (edaspidi maksuameti, INPSi ja INAILi) valduses. Iga uurimisaluse meetme suhtes oleks tulnud igas asjaomases piirkonnas algatada täiendavad eriuurimised.

| d) | Need uuringud puudutavad dokumente, mis käsitlevad nii kahju tõendamist kui ka selle alusel makstud võimalikku hüvitist. Kuna loodusõnnetusest tuleneva kahju kirjeldus ei olnud üks uurimisaluse (väidetavalt ebaseadusliku) abi andmise tingimustest, peavad kõik avaliku või erasektori asutuste hüvitise saamiseks nõutavad kahju tõendid viitama sündmusele, millega see on seotud ja seega ka ajale, mil sündmus aset leidis. |
| --- | --- |

d)

Need uuringud puudutavad dokumente, mis käsitlevad nii kahju tõendamist kui ka selle alusel makstud võimalikku hüvitist. Kuna loodusõnnetusest tuleneva kahju kirjeldus ei olnud üks uurimisaluse (väidetavalt ebaseadusliku) abi andmise tingimustest, peavad kõik avaliku või erasektori asutuste hüvitise saamiseks nõutavad kahju tõendid viitama sündmusele, millega see on seotud ja seega ka ajale, mil sündmus aset leidis.

| e) | Kahju kirjeldus peab olema koostatud ajal, mil kahju oli alles tekkinud ja veel kontrollitav, sest vastasel juhul ei oleks võimalik teha kindlaks, et see oli otsene kahju, või kontrollida põhjuslikku seost loodusõnnetusega. Seega on mis tahes tõendite või kahju kirjelduse ja mis tahes võimaliku hüvitisega seotud dokumentide otsimine lahutamatult seotud kuupäevaga, mil loodusõnnetus juhtus. |
| --- | --- |

e)

Kahju kirjeldus peab olema koostatud ajal, mil kahju oli alles tekkinud ja veel kontrollitav, sest vastasel juhul ei oleks võimalik teha kindlaks, et see oli otsene kahju, või kontrollida põhjuslikku seost loodusõnnetusega. Seega on mis tahes tõendite või kahju kirjelduse ja mis tahes võimaliku hüvitisega seotud dokumentide otsimine lahutamatult seotud kuupäevaga, mil loodusõnnetus juhtus.

| f) | Võimalus otsida kantud kahju ning makstud ja saadud hüvitist tõendavate dokumentide jälgi on piiratud dokumentide hoidmise ja säilitamise õiguslike nõuetega Itaalias. Itaalia tsiviilseadustiku artiklites 2220 ja 2946 nõutakse dokumentide säilitamist 10 aastat (ja mõnel puhul vähem). Sellest järeldub, et haldustegevusel selliste dokumentide leidmiseks enam kui 10 aastat pärast loodusõnnetust puuduksid asjakohased õiguslikud vahendid, millega tagada, et abisaajad ja riigiasutused dokumendid esitavad. |
| --- | --- |

f)

Võimalus otsida kantud kahju ning makstud ja saadud hüvitist tõendavate dokumentide jälgi on piiratud dokumentide hoidmise ja säilitamise õiguslike nõuetega Itaalias. Itaalia tsiviilseadustiku artiklites 2220 ja 2946 nõutakse dokumentide säilitamist 10 aastat (ja mõnel puhul vähem). Sellest järeldub, et haldustegevusel selliste dokumentide leidmiseks enam kui 10 aastat pärast loodusõnnetust puuduksid asjakohased õiguslikud vahendid, millega tagada, et abisaajad ja riigiasutused dokumendid esitavad.

| g) | Dokumendihaldust reguleeriva õigusraamistiku analüüs näitab, et objektiivselt on võimatu koguda tõendeid üksikute ettevõtjate enam kui 10 aasta eest kantud kahju kohta, st uurimisaluste meetmetega hõlmatud mis tahes loodusõnnetuse kohta, välja arvatud 2009. aasta maavärin Abruzzos, mille puhul kümneaastane ajavahemik ei ole veel läbi. |
| --- | --- |

g)

Dokumendihaldust reguleeriva õigusraamistiku analüüs näitab, et objektiivselt on võimatu koguda tõendeid üksikute ettevõtjate enam kui 10 aasta eest kantud kahju kohta, st uurimisaluste meetmetega hõlmatud mis tahes loodusõnnetuse kohta, välja arvatud 2009. aasta maavärin Abruzzos, mille puhul kümneaastane ajavahemik ei ole veel läbi.

| (107) | Seoses juhtumi SA.35083 (12/C) esemeks oleva 2009. aasta Abruzzo maavärinaga märgivad Itaalia ametiasutused, et nii abisaajate isikusamasuse kui ka nende saadud ebaseadusliku abi suuruse kindlakstegemiseks on vaja täpset ja üksikasjalikku uurimist. Itaalia kuni 2014. aastani kogutud andmed hõlmavad suurt hulka üksikisikuid, kes võisid kasutada abikavu seoses tulule kehtestatud maksudega, mis ei ole (kas osaliselt või üldse mitte) seotud nende äritegevusega. Neist ligikaudu 21 000 abivajajast, kelle Itaalia on kindlaks teinud, on 17 500 eraisikud, kelle maksuandmed viitavad nii ametialasest kui ka äritegevusest saadud tulule ja muudele sissetuleku vormidele. Kõigi nende suhtes tuleks läbi viia üksikasjalikum hindamine, et teha kindlaks, millises ulatuses tuleks nende saadud maksusoodustusi käsitleda riigiabina aluslepingu 107 lõike 1 tähenduses, arvestades, et maksusoodustused, millest ei saa kasu ettevõtjad, ei kujuta endast riigiabi. |
| --- | --- |

(107)

Seoses juhtumi SA.35083 (12/C) esemeks oleva 2009. aasta Abruzzo maavärinaga märgivad Itaalia ametiasutused, et nii abisaajate isikusamasuse kui ka nende saadud ebaseadusliku abi suuruse kindlakstegemiseks on vaja täpset ja üksikasjalikku uurimist. Itaalia kuni 2014. aastani kogutud andmed hõlmavad suurt hulka üksikisikuid, kes võisid kasutada abikavu seoses tulule kehtestatud maksudega, mis ei ole (kas osaliselt või üldse mitte) seotud nende äritegevusega. Neist ligikaudu 21 000 abivajajast, kelle Itaalia on kindlaks teinud, on 17 500 eraisikud, kelle maksuandmed viitavad nii ametialasest kui ka äritegevusest saadud tulule ja muudele sissetuleku vormidele. Kõigi nende suhtes tuleks läbi viia üksikasjalikum hindamine, et teha kindlaks, millises ulatuses tuleks nende saadud maksusoodustusi käsitleda riigiabina aluslepingu 107 lõike 1 tähenduses, arvestades, et maksusoodustused, millest ei saa kasu ettevõtjad, ei kujuta endast riigiabi.

| (108) | Lõpuks esitas Itaalia üksikasjalikud andmed ja dokumendid 2009. aasta Abruzzo maavärina mõju kohta piirkonna majandusstruktuurile. Dokumentatsioon sisaldab makromajanduslikke andmeid ja kahjustatud kohalike taristute loetelusid. |
| --- | --- |

(108)

Lõpuks esitas Itaalia üksikasjalikud andmed ja dokumendid 2009. aasta Abruzzo maavärina mõju kohta piirkonna majandusstruktuurile. Dokumentatsioon sisaldab makromajanduslikke andmeid ja kahjustatud kohalike taristute loetelusid.

6.   MEETMETE HINDAMINE

MEETMETE HINDAMINE

Meetmed kui riigiabi

Meetmed kui riigiabi

| (109) | Menetluse algatamise otsuses leidis komisjon, et kõnealused meetmed on käsitatavad riigiabina (meetmed on maksusoodustuse kavad, millega vähendatakse kuni 90 % makse ning kohustuslikke sotsiaalkindlustusmakseid ja tööõnnetuskindlustuse makseid, mida peavad maksma loodusõnnetuses kannatanud piirkondades asuvad või tegutsevad ettevõtjad: 27. detsembri 2012. aasta muudetud seaduse nr 289 artikli 9 lõige 17; 24. detsembri 2003. aasta muudetud seaduse nr 350 artikli 4 lõige 90; 23. detsembri 2005. aasta muudetud seaduse nr 266 artikli 1 lõige 363; 27. detsembri 2006. aasta muudetud seaduse nr 296 artikli 1 lõige 1011; 24. detsembri 2007. aasta muudetud seaduse nr 244 artikli 2 lõige 109; 29. novembri 2008. aasta muudetud dekreetseaduse nr 185 artikli 6 lõige 4-bis ja lõige 4-ter; 12. novembri 2011. aasta muudetud seaduse nr 183 artikli 33 lõige 28; ja kõik nendes seadustes ettenähtud rakendusmeetmed, millele viidatakse käesoleva otsuse põhjendustes 20–36). Allpool uurib komisjon, kas kõnealused meetmed kujutavad endast tõepoolest riigiabi Euroopa Liidu lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses. |
| --- | --- |

(109)

Menetluse algatamise otsuses leidis komisjon, et kõnealused meetmed on käsitatavad riigiabina (meetmed on maksusoodustuse kavad, millega vähendatakse kuni 90 % makse ning kohustuslikke sotsiaalkindlustusmakseid ja tööõnnetuskindlustuse makseid, mida peavad maksma loodusõnnetuses kannatanud piirkondades asuvad või tegutsevad ettevõtjad: 27. detsembri 2012. aasta muudetud seaduse nr 289 artikli 9 lõige 17; 24. detsembri 2003. aasta muudetud seaduse nr 350 artikli 4 lõige 90; 23. detsembri 2005. aasta muudetud seaduse nr 266 artikli 1 lõige 363; 27. detsembri 2006. aasta muudetud seaduse nr 296 artikli 1 lõige 1011; 24. detsembri 2007. aasta muudetud seaduse nr 244 artikli 2 lõige 109; 29. novembri 2008. aasta muudetud dekreetseaduse nr 185 artikli 6 lõige 4-bis ja lõige 4-ter; 12. novembri 2011. aasta muudetud seaduse nr 183 artikli 33 lõige 28; ja kõik nendes seadustes ettenähtud rakendusmeetmed, millele viidatakse käesoleva otsuse põhjendustes 20–36). Allpool uurib komisjon, kas kõnealused meetmed kujutavad endast tõepoolest riigiabi Euroopa Liidu lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.

bis

ter

| (110) | Et hinnata, kas soodusmeetmed kujutavad endast abi aluslepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, on vaja kindlaks teha, kas need soodustavad teatud ettevõtjaid, kas selle eelise annab riik riigi vahenditest ja kas need meetmed võivad mõjutada konkurentsi ja liikmesriikidevahelist kaubandust. |
| --- | --- |

(110)

Et hinnata, kas soodusmeetmed kujutavad endast abi aluslepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, on vaja kindlaks teha, kas need soodustavad teatud ettevõtjaid, kas selle eelise annab riik riigi vahenditest ja kas need meetmed võivad mõjutada konkurentsi ja liikmesriikidevahelist kaubandust.

| (111) | Kuna soodustusi tehakse ainult neile ettevõtjatele, kellel on ettevõtteid teatud liiki loodusõnnetusest (maavärinad, vulkaanipursked ja üleujutused) mõjutatud geograafilistes piirkondades (piirkonnad on loetletud põhjenduses 39), on meetmed valikulised. Kindlustusmakseid vähendades vabastas Itaalia riik need ettevõtjad tegevuskuludest, mida nad peaksid kandma tavapärase äritegevuse käigus. Seetõttu saavad ettevõtjad majandusliku eelise, mis võib konkurentsi moonutada või vähemalt tekitada konkurentsi moonutamise ohu. Kuna meetmed hõlmavad ettevõtjaid, kes eeldatavasti osalevad liikmesriikidevahelises kaubanduses, on nad võimelised seda kaubandust mõjutama. |
| --- | --- |

(111)

Kuna soodustusi tehakse ainult neile ettevõtjatele, kellel on ettevõtteid teatud liiki loodusõnnetusest (maavärinad, vulkaanipursked ja üleujutused) mõjutatud geograafilistes piirkondades (piirkonnad on loetletud põhjenduses 39), on meetmed valikulised. Kindlustusmakseid vähendades vabastas Itaalia riik need ettevõtjad tegevuskuludest, mida nad peaksid kandma tavapärase äritegevuse käigus. Seetõttu saavad ettevõtjad majandusliku eelise, mis võib konkurentsi moonutada või vähemalt tekitada konkurentsi moonutamise ohu. Kuna meetmed hõlmavad ettevõtjaid, kes eeldatavasti osalevad liikmesriikidevahelises kaubanduses, on nad võimelised seda kaubandust mõjutama.

| (112) | Avaliku sektori asutuste riigi vahenditest antud toetus kujutab endast riigiasutuste saamatajäänud tulu: tulumaksu vähendamine vähendab riigile laekuvat maksutulu. Samuti nõuab riigiasutustele (INPS ja INAIL) tehtavate kindlustusmaksete vähendamine riiklike vahendite suuremat ülekandmist neile asutustele, et kompenseerida nende saamata jäänud tulu. |
| --- | --- |

(112)

Avaliku sektori asutuste riigi vahenditest antud toetus kujutab endast riigiasutuste saamatajäänud tulu: tulumaksu vähendamine vähendab riigile laekuvat maksutulu. Samuti nõuab riigiasutustele (INPS ja INAIL) tehtavate kindlustusmaksete vähendamine riiklike vahendite suuremat ülekandmist neile asutustele, et kompenseerida nende saamata jäänud tulu.

| (113) | Seega võivad vastavalt juba menetluse algatamise otsuses tehtud esialgsele järeldusele kõik alates 2002. aastast Itaalia võetud meetmed, mida uuritakse seoses riigiabi juhtumitega SA.33083 (12/C) ja SA.35083 (12/C) ning millega vähendatakse kulusid maksudele ja sotsiaalmaksetele 90, 50 või 60 %, kujutada endast riigiabi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses. |
| --- | --- |

(113)

Seega võivad vastavalt juba menetluse algatamise otsuses tehtud esialgsele järeldusele kõik alates 2002. aastast Itaalia võetud meetmed, mida uuritakse seoses riigiabi juhtumitega SA.33083 (12/C) ja SA.35083 (12/C) ning millega vähendatakse kulusid maksudele ja sotsiaalmaksetele 90, 50 või 60 %, kujutada endast riigiabi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.

| (114) | Uurimisalused abimeetmed on artikli 107 lõikega 1 põhimõtteliselt keelatud ja neid võib pidada siseturuga kokkusobivaks ainult siis, kui need vastavad ühele aluslepingus ette nähtud eranditest. |
| --- | --- |

(114)

Uurimisalused abimeetmed on artikli 107 lõikega 1 põhimõtteliselt keelatud ja neid võib pidada siseturuga kokkusobivaks ainult siis, kui need vastavad ühele aluslepingus ette nähtud eranditest.

| (115) | Komisjon leiab siiski, et kõnealuste meetmete raames üksikutele ettevõtjatele antud abi ei kujuta endast riigiabi, kui see vastab kõigile vähese tähtsusega riigiabi määruse kohaselt kohaldatavate kontrollide nõuetele (62). |
| --- | --- |

(115)

Komisjon leiab siiski, et kõnealuste meetmete raames üksikutele ettevõtjatele antud abi ei kujuta endast riigiabi, kui see vastab kõigile vähese tähtsusega riigiabi määruse kohaselt kohaldatavate kontrollide nõuetele (62).

62

Abimeetmete ebaseaduslikkus

Abimeetmete ebaseaduslikkus

| (116) | Meetmed, millega antakse abi, on juba jõustunud: komisjon avaldab kahetsust, et Itaalia ametiasutused ei ole täitnud oma kohustust teatada abikavadest vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikele 3. |
| --- | --- |

(116)

Meetmed, millega antakse abi, on juba jõustunud: komisjon avaldab kahetsust, et Itaalia ametiasutused ei ole täitnud oma kohustust teatada abikavadest vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikele 3.

Hinnang abi siseturuga kokkusobivusele, arvestades huvitatud isikute märkusi

Hinnang abi siseturuga kokkusobivusele, arvestades huvitatud isikute märkusi

| (117) | Jõudnud järeldusele, et põhjenduses 109 osutatud sooduskavad kujutavad endast riigiabi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, peab komisjon nüüd kindlaks tegema, kas abi võib tunnistada siseturuga kooskõlas olevaks vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõikele 2 või 3. |
| --- | --- |

(117)

Jõudnud järeldusele, et põhjenduses 109 osutatud sooduskavad kujutavad endast riigiabi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, peab komisjon nüüd kindlaks tegema, kas abi võib tunnistada siseturuga kooskõlas olevaks vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõikele 2 või 3.

| (118) | Küsimuses aluslepingus ettenähtud erandite kohaldatavuse kohta leidis komisjon menetluse algatamise otsuses, et abi ei vasta artikli 107 lõike 2 punkti a kohasele erandile, sest see ei olnud sotsiaalse iseloomuga, ning see ei kuulu artikli 107 lõike 2 punkti c alla. Arusaadavatel põhjustel ei olnud kohaldatavad ka artikli 107 lõike 3 punktide b ja c kohased erandid. Itaalia ei vaidlustanud neid järeldusi ametliku uurimismenetluse ajal. Seoses võimaliku tuginemisega artikli 107 lõike 3 punktides a ja c sätestatud eranditele viitab komisjon oma kahtlustele, mida ta väljendas menetluse algatamise otsuses (vt menetluse algatamise otsuse punkt 3.3.2). Liikmesriik ei väitnud oma märkustes, et abi võiks vastata artikli 107 lõike 3 punkti a või c kohasele erandile, samuti ei andnud ta ametliku uurimismenetluse käigus mingit teavet, mis võimaldaks komisjonil hinnata kõnealuste kavade kokkusobivust nende erandite valguses. Selle asemel väitis Itaalia (ja märkusi esitanud huvitatud kolmandad isikud), et abi eesmärk oli heastada loodusõnnetuste tõttu saadud kahju, osutades seega, et seda tuleks hinnata artikli 107 lõike 2 punkti b erandi alusel. See järeldus ei piira võimalust, et kava kohaselt antud individuaalse abi võib tunnistada kokkusobivaks pärast iga juhtumi eraldi uurimist või see võib olla hõlmatud nõukogu määruse (EÜ) nr 994/98 artikli 1 kohaselt vastu võetud erandimäärusega (63). |
| --- | --- |

(118)

Küsimuses aluslepingus ettenähtud erandite kohaldatavuse kohta leidis komisjon menetluse algatamise otsuses, et abi ei vasta artikli 107 lõike 2 punkti a kohasele erandile, sest see ei olnud sotsiaalse iseloomuga, ning see ei kuulu artikli 107 lõike 2 punkti c alla. Arusaadavatel põhjustel ei olnud kohaldatavad ka artikli 107 lõike 3 punktide b ja c kohased erandid. Itaalia ei vaidlustanud neid järeldusi ametliku uurimismenetluse ajal. Seoses võimaliku tuginemisega artikli 107 lõike 3 punktides a ja c sätestatud eranditele viitab komisjon oma kahtlustele, mida ta väljendas menetluse algatamise otsuses (vt menetluse algatamise otsuse punkt 3.3.2). Liikmesriik ei väitnud oma märkustes, et abi võiks vastata artikli 107 lõike 3 punkti a või c kohasele erandile, samuti ei andnud ta ametliku uurimismenetluse käigus mingit teavet, mis võimaldaks komisjonil hinnata kõnealuste kavade kokkusobivust nende erandite valguses. Selle asemel väitis Itaalia (ja märkusi esitanud huvitatud kolmandad isikud), et abi eesmärk oli heastada loodusõnnetuste tõttu saadud kahju, osutades seega, et seda tuleks hinnata artikli 107 lõike 2 punkti b erandi alusel. See järeldus ei piira võimalust, et kava kohaselt antud individuaalse abi võib tunnistada kokkusobivaks pärast iga juhtumi eraldi uurimist või see võib olla hõlmatud nõukogu määruse (EÜ) nr 994/98 artikli 1 kohaselt vastu võetud erandimäärusega (63).

63

| (119) | Kuna kõik soodusmeetmed on tõepoolest seotud ettevõtjatega, kelle registrijärgne asukoht või tegevuskoht on loodusõnnetustest mõjutatud piirkondades, kaalub komisjon, kas need meetmed võivad vastata artikli 107 lõike 2 punkti b erandile kui „loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi”. |
| --- | --- |

(119)

Kuna kõik soodusmeetmed on tõepoolest seotud ettevõtjatega, kelle registrijärgne asukoht või tegevuskoht on loodusõnnetustest mõjutatud piirkondades, kaalub komisjon, kas need meetmed võivad vastata artikli 107 lõike 2 punkti b erandile kui „loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi”.

Loodusõnnetuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi

Loodusõnnetuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi

| (120) | Komisjon uuris kõnealuseid abikavasid, tuginedes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punktile b, mis sätestab, et siseturuga sobib kokku loodusõnnetuste või erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi. |
| --- | --- |

(120)

Komisjon uuris kõnealuseid abikavasid, tuginedes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punktile b, mis sätestab, et siseturuga sobib kokku loodusõnnetuste või erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi.

| (121) | Komisjon peab kontrollima, kas Itaalia osutatud õnnetused kvalifitseeruvad tõepoolest loodusõnnetusteks artikli 107 lõike 2 punkti b tähenduses ja kas täidetud on järgmised tingimused:






  a) | kahju, mille eest hüvitist antakse, on kõnealuse loodusõnnetuse otsene tagajärg; |
| --- | --- | --- |

(121)

Komisjon peab kontrollima, kas Itaalia osutatud õnnetused kvalifitseeruvad tõepoolest loodusõnnetusteks artikli 107 lõike 2 punkti b tähenduses ja kas täidetud on järgmised tingimused:

a)

kahju, mille eest hüvitist antakse, on kõnealuse loodusõnnetuse otsene tagajärg;

| b) | abi heastab ainult loodusõnnetuse tõttu tekkinud kahju ega põhjusta abisaajate kantud kahju ülemäärast hüvitamist. |
| --- | --- |

b)

abi heastab ainult loodusõnnetuse tõttu tekkinud kahju ega põhjusta abisaajate kantud kahju ülemäärast hüvitamist.

| (122) | Itaalia õigusaktides määratakse kindlaks piirkonnad, mida on tabanud üks kolmest loodusõnnetuste liigist: maavärinad, üleujutused ja vulkaanipursked. Komisjon on korduvalt väljendanud seisukohta, et maavärinad, üleujutused ja vulkaanipursked kujutavad endast loodusõnnetusi artikli 107 lõike 2 punkti b tähenduses; seega võib iga ettevõtja, kes on tegelikult kannatanud nende loodusõnnetuste tõttu kahju, saada abi maksimaalselt summas, mis katab tekkinud kahju (64). |
| --- | --- |

(122)

Itaalia õigusaktides määratakse kindlaks piirkonnad, mida on tabanud üks kolmest loodusõnnetuste liigist: maavärinad, üleujutused ja vulkaanipursked. Komisjon on korduvalt väljendanud seisukohta, et maavärinad, üleujutused ja vulkaanipursked kujutavad endast loodusõnnetusi artikli 107 lõike 2 punkti b tähenduses; seega võib iga ettevõtja, kes on tegelikult kannatanud nende loodusõnnetuste tõttu kahju, saada abi maksimaalselt summas, mis katab tekkinud kahju (64).

64

| (123) | Kõnealustes abikavades ei kehtestata aga ühtegi kahju määratlust (kas varaline või majanduslik), samuti ei määrata kindlaks abi ja loodusõnnetuse tagajärjel tegelikult tekkinud kahju seost (65). Lisaks ei piirdu kavad hüvitamisega summas, mis on vajalik konkreetse abisaaja tegelikult kantud otsese kahju heastamiseks. Lõpuks ei määrata abikõlblikke kulusid kindlaks ettevõtjate loodusõnnetuse otsese tagajärjena kantud kahju alusel. Seda kinnitasid Itaalia ametiasutused ametliku uurimise ajal (vt INPSi märkused põhjenduses 98). |
| --- | --- |

(123)

Kõnealustes abikavades ei kehtestata aga ühtegi kahju määratlust (kas varaline või majanduslik), samuti ei määrata kindlaks abi ja loodusõnnetuse tagajärjel tegelikult tekkinud kahju seost (65). Lisaks ei piirdu kavad hüvitamisega summas, mis on vajalik konkreetse abisaaja tegelikult kantud otsese kahju heastamiseks. Lõpuks ei määrata abikõlblikke kulusid kindlaks ettevõtjate loodusõnnetuse otsese tagajärjena kantud kahju alusel. Seda kinnitasid Itaalia ametiasutused ametliku uurimise ajal (vt INPSi märkused põhjenduses 98).

65

| (124) | Komisjon leiab, et abikavad ei soodustanud mitte ainult ettevõtjaid, kes kandsid tegelikku kahju, vaid kõiki ettevõtjaid, kelle registrijärgne asukoht või tegevuskoht oli piirkonnas, mille Itaalia ametiasutused olid määratlenud õnnetuspiirkonnana, sõltumata sellest, kas nad tegelikult kandsid vastava õnnetuse tõttu kahju. |
| --- | --- |

(124)

Komisjon leiab, et abikavad ei soodustanud mitte ainult ettevõtjaid, kes kandsid tegelikku kahju, vaid kõiki ettevõtjaid, kelle registrijärgne asukoht või tegevuskoht oli piirkonnas, mille Itaalia ametiasutused olid määratlenud õnnetuspiirkonnana, sõltumata sellest, kas nad tegelikult kandsid vastava õnnetuse tõttu kahju.

| (125) | Eespool öeldut arvesse võttes ei ole uurimisaluste meetmete eesmärk nende laadi ja korralduse poolest kindlustada, et antud abi piirdub summaga, mis on vajalik loodusõnnetuste tõttu tekkinud kahju hüvitamiseks. |
| --- | --- |

(125)

Eespool öeldut arvesse võttes ei ole uurimisaluste meetmete eesmärk nende laadi ja korralduse poolest kindlustada, et antud abi piirdub summaga, mis on vajalik loodusõnnetuste tõttu tekkinud kahju hüvitamiseks.

| (126) | Seega tuleb järeldada, et ametlik uurimine ei hajutanud komisjoni kahtlusi, kas meetmed sobivad kokku siseturuga. |
| --- | --- |

(126)

Seega tuleb järeldada, et ametlik uurimine ei hajutanud komisjoni kahtlusi, kas meetmed sobivad kokku siseturuga.

| (127) | Seega, kuna abi ei vasta ühelegi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõigete 2 ja 3 erandile, leiab komisjon, et kavad ei sobi kokku siseturuga. |
| --- | --- |

(127)

Seega, kuna abi ei vasta ühelegi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõigete 2 ja 3 erandile, leiab komisjon, et kavad ei sobi kokku siseturuga.

| (128) | Meetmete vastavust liidu õigusaktidele, kui neid kohaldatakse kalandusele ja vesiviljelusele, tuleb analüüsida, lähtudes kalandus- ja vesiviljelussektoris antava riigiabi kontrollimise suunistest, mis kehtisid konkreetse kava jõustumise kuupäeval. Komisjon on avaldanud selliseid suuniseid, milles näidatakse, kuidas ta kavatseb alates 2001. aastast kohaldada asutamislepingut riigiabile kalandus- ja vesiviljelussektoris. |
| --- | --- |

(128)

Meetmete vastavust liidu õigusaktidele, kui neid kohaldatakse kalandusele ja vesiviljelusele, tuleb analüüsida, lähtudes kalandus- ja vesiviljelussektoris antava riigiabi kontrollimise suunistest, mis kehtisid konkreetse kava jõustumise kuupäeval. Komisjon on avaldanud selliseid suuniseid, milles näidatakse, kuidas ta kavatseb alates 2001. aastast kohaldada asutamislepingut riigiabile kalandus- ja vesiviljelussektoris.

| (129) | Vastavalt neile suunistele on nõuded abile loodusõnnetuste tõttu tekkinud kahju heastamiseks üldjoontes sarnased eespool sätestatutele ja komisjon järeldab, et käesolevas jaos tehtud märkused kehtivad ka kalandus- ja vesiviljelussektori meetmete alusel antud mis tahes abi kohta. |
| --- | --- |

(129)

Vastavalt neile suunistele on nõuded abile loodusõnnetuste tõttu tekkinud kahju heastamiseks üldjoontes sarnased eespool sätestatutele ja komisjon järeldab, et käesolevas jaos tehtud märkused kehtivad ka kalandus- ja vesiviljelussektori meetmete alusel antud mis tahes abi kohta.

Huvitatud isikute märkused

Huvitatud isikute märkused

| (130) | Märkusi komisjoni menetluse algatamise otsuses väljendatud kahtluste kohta saatsid Itaalia ametiasutused ja neli muud huvitatud isikut: Chiti, Preve-Gavioli, Confindustria ja CGIL L'Aquila. |
| --- | --- |

(130)

Märkusi komisjoni menetluse algatamise otsuses väljendatud kahtluste kohta saatsid Itaalia ametiasutused ja neli muud huvitatud isikut: Chiti, Preve-Gavioli, Confindustria ja CGIL L'Aquila.

| (131) | Kõik huvitatud isikud rõhutasid, et vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punktile b sobib siseturuga kokku loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi. Kõnealused meetmed olid suunatud ettevõtjatele, kes asuvad piirkondades, mida on tabanud maavärinad, üleujutused ja vulkaanipursked. Eelmises jaos („Loodusõnnetuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi”) leiab komisjon, et kõnealused meetmed ei olnud oma olemuselt ja korralduselt mõeldud korvama eespool nimetatud loodusõnnetuste tõttu tekkinud kahju artikli 107 lõike 2 punkti b tähenduses. |
| --- | --- |

(131)

Kõik huvitatud isikud rõhutasid, et vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punktile b sobib siseturuga kokku loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi. Kõnealused meetmed olid suunatud ettevõtjatele, kes asuvad piirkondades, mida on tabanud maavärinad, üleujutused ja vulkaanipursked. Eelmises jaos („Loodusõnnetuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi”) leiab komisjon, et kõnealused meetmed ei olnud oma olemuselt ja korralduselt mõeldud korvama eespool nimetatud loodusõnnetuste tõttu tekkinud kahju artikli 107 lõike 2 punkti b tähenduses.

| (132) | Chiti ja Confindustria ütlevad ka, et mõne meetmega ette nähtud abi anti alles pärast iga ettevõtja tegelikult kantud kahju kindlakstegemist. Ei saa välistada võimalust, et teatavatel juhtudel ei ületanud meetmete alusel antud abi abisaaja õnnetuse otsese tagajärjena kantud tegeliku kahju korvamiseks vajalikku summat, nii et asjaomasele ettevõtjale antud abi tuleks pidada artikli 107 lõike 2 punkti b kohaselt siseturuga kokkusobivaks. Olemuse ja korralduse poolest ei ole aga kõnealuste meetmete eesmärk välistada kahju ülemäärast hüvitamist mis tahes vormis, vaid ainult loodusõnnetuse tõttu tekkinud kahju korvamine. Nagu on selgitatud eelmises jaos („Loodusõnnetuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi”), on nende ulatus palju laiem, sest need ei nõua, et abi oleks otseselt seotud loodusõnnetusest tuleneva kahjuga. Sellise seose puudumise tõttu ei piirdu meetmed hüvitamisega summas, mida on vaja ettevõtjate tegelikult kantud kahju korvamiseks. Isegi siis, kui abisaajad on kohustatud tõendama, et nad on kandnud suurt kahju, nagu Piemonte juhtumi puhul, ei piiritleta õigusaktides üleujutuste tõttu tekkinud tuvastatud kahju korral antava abi summat. Mis puutub Itaalia ametiasutuste märkustesse 2009. aasta maavärina mõju kohta Abruzzo sotsiaalsele ja majanduslikule struktuurile ja täpsemalt piirkonnale, mida mõjutas see erakordselt tugev ja hävituslik maavärin, märgib komisjon taas, et vastavalt aluslepingule ja kooskõlas komisjoni väljakujunenud tavaga (66) peab olema kahju põhjustanud sündmuse ja selle korvamiseks mõeldud abi vahel selge ja otsene seos. Selline seos tuleb kindlaks teha üksiku ettevõtja, mitte makromajanduslikul tasandil, nagu tehakse uurimisaluste meetmete puhul (2009. aasta Abruzzo maavärina puhul teatatud abi, mida on käsitletud juhtumis SA.35083 ese (12/C)). |
| --- | --- |

(132)

Chiti ja Confindustria ütlevad ka, et mõne meetmega ette nähtud abi anti alles pärast iga ettevõtja tegelikult kantud kahju kindlakstegemist. Ei saa välistada võimalust, et teatavatel juhtudel ei ületanud meetmete alusel antud abi abisaaja õnnetuse otsese tagajärjena kantud tegeliku kahju korvamiseks vajalikku summat, nii et asjaomasele ettevõtjale antud abi tuleks pidada artikli 107 lõike 2 punkti b kohaselt siseturuga kokkusobivaks. Olemuse ja korralduse poolest ei ole aga kõnealuste meetmete eesmärk välistada kahju ülemäärast hüvitamist mis tahes vormis, vaid ainult loodusõnnetuse tõttu tekkinud kahju korvamine. Nagu on selgitatud eelmises jaos („Loodusõnnetuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi”), on nende ulatus palju laiem, sest need ei nõua, et abi oleks otseselt seotud loodusõnnetusest tuleneva kahjuga. Sellise seose puudumise tõttu ei piirdu meetmed hüvitamisega summas, mida on vaja ettevõtjate tegelikult kantud kahju korvamiseks. Isegi siis, kui abisaajad on kohustatud tõendama, et nad on kandnud suurt kahju, nagu Piemonte juhtumi puhul, ei piiritleta õigusaktides üleujutuste tõttu tekkinud tuvastatud kahju korral antava abi summat. Mis puutub Itaalia ametiasutuste märkustesse 2009. aasta maavärina mõju kohta Abruzzo sotsiaalsele ja majanduslikule struktuurile ja täpsemalt piirkonnale, mida mõjutas see erakordselt tugev ja hävituslik maavärin, märgib komisjon taas, et vastavalt aluslepingule ja kooskõlas komisjoni väljakujunenud tavaga (66) peab olema kahju põhjustanud sündmuse ja selle korvamiseks mõeldud abi vahel selge ja otsene seos. Selline seos tuleb kindlaks teha üksiku ettevõtja, mitte makromajanduslikul tasandil, nagu tehakse uurimisaluste meetmete puhul (2009. aasta Abruzzo maavärina puhul teatatud abi, mida on käsitletud juhtumis SA.35083 ese (12/C)).

66

| (133) | Seega tuleb järeldada, et huvitatud kolmandate isikute ametliku uurimise ajal esitatud märkused ei ole komisjoni kahtlusi hajutanud ja kõnealused meetmed kujutavad endast siseturuga kokkusobimatut riigiabi. |
| --- | --- |

(133)

Seega tuleb järeldada, et huvitatud kolmandate isikute ametliku uurimise ajal esitatud märkused ei ole komisjoni kahtlusi hajutanud ja kõnealused meetmed kujutavad endast siseturuga kokkusobimatut riigiabi.

Käesoleva otsuse tagajärjed

Käesoleva otsuse tagajärjed

| (134) | Käesolev otsus nõuab kohest rakendamist, mis muu hulgas tähendab, et ebaseaduslikult antud abi ja kokkusobimatuks tunnistatud abi tuleb tagasi nõuda. Komisjon märgib, et negatiivne otsus abikava kohta ei vähenda võimalust, et abikava alusel antud teatud eelised ei pruugi iseenesest kujutada endast abi või neid võib täielikult või osaliselt pidada siseturuga kokkusobivaks abiks objektiivsetel alustel (näiteks sellepärast, et toetust antakse eraisikutele, kes ei tegele majandustegevusega ja keda seetõttu ei loeta ettevõtjaks, või sellepärast, et konkreetsel juhul jääb toetus kohaldatava vähese tähtsusega riigiabi määruses sätestatud piiridesse, või sellepärast, et toetust antakse kooskõlas heakskiidetud abikava või erandimäärusega). |
| --- | --- |

(134)

Käesolev otsus nõuab kohest rakendamist, mis muu hulgas tähendab, et ebaseaduslikult antud abi ja kokkusobimatuks tunnistatud abi tuleb tagasi nõuda. Komisjon märgib, et negatiivne otsus abikava kohta ei vähenda võimalust, et abikava alusel antud teatud eelised ei pruugi iseenesest kujutada endast abi või neid võib täielikult või osaliselt pidada siseturuga kokkusobivaks abiks objektiivsetel alustel (näiteks sellepärast, et toetust antakse eraisikutele, kes ei tegele majandustegevusega ja keda seetõttu ei loeta ettevõtjaks, või sellepärast, et konkreetsel juhul jääb toetus kohaldatava vähese tähtsusega riigiabi määruses sätestatud piiridesse, või sellepärast, et toetust antakse kooskõlas heakskiidetud abikava või erandimäärusega).

| (135) | Alates käesoleva otsuse vastuvõtmise kuupäevast peab Itaalia tühistama kõik käesoleva otsuse põhjenduses 109 osutatud kavade alusel veel tegemata maksed. Alates sellest kuupäevast ei või ühtegi neist kavadest kasutada edaspidi abi andmise või toetuse maksmisel võrdlusalusena. |
| --- | --- |

(135)

Alates käesoleva otsuse vastuvõtmise kuupäevast peab Itaalia tühistama kõik käesoleva otsuse põhjenduses 109 osutatud kavade alusel veel tegemata maksed. Alates sellest kuupäevast ei või ühtegi neist kavadest kasutada edaspidi abi andmise või toetuse maksmisel võrdlusalusena.

| (136) | Seoses abiga, mis maksti üksikutele ettevõtjatele siin uuritava meetme alusel enne menetluse algatamise otsuse ja abi maksmise peatamise korralduse kuupäeva (vt põhjendus 54), tuleks kava pidada siseturuga kokkusobivaks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punkti b alusel, tingimusel et konkreetse ettevõtja loodusõnnetuse tagajärjel kantud kahju ja antud riigiabi vahel on võimalik kindlaks teha otsene seos (67). Tuleb olla ettevaatlik, et vältida ettevõtja kantud kahju ülemäärast hüvitamist. Lisaks tuleb maha arvata kõik selle kahju hüvitised, mis on saadud mis tahes muust allikast, ning tuleb tagada, et kõnealuse abikava ja teiste meetmete alusel samadele abikõlblikele kuludele antavas abis ei esine kattumist. |
| --- | --- |

(136)

Seoses abiga, mis maksti üksikutele ettevõtjatele siin uuritava meetme alusel enne menetluse algatamise otsuse ja abi maksmise peatamise korralduse kuupäeva (vt põhjendus 54), tuleks kava pidada siseturuga kokkusobivaks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punkti b alusel, tingimusel et konkreetse ettevõtja loodusõnnetuse tagajärjel kantud kahju ja antud riigiabi vahel on võimalik kindlaks teha otsene seos (67). Tuleb olla ettevaatlik, et vältida ettevõtja kantud kahju ülemäärast hüvitamist. Lisaks tuleb maha arvata kõik selle kahju hüvitised, mis on saadud mis tahes muust allikast, ning tuleb tagada, et kõnealuse abikava ja teiste meetmete alusel samadele abikõlblikele kuludele antavas abis ei esine kattumist.

67

Sissenõudmine

Sissenõudmine

| (137) | Aluslepingu ja Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktika kohaselt võib komisjon juhul, kui ta leiab, et abi ei ole siseturuga kokkusobiv, otsustada, et asjaomane riik peab sellise abi andmise lõpetama või seda muutma (68). Samuti on kohus järjepidevalt väljendanud seisukohta, et riigi kohustus lõpetada sellise abi andmine, mida komisjon ei pea siseturuga kokkusobivaks, teenib eesmärki taastada eelnenud olukord (69). Euroopa Kohus on leidnud, et kõnealune eesmärk on saavutatud, kui abisaaja on ebaseadusliku abina saadud summad tagasi maksnud ja seega loobunud eelistest, mis tal turul konkurentide ees olid, ja taastatud on abi andmisele eelnenud olukord (70). |
| --- | --- |

(137)

Aluslepingu ja Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktika kohaselt võib komisjon juhul, kui ta leiab, et abi ei ole siseturuga kokkusobiv, otsustada, et asjaomane riik peab sellise abi andmise lõpetama või seda muutma (68). Samuti on kohus järjepidevalt väljendanud seisukohta, et riigi kohustus lõpetada sellise abi andmine, mida komisjon ei pea siseturuga kokkusobivaks, teenib eesmärki taastada eelnenud olukord (69). Euroopa Kohus on leidnud, et kõnealune eesmärk on saavutatud, kui abisaaja on ebaseadusliku abina saadud summad tagasi maksnud ja seega loobunud eelistest, mis tal turul konkurentide ees olid, ja taastatud on abi andmisele eelnenud olukord (70).

68

69

70

| (138) | Kooskõlas kohtupraktikaga on määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 14 lõikes 1 sätestatud: „Kui ebaseadusliku abi korral tehakse negatiivne otsus, nõuab komisjon, et kõnealune liikmesriik peab võtma kõik vajalikud meetmed, et abisaajalt abi tagasi saada”. |
| --- | --- |

(138)

Kooskõlas kohtupraktikaga on määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 14 lõikes 1 sätestatud: „Kui ebaseadusliku abi korral tehakse negatiivne otsus, nõuab komisjon, et kõnealune liikmesriik peab võtma kõik vajalikud meetmed, et abisaajalt abi tagasi saada”.

| (139) | Seega, kui leitakse, et uurimisalune meede kujutab endast ebaseaduslikku ja siseturuga kokkusobimatut abi, tuleb see üldjuhul tagasi nõuda, et taastada turul enne abi andmist valitsenud olukord. Määrusega (EÜ) nr 659/1999 kehtestatakse aga sissenõudmise sättele piirangud. Artikli 14 lõikes 1 sätestatakse: „Komisjon ei nõua abi tagastamist, kui see on vastuolus ühenduse õiguse üldpõhimõttega,” milleks võib olla näiteks õiguskindluse või õigustatud ootuste kaitsmine. Ka Euroopa Kohus on tunnistanud ühte erandit liikmesriigi kohustusest rakendada talle adresseeritud sissenõudmisotsus: selleks on erandlike asjaolude esinemine, mis muudavad liikmesriigile otsuse nõuetekohase elluviimise täiesti võimatuks (71). |
| --- | --- |

(139)

Seega, kui leitakse, et uurimisalune meede kujutab endast ebaseaduslikku ja siseturuga kokkusobimatut abi, tuleb see üldjuhul tagasi nõuda, et taastada turul enne abi andmist valitsenud olukord. Määrusega (EÜ) nr 659/1999 kehtestatakse aga sissenõudmise sättele piirangud. Artikli 14 lõikes 1 sätestatakse: „Komisjon ei nõua abi tagastamist, kui see on vastuolus ühenduse õiguse üldpõhimõttega,” milleks võib olla näiteks õiguskindluse või õigustatud ootuste kaitsmine. Ka Euroopa Kohus on tunnistanud ühte erandit liikmesriigi kohustusest rakendada talle adresseeritud sissenõudmisotsus: selleks on erandlike asjaolude esinemine, mis muudavad liikmesriigile otsuse nõuetekohase elluviimise täiesti võimatuks (71).

71

| (140) | Ametliku uurimismenetluse käigus tõstsid huvitatud isikud (Confindustria ja Chiti) ja Itaalia ametiasutused esile sedalaadi erandeid ning komisjon peab uurima, kas need on käesoleval juhtumil kohaldatavad, et teha kindlaks, kas abi tagasinõudmine on vajalik. |
| --- | --- |

(140)

Ametliku uurimismenetluse käigus tõstsid huvitatud isikud (Confindustria ja Chiti) ja Itaalia ametiasutused esile sedalaadi erandeid ning komisjon peab uurima, kas need on käesoleval juhtumil kohaldatavad, et teha kindlaks, kas abi tagasinõudmine on vajalik.

| (141) | Confindustria tugineb õiguspärasele ootusele (põhjendus 80); komisjon juhib tähelepanu sellele, et põhimõtteliselt ei saa teatamata abimeetmest abi saaja vaidlustada tagasinõudmise korraldust, väites, et tal on õiguspärane ootus, et abi andmine on seaduslik, (72) sest hoolas ettevõtja peaks suutma üldiselt kindlaks teha, kas abist teatati (73). Lisaks ei ole komisjon ise andnud seoses käesolevate juhtumitega Itaalia ametiasutustele ega abisaajatele mitte mingisugust põhjust õiguspäraseks ootuseks (74). |
| --- | --- |

(141)

Confindustria tugineb õiguspärasele ootusele (põhjendus 80); komisjon juhib tähelepanu sellele, et põhimõtteliselt ei saa teatamata abimeetmest abi saaja vaidlustada tagasinõudmise korraldust, väites, et tal on õiguspärane ootus, et abi andmine on seaduslik, (72) sest hoolas ettevõtja peaks suutma üldiselt kindlaks teha, kas abist teatati (73). Lisaks ei ole komisjon ise andnud seoses käesolevate juhtumitega Itaalia ametiasutustele ega abisaajatele mitte mingisugust põhjust õiguspäraseks ootuseks (74).

72

73

74

| (142) | Oma märkustes (vt põhjendus 80) tugineb Confindustria ka määruse (EÜ) nr 659/1999 artiklis 15 ette nähtud 10aastasele aegumistähtajale. Määruses sätestatakse, et kui ebaseadusliku abi korral tehakse negatiivne otsus, nõuab komisjon, et kõnealune liikmesriik peab võtma kõik vajalikud meetmed, et abisaajalt abi tagasi saada; komisjonil on õigus abi tagasi nõuda kümne aasta jooksul. Igasugune komisjonipoolne või komisjoni nõudmise peale liikmesriigi teostatav ebaseadusliku abiga seotud tegevus katkestab nimetatud tähtaja kulgemise. Komisjoni teavitati meetmete olemasolust 2011. aastal ja ta võttis seoses ebaseadusliku abiga meetmeid, paludes 25. juulil 2011 Itaalia ametiasutustelt teavet. Komisjon võttis vastu ametliku uurimismenetluse algatamise otsuse 17. oktoobril 2012; Itaalia võttis vastu seaduse, millega võeti kasutusele esimene uurimisalustest meetmetest, 27. detsembril 2002 (vt põhjendus 22). Seega ei ole määruse (EÜ) nr 659/1999 artiklis 15 sätestatud aegumistähtaeg lõppenud ühegi käesolevas otsuses käsitletava soodusmeetme jaoks. |
| --- | --- |

(142)

Oma märkustes (vt põhjendus 80) tugineb Confindustria ka määruse (EÜ) nr 659/1999 artiklis 15 ette nähtud 10aastasele aegumistähtajale. Määruses sätestatakse, et kui ebaseadusliku abi korral tehakse negatiivne otsus, nõuab komisjon, et kõnealune liikmesriik peab võtma kõik vajalikud meetmed, et abisaajalt abi tagasi saada; komisjonil on õigus abi tagasi nõuda kümne aasta jooksul. Igasugune komisjonipoolne või komisjoni nõudmise peale liikmesriigi teostatav ebaseadusliku abiga seotud tegevus katkestab nimetatud tähtaja kulgemise. Komisjoni teavitati meetmete olemasolust 2011. aastal ja ta võttis seoses ebaseadusliku abiga meetmeid, paludes 25. juulil 2011 Itaalia ametiasutustelt teavet. Komisjon võttis vastu ametliku uurimismenetluse algatamise otsuse 17. oktoobril 2012; Itaalia võttis vastu seaduse, millega võeti kasutusele esimene uurimisalustest meetmetest, 27. detsembril 2002 (vt põhjendus 22). Seega ei ole määruse (EÜ) nr 659/1999 artiklis 15 sätestatud aegumistähtaeg lõppenud ühegi käesolevas otsuses käsitletava soodusmeetme jaoks.

| (143) | Chiti väidab (vt põhjendus 73), et alates 1994. aasta lõpust kuni 2011. aastani ei tõstatanud ükski riiklik ega ühenduse asutus küsimusi toetuste seaduslikkuse kohta; komisjon märgib, et uurimisalust abi anti alles siis, kui soodusmeetmed jõustusid. Kuni selle ajani olid ettevõtjad kohustatud maksma tasumisele kuuluvad maksud ja kindlustusmaksed täissummas. Ettevõtjad hakkasid saama kasu maksude ja kindlustusmaksete vähendamisest alles 2003. aastal. Sellises olukorras ei saa väita midagi piirangute (millele tugines Confindustria, vt põhjendus 142) või õiguspäraste ootuste (nagu tõi esile Confindustria esitatud täiendavas teabes, vt põhjendus 141) kohta; tuleb meeles pidada, et pelgalt riiklike või komisjoni institutsioonide tegevusetus ei anna alust õiguspärasteks ootusteks. Võttes aluseks eelnevates põhjendustes esitatud põhjused, lükatakse huvitatud isiku esitatud argument seega tagasi. |
| --- | --- |

(143)

Chiti väidab (vt põhjendus 73), et alates 1994. aasta lõpust kuni 2011. aastani ei tõstatanud ükski riiklik ega ühenduse asutus küsimusi toetuste seaduslikkuse kohta; komisjon märgib, et uurimisalust abi anti alles siis, kui soodusmeetmed jõustusid. Kuni selle ajani olid ettevõtjad kohustatud maksma tasumisele kuuluvad maksud ja kindlustusmaksed täissummas. Ettevõtjad hakkasid saama kasu maksude ja kindlustusmaksete vähendamisest alles 2003. aastal. Sellises olukorras ei saa väita midagi piirangute (millele tugines Confindustria, vt põhjendus 142) või õiguspäraste ootuste (nagu tõi esile Confindustria esitatud täiendavas teabes, vt põhjendus 141) kohta; tuleb meeles pidada, et pelgalt riiklike või komisjoni institutsioonide tegevusetus ei anna alust õiguspärasteks ootusteks. Võttes aluseks eelnevates põhjendustes esitatud põhjused, lükatakse huvitatud isiku esitatud argument seega tagasi.

| (144) | Mis puudutab Chiti õiguskindluse põhimõttele tuginemise argumenti (vt põhjendus 73), ei ole mingit põhjust eristada käesolevat juhtumit Lucchini juhtumist (75). Seetõttu leiab komisjon, et liikmesriikide kohtute lõplike otsuste olemasolu ei takista abi sissenõudmist. |
| --- | --- |

(144)

Mis puudutab Chiti õiguskindluse põhimõttele tuginemise argumenti (vt põhjendus 73), ei ole mingit põhjust eristada käesolevat juhtumit Lucchini juhtumist (75). Seetõttu leiab komisjon, et liikmesriikide kohtute lõplike otsuste olemasolu ei takista abi sissenõudmist.

75

Erakorralised asjaolud: sissenõudmise täielik võimatus

Erakorralised asjaolud: sissenõudmise täielik võimatus

| (145) | Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 288 kohaselt on liikmesriik, kellele sissenõudmisotsus on suunatud, kohustatud kõnealuse otsuse rakendama. Nagu eespool viidatud, on Euroopa Kohus teinud kindlaks ühe erandi: nimelt kui liikmesriigid tõendavad, et esinevad erandlikud asjaolud, mille tõttu otsuse täitmine on täiesti võimatu. |
| --- | --- |

(145)

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 288 kohaselt on liikmesriik, kellele sissenõudmisotsus on suunatud, kohustatud kõnealuse otsuse rakendama. Nagu eespool viidatud, on Euroopa Kohus teinud kindlaks ühe erandi: nimelt kui liikmesriigid tõendavad, et esinevad erandlikud asjaolud, mille tõttu otsuse täitmine on täiesti võimatu.

| (146) | Tavaliselt tõstatavad liikmesriigid selle argumendi aruteludes komisjoniga pärast abi tagasinõudmise otsuse vastuvõtmist (76). Praegusel juhul on Itaalia aga enne otsuse vastuvõtmist väitnud, et teatud meetmete tagastamist ei tohiks nõuda, sest korralduse täitmine oleks absoluutselt võimatu. Kuna Itaalia tõstatas selle küsimuse ametliku uurimise käigus ning kuna õiguse üldpõhimõtte kohaselt ei saa kedagi kohustada tegema võimatut, peab komisjon asjakohaseks käsitleda seda küsimust käesolevas otsuses endas (77). |
| --- | --- |

(146)

Tavaliselt tõstatavad liikmesriigid selle argumendi aruteludes komisjoniga pärast abi tagasinõudmise otsuse vastuvõtmist (76). Praegusel juhul on Itaalia aga enne otsuse vastuvõtmist väitnud, et teatud meetmete tagastamist ei tohiks nõuda, sest korralduse täitmine oleks absoluutselt võimatu. Kuna Itaalia tõstatas selle küsimuse ametliku uurimise käigus ning kuna õiguse üldpõhimõtte kohaselt ei saa kedagi kohustada tegema võimatut, peab komisjon asjakohaseks käsitleda seda küsimust käesolevas otsuses endas (77).

76

77

| (147) | Esiteks tuleb meelde tuletada, et Euroopa Kohus on mõistet „täiesti võimatu” järjekindlalt väga rangelt tõlgendanud. Tagasinõudmise täieliku võimatuse tingimus ei ole täidetud juhul, kui liikmesriik lihtsalt teavitab komisjoni otsuse rakendamisega seotud õiguslikest, poliitilistest või praktilistest probleemidest (78). Ainus olukord, mille puhul võib olla vastuvõetav väide, et otsuse täitmine on täiesti võimatu, on see, kui tagasinõudmine oleks algusest peale objektiivselt ja täielikult teostamatu (79). |
| --- | --- |

(147)

Esiteks tuleb meelde tuletada, et Euroopa Kohus on mõistet „täiesti võimatu” järjekindlalt väga rangelt tõlgendanud. Tagasinõudmise täieliku võimatuse tingimus ei ole täidetud juhul, kui liikmesriik lihtsalt teavitab komisjoni otsuse rakendamisega seotud õiguslikest, poliitilistest või praktilistest probleemidest (78). Ainus olukord, mille puhul võib olla vastuvõetav väide, et otsuse täitmine on täiesti võimatu, on see, kui tagasinõudmine oleks algusest peale objektiivselt ja täielikult teostamatu (79).

78

79

| (148) | Käesoleval juhul on Itaalia ametiasutused korduvalt väitnud, et sissenõudmisele kuuluva kokkusobimatu abi täpset summat on täiesti võimatu täpselt välja arvutada. Nad kinnitavad, et Itaalia tsiviilseadustiku (artikkel 2200) ja maksuseaduse kohaselt on ettevõtjad kohustatud säilitama äri- ja raamatupidamisdokumente ainult 10 aastat. Dokumentaalsed tõendid loodusõnnetuse tõttu tekkinud kahju kohta tuleb kokku panna, tuginedes sündmuse ajal koostatud ametlikele dokumentidele (äri- ja raamatupidamisdokumendid). Seetõttu ei ole sündmuste puhul, mis leidsid aset rohkem kui 10 aastat tagasi, enam võimalik kindlaks teha üksikute abisaajate kantud kahju summat või juba muudest allikatest, näiteks kindlustusest või muudest abimeetmetest hüvitatud summat. Enamiku uurimisaluste meetmete puhul on loodusõnnetusest möödas rohkem kui 10 aastat. See kehtib kõikide sündmuste kohta, mis on seotud juhtumiga SA.33083 (2012/C), st maavärin Ida-Sitsiilias 1990. aastal, üleujutused Põhja-Itaalias 1994. aastal, maavärin Marches ja Umbrias 1997. aastal, maavärin Molises ja Apuulias 2002. aastal ning Etna vulkaanipursked Catania provintsis 2002. aastal. Seega väidab Itaalia, et nende sündmuste puhul ei ole enam võimalik leida kahju (või mis tahes saadud hüvitist) tõendavaid dokumente. |
| --- | --- |

(148)

Käesoleval juhul on Itaalia ametiasutused korduvalt väitnud, et sissenõudmisele kuuluva kokkusobimatu abi täpset summat on täiesti võimatu täpselt välja arvutada. Nad kinnitavad, et Itaalia tsiviilseadustiku (artikkel 2200) ja maksuseaduse kohaselt on ettevõtjad kohustatud säilitama äri- ja raamatupidamisdokumente ainult 10 aastat. Dokumentaalsed tõendid loodusõnnetuse tõttu tekkinud kahju kohta tuleb kokku panna, tuginedes sündmuse ajal koostatud ametlikele dokumentidele (äri- ja raamatupidamisdokumendid). Seetõttu ei ole sündmuste puhul, mis leidsid aset rohkem kui 10 aastat tagasi, enam võimalik kindlaks teha üksikute abisaajate kantud kahju summat või juba muudest allikatest, näiteks kindlustusest või muudest abimeetmetest hüvitatud summat. Enamiku uurimisaluste meetmete puhul on loodusõnnetusest möödas rohkem kui 10 aastat. See kehtib kõikide sündmuste kohta, mis on seotud juhtumiga SA.33083 (2012/C), st maavärin Ida-Sitsiilias 1990. aastal, üleujutused Põhja-Itaalias 1994. aastal, maavärin Marches ja Umbrias 1997. aastal, maavärin Molises ja Apuulias 2002. aastal ning Etna vulkaanipursked Catania provintsis 2002. aastal. Seega väidab Itaalia, et nende sündmuste puhul ei ole enam võimalik leida kahju (või mis tahes saadud hüvitist) tõendavaid dokumente.

| (149) | Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punkti b kohaselt sobib siseturuga kokku „loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi” ja see tuleb tagasi nõuda ainult siis, kui see ületab kantud kahju. Siiski ei ole suuremal osal abisaajatest, kes on kannatanud kahju loodusõnnetuste tõttu, mis leidsid aset enam kui 10 aastat tagasi, enam dokumente, mida on vaja tõendamaks, et nad kannatasid kahju, või kahjusumma tõestamiseks, sest vastavalt Itaalia õigusele ei ole äriühingud kohustatud säilitama äri- ja raamatupidamisdokumente kauem kui 10 aastat. Selle tulemusena, kui komisjon teeks korralduse tagasi nõuda abisumma, mis ületab kahju taset, mille kohta abisaajad saaksid veel tõendeid esitada, oleks liikmesriik kohustatud tagasi nõudma abi, mis oli kooskõlas siseturuga vastavalt artikli 107 lõike 2 punktile b ja millele loodusõnnetuse tagajärjel kahju kandnud ettevõtjatel olid tegelikult õigus. |
| --- | --- |

(149)

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punkti b kohaselt sobib siseturuga kokku „loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi” ja see tuleb tagasi nõuda ainult siis, kui see ületab kantud kahju. Siiski ei ole suuremal osal abisaajatest, kes on kannatanud kahju loodusõnnetuste tõttu, mis leidsid aset enam kui 10 aastat tagasi, enam dokumente, mida on vaja tõendamaks, et nad kannatasid kahju, või kahjusumma tõestamiseks, sest vastavalt Itaalia õigusele ei ole äriühingud kohustatud säilitama äri- ja raamatupidamisdokumente kauem kui 10 aastat. Selle tulemusena, kui komisjon teeks korralduse tagasi nõuda abisumma, mis ületab kahju taset, mille kohta abisaajad saaksid veel tõendeid esitada, oleks liikmesriik kohustatud tagasi nõudma abi, mis oli kooskõlas siseturuga vastavalt artikli 107 lõike 2 punktile b ja millele loodusõnnetuse tagajärjel kahju kandnud ettevõtjatel olid tegelikult õigus.

| (150) | Põhimõtteliselt peaks komisjon andma korralduse nõuda sisse kokkusobimatu abi, mille Itaalia andis põhjenduses 109 osutatud meetmete alusel. Kuid a) meetmetest abi saajad on ettevõtjad, kelle asukoht on loodusõnnetustest mõjutatud piirkondades; b) abi, mille eesmärk on korvata loodusõnnetuste tõttu tekkinud kahju, kujutab endast abi, mis on juriidiliselt siseturuga kokkusobiv vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punktile b; c) enamik neist loodusõnnetustest juhtus rohkem kui 10 aastat enne käesoleva otsuse kuupäeva ja lõpuks, d) siseriikliku õiguse alusel ei ole abisaajad kohustatud säilitama dokumente kauem kui 10 aastat, nii et nende loodusõnnetuste otsese tagajärjena kantud kahju oleks võimatu objektiivselt ja absoluutväärtuses kindlaks teha. Seetõttu, arvestades käesolevas otsuses käsitletavate abimeetmete väga spetsiifilisi asjaolusid, on komisjon nõus, et loodusõnnetuste puhul, mis leidsid aset rohkem kui kümme aastat enne käesoleva otsuse kuupäeva, on õiguslikult ja faktiliselt võimatu saada sissenõudmisele kuuluva kokkusobimatu abi täpse summa arvutamiseks vajalikku teavet. Seetõttu oleks tagasinõudmise korralduse jõustamine kõnealustel tingimustel objektiivselt ja absoluutväärtuses võimatu. |
| --- | --- |

(150)

Põhimõtteliselt peaks komisjon andma korralduse nõuda sisse kokkusobimatu abi, mille Itaalia andis põhjenduses 109 osutatud meetmete alusel. Kuid a) meetmetest abi saajad on ettevõtjad, kelle asukoht on loodusõnnetustest mõjutatud piirkondades; b) abi, mille eesmärk on korvata loodusõnnetuste tõttu tekkinud kahju, kujutab endast abi, mis on juriidiliselt siseturuga kokkusobiv vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punktile b; c) enamik neist loodusõnnetustest juhtus rohkem kui 10 aastat enne käesoleva otsuse kuupäeva ja lõpuks, d) siseriikliku õiguse alusel ei ole abisaajad kohustatud säilitama dokumente kauem kui 10 aastat, nii et nende loodusõnnetuste otsese tagajärjena kantud kahju oleks võimatu objektiivselt ja absoluutväärtuses kindlaks teha. Seetõttu, arvestades käesolevas otsuses käsitletavate abimeetmete väga spetsiifilisi asjaolusid, on komisjon nõus, et loodusõnnetuste puhul, mis leidsid aset rohkem kui kümme aastat enne käesoleva otsuse kuupäeva, on õiguslikult ja faktiliselt võimatu saada sissenõudmisele kuuluva kokkusobimatu abi täpse summa arvutamiseks vajalikku teavet. Seetõttu oleks tagasinõudmise korralduse jõustamine kõnealustel tingimustel objektiivselt ja absoluutväärtuses võimatu.

| (151) | Sissenõudmisele kuuluva kokkusobimatu abi täpse summa arvutamise võimatus ei kehti aga nende ettevõtjate suhtes, kelle tegevuskoht (näiteks peamine tegevuskoht või teine äriüksus) ei olnud sündmuse toimumise ajal loodusõnnetusest mõjutatud piirkonnas. Neid põhjenduses 109 osutatud meetmetest abisaajaid ei tohi sissenõudmisest välja jätta, sest nad ei saanud kanda loodusõnnetuse tõttu tekkinud otsest kahju, ja seetõttu ei ole neil õigust saada abi, mis sobis kokku siseturuga vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punktile b. Itaalia ametiasutused peavad kindlaks tegema tegevuskoha, tutvudes avalikes registrites sündmuse aja kohta olemasoleva teabega. |
| --- | --- |

(151)

Sissenõudmisele kuuluva kokkusobimatu abi täpse summa arvutamise võimatus ei kehti aga nende ettevõtjate suhtes, kelle tegevuskoht (näiteks peamine tegevuskoht või teine äriüksus) ei olnud sündmuse toimumise ajal loodusõnnetusest mõjutatud piirkonnas. Neid põhjenduses 109 osutatud meetmetest abisaajaid ei tohi sissenõudmisest välja jätta, sest nad ei saanud kanda loodusõnnetuse tõttu tekkinud otsest kahju, ja seetõttu ei ole neil õigust saada abi, mis sobis kokku siseturuga vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punktile b. Itaalia ametiasutused peavad kindlaks tegema tegevuskoha, tutvudes avalikes registrites sündmuse aja kohta olemasoleva teabega.

| (152) | Kokkuvõttes leiab komisjon, et arvestades kõnealuste juhtumite eripära, oleks Itaalial absoluutselt võimatu nõuda sisse kogu uurimisaluste meetmete alusel antud ebaseaduslikku abi, kui loodusõnnetus leidis aset rohkem kui kümme aastat enne otsuse kuupäeva, välja arvatud abisaajad, kelle tegevuskoht ei olnud sündmuse aset leidmise ajal loodusõnnetusest mõjutatud piirkonnas. Peale selle rühma ei tuleks ebaseaduslike ja kokkusobimatute kavade alusel antud abi tagasi nõuda, kui loodusõnnetus juhtus rohkem kui kümme aastat enne käesoleva otsuse kuupäeva. |
| --- | --- |

(152)

Kokkuvõttes leiab komisjon, et arvestades kõnealuste juhtumite eripära, oleks Itaalial absoluutselt võimatu nõuda sisse kogu uurimisaluste meetmete alusel antud ebaseaduslikku abi, kui loodusõnnetus leidis aset rohkem kui kümme aastat enne otsuse kuupäeva, välja arvatud abisaajad, kelle tegevuskoht ei olnud sündmuse aset leidmise ajal loodusõnnetusest mõjutatud piirkonnas. Peale selle rühma ei tuleks ebaseaduslike ja kokkusobimatute kavade alusel antud abi tagasi nõuda, kui loodusõnnetus juhtus rohkem kui kümme aastat enne käesoleva otsuse kuupäeva.

7.   JÄRELDUS

JÄRELDUS

| (153) | Komisjon leiab, et Itaalia on jõustanud ebaseaduslikult põhjenduses 109 osutatud abimeetmed, rikkudes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3. |
| --- | --- |

(153)

Komisjon leiab, et Itaalia on jõustanud ebaseaduslikult põhjenduses 109 osutatud abimeetmed, rikkudes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3.

| (154) | Kuna ei ole võimalik kindlaks teha ühtegi alust, mille alusel saab pidada meetmeid siseturuga kokkusobivaks, tuleb neid pidada kokkusobimatuks. |
| --- | --- |

(154)

Kuna ei ole võimalik kindlaks teha ühtegi alust, mille alusel saab pidada meetmeid siseturuga kokkusobivaks, tuleb neid pidada kokkusobimatuks.

| (155) | Määruse (EÜ) nr 659/1999 artiklis 14 sätestatakse: „Kui ebaseadusliku abi korral tehakse negatiivne otsus, nõuab komisjon, et kõnealune liikmesriik peab võtma kõik vajalikud meetmed, et abisaajalt abi tagasi saada ... Komisjon ei nõua abi tagastamist, kui see on vastuolus ühenduse õiguse üldpõhimõttega” (80). |
| --- | --- |

(155)

Määruse (EÜ) nr 659/1999 artiklis 14 sätestatakse: „Kui ebaseadusliku abi korral tehakse negatiivne otsus, nõuab komisjon, et kõnealune liikmesriik peab võtma kõik vajalikud meetmed, et abisaajalt abi tagasi saada ... Komisjon ei nõua abi tagastamist, kui see on vastuolus ühenduse õiguse üldpõhimõttega” (80).

80

| (156) | Arvestades põhjenduses 147–152 käsitletud erandlikke asjaolusid, ei tuleks sissenõudmise korraldust teha, kui kõnealuste meetmete alusel anti abi üksikutele abisaajatele piirkondades, mida tabasid loodusõnnetused rohkem kui kümme aastat enne käesoleva otsuse kuupäeva, välja arvatud juhul, kui abisaaja tegevuskoht ei olnud sündmuse aset leidmise ajal loodusõnnetusest mõjutatud piirkonnas. Itaalia on näidanud, et sissenõudmisele kuuluva kokkusobimatu abi täpse summa väljaarvutamine oleks absoluutselt võimatu. Igal üksikul abisaajal, kellel on õigus saada abi, mis sobib kokku siseturuga Euroopa Liidus toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punktis b sätestatud erandi alusel, ei pruugi enam olla alles dokumente, mida on vaja loodusõnnetusest tingitud kahju tõendamiseks ja selle näitamiseks, kas ta on juba saanud hüvitist kogu kantud kahju ulatuses või osaliselt. Abi tuleb aga tagasi nõuda, kui see anti mis tahes kõnealuse meetme alusel igale üksikule abisaajale, kelle tegevuskoht ei olnud sündmuse aset leidmise ajal loodusõnnetusest mõjutatud piirkonnas (isegi kui loodusõnnetus juhtus rohkem kui kümme aastat enne käesoleva otsuse kuupäeva). Itaalia peab kindlaks tegema tegevuskoha, tutvudes avalikes registrites sündmuse aja kohta olemas oleva teabega. |
| --- | --- |

(156)

Arvestades põhjenduses 147–152 käsitletud erandlikke asjaolusid, ei tuleks sissenõudmise korraldust teha, kui kõnealuste meetmete alusel anti abi üksikutele abisaajatele piirkondades, mida tabasid loodusõnnetused rohkem kui kümme aastat enne käesoleva otsuse kuupäeva, välja arvatud juhul, kui abisaaja tegevuskoht ei olnud sündmuse aset leidmise ajal loodusõnnetusest mõjutatud piirkonnas. Itaalia on näidanud, et sissenõudmisele kuuluva kokkusobimatu abi täpse summa väljaarvutamine oleks absoluutselt võimatu. Igal üksikul abisaajal, kellel on õigus saada abi, mis sobib kokku siseturuga Euroopa Liidus toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punktis b sätestatud erandi alusel, ei pruugi enam olla alles dokumente, mida on vaja loodusõnnetusest tingitud kahju tõendamiseks ja selle näitamiseks, kas ta on juba saanud hüvitist kogu kantud kahju ulatuses või osaliselt. Abi tuleb aga tagasi nõuda, kui see anti mis tahes kõnealuse meetme alusel igale üksikule abisaajale, kelle tegevuskoht ei olnud sündmuse aset leidmise ajal loodusõnnetusest mõjutatud piirkonnas (isegi kui loodusõnnetus juhtus rohkem kui kümme aastat enne käesoleva otsuse kuupäeva). Itaalia peab kindlaks tegema tegevuskoha, tutvudes avalikes registrites sündmuse aja kohta olemas oleva teabega.

| (157) | Komisjon nõuab seetõttu, et Itaalia võtaks kõik vajalikud meetmed, et nõuda tagasi see kokkusobimatu abi, mis määrati ja maksti välja üksikutele ettevõtjatele põhjenduses 109 osutatud meetmete alusel muudel kui üksikjuhtudel, mis vastavad siseturuga kokkusobivuse põhimõtetele aluslepingu artikli 107 lõike 2 punkti b kohaselt, nagu on selgitatud põhjenduses 136, või juhtudel, kui individuaalne toetus on kooskõlas kohaldatava vähese tähtsusega riigiabi määrusega või juhtudel, kui individuaalne toetus on antud kooskõlas heakskiidetud abikavaga või erandimäärusega, nagu on selgitatud põhjenduses 134. Kahe kuu jooksul pärast käesoleva otsuse teatavakstegemist peab Itaalia andma abisaajatele korralduse eespool nimetatud ebaseaduslik ja kokkusobimatu riigiabi tagasi maksta. |
| --- | --- |

(157)

Komisjon nõuab seetõttu, et Itaalia võtaks kõik vajalikud meetmed, et nõuda tagasi see kokkusobimatu abi, mis määrati ja maksti välja üksikutele ettevõtjatele põhjenduses 109 osutatud meetmete alusel muudel kui üksikjuhtudel, mis vastavad siseturuga kokkusobivuse põhimõtetele aluslepingu artikli 107 lõike 2 punkti b kohaselt, nagu on selgitatud põhjenduses 136, või juhtudel, kui individuaalne toetus on kooskõlas kohaldatava vähese tähtsusega riigiabi määrusega või juhtudel, kui individuaalne toetus on antud kooskõlas heakskiidetud abikavaga või erandimäärusega, nagu on selgitatud põhjenduses 134. Kahe kuu jooksul pärast käesoleva otsuse teatavakstegemist peab Itaalia andma abisaajatele korralduse eespool nimetatud ebaseaduslik ja kokkusobimatu riigiabi tagasi maksta.

| (158) | Kooskõlas määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 14 lõikega 2 peab sissenõutava summa hulka kuuluma intress, mis arvutatakse kooskõlas komisjoni määruse (EÜ) nr 794/2004 (81) artikliga 9 alates päevast, mil abisumma anti abisaaja käsutusse, kuni täieliku tagasimaksmiseni. |
| --- | --- |

(158)

Kooskõlas määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 14 lõikega 2 peab sissenõutava summa hulka kuuluma intress, mis arvutatakse kooskõlas komisjoni määruse (EÜ) nr 794/2004 (81) artikliga 9 alates päevast, mil abisumma anti abisaaja käsutusse, kuni täieliku tagasimaksmiseni.

81

| (159) | Komisjon palub Itaalial tagasi saata käesolevale otsusele lisatud vorm, mis kajastab sissenõudmismenetluse kulgu, koostada abisaajate nimekiri ja kirjeldada selgelt abi viivitamatuks ja tõhusaks sissenõudmiseks võetud meetmeid. Samuti palub komisjon, et Itaalia saadaks kahe kuu jooksul alates käesoleva otsuse teatavaks tegemise kuupäevast dokumendid, mis tõendavad, et ebaseadusliku ja kokkusobimatu abi abisaajatelt sissenõudmiseks on algatatud menetlused (näiteks haldusdokumendid, ringkirjad, välja antud sissenõudekorraldused jne), |
| --- | --- |

(159)

Komisjon palub Itaalial tagasi saata käesolevale otsusele lisatud vorm, mis kajastab sissenõudmismenetluse kulgu, koostada abisaajate nimekiri ja kirjeldada selgelt abi viivitamatuks ja tõhusaks sissenõudmiseks võetud meetmeid. Samuti palub komisjon, et Itaalia saadaks kahe kuu jooksul alates käesoleva otsuse teatavaks tegemise kuupäevast dokumendid, mis tõendavad, et ebaseadusliku ja kokkusobimatu abi abisaajatelt sissenõudmiseks on algatatud menetlused (näiteks haldusdokumendid, ringkirjad, välja antud sissenõudekorraldused jne),

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Kõnealused riigiabi kavad (27. detsembri 2012. aasta muudetud seaduse nr 289 artikli 9 lõige 17; 24. detsembri 2003. aasta muudetud seaduse nr 350 artikli 4 lõige 90; 23. detsembri 2005. aasta muudetud seaduse nr 266 artikli 1 lõige 363; 27. detsembri 2006. aasta muudetud seaduse nr 296 artikli 1 lõige 1011; 24. detsembri 2007. aasta muudetud seaduse nr 244 artikli 2 lõige 109; 29. novembri 2008. aasta muudetud dekreetseaduse nr 185 artikli 6 lõige 4-bis ja 4-ter; 12. novembri 2011. muudetud seaduse nr 183 artikli 33 lõige 28 ja kõik nende seaduste alusel jõustatud asjaomased meetmed), millega vähendatakse makse ja kindlustusmakseid, mida peavad maksma ettevõtjad Itaalias alates 1990. aastast aset leidnud loodusõnnetustes kannatada saanud piirkondades ja mille Itaalia jõustas ebaseaduslikult, rikkudes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3, on siseturuga kokkusobimatud.

Artikkel 2

Artiklis 1 osutatud kava alusel üksikjuhtudel antud abi ei kujuta endast abi, kui see täidab selle andmise ajal määrusega (EL) nr 1407/2013 või määrusega (EL) nr 717/2014 sätestatud tingimused.

Artikkel 3

Artiklis 1 osutatud meetmete alusel üksikjuhtudel antud abi, mis vastab selle andmise ajal määruse (EÜ) nr 994/98 artikli 1 kohaselt vastu võetud õigusaktis või mõnes muus heaks kiidetud abikavas sätestatud tingimustele, on siseturuga kokkusobiv, kui see ei ületa kõnealust liiki abi puhul kohaldatavat abi maksimaalset osakaalu.

Artikkel 4

1.   Itaalia nõuab abisaajatelt sisse 12. novembri 2011. aasta muudetud seaduse nr 183 artikli 33 lõikega 28 kasutusele võetud kava ja kõigi sama seaduse kohaselt jõustatud rakendusmeetmete alusel antud kokkusobimatu abi.

2.   Itaalia nõuab sisse ka muude artiklis 1 osutatud kavade alusel antud kokkusobimatu abi kõigilt abisaajatelt, kelle tegevuskoht ei olnud sündmuse aset leidmise ajal loodusõnnetusest mõjutatud piirkonnas.

3.   Sissenõutavate summade pealt tuleb arvestada intresse alates kuupäevast, mil abi abisaajatele kättesaadavaks tehti, kuni abi tegeliku tagastamiseni.

4.   Intress arvutatakse liitintressina vastavalt määruse (EÜ) nr 794/2004 V peatükile ja määrusele (EÜ) nr 271/2008, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 794/2004.

5.   Lisaks tühistab Itaalia alates käesoleva otsuse vastuvõtmise kuupäevast kõik artiklis 1 osutatud kavade alusel veel tegemata maksed.

Artikkel 5

1.   Artiklis 4 osutatud abi nõutakse sisse viivitamata ja tõhusalt.

2.   Itaalia tagab käesoleva otsuse rakendamise nelja kuu jooksul pärast otsuse teatavakstegemise kuupäeva.

Artikkel 6

1.   Kahe kuu jooksul pärast käesolevast otsusest teavitamist esitab Itaalia järgmise teabe:

| a) | nende abisaajate nimekiri, kes on saanud artikli 4 alusel sissenõudmisele kuuluvat abi, ja igale abisaajale asjaomase kava kohaselt antud abi kogusumma; |
| --- | --- |

a)

nende abisaajate nimekiri, kes on saanud artikli 4 alusel sissenõudmisele kuuluvat abi, ja igale abisaajale asjaomase kava kohaselt antud abi kogusumma;

| b) | abisaajalt tagasi nõutav summa (põhiosa ja intressid); |
| --- | --- |

b)

abisaajalt tagasi nõutav summa (põhiosa ja intressid);

| c) | käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatud meetmete üksikasjalik kirjeldus; |
| --- | --- |

c)

käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatud meetmete üksikasjalik kirjeldus;

| d) | dokumendid, mis tõendavad, et abisaajatele on antud korraldus abi tagastada. |
| --- | --- |

d)

dokumendid, mis tõendavad, et abisaajatele on antud korraldus abi tagastada.

2.   Itaalia teavitab komisjoni käesoleva otsuse täitmiseks võetud riiklike meetmete edenemisest, kuni artiklis 4 osutatud abi on täies ulatuses tagasi makstud. Itaalia esitab komisjoni taotluse korral viivitamata teabe käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatud meetmete kohta. Ta esitab ka üksikasjaliku teabe abisaajatelt juba tagasi saadud abisummade ja intressi kohta.

Artikkel 7

Käesolev otsus on adresseeritud Itaalia Vabariigile.

Brüssel, 14. august 2015

Komisjoni nimel

komisjoni liige

Margrethe VESTAGER

---

(1)  Komisjoni otsus C(2012) 7128 (final) (ELT C 381, 11.12.2012, lk 32).

1

(2)  Cuneo üldkohtu (tribunale) 18. veebruari 2011. aasta määrus (ordinanza), millega esitatakse teabenõue kooskõlas komisjoni teatisega riigiabi reguleerivate õigusaktide täitmise tagamise kohta liikmesriikide kohtute poolt.

2

tribunale

ordinanza

(3)  
  ELT C 85, 9.4.2009, lk 1.

3

(4)  Kirjas nimetati meetmeid, mis olid seotud 1997. aasta märtsis Umbria, 2002. aastal Molise ja Apuulia ning 2009. aastal Abruzzo piirkonda tabanud maavärinatega, või Itaalia kehtestatud mis tahes teisi sarnaseid meetmeid.

4

(5)  Vercelli üldkohtus 19. juunil 2012 toimunud kohtuistungi protokoll (verbale di udienza), milles esitatakse teabenõue seoses käimasoleva menetlusega riigiabi juhtumis SA.33083 (2011/CP).

5

verbale di udienza

(6)  ISTATi (Istituto Nazionale di Statistica) andmetel vähenes SKP 26 314,5 miljonilt eurolt 2008. aastal 25 343,2 miljoni euroni 2009. aastal (st miinus 3,7 %).

6

(7)  Vt joonealune märkus 3.

7

(8)  Vt joonealune märkus 3.

8

(9)  Määratud kindlaks peaministri 15. jaanuari 1991. aasta dekreediga (decreto).

9

decreto

(10)  Sealhulgas tööstus-, kaubandus-, käsitööndus- ja põllumajandusettevõtjad, kes tegutsevad maavärinas kannatada saanud piirkonnas.

10

(11)  2001. aasta rahandusseaduse (mida on muudetud 28. septembri 2011. aasta dekreetseadusega nr 355) artikkel 138.

11

(12)  
  27. detsembri 2002. aasta seaduse nr 289 (2003. aasta rahandusseadus) artikli 9 lõige 17.

12

(13)  Ühekordse maksena või suuremate kui 5 000 euro suuruste summade puhul osamaksetena.

13

(14)  
  24. detsembri 2003. aasta dekreetseaduse nr 355 (mis muudeti seaduseks 27. veebruari 2004. aasta seadusega nr 47 ja ministri 8. aprilli 2004. aasta dekreediga (decreto)) artikli 23-decies lõige 5.

14

decreto

decies

(15)  
  23. detsembri 2005. aasta seaduse nr 266 (2006. aasta rahandusseadus) artikli 1 lõige 363.

15

(16)  Vt joonealune märkus 12.

16

(17)  
  11. märtsi 2006. aasta seadus nr 81, millega muudetakse seaduseks 10. jaanuari 2006. aasta dekreetseadus nr 2.

17

(18)  
  26. veebruari 2007. aasta seaduse nr 17 (millega muudetakse seaduseks 28. detsembri 2006. aasta dekreetseadus nr 300) artikli 3-quater lõige 2.

18

quater

(19)  
  31. detsembri 2007. aasta seaduse nr 248 artikkel 36-bis.

19

bis

(20)  Kahju peeti „suureks” (rilevante) 21. jaanuari 1995. aasta seaduse nr 22 (millega muudeti seaduseks 24. novembri 1994. aasta dekreetseadus nr 646) artikli 16-bis tähenduses, kui see oli suurem kui üks kuuendik maksuaastal 1993 deklareeritud tulust ja ei olnud ühelgi juhul väiksem kui 2 miljonit Itaalia liiri (umbes 1 032,39 eurot).

20

rilevante

bis

(21)  Välja arvatud pangandus- ja kindlustussektori ettevõtjad.

21

(22)  
  24. detsembri 2003. aasta seaduse nr 350 (2004. aasta rahandusseadus) artikli 4 lõige 90.

22

(23)  
  26. veebruari 2007. aasta seaduse nr 17 (millega muudetakse seaduseks 28. detsembri 2007. aasta dekreetseadus nr 300) artikli 3-quater lõige 1; 31. detsembri 2007. aasta dekreetseaduse nr 248 artikkel 36-bis.

23

quater

bis

(24)  
  27. detsembri 2006. aasta seaduse nr 296 artikli 1 lõige 1011, milles viidatakse peaministri 10. juuni 2005. aasta määrusele (ordinanza) nr 3442, milles omakorda viidatakse peaministri 29. novembri 2002. aasta määrusele nr 3254.

24

ordinanza

(25)  
  27. detsembri 2006. aasta seaduse nr 296 artikli 1 lõikes 101 räägitakse „mis tahes maksu või makse ... vähendamisest kuni 50 %ni”.

25

(26)  Peaministri 29. novembri 2002. aasta määruse nr 3254 artikliga 5 peatati esmakordselt „sotsiaalkindlustusmaksed ja toetuste maksed ning kohustusliku kutsealase kindlustuse maksed” seoses „isikutega, kes elavad piirkonnas või kelle registrijärgne asukoht või tegevuskoht on piirkonnas”. Peaministri 10. juuni 2005. aasta määrusega nr 3242 kinnitati maksete tasumise peatamine seoses „nende erasektori tööandjatega, kelle registrijärgne asukoht või tegevuskoht on omavalitsusüksuste territooriumil ...”.

26

(27)  
  8. aprilli 2008. aasta dekreetseaduse nr 61 (mis muudeti seaduseks 6. juuni 2008. aasta seadusega nr 103 (rahastamisega, mis nähti ette 24. detsembri 2007. aasta seaduse nr 244 artikli 2 lõikega 109); 23. oktoobri 2008. aasta dekreetseaduse nr 162 (mis muudeti seaduseks 22. detsembri 2008. aasta seadusega nr 201) artikli 3 lõige 2.

27

(28)  
  29. novembri 2008. aasta dekreetseaduse nr 185 (mis muudeti seaduseks 28. jaanuari 2009. aasta seadusega nr 2) artikli 6 lõige 4-bis ja lõige 4-ter.

28

bis

ter

(29)  
  12. novembri 2011. aasta seadus nr 183, artikli 33 lõige 28.

29

(30)  Peaministri 9. aprilli 2009. aasta määrused nr 3753 ja 3754 ja 6. juuni 2009. aasta määrus nr 3780; 28. aprilli 2009. aasta dekreetseadus nr 39, mis muudeti seaduseks 24. juuni 2009. aasta seadusega nr 77.

30

(31)  Määratud kindlaks peaministri 16. aprilli 2009. aasta dekreediga (decreto) nr 3.

31

decreto

(32)  
  „... resident, kellel on maavärina kuupäeval” või „kes on maksuresidendid või kelle tegevuskoht on ...”.

32

(33)  Peaministri 30. detsembri 2009. aasta määrus (ordinanza) nr 3837.

33

ordinanza

(34)  
  31. mai 2010. aasta dekreetseaduse nr 78 (mis muudeti seaduseks 30. juuli 2010. aasta seadusega nr 122) artikkel 39.

34

(35)  
  29. detsembri 2010. aasta seaduse nr 225 artikkel 3.

35

(36)  Peaministri 16. augusti 2011. aasta dekreet (decreto).

36

decreto

(37)  
  12. novembri 2011. aasta seaduse nr 183 (2012. aasta stabiilsusseadus) artikli 33 lõige 28.

37

(38)  Määratud kindlaks peaministri 15. jaanuari 1991. aasta dekreediga (decreto).

38

decreto

(39)  Määratud kindlaks peaministri 29. novembri 1994. aasta kahe dekreediga.

39

(40)  Määratud kindlaks peaministri 29. oktoobri 2002. aasta dekreediga.

40

(41)  Määratud kindlaks 28. septembri 1997. aasta määrusega (ordinanze) nr 2668, 13. oktoobri 1997. aasta määrusega nr 2694 ja 28. novembri 1997. aasta määrusega nr 2719.

41

ordinanze

(42)  Määratud kindlaks peaministri 31. oktoobri 2002. aasta ja 8. novembri 2002. aasta dekreetidega (decreti).

42

decreti

(43)  Määratud kindlaks peaministri 16. aprilli 2009. aasta dekreediga (decreti) nr 3 ja 17. juuli 2009. aasta dekreediga nr 11.

43

decreti

(44)  Nagu märgitakse põhjenduses 7, ei kohaldata käesolevat otsust tegevuse suhtes, mis on seotud aluslepingu I lisas loetletud põllumajandustoodete tootmise, töötlemise ja turustamisega, välja arvatud kalandus- ja vesiviljelustooted.

44

(45)  
  „Suure” kahju määratlus on toodud põhjenduses 26.

45

(46)  
  27. detsembri 2002. aasta seaduse nr 289 (2003. aasta rahandusseadus) jõustumise kuupäev.

46

(47)  
  29. detsembri 2005. aasta seaduse nr 266 (2006. aasta rahandusseadus) jõustumise kuupäev, artikli 1 lõige 363.

47

(48)  
  24. detsembri 2003. aasta seaduse nr 350 (2004. aasta rahandusseadus) jõustumise kuupäev.

48

(49)  
  27. detsembri 2006. aasta seaduse nr 296 (2007. aasta rahandusseadus) jõustumise kuupäev.

49

(50)  
  24. detsembri 2007. aasta seaduse nr 244 (2008. aasta rahandusseadus) jõustumise kuupäev.

50

(51)  
  29. novembri 2008. aasta seaduse nr 185 (2009. aasta rahandusseadus) jõustumise kuupäev.

51

(52)  
  12. novembri 2011. aasta seaduse nr 183 (2012. aasta stabiilsusseadus) jõustumise kuupäev ning eriti artikli 33 lõike 28 jõustumise kuupäev, millest Itaalia ametiasutused teatasid seoses juhtumiga SA.35083 (12/NN).

52

(53)  Kõrgema kassatsioonikohtu (viies tsiviilasjade osakond) 1. oktoobri 2007. aasta otsus nr 20641; kõrgema kassatsioonikohtu (töövaidluste osakond) 7. mai 2010. aasta otsus nr 11133; kõrgema kassatsioonikohtu (töövaidluste osakond) 10. mai 2010. aasta otsus nr 11247.

53

(54)  Kõrgema kassatsioonikohtu 12. juuni 2012. aasta otsus nr 9577.

54

(55)  Nõukogu määrus (EÜ) nr 659/1999, 22. märts 1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT L 83, 27.3.1999, lk 1).

55

(56)  Vt joonealune märkus 3.

56

(57)  Komisjoni määrus (EL) nr 651/2014, 17. juuni 2014, aluslepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse siseturuga kokkusobivaks (ELT L 187, 26.6.2014, lk 1).

57

(58)  Osaliselt on välja arvatud meetmed seoses 1994. aasta üleujutustega Põhja-Itaalias, milles sätestatakse abi tingimusena kahju miinimumtase.

58

(59)  Kohtuasjas C-278/00: Kreeka vs. komisjon (EKL 2004, lk I-3997) leidis Euroopa Kohus, et otseselt loodusõnnetustest või erakorralistest sündmustest põhjustatud majanduslik halvemus annab õiguse selles sättes ette nähtud hüvitisele (kohtuotsuse punkt 82) ja et nii laiaulatusliku kohaldamisalaga sätet ei saa pidada abiks, mille eesmärk on korvata loodusõnnetustest või erakorralistest sündmustest tulenevat kahju (punkt 85).

59

vs

(60)  Menetluse algatamise otsuse punktid 3.3.2 ja 3.3.3.

60

(61)  Otsus kohtuasjas C-119/05: Ministero dell'Industria, del Commercio e dell'Artigianato vs. Lucchini (EKL 2007 I-6199; ECLI:EU:C:2007:434).

61

vs

(62)  Kohaldatavad vähese tähtsusega riigiabi määrused on komisjoni määrus (EL) nr 1407/2013, 18. detsember 2013, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 352, 24.12.2013, lk 1), ning komisjoni määrus (EL) nr 717/2014, 27. juuni 2014, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes kalandus- ja vesiviljelussektoris (ELT L 190, 28.6.2014, lk 45).

62

(63)  Nõukogu määrus (EÜ) nr 994/98, 7. mai 1998, milles käsitletakse Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklite 92 ja 93 (praegu vastavalt 87 ja 88) kohaldamist teatavate horisontaalse riigiabi liikide suhtes (EÜT L 142, 14.5.1998, lk 1).

63

(64)  Kooskõlas järgmiste kohtuotsuste järeldustega: kohtuasi C-303/09: komisjon vs. Itaalia (EKL 2011, lk I-102*; ECLI:EU:C:2011:483); ühendatud kohtuasjad C-71/09 P, C-73/09 P ja C-76/09 P: Comitato „Venezia vuole vivere” jt vs. komisjon (EKL 2011, lk I-4727; ECLI:EU:C:2011:368); ühendatud kohtuasjad C-346/03 ja C-529/03: Atzeni jt vs. Regione autonoma della Sardegna (EKL 2006, lk I-1875; ECLI:EU:C:2006:130); 11. novembri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-73/03: Hispaania vs. komisjon, 11. november 2004 (ECLI:EU:C:2004:711); kohtuasi C-278/00: Kreeka vs. komisjon (EKL 2004, lk I-3997; ECLI:EU:C:2004:239); kohtuasi C-364/90: Itaalia vs. komisjon (EKL 1993, lk I-2097; ECLI:EU:C:1993:157).

64

vs

vs

vs

vs

vs

vs

(65)  Välja arvatud meetmed seoses üleujutustega Põhja-Itaalias 1994. aastal, milles sätestatakse mis tahes abi tingimusena kahju miinimumtase.

65

(66)  Vt näiteks komisjoni otsus 2005/315/EÜ, 20. oktoober 2004, mida Itaalia rakendab 2002. aastal tugevasti loodusõnnetustest mõjutatud omavalitsusüksustes investeeringuid tegevate ettevõtjate suhtes (ELT L 100, 20.4.2005, lk 46).

66

(67)  Näiteks tuleks 2009. aasta Abruzzo maavärinast mõjutatud piirkonnas konkreetsetele ettevõtjatele antud abi pidada abi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punkti b kohaselt kokkusobivaks, kui abikõlblikud kulud on arvutatud kooskõlas komisjoni riigiabi juhtumis N 459/A/2009 (abikava 6. aprillil 2009 Abruzzos toimunud maavärina tekitatud kahju korvamiseks) tehtud 16. oktoobri 2009. aasta otsusega C(2009) 8042 (ELT C 289, 18.11.2009, lk 3).

67

(68)  Otsus kohtuasjas C-70/72: komisjon vs. Saksamaa (EKL 1973, lk 813, punkt 13; ECLI:EU:C:1973:87).

68

vs

(69)  Otsus ühendatud kohtuasjades C-278/92, C-279/92 ja C-280/92: Hispaania vs. komisjon (EKL 1994, lk I-4103, punkt 75; ECLI:EU:C:1994:325).

69

vs

(70)  Otsus kohtuasjas C-75/97: Belgia vs. komisjon (EKL 1999, lk I-30671, punkt 64; ECLI:EU:C:1999:311).

70

vs

(71)  Otsus kohtuasjas C-404/00: komisjon vs. Hispaania (EKL 2003, lk I-6695; ECLI:EU:C:2003:373).

71

vs

(72)  Otsus kohtuasjas C-148/04: Unicredito Italiano (EKL 2005, lk I-11137, punkt 104; ECLI:EU:C:2005:774).

72

(73)  Otsus kohtuasjas C-5/89: komisjon vs. Saksamaa (EKL 1990, lk I-3437, punkt 14; ECLI:EU:C:1990:320).

73

vs

(74)  Otsus ühendatud kohtuasjades C-182/03 ja C-217/03: Belgia ja Forum 187 vs. komisjon (EKL 2006, lk I-5479, punkt 147; ECLI:EU:C:2006:416).

74

vs

(75)  Otsus kohtuasjas C-119/05: Ministero dell'Industria, del Commercio e dell'Artigianato vs. Lucchini (EKL 2007 I-6199; ECLI:EU:C:2007:434).

75

vs

(76)  Otsus kohtuasjas C-214/07: komisjon vs. Prantsusmaa (EKL 2008, lk I-8357, punktid 13 ja 22; ECLI:EU:C:2008:619).

76

vs

(77)  Komisjoni otsus 2013/284/EL, 19. detsember 2012, riigiabi SA.20829 (C 26/2010, ex NN 43/2010 (ex CP 71/2006)) kohta seoses Itaalia rakendatud abikavaga, mis käsitleb mitteäriliste üksuste poolt eriotstarbel kasutatava kinnisvara vabastamist munitsipaalsest kinnisvaramaksust (ELT L 166, 18.6.2013, lk 24).

77

(78)  Otsus kohtuasjas C-404/00: komisjon vs. Hispaania (EKL 2003, lk I-6695, punkt 47; ECLI:EU:C:2003:373).

78

vs

(79)  Otsus kohtuasjas C-75/97: Belgia vs. komisjon („Maribel I”) (EKL 1999, lk I-3671, punkt 86; ECLI:EU:C:1999:311); otsus kohtuasjas C-214/07: komisjon vs. Prantsusmaa (EKL 2008, lk I-8357, punktid 13, 22 ja 48; ECLI:EU:C:2008:619).

79

vs

vs

(80)  Vt joonealune märkus 3.

80

(81)  Komisjoni määrus (EÜ) nr 794/2004, 21. aprill 2004, millega rakendatakse nõukogu määrust (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (ELT L 140, 30.4.2004, lk 1).

81

---

LISA

Teave saadud, sissenõutava ja juba sisse nõutud abi summade kohta

| Abisaaja nimi | Meetmega antud abi kogusumma (*1) | Sissenõutava abi kogusumma (*1)

  (põhisumma) | Juba sissenõutud kogusumma (*1) |
| --- | --- | --- | --- |
| Põhisumma | Sissenõutav intress |
| | | | | |
| | | | | |
| | | | | |
| | | | | |
| | | | | |
| | | | | |
| | | | | |

Abisaaja nimi

Meetmega antud abi kogusumma (*1)

Sissenõutava abi kogusumma (*1)

(põhisumma)

Juba sissenõutud kogusumma (*1)

Põhisumma

Sissenõutav intress

---

(*1)  Miljonit kohalikus vääringus.

---

III Muud aktid

EUROOPA MAJANDUSPIIRKOND

| 18.2.2016 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 43/30 |
| --- | --- | --- | --- |

18.2.2016

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 43/30

---

EFTA JÄRELEVALVEAMETI OTSUS

nr 38/15/COL,

4. veebruar 2015,

millega võetakse vastu järgmine teatis: „Suunised EMP lepingu artikli 53 kohaldatavuse kohta tehnosiirde kokkulepete suhtes” [2016/196]

EFTA JÄRELEVALVEAMET,

võttes arvesse EFTA riikide vahel järelevalveameti ja kohtu asutamise kohta sõlmitud lepingut, eriti selle artikli 5 lõike 2 punkti b ja artikli 25 lõiget 1,

ning arvestades järgmist:

Komisjoni 21. märtsi 2014. aasta määrus (EL) nr 316/2014 Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 101 lõike 3 kohaldamise kohta teatavat liiki tehnosiirde kokkulepete suhtes (1).on inkorporeeritud EMP lepingusse selle XIV lisa punktina 5

Euroopa Komisjon on avaldanud teatise „Suunised Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 101 kohaldatavuse kohta tehnosiirde kokkulepete suhtes”
   (2).

Euroopa Komisjoni suunised on asjakohased ka Euroopa Majanduspiirkonna jaoks.

EMP konkurentsieeskirjade ühetaoline kohaldamine tuleb tagada kogu Euroopa Majanduspiirkonnas.

EMP lepingu XIV lisa lõpus oleva rubriigi „Üldist” II punkti kohaselt peab EFTA järelevalveamet pärast konsulteerimist Euroopa Komisjoniga võtma võrdsete konkurentsitingimuste säilitamiseks vastu õigusaktid, mis vastavad Euroopa Komisjoni vastuvõetud õigusaktidele.

Konkurentsi piiravat tegevust ja turgu valitsevat seisundit käsitleva nõuandekomiteega ja Euroopa Komisjoniga on konsulteeritud,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

| 1. | Välja antakse järgmine teatis: „Suunised EMP lepingu artikli 53 kohaldatavuse kohta tehnosiirde kokkulepete suhtes”, mis on lisatud käesolevale otsusele. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Käesolev otsus, sealhulgas lisas esitatud teatis, on autentne inglise keeles. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Teatis avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP osas ja EMP kaasandes. |
| --- | --- |

3.

| 4. | EFTA riikide teavitamiseks saadetakse neile käesoleva otsuse ja selle lisa koopia. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Euroopa Komisjoni teavitamiseks saadetakse talle käesoleva otsuse ja selle lisa koopia. |
| --- | --- |

5.

Brüssel, 4. veebruar 2015

EFTA järelevalveameti nimel

eesistuja

Oda Helen SLETNES

kolleegiumi liige

Helga JÓNSDÓTTIR

---

(1)  
  ELT L 93, 28.3.2014, lk 17, inkorporeeritud EMP lepingusse EMP ühiskomitee 12. detsembri 2014. aasta otsusega nr 293/2014 (seni avaldamata).

1

(2)  
  ELT C 89, 28.3.2014, lk 3.

2

---

LISA

EFTA JÄRELEVALVEAMETI TEATIS

Suunised EMP lepingu artikli 53 kohaldatavuse kohta tehnosiirde kokkulepete suhtes

| A. | Käesolev teatis on avaldatud vastavalt Euroopa Majanduspiirkonna lepingule (edaspidi „EMP leping”) ning EFTA riikide vahel järelevalveameti ja kohtu asutamise kohta sõlmitud lepingule (edaspidi „järelevalve- ja kohtuleping”). |
| --- | --- |

A.

| B. | Euroopa Komisjon (edaspidi „komisjon”) on avaldanud teatise „Suunised Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 101 kohaldatavuse kohta tehnosiirde kokkulepete suhtes” (1). Kõnealuses mittesiduvas dokumendis on sätestatud põhimõtted, mida komisjon järgib tehnosiirde kokkulepete hindamisel vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 101. |
| --- | --- |

B.

| C. | EFTA järelevalveamet (edaspidi „amet”) leiab, et need komisjoni suunised on EMPs kohaldatavad. Võrdsete konkurentsitingimuste säilitamiseks ja EMP konkurentsieeskirjade ühtseks kohaldamiseks kogu Euroopa Majanduspiirkonnas (edaspidi „EMP”) on amet vastu võtnud käesoleva teatise talle järelevalve- ja kohtulepingu artikli 5 lõike 2 punktiga b antud volituste alusel. Järelevalveamet kavatseb asjaomaste EMP eeskirjade kohaldamisel konkreetsetel juhtudel järgida käesolevas teatises sätestatud põhimõtteid ja norme. |
| --- | --- |

C.

| D. | Konkreetselt sätestatakse käesolevas teatises põhimõtted tehnosiirde kokkulepete hindamiseks EMP lepingu artikli 53 kohaselt ja antakse suuniseid nende kohaldamiseks. |
| --- | --- |

D.

| E. | Käesolevat teatist kohaldatakse juhtumite suhtes, mille korral järelevalveamet on EMP lepingu artikli 56 kohaselt pädev järelevalveasutus. |
| --- | --- |

E.

| F. | Käesolev teatis asendab ameti eelmise, 2005. aasta teatise EMP lepingu artikli 53 kohaldamise kohta tehnosiirde kokkulepete suhtes (2). |
| --- | --- |

F.

SISUKORD

| 1. | SISSEJUHATUS |
| --- | --- |

1.

| 2. | ÜLDPÕHIMÕTTED |
| --- | --- |

2.

| 2.1. | Artikkel 53 ja intellektuaalne omand |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Üldine raamistik artikli 53 kohaldamiseks |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Turu määratlus |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Konkurentide ja mittekonkurentide erinevus |
| --- | --- |

2.4.

| 3. | TEHNOSIIRDE GRUPIERANDI MÄÄRUSE KOHALDAMINE |
| --- | --- |

3.

| 3.1. | Tehnosiirde grupierandi määruse mõju |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Tehnosiirde grupierandi määruse kohaldamisala ja kestus |
| --- | --- |

3.2.

| 3.2.1. | Tehnosiirde kokkuleppe mõiste |
| --- | --- |

3.2.1.

| 3.2.2. | Siirde mõiste |
| --- | --- |

3.2.2.

| 3.2.3. | Kahe osapoole vahelised kokkulepped |
| --- | --- |

3.2.3.

| 3.2.4. | Lepinguliste toodete tootmise kokkulepped |
| --- | --- |

3.2.4.

| 3.2.5. | Kestus |
| --- | --- |

3.2.5.

| 3.2.6. | Suhe muude grupierandi määrustega |
| --- | --- |

3.2.6.

| 3.2.6.1. | Grupierandi määrused spetsialiseerumis- ning uurimis- ja arendustegevust käsitlevate kokkulepete kohta |
| --- | --- |

3.2.6.1.

| 3.2.6.2. | Vertikaalsete kokkulepete grupierandi määrus |
| --- | --- |

3.2.6.2.

| 3.3. | Turuosa künnised grupierandi kaitse kohaldamiseks |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Raskekujulised konkurentsipiirangud vastavalt grupierandi määrusele |
| --- | --- |

3.4.

| 3.4.1. | Üldpõhimõtted |
| --- | --- |

3.4.1.

| 3.4.2. | Konkurentide vahelised kokkulepped |
| --- | --- |

3.4.2.

| 3.4.3. | Mittekonkurentide vahelised kokkulepped |
| --- | --- |

3.4.3.

| 3.5. | Välja jäetud piirangud |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Grupierandi määruse tühistamine ja kohaldamata jätmine |
| --- | --- |

3.6.

| 3.6.1. | Tühistamismenetlus |
| --- | --- |

3.6.1.

| 3.6.2. | Grupierandi määruse kohaldamata jätmine |
| --- | --- |

3.6.2.

| 4. | ARTIKLI 53 LÕIGETE 1 JA 3 KOHALDAMINE VÄLJASPOOL TEHNOSIIRDE GRUPIERANDI MÄÄRUSE KOHALDAMISALA |
| --- | --- |

4.

| 4.1. | Analüüsi üldine raamistik |
| --- | --- |

4.1.

| 4.1.1. | Asjakohased tegurid |
| --- | --- |

4.1.1.

| 4.1.2. | Piiravate litsentsilepingute negatiivne mõju |
| --- | --- |

4.1.2.

| 4.1.3. | Piiravate litsentsilepingute positiivne mõju ja selle analüüsimise raamistik |
| --- | --- |

4.1.3.

| 4.2. | Artikli 53 kohaldamine erinevat tüüpi litsentsimispiirangute suhtes |
| --- | --- |

4.2.

| 4.2.1. | Litsentsitasuga seotud kohustused |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | Ainuõiguslik litsentsimine ja müügipiirangud |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.2.2.1. | Ainuõiguslikud ja ainulitsentsid |
| --- | --- |

4.2.2.1.

| 4.2.2.2. | Müügipiirangud |
| --- | --- |

4.2.2.2.

| 4.2.3. | Tootmismahu piirangud |
| --- | --- |

4.2.3.

| 4.2.4. | Kasutusalapiirangud |
| --- | --- |

4.2.4.

| 4.2.5. | Oma tarbeks kasutamise piirangud |
| --- | --- |

4.2.5.

| 4.2.6. | Seosmüük ja müük komplektidena |
| --- | --- |

4.2.6.

| 4.2.7. | Konkurentsikeelud |
| --- | --- |

4.2.7.

| 4.3. | Kompromisskokkulepped |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Tehnoloogiapuulid |
| --- | --- |

4.4.

| 4.4.1. | Tehnoloogiapuulide moodustamise ja toimimise hindamine |
| --- | --- |

4.4.1.

| 4.4.2. | Puuli ja selle litsentsisaajate vaheliste kokkulepete üksikute piirangute hindamine |
| --- | --- |

4.4.2.

1.   SISSEJUHATUS

| (1) | Käesolevate suunistega sätestatakse põhimõtted tehnosiirde kokkulepete hindamiseks EMP lepingu artikli 53 (edaspidi „artikkel 53”) kohaselt. Tehnosiirde kokkulepped on seotud tehnoloogiaõiguste litsentsimisega, mille puhul litsentsiandja lubab litsentsisaajal kasutada litsentsitavat tehnoloogiaõigust kaupade või teenuste tootmiseks, nagu on määratletud EMP lepingu XIV lisa punktis 5 osutatud õigusakti (komisjoni 21. märtsi 2014. aasta määrus (EL) nr 316/2014 Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 101 lõike 3 kohaldamise kohta tehnosiirde kokkulepete liikide suhtes (3) (edaspidi „tehnosiirde grupierandi määrus”)) artikli 1 lõike 1 punktis c. |
| --- | --- |

(1)

| (2) | Suuniste eesmärk on anda juhtnööre tehnosiirde grupierandi määrusekohaldamise kohta ja artikli 53 kohaldamise kohta tehnosiirde grupierandi määruse kohaldamisalast väljajäävate tehnosiirde kokkulepete suhtes. Tehnosiirde grupierandi määrus ja suunised ei piira EMP lepingu artikli 54 (edaspidi „artikkel 54”) võimalikku paralleelset kohaldamist tehnosiirde kokkulepete suhtes (4). |
| --- | --- |

(2)

| (3) | Suunistes sätestatud norme tuleb kohaldada vastavalt konkreetse juhtumi asjaoludele. Suuniseid ei tohi kohaldada mehaaniliselt. Iga juhtumit tuleb hinnata selle asjaolude kohaselt ning kohaldada käesolevaid suuniseid mõistuspäraselt ja paindlikult. Toodud näited on ainult illustreerivad ega ole ammendavad. Amet jälgib tehnosiirde grupierandi määruse ja suuniste toimimist järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 4 (edaspidi „protokoll nr 4”) II peatükiga (5) loodud jõustamissüsteemis, et otsustada võimalike muudatuste vajalikkuse üle. |
| --- | --- |

(3)

| (4) | Käesolevad suunised ei piira artikli 53 ja tehnosiirde grupierandi määruse tõlgendamist EFTA kohtu, Euroopa Kohtu ja Üldkohtu poolt. |
| --- | --- |

(4)

2.   ÜLDPÕHIMÕTTED

2.1.   Artikkel 53 ja intellektuaalne omand

| (5) | Artikli 53 üldine eesmärk on konkurentsi kaitsmine turul, et edendada tarbijate heaolu ja ressursside tõhusat jaotamist. Artikli 53 lõikega 1 on keelatud kõik sellised ettevõtjatevahelised kokkulepped, ettevõtjate ühenduste otsused ja kooskõlastatud tegevused, (6) mis võivad mõjutada kaubandust lepinguosaliste (edaspidi „EMP riigid”) (7) vahel ning mille eesmärk või tagajärg on konkurentsi takistamine, piiramine või moonutamine (8). Erandina sellest normist on artikli 53 lõikes 3 sätestatud, et sama artikli lõikes 1 sisalduv keeld võidakse kuulutada mittekohaldatavaks ettevõtjate vaheliste kokkulepete suhtes, mis aitavad parandada kaupade tootmist või turustamist või edendada tehnilist või majanduslikku progressi, võimaldades samal ajal tarbijail tekkivatest hüvedest osa saada, ja mis ei sea nende sihtide saavutamiseks ebavajalikke piiranguid ega võimalda kõnealustel ettevõtjatel kõrvaldada konkurentsi suure osa asjaomaste toodete suhtes. |
| --- | --- |

(5)

| (6) | Intellektuaalomandi seadused annavad patentide, autoriõiguste, tööstusdisainilahenduste õiguste, kaubamärkide ja muude seadusega kaitstud õiguste omanikele ainuõigusi. Intellektuaalomandi omanikul on intellektuaalomandi seaduste kohaselt õigus takistada talle kuuluva intellektuaalomandi volitamata kasutamist ja tal on õigus talle kuuluvast intellektuaalomandist kasu saada, näiteks litsentsides seda kolmandatele isikutele. Kui intellektuaalomandi õiguse omanik on toonud EMP turule intellektuaalomandi õigust (välja arvatud avaliku esitamise õigusi) (9) kätkeva toote või kui seda on tehtud tema nõusolekul, on intellektuaalomandi õigus ammendatud kogu EMP territooriumil, kaasa arvatud EFTA riigid, selles mõttes, et omanik ei saa seda enam kasutada toote müügi kontrollimiseks (õiguste EMP territooriumil ammendumise põhimõte) (10). Õiguste omanikul ei ole intellektuaalomandi seaduste kohaselt õigust takistada litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavate kaupade müüki litsentsisaajate või ostjate poolt. EMP territooriumil ammendumise põhimõte on kooskõlas intellektuaalomandi õiguste olemusliku ülesandega, milleks on anda omanikule õigus välistada kasu saamine tema intellektuaalomandi arvel ilma tema nõusolekuta. |
| --- | --- |

(6)

| (7) | Asjaolu, et intellektuaalomandi seadused annavad kasutamise ainuõiguse, ei tähenda, et intellektuaalomandi õigusaktid oleksid immuunsed konkurentsiõiguse alusel toimuvate sekkumiste suhtes. Artikkel 53 on eriti kohaldatav kokkulepete suhtes, millega omanik annab teisele ettevõtjale litsentsi oma intellektuaalomandi õiguste kasutamiseks (11). Samuti ei tähenda see intellektuaalomandi õiguste ja EMP konkurentsieeskirjade vahelist olemuslikku vastuolu. Mõlema õigusnormistiku põhieesmärk on sama – tarbijate heaolu ja ressursside tõhusa jaotamise edendamine. Innovatsioon kujutab endast avatud ja konkurentsivõimelise turumajanduse põhilist ja dünaamilist elementi. Intellektuaalomandi abil edendatakse dünaamilist konkurentsi, õhutades ettevõtjaid investeerima uute või uuendatud toodete ja protsesside arendamisse. Ka konkurents ise tekitab ettevõtjates vajaduse tegeleda innovatsiooniga. Seetõttu on innovatsiooni soodustamiseks ja selle konkurentsivõimelise kasutamise tagamiseks vajalikud nii intellektuaalne omand kui ka konkurents. |
| --- | --- |

(7)

| (8) | Litsentsilepingute hindamisel artikli 53 kohaselt tuleb meeles pidada, et intellektuaalomandi õiguste loomisega kaasnevad sageli kaalukad investeeringud ja et see on sageli riskantne ettevõtmine. Et mitte vähendada dünaamilist konkurentsi ja selleks, et säilitada stiimul uuendusteks, ei tohi uuendajat väärtuslike intellektuaalomandi õiguste kasutamisel ülemäära piirata. Neil põhjustel peaks uuendajal olema vabadus saada edukate projektide eest investeerimisstiimuli säilitamiseks piisavat asjakohast tasu, arvestades seejuures ka vajadust katta ebaõnnestunud projektide kahjumid. Tehnoloogia litsentsimine võib litsentsisaajalt samuti nõuda märkimisväärseid pöördumatuid investeeringuid (st lahkudes konkreetselt tegevusalalt ei saa litsentsisaaja investeeringut kasutada muudeks tegevusteks ega müüa muudmoodi kui vaid märkimisväärse kahjumiga) litsentsitavasse tehnoloogiasse ja selle ärakasutamiseks vajalikesse tootmisvahenditesse. Artikli 53 kohaldamisel tuleb arvesse võtta osapoolte selliseid eelnevaid investeeringuid ning nendega seotud riske. Osapoolte risk ja vajalikud pöördumatud investeeringud võivad seega viia selleni, et kokkulepe jääb väljapoole artikli 53 lõike 1 kohaldamisala, või muuta selle hoopis investeeringute tagasisaamiseks vajalikuks perioodiks artikli 53 lõike 3 tingimustele vastavaks. |
| --- | --- |

(8)

| (9) | Litsentsilepingute hindamisel artikli 53 kohaselt on olemasolev analüüsiraamistik piisavalt paindlik, et võtta vajalikul määral arvesse tehnoloogiaõiguste litsentsimise dünaamilisi aspekte. Puudub eeldus, et intellektuaalne omand ja litsentsilepingud kui niisugused põhjustaksid konkurentsiprobleeme. Enamik litsentsilepinguid ei piira konkurentsi, vaid tõhustavad seda. Litsentsimine iseenesest on konkurentsi soodustav, sest see aitab tehnoloogiat levitada ning edendab litsentsiandja ja litsentsisaaja(te) innovaatilisust. Lisaks tuleks öelda, et konkurentsi võivad tõhustada isegi konkurentsi piiravad litsentsilepingud, millist asjaolu tuleb vastavalt artikli 53 lõikele 3 arvesse võtta ja kaaluda konkurentsile avaldatava negatiivse mõju suhtes (12). Seetõttu on suur enamik litsentsilepingutest artikliga 53 kooskõlas. |
| --- | --- |

(9)

2.2.   Üldine raamistik artikli 53 kohaldamiseks

| (10) | Artikli 53 lõikes 1 on keelatud kokkulepped, mille eesmärk või tagajärg on konkurentsi piiramine. Artikli 53 lõige 1 kehtib nii kokkuleppeosaliste vaheliste kui ka mõne osapoole ja kolmandate isikute vaheliste konkurentsipiirangute kohta. |
| --- | --- |

(10)

| (11) | Seda, kas litsentsileping piirab konkurentsi, tuleb hinnata tegelikus kontekstis, kus konkurents toimuks, kui ei oleks väidetavaid piiranguid sisaldavat kokkulepet (13). Hindamisel on vaja võtta arvesse kokkuleppe tõenäolist mõju tehnoloogiate vahelisele konkurentsile (st võistlusele võistlevaid tehnoloogiaid kasutavate ettevõtjate vahel) ja tehnoloogiasisesele konkurentsile (st võistlusele sama tehnoloogiat kasutavate ettevõtjate vahel) (14). Artikli 53 lõikega 1 on keelatud nii tehnoloogiate vahelise kui ka tehnoloogiasisese konkurentsi piiramine. Seetõttu on vajalik hinnata, mil määral kokkulepe mõjutab või mõjutaks konkurentsi kahte nimetatud aspekti turul. |
| --- | --- |

(11)

| (12) | Kaks järgnevat küsimust moodustavad selle hindamise jaoks vajaliku raamistiku. Esimene küsimus on seotud kokkuleppe mõjuga tehnoloogiate vahelisele konkurentsile ja teine selle mõjuga tehnoloogiasisesele konkurentsile. Et piirangud võivad mõjutada samaaegselt nii tehnoloogiate vahelist kui ka tehnoloogiasisest konkurentsi, võib osutuda vajalikuks analüüsida piirangut punktides a ja b esitatud kahe küsimuse kontekstis, et otsustada, kas konkurentsi on artikli 53 lõike 1 tähenduses piiratud.






  a) | Kas litsentsileping piirab tegelikku või potentsiaalset konkurentsi, mis eksisteeriks, kui kõnealust kokkulepet ei oleks? Kui piirab, siis võib kokkulepe kuuluda artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse. Selle hindamise tegemiseks on vaja võtta arvesse konkurentsi osapoolte vahel ja kolmandate isikutega. Kui näiteks kaks erinevates EMP riikides tegutsevat ettevõtjat litsentsivad vastastikku konkureerivad tehnoloogiad ja kohustuvad mitte müüma kaupu teineteise koduturgudel, on enne kokkulepet eksisteerinud (potentsiaalset) konkurentsi piiratud. Samuti kui litsentsiandja paneb litsentsisaajaile kohustusi mitte kasutada konkureerivaid tehnoloogiaid ja need kohustused tõrjuvad kolmandate isikute tehnoloogiad välja, on piiratud tegelikku või potentsiaalset konkurentsi, mis oleks eksisteerinud kokkuleppe puudumisel. |
| --- | --- | --- |

(12)

a)

Kas litsentsileping piirab tegelikku või potentsiaalset konkurentsi, mis eksisteeriks, kui kõnealust kokkulepet ei oleks? Kui piirab, siis võib kokkulepe kuuluda artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse. Selle hindamise tegemiseks on vaja võtta arvesse konkurentsi osapoolte vahel ja kolmandate isikutega. Kui näiteks kaks erinevates EMP riikides tegutsevat ettevõtjat litsentsivad vastastikku konkureerivad tehnoloogiad ja kohustuvad mitte müüma kaupu teineteise koduturgudel, on enne kokkulepet eksisteerinud (potentsiaalset) konkurentsi piiratud. Samuti kui litsentsiandja paneb litsentsisaajaile kohustusi mitte kasutada konkureerivaid tehnoloogiaid ja need kohustused tõrjuvad kolmandate isikute tehnoloogiad välja, on piiratud tegelikku või potentsiaalset konkurentsi, mis oleks eksisteerinud kokkuleppe puudumisel.

| b) | Kas litsentsileping piirab tegelikku või potentsiaalset konkurentsi, mis eksisteeriks vaid lepingulis(t)e piirangu(te) puudumisel? Kui piirab, siis võib kokkulepe kuuluda artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse. Kui näiteks litsentsiandja piirab litsentsisaajate (kes ei olnud enne kokkulepet tegelikud ega potentsiaalsed konkurendid) omavahelist konkureerimist, on piiratud (potentsiaalset) konkurentsi, mis võinuks litsentsisaajate vahel piirangute puudumisel eksisteerida. Selliste piirangute hulka kuuluvad hinna vertikaalne fikseerimine ja müügi piiramine litsentsisaajate hulgas territooriumide või klientide kaupa. Mõnel juhul võivad teatavad piirangud jääda artikli 53 lõike 1 kohaldamisalast välja, kui piirang on objektiivsetel põhjustel vajalik asjaomast tüüpi või asjaomase olemusega kokkuleppe olemasoluks (15). Sellise erandi artikli 53 lõike 1 kohaldamisest võib teha vaid osapoolte väliste objektiivsete tegurite, mitte aga subjektiivsete seisukohtade ja osapoolte omaduste alusel. Küsimus ei ole selles, kas osapooled oma konkreetses olukorras ei oleks nõustunud vähem piirava kokkuleppe sõlmimisega, vaid kas samalaadses olukorras olevad ettevõtjad ei oleks sõlminud vähem piirava kokkuleppe, arvestades kokkuleppe olemust ja turutingimusi (16). Väited, et tarnija kasutaks piirangu puudumisel vertikaalset integratsiooni, ei ole piisavad. Otsused, kas kasutada vertikaalset integratsiooni või mitte, sõltuvad suurest hulgast keerukatest majanduslikest teguritest, millest paljud on asjaomase ettevõtja sisesed. |
| --- | --- |

b)

Kas litsentsileping piirab tegelikku või potentsiaalset konkurentsi, mis eksisteeriks vaid lepingulis(t)e piirangu(te) puudumisel? Kui piirab, siis võib kokkulepe kuuluda artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse. Kui näiteks litsentsiandja piirab litsentsisaajate (kes ei olnud enne kokkulepet tegelikud ega potentsiaalsed konkurendid) omavahelist konkureerimist, on piiratud (potentsiaalset) konkurentsi, mis võinuks litsentsisaajate vahel piirangute puudumisel eksisteerida. Selliste piirangute hulka kuuluvad hinna vertikaalne fikseerimine ja müügi piiramine litsentsisaajate hulgas territooriumide või klientide kaupa. Mõnel juhul võivad teatavad piirangud jääda artikli 53 lõike 1 kohaldamisalast välja, kui piirang on objektiivsetel põhjustel vajalik asjaomast tüüpi või asjaomase olemusega kokkuleppe olemasoluks (15). Sellise erandi artikli 53 lõike 1 kohaldamisest võib teha vaid osapoolte väliste objektiivsete tegurite, mitte aga subjektiivsete seisukohtade ja osapoolte omaduste alusel. Küsimus ei ole selles, kas osapooled oma konkreetses olukorras ei oleks nõustunud vähem piirava kokkuleppe sõlmimisega, vaid kas samalaadses olukorras olevad ettevõtjad ei oleks sõlminud vähem piirava kokkuleppe, arvestades kokkuleppe olemust ja turutingimusi (16). Väited, et tarnija kasutaks piirangu puudumisel vertikaalset integratsiooni, ei ole piisavad. Otsused, kas kasutada vertikaalset integratsiooni või mitte, sõltuvad suurest hulgast keerukatest majanduslikest teguritest, millest paljud on asjaomase ettevõtja sisesed.

| (13) | Käesolevate suuniste punktis (12) sätestatud analüüsiraamistiku kohaldamisel peab arvestama, et artikli 53 lõikes 1 tehakse vahet kokkulepetel, mille eesmärk on konkurentsi piiramine, ja kokkulepetel, mille puhul konkurentsi piiramine on tagajärg. Artikli 53 lõikega 1 on kokkulepe või lepinguline piirang keelatud vaid juhul, kui selle eesmärk või tagajärg on tehnoloogiate vahelise või tehnoloogiasisese konkurentsi piiramine. |
| --- | --- |

(13)

| (14) | Konkurentsipiirangud eesmärgina on sellised piirangud, mis piiravad konkurentsi juba olemuslikult. Need on piirangud, millel võib EMP konkurentsieeskirjade eesmärke arvestades olla konkurentsile nii suur negatiivne mõju, et artikli 53 lõike 1 kohaldamiseks ei ole turumõjusid vaja tõendadagi (17). Pealegi, kui piirangud on eesmärgiks, ei ole artikli 53 lõike 3 tingimuste täitmine tõenäoline. Selle hindamine, kas konkurentsi piiramine on kokkuleppe eesmärk, põhineb mitmel teguril. Nende tegurite hulka kuuluvad eelkõige kokkuleppe sisu ja selle eesmärgid. Samuti võib olla vajalik arvestada konteksti, milles kokkulepet kohaldataks(e), ja turuosaliste tegelikku käitumist (18). Teisisõnu võib olla enne otsustamist, kas konkreetse piirangu eesmärgiks on konkurentsipiirang, vaja uurida kokkuleppe aluseks olevaid asjaolusid ning tingimusi, milles kokkulepet kohaldatakse. Viis, kuidas kokkulepet tegelikkuses rakendatakse, võib paljastada eesmärgiks oleva piirangu, ehkki kokkuleppes sellised ilmsed tingimused puuduvad. Tõendid selle kohta, et osapoolte subjektiivne kavatsus oli konkurentsi piirata, on asjakohased, kuid nende olemasolu ei ole hädavajalik. Kokkuleppe eesmärgiks võib pidada konkurentsi piiramist isegi siis, kui selle ainus eesmärk ei ole konkurentsi piiramine, vaid sellel on ka teisi, õiguspäraseid eesmärke (19). Amet on litsentsilepingute suhtes seisukohal, et tehnosiirde grupierandi määruse artiklis 4 sätestatud raskekujuliste konkurentsipiirangute nimekirjas loetletud piirangud on just nimelt oma eesmärgilt piiravad (20). |
| --- | --- |

(14)

| (15) | Kui kokkulepe ei ole eesmärgilt konkurentsi piirav, on vaja uurida, kas selle mõju on konkurentsi piirav. Arvesse tuleb võtta nii tegelikku kui ka võimalikku mõju (21). Teisisõnu peab kokkuleppel olema tõenäoline konkurentsivastane mõju. Et litsentsilepingud oleksid mõjult konkurentsi piiravad, peavad need mõjutama tegelikku või potentsiaalset konkurentsi sellisel määral, et asjaomasel turul võib piisava tõenäosusega oodata negatiivset mõju hindadele, tootmismahule, innovatsioonile või kaupade ja teenuste mitmekesisusele või kvaliteedile. Tõenäoline negatiivne mõju konkurentsile peab olema arvestatav (22). Arvestatav konkurentsivastane mõju võib tekkida juhul, kui vähemalt ühel osapoolel on teatav turuvõim või ta omandab selle ja kokkulepe aitab kaasa selle turuvõimu loomisele, säilitamisele või tugevdamisele või võimaldab osapooltel seda turuvõimu oma huvides ära kasutada. Turuvõim on võime hoida märkimisväärse ajavahemiku vältel hindu konkurentsivõimelisest tasemest kõrgemal või tootmist konkurentsivõimelisest tasemest madalamal kas toodete koguse, kvaliteedi ja tootevaliku või innovatsiooni tähenduses (23). Turuvõimu tase, mida on tavaliselt vaja artikli 53 lõikega 1 vastuolu tuvastamiseks, on madalam tasemest, mida on vaja turgu valitseva seisundi tuvastamiseks artikli 54 tähenduses (24). |
| --- | --- |

(15)

| (16) | Konkurentsi piirava mõju analüüsimiseks on tavaliselt vaja määratleda asjaomane turg ning jälgida ja hinnata eelkõige asjaomaste kaupade ja tehnoloogiate olemust, osapoolte turupositsiooni, konkurentide turupositsiooni, ostjate turupositsiooni, võimalike konkurentide olemasolu ja turutõkete taset. Mõnedel juhtudel on aga võimalik tõestada konkurentsivastast mõju otseselt, analüüsides kokkuleppeosaliste käitumist turul. Võib näiteks olla võimalik kindlaks teha, et kokkulepe on viinud hindade tõusuni. |
| --- | --- |

(16)

| (17) | Litsentsilepingutel on aga ka suur potentsiaal konkurentsi tugevdada ja valdav enamik neist tõesti soodustab konkurentsi. Litsentsilepingud võivad edendada innovatsiooni, võimaldades uuendajail teenida tulu, et katta vähemalt osa oma uurimis- ja arendustegevuse kuludest. Litsentsilepingud aitavad kaasa ka tehnoloogiate levikule, mis võib luua väärtust, vähendades litsentsisaaja tootmiskulusid või võimaldades tal toota uusi või täiustatud kaupu. Litsentsisaaja tõhususe kasv tuleneb tihtipeale litsentsiandja tehnoloogia ühendamisest litsentsisaaja varade ja tehnoloogiatega. Selline täiendavate varade ja tehnoloogiate integreerimine võib tekitada muidu võimatu kulude/väljundi suhte. Näiteks võib litsentsiandja täiustatud tehnoloogia kombinatsioon litsentsisaaja tõhusamate tootmis- või jaotusvahenditega vähendada tootmiskulusid või viia kvaliteetsemate toodete tootmiseni. Litsentsimine võib teenida ka konkurentsi soodustavat eesmärki kõrvaldada takistused litsentsisaaja oma tehnoloogia arendamise ja kasutamise teelt. Eriti sektorites, kus kehtib palju patente, kasutatakse litsentsimist tihti selleks, et luua tööstusdisainilahenduste vabadus, sest litsentsimine kõrvaldab ohu, et litsentsiandja võiks esitada rikkumissüüdistusi. Kui litsentsiandja nõustub mitte kasutama oma intellektuaalomandi õigusi litsentsisaaja toodete müügi takistamiseks, kõrvaldab litsentsileping takistuse litsentsisaaja toodete müügilt ja soodustab seetõttu konkurentsi üldiselt. |
| --- | --- |

(17)

| (18) | Juhul kui litsentsileping kuulub artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse, peab selle konkurentsi soodustav mõju tasakaalustama selle piiravat mõju artikli 53 lõike 3 tähenduses. Kui on täidetud kõik neli artikli 53 lõike 3 tingimust, siis piirav litsentsileping kehtib ja see on rakendatav ilma, et selle suhtes tuleks teha eelnev otsus (25). Raskekujulised piirangud ei täida tõenäoliselt artikli 53 lõike 3 tingimusi. Sellised litsentsilepingud ei täida tavaliselt (vähemalt) ühte kahest artikli 53 lõike 3 tingimusest. Üldjuhul ei loo need ei objektiivseid majanduslikke eeliseid ega eeliseid tarbijatele. Lisaks ei täida sellist tüüpi litsentsilepingud enamasti kolmanda tingimuse kohast hädavajalikkuse nõuet. Kui osapooled näiteks lepivad kokku hindades, millega litsentsi kohaselt valmistatud tooteid tuleb müüa, on selle tulemuseks põhimõtteliselt väiksem toodang, ressursside ebaratsionaalne paigutamine ja kõrgemad tarbijahinnad. Hinnapiirang ei ole hädavajalik ka selleks, et saavutada võimalik tõhususvõit, mis tuleneb kahe tehnoloogia kättesaadavusest mõlemale konkurendile. |
| --- | --- |

(18)

2.3.   Turu määratlus

| (19) | EFTA järelevalveameti asjaomase turu määratlemise meetod on sätestatud tema teatises asjaomase turu mõiste kohta EMP konkurentsiõiguses (26). Käesolevates suunistes käsitletakse ainult neid turu määratlemise aspekte, mis on tehnoloogiaõiguste litsentsimise valdkonna jaoks eriti tähtsad. |
| --- | --- |

(19)

| (20) | Tehnoloogia on sisend, mis integreeritakse kas tootesse või tootmisprotsessi. Tehnoloogiaõiguste litsentsimine võib seetõttu mõjutada konkurentsi nii eelnevatel sisendi- kui ka järgnevatel valmistoodanguturgudel. Näiteks võib kokkulepe kahe osapoole vahel, kes müüvad konkureerivaid tooteid järgneval turul ning ka litsentsivad vastastikku eelneval turul nende toodete tootmisega seotud tehnoloogiaõigusi, piirata konkurentsi asjaomasel järgneval toote- ja teenuste turul. Vastastikku litsentsimine võib piirata konkurentsi ka eelneval tehnoloogiaturul ja võimalik, et muudelgi eelnevatel sisenditurgudel. Litsentsilepingute konkurentsimõju hindamiseks võib seetõttu vaja olla määratleda nii asjaomane/asjaomased tooteturg/tooteturud kui ka tehnoloogiaturg/tehnoloogiaturud (27). |
| --- | --- |

(20)

| (21) | Asjaomane tooteturg hõlmab ka lepingulisi tooteid (mis hõlmavad litsentsitavat tehnoloogiat) ja tooteid, mida ostjad peavad vahetatavateks või asendatavateks lepinguliste toodetega, toodete omaduste, hindade ja sihtkasutuse tõttu. Lepingulised tooted võivad kuuluda lõpp- ja/või vahetoodete turgudele. |
| --- | --- |

(21)

| (22) | Asjaomased tehnoloogiaturud koosnevad litsentsitavatest tehnoloogiaõigustest ja nende asendajatest, st muudest tehnoloogiatest, mida litsentsisaaja peab litsentsitavate tehnoloogiaõigustega vahetatavaks või seda asendavaks tehnoloogiate omaduste, litsentsitasude ja sihtkasutuse tõttu. Litsentsiandja poolt turustatava tehnoloogia määratluse põhjal on vaja määratleda muud tehnoloogiad, millele litsentsisaajad saaksid ümber lülituda vastusena suhteliste hindade, st litsentsitasude aeglasele, kuid pidevale tõusule. Alternatiivina võib tooteturgu käsitleda litsentsitavaid tehnoloogiaõigusi hõlmavana (vrd punktiga 25). |
| --- | --- |

(22)

| (23) | Tehnosiirde grupierandi määruse artiklis 3 kasutatud ja artikli 1 lõike 1 punktis m määratletud mõiste „asjaomane turg” viitab asjaomasele tooteturule ja asjaomasele tehnoloogiaturule nii nende toote- kui ka geograafilises ulatuses. |
| --- | --- |

(23)

| (24) | „Asjaomane geograafiline turg” on määratletud tehnosiirde grupierandi määruse artikli 1 lõike 1 punktis l ning hõlmab piirkonda, kus asjaomased ettevõtjad tegelevad toodete tarnimise ja tarbimisega või tehnoloogia litsentsimisega, kus konkurentsitingimused on piisavalt homogeensed ja mida on võimalik naaberpiirkondadest eristada, kuna konkurentsitingimused on neis märkimisväärselt erinevad. Asjaomas(t)e tehnoloogiatur(g)u(de) geograafiline turg võib asjaomas(t)e tootetur(g)u(de) geograafilisest turust erineda. |
| --- | --- |

(24)

| (25) | Kui asjaomased turud on määratletud, saab määrata turuosad erinevatele konkurentsiallikatele turul ja kasutada neid turuosaliste suhtelise tugevuse näitajana. Tehnoloogiaturgude puhul on üheks turuosade arvutamise võimaluseks tugineda iga tehnoloogia osale litsentsitasudena laekunud kogutuludes, mis esindaks tehnoloogia osa turul, kus litsentsitakse konkureerivaid tehnoloogiaid. Kuid see meetod võib osutuda sageli vaid teoreetiliseks ja mitte eriti teostatavaks, kuna litsentsitasude kohta puudub selge teave. Teiseks lähenemisviisiks, mida on selgitatud tehnosiirde grupierandi määruse artikli 8 punktis d ja mida kasutatakse grupierandi kaitse arvutamiseks, oleks arvutada tehnoloogiaturu turuosad litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavate toodete müügi alusel järgnevatel tooteturgudel (vt täpsemalt alates punktist 86). Selliste üksikjuhtumite puhul, mis jäävad tehnosiirde grupierandi määruse kohase kaitse alt välja, võib vaja olla kohaldada, kus võimalik, mõlemat kirjeldatud lähenemisviisi, et hinnata litsentsiandja turuvõimu täpsemalt ning et võtta arvesse teisi kasutatavaid asjaolusid, mis annavad hea pildi kasutatavate tehnoloogiate suhtelisest tugevusest (vt täiendavaid asjaolusid punktis 157 ja alates punktist 159) (28). |
| --- | --- |

(25)

| (26) | Mõned litsentsilepingud võivad mõjutada konkurentsi innovatsiooni valdkonnas. Ometi piirdub amet sellise mõju analüüsimisel mõjuga, mida litsentsileping avaldab konkurentsile olemasolevatel toote- ja tehnoloogiaturgudel (29). Konkurentsi võivad neil turgudel mõjutada litsentsilepingud, mis pidurdavad selliste täiustatud või uute toodete kasutuselevõttu, mis aja jooksul asendaksid olemasolevad tooted. Sellistel juhtudel on innovatsioon potentsiaalse konkurentsi allikas, mida tuleb arvesse võtta, hinnates litsentsilepingu mõju toote- ja tehnoloogiaturgudele. Mõningail juhtudel võib aga olla kasulik ja vajalik analüüsida mõju innovatsiooni valdkonna konkurentsile eraldi. Eriti on see nii, kui litsentsileping mõjutab uute toodete loomise poole püüdlevat innovatsiooni ning kui on võimalik juba varases staadiumis tuvastada uurimis- ja arendustegevuse keskused (30). Sellistel juhtudel võib analüüsida, kas litsentsilepingu sõlmimise järel jääks alles piisav arv konkureerivaid uurimis- ja arendustegevuse keskuseid, et säilitada tõhus innovatsioonialane konkurents. |
| --- | --- |

(26)

2.4.   Konkurentide ja mittekonkurentide erinevus

| (27) | Üldjuhul ohustavad konkurentsi rohkem konkurentide kui mittekonkurentide vahelised kokkulepped. Sellegipoolest on sama tehnoloogiat kasutavate ettevõtjate vaheline konkurents (litsentsisaajate vaheline tehnoloogiasisene konkurents) suureks täienduseks konkurentsile konkureerivaid tehnoloogiaid kasutavate ettevõtjate vahel (tehnoloogiate vahelisele konkurentsile). Näiteks võib tehnoloogiasisene konkurents viia kõnealust tehnoloogiat sisaldavate toodete hindade alanemisele, mis võib peale otsese ja kohese kasu nende toodete tarbijatele kannustada ka konkurentsi konkureerivaid tehnoloogiaid kasutavate ettevõtjate vahel. Litsentsimise kontekstis tuleb ka arvesse võtta, et litsentsisaajad müüvad oma tooteid. Nad ei müü edasi teise ettevõtja tarnitud tooteid. Seega võib toodete eristamise ja kvaliteedipõhise konkurentsi võimalus litsentsisaajate vahel olla suurem kui toodete edasimüümiseks sõlmitud vertikaalsete kokkulepete puhul. |
| --- | --- |

(27)

| (28) | Et teha kindlaks osapoolte vahelised konkurentsisuhted, on vaja vaadelda, kas osapooled oleksid kokkuleppe puudumisel tegelikud või potentsiaalsed konkurendid. Kui osapooled ei oleks kokkuleppe puudumisel tegelikud või potentsiaalsed konkurendid ühelgi asjaomasel turul, mida kokkulepe mõjutab, loetakse nad mittekonkurentideks. |
| --- | --- |

(28)

| (29) | Põhimõtteliselt ei loeta kokkuleppeosalisi konkurentideks juhul kui nad on ühe- või kahepoolses blokeeritud seisundis. Ühepoolne blokeeritud seisund on see, kui tehnoloogiaõigust ei saa kasutada teist kehtivat tehnoloogiaõigust rikkumata või kui üks osapool ei saa olla asjaomasel turul äriliselt jätkusuutlikul viisil aktiivne, rikkumata seejuures teise osapoole kehtivat tehnoloogiaõigust. Nii on olukord näiteks juhul, kui üks tehnoloogiaõigus hõlmab teise tehnoloogiaõiguse täiustust ja täiustust ei ole võimalik õiguspäraselt kasutada ilma esmase tehnoloogiaõiguse litsentsita. Kahepoolne blokeeritud seisund on see, kui kumbagi tehnoloogiaõigust ei saa kasutada teist kehtivat tehnoloogiaõigust rikkumata või kui kumbki osapool ei saa olla asjaomasel turul äriliselt jätkusuutlikul viisil aktiivne, rikkumata seejuures teise osapoole kehtivat tehnoloogiaõigust ja kui osapooled peavad seega omandama teineteiselt litsentsi või nõuetest loobumist kinnitava dokumendi (31). Tegelikkuses saab aga olema juhtumeid, mil pole selge, kas konkreetne tehnoloogiaõigus on kehtiv ja kas seda on rikutud. |
| --- | --- |

(29)

| (30) | Osapooled on tooteturul tegelikud konkurendid, kui mõlemad tegutsevad samal asjaomasel tooteturul juba enne kokkulepet. Asjaolu, et osapooled juba tegutsevad samal asjaomasel tooteturul, olemata seejuures sõlminud litsentsilepingut, on kindel märk, et osapooled ei blokeeri üksteist. Sellisel juhul võib osapooli pidada tegelikeks konkurentideks blokeeritud seisundi tõendamiseni (eelkõige lõpliku kohtuotsusega). |
| --- | --- |

(30)

| (31) | Litsentsisaajat võib lugeda potentsiaalseks konkurendiks tooteturul, kui ta kokkuleppe puudumisel tõenäoliselt teeks vajalikke täiendavaid investeeringuid, et tulla asjaomasele turule vastuseks tootehindade aeglasele, kuid pidevale tõusule. Tõenäolist sisenemist tuleks hinnata realistlikult, st käsiloleva juhtumi asjaolude põhjal. Turule sisenemine on tõenäolisem siis, kui litsentsisaajal on varasid, mida on võimalik hõlpsasti kasutada turule sisenemiseks, kandmata märkimisväärseid pöördumatuid kulusid, või kui tal on juba koostatud turule sisenemise kavad või ta on hakanud selleks tegema muid investeeringuid. Litsentsisaajal peab olema reaalne konkreetne võimalus asjaomasele turule siseneda ja seal kanda kinnitanud ettevõtjatega konkureerida (32). Nii ei saa litsentsisaajat lugeda võimalikuks konkurendiks, kui tema turule sisenemine ei vasta elujõulisele majandusstrateegiale (33). |
| --- | --- |

(31)

| (32) | Intellektuaalomandiõiguste spetsiifilises kontekstis on täiendavaks faktoriks selle hindamisel, kas osapooled on konkreetsel turul võimalikud konkurendid, võimalus, et nende intellektuaalomandiõigused on blokeeritud seisundis, st et litsentsisaaja ei saa asjaomasele turule siseneda teise osapoole intellektuaalomandiõigusi rikkumata. |
| --- | --- |

(32)

| (33) | Kui blokeeritud seisundi olemasolus puudub kindlus lõpliku kohtuotsuse näol, peavad osapooled potentsiaalse konkureerimise küsimuse lahendamisel tuginema kõigile sellal kättesaadavatele tõenditele, sealhulgas võimalusele, et intellektuaalomandiõigusi rikutakse ja küsimusele, kas konkreetsel juhul on tõhusaid võimalusi kehtivatest intellektuaalomandiõigustest mööda hiilida. Isegi kui blokeeritud seisundit ei ole võimalik välistada, võivad juba tehtud mahukad investeeringud või ulatuslikud konkreetsele turule sisenemise plaanid toetada seisukohta, et osapooled on vähemalt potentsiaalsed konkurendid. Eriti veenvaid tõendeid blokeeritud seisundi olemasolu kohta võib nõuda juhul, kui blokeeritud seisundi olemasolu väitmine on mõlema osapoole huvides, sest nii kuulutataks nad mittekonkurentideks, näiteks juhul, kui väidetav blokeeritud seisund on seotud teineteist asendavate tehnoloogiatega (vt punkt 22) või kui rahaline stiimul litsentsiandjalt litsentsisaajale on märkimisväärne. |
| --- | --- |

(33)

| (34) | Selleks et konkurentsisurve oleks reaalne, peaks turule sisenemine toimuma lühikese aja jooksul (34). Tavaliselt on kohane arvestada ühe kuni kahe aastaga. Siiski võib üksikjuhtudel arvestada pikema ajavahemikuga. Selle ajavahemiku määramiseks võib mõõdupuuna kasutada ajavahemikku, mida on juba turul tegutseval ettevõtjal vaja oma tootmisvõimsuse korrigeerimiseks. Näiteks võidakse pooli pidada potentsiaalseteks konkurentideks tooteturul, kui litsentsisaaja toodab ühel geograafilisel turul oma tehnoloogia põhiselt, kuid teisel geograafilisel turul hakkab tootma litsentsitava konkureeriva tehnoloogia põhiselt. Sellistes olukordades on tõenäoline, et litsentsisaaja oleks suutnud tulla teisele geograafilisele turule ka oma tehnoloogiale toetudes, v.a juhul, kui sellist tulekut takistaksid objektiivsed tegurid, sealhulgas blokeerivate intellektuaalomandiõiguste olemasolu. |
| --- | --- |

(34)

| (35) | Pooled on tegelikud konkurendid tehnoloogiaturul, kui nad mõlemad kas annavad juba välja litsentse asendatavatele tehnoloogiatele või kui litsentsisaaja annab juba välja litsentse oma tehnoloogiale ja litsentsiandja siseneb tehnoloogiaturule, andes litsentsisaajale litsentsi konkureeriva tehnoloogia kasutamiseks. |
| --- | --- |

(35)

| (36) | Pooli peetakse potentsiaalseteks konkurentideks tehnoloogiaturul, kui nad omavad asendatavaid tehnoloogiaid ja litsentsisaaja ei anna konkreetsel juhul välja litsentse oma tehnoloogia kasutamiseks, kuid tõenäoliselt hakkaks seda tegema tehnoloogia hindade aeglase, kuid pideva tõusu korral. Tehnoloogiaturgude puhul on osapoolte võimaliku konkureerimise hindamine üldjuhul raskem. Sel põhjusel ei võeta tehnosiirde grupierandi määruse kohaldamisel arvesse võimalikku konkurentsi tehnoloogiaturul (vt punkt 83) ja osapooli käsitletakse mittekonkurentidena. |
| --- | --- |

(36)

| (37) | Mõnel juhul võib olla võimalik järeldada, et kuigi litsentsiandja ja litsentsisaaja toodavad konkureerivaid tooteid, ei ole nad asjaomasel toote- ja tehnoloogiaturul konkurendid, sest litsentsitav tehnoloogia kujutab endast nii põhjalikku uuendust, et muudab litsentsisaaja tehnoloogia iganenuks või konkurentsivõimetuks. Sellistel juhtudel loob litsentsiandja tehnoloogia kas uue turu või jätab litsentsisaaja tehnoloogia olemasolevalt turult välja. Kuid sageli ei ole võimalik kokkuleppe sõlmimise ajal sellist järeldust teha. Tavaliselt ilmneb vana tehnoloogia iganemine või konkurentsivõime kaotamine alles juhul, kui uus tehnoloogia või seda sisaldavad tooted on juba mõnda aega tarbijatele kättesaadavad olnud. Näiteks, kui arendati CD-tehnoloogiat ning turule ilmusid mängijad ja plaadid, ei olnud ilmne, et see uus tehnoloogia vahetaks välja vinüülplaaditehnoloogia. See sai selgeks alles mitu aastat hiljem. Osapooli loetakse seega konkurentideks, kui kokkuleppe sõlmimise ajal ei ole ilmne, et litsentsisaaja tehnoloogia on iganenud või konkurentsivõimetu. Kuid arvestades, et nii artikli 53 lõiget 1 kui ka artikli 53 lõiget 3 tuleb kohaldada vastavalt konkreetsetele asjaoludele, millel kokkulepe põhineb, mõjutab asjaolude oluline muutumine hinnangut. Osapooled liigitatakse seega ümber mittekonkurentideks juhul, kui litsentsisaaja tehnoloogia muutub hiljem turul iganenuks või konkurentsivõimetuks. |
| --- | --- |

(37)

| (38) | Mõnel juhul võivad pooled konkurentideks muutuda pärast kokkuleppe sõlmimist, sest litsentsisaaja arendab välja või omandab konkureeriva tehnoloogia ja hakkab seda kasutama. Sellistel juhtudel tuleb arvesse võtta asjaolu, et osapooled ei olnud kokkuleppe sõlmimise hetkel konkurendid ja kokkulepe sõlmiti sellel eeldusel. Amet keskendub seetõttu peamiselt sellele, kuidas mõjutab kokkulepe litsentsisaaja suutlikkust kasutada oma (konkureerivat) tehnoloogiat. Täpsemalt ei kohaldata selliste kokkulepete suhtes konkurentide vaheliste kokkulepete puhul kehtivat raskekujuliste piirangute nimekirja, juhul kui kokkulepet pärast osapoolte konkurentideks saamist oluliselt ei muudeta (vt tehnosiirde grupierandi määruse artikli 4 lõige 3). |
| --- | --- |

(38)

| (39) | Kokkuleppeosalistest ettevõtjad võivad saada konkurentideks ka pärast kokkuleppe sõlmimist, juhul kui litsentsisaaja oli asjaomasel turul, kus lepingulist toodet müüakse, tegev juba enne litsentsi saamist ja kui litsentsiandja tuleb kokkuleppe sõlmimise järel asjaomasele turule kas litsentsitava tehnoloogiaõiguse või uue tehnoloogia alusel. Samuti kehtib edasi mittekonkurentide vaheliste kokkulepete suhtes kohaldatav raskekujuliste piirangute nimekiri, juhul kui kokkulepet pärast oluliselt ei muudeta (vt tehnosiirde grupierandi määruse artikli 4 lõige 3). Oluline muudatus hõlmab osapoolte vahel uue tehnosiirde kokkuleppe sõlmimist konkureerivate tehnoloogiaõiguste kohta, mida on võimalik kasutada lepinguliste toodetega konkureerivate toodete tootmiseks. |
| --- | --- |

(39)

3.   TEHNOSIIRDE GRUPIERANDI MÄÄRUSE KOHALDAMINE

3.1.   Tehnosiirde grupierandi määruse mõju

| (40) | Tehnosiirde grupierandi määruses sätestatud tingimusi täitvate tehnosiirde kokkulepete liikide suhtes ei kohaldata artikli 53 lõikes 1 sätestatud keeldu. Grupierandi alla kuuluvad kokkulepped on õiguslikult kehtivad ja nende täitmist saab nõuda. Selliseid kokkuleppeid saab keelata ainult tulevikus, kui amet või EFTA riikide konkurentsiasutused grupierandi tühistavad. Riikide kohtutel ei ole õigust grupierandi alla kuuluvaid kokkuleppeid eraõigusliku kohtumenetluse raames artikli 53 alusel keelata. |
| --- | --- |

(40)

| (41) | Tehnosiirde kokkulepete liikide grupierand põhineb eeldusel, et sellised kokkulepped – niivõrd kui need kuuluvad artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse – vastavad artikli 53 lõike 3 neljale tingimusele. Seega eeldatakse, et kokkulepped põhjustavad majandusliku tõhususe kasvu, et kokkulepetes sisalduvad piirangud on selle tõhususe kasvu saavutamiseks vältimatud, et mõjutatud turgude tarbijad saavad õiglase osa tõhususe kasvust ja et kokkulepped ei anna asjaomastele ettevõtjatele võimalust kõrvaldada konkurentsi kõnealuste toodete märkimisväärse osa suhtes. Tehnosiirde grupierandi määruses sätestatud turuosa künniste (artikkel 3), raskekujuliste piirangute nimekirja (artikkel 4) ja välja jäetud piirangute (artikkel 5) eesmärk on tagada, et grupierandi alla kuuluksid ainult need piiravad kokkulepped, mille puhul võib põhjendatult eeldada, et need vastavad artikli 53 lõike 3 neljale tingimusele. |
| --- | --- |

(41)

| (42) | Nagu kirjeldatud käesolevate suuniste jaotises 4, jäävad paljud litsentsilepingud artikli 53 lõike 1 kohaldamisalast välja kas seepärast, et need ei piira konkurentsi üldse, või ei ole nende konkurentsi piirav mõju arvestatav (35). Niivõrd kui need litsentsilepingud kuuluvad igal juhul tehnosiirde grupierandi määruse kohaldamisalasse, puudub vajadus määrata, kas need kuuluvad artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse (36). |
| --- | --- |

(42)

| (43) | Väljaspool grupierandi kohaldamisala on asjakohane uurida, kas kokkulepe kuulub konkreetsel juhul artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse ning kas artikli 53 lõike 3 tingimused on täidetud. Ei saa eeldada, et grupierandi kohaldamisalast väljajäävad tehnosiirde kokkulepped kuuluvad artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse või ei täida artikli 53 lõike 3 tingimusi. Eriti ei ole üksnes asjaolu, et osapoolte turuosad ületavad tehnosiirde grupierandi määruse artiklis 3 sätestatud turuosa künniseid, piisav alus väita, et kokkulepe kuulub artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse. Iga kokkuleppe tõenäolist mõju tuleb eraldi hinnata. Ainult juhul, kui kokkulepped sisaldavad raskekujulisi konkurentsipiiranguid, võib tavaliselt eeldada, et need on artikliga 53 keelatud. |
| --- | --- |

(43)

3.2.   Tehnosiirde grupierandi määruse kohaldamisala ja kestus

3.2.1.   Tehnosiirde kokkuleppe mõiste

| (44) | Tehnosiirde grupierandi määrus ja käesolevad suunised käsitlevad tehnosiirde kokkuleppeid. Tehnosiirde grupierandi määruse artikli 1 lõike 1 punkti b kohaselt hõlmavad „tehnoloogiaõigused” järgmist: oskusteave ning patendid, kasulikud mudelid, õigused disainilahendustele, pooljuhttoodete topoloogiad, ravimite täiendava kaitse tunnistused ja muude toodete täiendava kaitse tunnistused, sordiaretajate tunnistused ning tarkvara autoriõigused või nende kombinatsioon ja nende õiguste andmise või registreerimise taotlused. Litsentsitavad tehnoloogiaõigused peavad võimaldama litsentsisaajal toota lepingulisi tooteid koos täiendava sisendiga või ilma selleta. Tehnosiirde grupierandi määrust kohaldatakse vaid EMP riikides, kus litsentsiandjal on asjaomased tehnoloogiaõigused. Muidu puuduvad tehnosiirde grupierandi määruse tähenduses siirdatavad tehnoloogiaõigused. |
| --- | --- |

(44)

| (45) | Oskusteave on määratletud tehnosiirde grupierandi määruse artikli 1 lõike 1 punktis i kui praktilise teabe kogum, mis tuleneb kogemustest ja katsetustest ning mis on salajane, oluline ja määratletud.






  a) | „Salajane” tähendab, et oskusteave ei ole üldteada ega hõlpsasti kättesaadav. |
| --- | --- | --- |

(45)

a)

„Salajane” tähendab, et oskusteave ei ole üldteada ega hõlpsasti kättesaadav.

| b) | „Oluline” tähendab, et oskusteave hõlmab teavet, mis on tähtis ja kasulik litsentsilepinguga hõlmatud toodete tootmiseks või litsentsilepinguga hõlmatud protsessi rakendamiseks. Teisisõnu peab teave aitama lepinguliste toodete tootmisele märkimisväärselt kaasa või seda võimaldama. Juhul kui litsentsitav oskusteave on seotud toote ja mitte protsessiga, tähendab see tingimus, et oskusteave on kasulik lepingulise toote tootmiseks. See tingimus ei ole täidetud, kui lepingulist toodet saab toota vabalt kättesaadava tehnoloogia alusel. Siiski ei nõua see tingimus, et lepinguline toode oleks kõrgema väärtusega kui vabalt kättesaadava tehnoloogia alusel toodetavad tooted. Protsessitehnoloogiate puhul tähendab see tingimus, et oskusteave on kasulik selles mõttes, et sellelt võib kokkuleppe sõlmimise kuupäeval põhjendatult oodata litsentsisaaja konkurentsipositsiooni parandamist, näiteks tema tootmiskulude vähendamise teel. |
| --- | --- |

b)

„Oluline” tähendab, et oskusteave hõlmab teavet, mis on tähtis ja kasulik litsentsilepinguga hõlmatud toodete tootmiseks või litsentsilepinguga hõlmatud protsessi rakendamiseks. Teisisõnu peab teave aitama lepinguliste toodete tootmisele märkimisväärselt kaasa või seda võimaldama. Juhul kui litsentsitav oskusteave on seotud toote ja mitte protsessiga, tähendab see tingimus, et oskusteave on kasulik lepingulise toote tootmiseks. See tingimus ei ole täidetud, kui lepingulist toodet saab toota vabalt kättesaadava tehnoloogia alusel. Siiski ei nõua see tingimus, et lepinguline toode oleks kõrgema väärtusega kui vabalt kättesaadava tehnoloogia alusel toodetavad tooted. Protsessitehnoloogiate puhul tähendab see tingimus, et oskusteave on kasulik selles mõttes, et sellelt võib kokkuleppe sõlmimise kuupäeval põhjendatult oodata litsentsisaaja konkurentsipositsiooni parandamist, näiteks tema tootmiskulude vähendamise teel.

| c) | „Määratletud” tähendab, et on võimalik kontrollida, kas litsentsitav oskusteave vastab salajasuse ja olulisuse kriteeriumidele. See tingimus on täidetud, kui litsentsitavat oskusteavet on kirjeldatud käsiraamatuis või muul kirjalikul kujul. Kuid mõnikord ei ole see mõistlikkuse piires võimalik. Litsentsitav oskusteave võib koosneda litsentsiandja töötajate praktilistest teadmistest. Näiteks võib litsentsiandja töötajail olla salajasi ja olulisi teadmisi teatava tootmisprotsessi kohta, mis antakse litsentsisaajale edasi viimase töötajate väljaõpetamise teel. Sellistel juhtudel piisab, kui kirjeldada kokkuleppes oskusteabe üldist olemust ja esitada nimekiri töötajatest, kes hakkavad seda litsentsisaajale edastama või on seda teinud. |
| --- | --- |

c)

„Määratletud” tähendab, et on võimalik kontrollida, kas litsentsitav oskusteave vastab salajasuse ja olulisuse kriteeriumidele. See tingimus on täidetud, kui litsentsitavat oskusteavet on kirjeldatud käsiraamatuis või muul kirjalikul kujul. Kuid mõnikord ei ole see mõistlikkuse piires võimalik. Litsentsitav oskusteave võib koosneda litsentsiandja töötajate praktilistest teadmistest. Näiteks võib litsentsiandja töötajail olla salajasi ja olulisi teadmisi teatava tootmisprotsessi kohta, mis antakse litsentsisaajale edasi viimase töötajate väljaõpetamise teel. Sellistel juhtudel piisab, kui kirjeldada kokkuleppes oskusteabe üldist olemust ja esitada nimekiri töötajatest, kes hakkavad seda litsentsisaajale edastama või on seda teinud.

| (46) | Litsentsisaaja poolt toodete ostmisega seonduvad tehnosiirde kokkulepete sätted on tehnosiirde grupierandi määrusega hõlmatud vaid juhul ja sel määral, mil kõnealused sätted on otseselt seotud lepinguliste toodete tootmise või müügiga. Nii ei kohaldata tehnosiirde grupierandi määrust tehnosiirde kokkulepete nende osade suhtes, mis seonduvad sisendi ja/või seadmetega, mida kasutatakse muul eesmärgil kui lepinguliste toodete tootmine. Näiteks kui piima müüakse koos juustutoomistehnoloogia litsentsiga, on tehnosiirde grupierandi määrusega hõlmatud vaid litsentsitud tehnoloogiaga juustu tootmiseks kasutatav piim. |
| --- | --- |

(46)

| (47) | Muu intellektuaalomandi, näiteks kaubamärkide ja autoriõiguse, välja arvatud tarkvara autoriõiguse (selle kohta vaata punktid 44 ja 62), litsentsimisega seonduvad tehnosiirde kokkulepete sätted on tehnosiirde grupierandi määrusega hõlmatud vaid juhul ja sel määral, mil need on otseselt seotud lepinguliste toodete tootmise või müügiga. See tingimus tagab, et muud liiki intellektuaalomandi õigusi käsitlevad sätted kuuluvad grupierandi alla niivõrd, kuivõrd need muud intellektuaalomandi õigused aitavad litsentsisaajal litsentsitavaid tehnoloogiaõigusi paremini kasutada. Näiteks kui litsentsiandja lubab litsentsisaajal kasutada litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavatel toodetel oma kaubamärki, võib kõnealune kaubamärgi litsents võimaldada litsentsisaajal litsentsitavat tehnoloogiat paremini kasutada, kui tarbijatel tekib otsene seos toote ja omaduste vahel, mille litsentsitavad tehnoloogiaõigused sellele annavad. Litsentsisaaja kohustus kasutada litsentsiandja kaubamärki võib aidata kaasa tehnoloogia levikule, võimaldades litsentsiandjal näidata end aluseks oleva tehnoloogia allikana. Tehnosiirde grupierandi määrus hõlmab tehnosiirde kokkuleppeid kõnealusel juhul isegi siis, kui osapoolte põhiliseks huviks on eelkõige kaubamärgi, mitte tehnoloogia kasutamine (37). |
| --- | --- |

(47)

| (48) | Tehnosiirde grupierandi määruses ei käsitleta muude autoriõiguste litsentsimist peale tarkvara omade (välja arvatud punktis 47 kirjeldatud olukorras). Amet kohaldab lepinguliste toodete tootmiseks autoriõiguste litsentsimise hindamisel artikli 53 kohaselt üldjuhul siiski tehnosiirde grupierandi määruses ja käesolevates suunistes sätestatud põhimõtteid. |
| --- | --- |

(48)

| (49) | Teisest küljest arvatakse, et eelkõige filmide ja muusika autoriõigustega kaitstud rentimisõiguste ja avaliku esitamise õiguste litsentsimine tekitab erilisi probleeme ning sellise litsentsimise hindamine käesolevates suunistes väljatöötatud põhimõtete alusel ei pruugi olla õigustatud. Artikli 53 kohaldamisel tuleb arvesse võtta teose ja selle kasutamise spetsiifikat (38). Amet ei kohalda seetõttu tehnosiirde grupierandi määrust ja käesolevaid suuniseid analoogia põhjal nimetatud õiguste litsentsimise suhtes. |
| --- | --- |

(49)

| (50) | Amet ei laienda tehnosiirde grupierandi määruses ja käesolevates suunistes väljaarendatud põhimõtteid ka kaubamärkide litsentsimisele (välja arvatud punktis 47 kirjeldatud olukorras). Kaubamärkide litsentsimine toimub sageli kaupade ja teenuste turustamise ja edasimüügi kontekstis ning sarnaneb üldjuhul rohkem turustuskokkulepete kui tehnoloogia litsentsimisega. Kui kaubamärkide litsentsimine on otseses seoses kaupade ja teenuste kasutamise, müügi või edasimüügiga ega ole kokkuleppe peamiseks sisuks, kuulub litsentsileping EMP lepingu XIV lisa punktis 2 osutatud õigusakti (komisjoni 20. aprilli 2010. aasta määrus (EL) nr 330/2010 Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 101 lõike 3 kohaldamise kohta teatavat liiki vertikaalsete kokkulepete ja kooskõlastatud tegevuse suhtes, edaspidi „vertikaalse grupierandi määrus”) kohaldamisalasse (39). |
| --- | --- |

(50)

3.2.2.   Siirde mõiste

| (51) | Mõiste „siire” tähendab, et tehnoloogia peab liikuma ühelt ettevõtjalt teisele. Sellised siirded toimuvad tavaliselt litsentsimisena, mille puhul litsentsiandja annab litsentsitasu eest litsentsisaajale õiguse kasutada oma tehnoloogiaõigusi. |
| --- | --- |

(51)

| (52) | Vastavalt tehnosiirde grupierandi määruse artikli 1 lõike 1 punktile c loetakse tehnosiirde kokkuleppeks ka õiguste loovutamine, mille puhul osa tehnoloogiaõiguste kasutamisega seonduvast riskist jääb õiguste loovutaja kanda. Nii on see eelkõige juhul, kui õiguste uue omaniku poolt nende loovutajale makstav summa sõltub uue omaniku käibest seoses loovutatud tehnoloogia alusel toodetud toodetega, selliselt toodetud toodete kogusest või tehnoloogiat kasutades tehtud toimingute arvust. |
| --- | --- |

(52)

| (53) | Tehnoloogiaõiguste siirdena võib käsitleda ka kokkulepet, mille raames litsentsiandja kohustub mitte kasutama oma tehnoloogiaõigusi litsentsisaaja vastu. Puhta patendilitsentsi sisuks ongi õigus tegutseda patendi ainuõiguse raames. Sellest tuleneb, et tehnosiirde grupierandi määruse kohaldamisalasse kuuluvad ka nn nõuete esitamisest loobumise ja kompromisskokkulepped, mille kohaselt litsentsiandja lubab litsentsisaajal patendi raames toota (40). |
| --- | --- |

(53)

3.2.3.   Kahe poole vahelised kokkulepped

| (54) | Nagu on sätestatud tehnosiirde grupierandi määruse artikli 1 lõike 1 punktis c, on määruses käsitletud vaid kahe ettevõtja vahelisi kokkuleppeid. Rohkem kui kahe ettevõtja vahelisi tehnosiirde kokkuleppeid tehnosiirde grupierandi määruses ei käsitleta. Otsustav tegur kahe ettevõtja vahelise ja mitmepoolse kokkuleppe vahel vahe tegemiseks on see, kas kõnealune kokkulepe on sõlmitud rohkem kui kahe ettevõtja vahel. |
| --- | --- |

(54)

| (55) | Kahe ettevõtja vahel sõlmitud kokkulepe kuulub tehnosiirde grupierandi määruse kohaldamisalasse isegi juhul, kui kokkuleppes on sätestatud tingimused rohkem kui ühele kaubanduse tasandile. Näiteks kehtib tehnosiirde grupierandi määrus litsentsilepingu suhtes, mis on seotud mitte ainult tootmis-, vaid ka turustusfaasiga ja milles on kindlaks määratud kohustused, mida litsentsisaaja litsentsi alusel toodetud toodete edasimüüjatele peab panema või võib panna (41). |
| --- | --- |

(55)

| (56) | Tehnoloogiapuulide loomise ja neist litsentsimise kokkulepped on üldiselt mitmepoolsed kokkulepped, mistõttu neid tehnosiirde grupierandi määruses ei käsitleta (42). Tehnoloogiapuuli mõiste hõlmab kokkuleppeid, millega kaks või enam ettevõtjat lepivad kokku oma tehnoloogiate ühendamises ja litsentsivad neid paketina. Tehnoloogiapuuli mõiste hõlmab ka lepinguid, millega kaks või enam ettevõtjat lepivad kokku litsentsi andmises kolmandale osapoolele ja volitavad teda tehnoloogiate paketti edasi litsentsima. |
| --- | --- |

(56)

| (57) | Rohkem kui kahe ettevõtja vahel sõlmitud litsentsilepingud tekitavad sageli samu probleeme kui samalaadsed kahe ettevõtja vahel sõlmitud kokkulepped. Hinnates konkreetseid rohkem kui kahe ettevõtja vahel sõlmitud litsentsilepinguid, mis on oma olemuselt sarnased grupierandi alla kuuluvatega, kohaldab amet analoogia põhjal tehnosiirde grupierandi määruses sätestatud põhimõtteid. Tehnoloogiapuule ja neist litsentsimist käsitletakse aga täpsemalt jaotises 4.4. |
| --- | --- |

(57)

3.2.4.   Lepinguliste toodete tootmise kokkulepped

| (58) | Tehnosiirde grupierandi määruse artikli 1 lõike 1 punktist c tuleneb, et litsentsilepingud peavad määruse kohaldamisalasse kuulumiseks olema sõlmitud „lepinguliste”, st litsentsitavaid tehnoloogiaõigusi sisaldavate või neid kasutades toodetud toodete tootmiseks. Litsents peab lubama litsentsisaajal ja/või tema alltöövõtja(te)l kasutada litsentsitavat tehnoloogiat kaupade või teenuste tootmise eesmärgil (vt ka tehnosiirde grupierandi määruse preambuli põhjendus 7). |
| --- | --- |

(58)

| (59) | Kui kokkuleppe eesmärgiks ei ole lepinguliste toodete tootmine, vaid näiteks ainult konkureeriva tehnoloogia väljatöötamise takistamine, ei kuulu litsentsileping tehnosiirde grupierandi määruse kohaldamisalasse ja kokkuleppe hindamiseks ei pruugi sobida ka käesolevad suunised. Üldisemalt: kui osapooled hoiduvad litsentsitud tehnoloogiaõiguste kasutamisest, ei suurenda see tõepoolest tõhusust kuidagi ja grupierandil kaob mõte. Kuid kasutamine ei pea toimuma varade ühendamise kaudu. Kasutamine leiab aset ka juhul, kui litsents annab saajale tööstusdisainivabaduse, mis võimaldab tal kasutada oma tehnoloogiat kartmata, et litsentsiandja võiks esitada rikkumissüüdistusi. Konkurentide vahelise litsentsimise puhul võib asjaolu, et osapooled litsentsitavat tehnoloogiat ei kasuta, olla märgiks, et leping on varjatud kartellikokkulepe. Seepärast uurib amet kasutamisest hoidumise juhtumeid väga hoolikalt. |
| --- | --- |

(59)

| (60) | Tehnosiirde grupierandi määrust kohaldatakse litsentsilepingute suhtes, mille eesmärk on toota lepingulisi tooteid litsentsisaaja ja/või tema alltöövõtja(te) poolt. Seetõttu ei kohaldata tehnosiirde grupierandi määrust tehnosiirde kokkulepete (nende osade) suhtes, millega lubatakse all-litsentsimist. Siiski kohaldab amet tehnosiirde grupierandi määruses ja käesolevates suunistes sätestatud põhimõtteid analoogia põhjal ka litsentsiandja ja litsentsisaaja vaheliste „ülemlitsentsilepingute” (st kokkulepete, millega litsentsiandja lubab litsentsisaajal tehnoloogia jaoks all-litsentse anda) suhtes. Litsentsisaaja ja all-litsentsisaajate vahelised kokkulepped lepinguliste toodete tootmiseks kuuluvad tehnosiirde grupierandi määruse kohaldamisalasse. |
| --- | --- |

(60)

| (61) | Mõiste „lepingulised tooted” hõlmab litsentsitavate tehnoloogiaõigustega toodetavaid kaupu ja teenuseid. See kehtib nii juhul, kui litsentsitavat tehnoloogiat kasutatakse tootmisprotsessis, kui ka juhul, kui see tehnoloogia sisaldub tootes. Käesolevates suunistes hõlmab termin „litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavad tooted” mõlemat olukorda. Tehnosiirde grupierandi määrus kehtib kõikide juhtude puhul, mil tehnoloogiaõigusi litsentsitakse kaupade ja teenuste tootmiseks. Tehnosiirde grupierandi määruse ja käesolevate suuniste raamistik põhineb eeldusel, et litsentsitavate tehnoloogiaõiguste ja lepingulise toote vahel on otsene seos. Sellise seose puudumise korral, st kui kokkuleppe eesmärk ei ole võimaldada lepingulise toote tootmist, ei pruugi tehnosiirde grupierandi määruse ja käesolevate suuniste analüüsiraamistik kasutatav olla. |
| --- | --- |

(61)

| (62) | Tarkvara autoriõiguste litsentsimist kaitstud teose reprodutseerimiseks ja turustamiseks, st koopiate tootmiseks nende edasimüügi eesmärgil, ei loeta „tootmiseks” tehnosiirde grupierandi määruse tähenduses, seega ei ole see hõlmatud tehnosiirde grupierandi määruse ega käesolevate suunistega. Selline reprodutseerimine levitamise eesmärgil on analoogia põhjal hõlmatud hoopis vertikaalse grupierandi määrusega (43) ja suunistega vertikaalsete piirangute kohta (44). Reprodutseerimisega levitamise eesmärgil on tegu siis, kui litsents antakse tarkvara reprodutseerimiseks andmekandjal, olenemata sellest, milliste tehniliste vahenditega tarkvara levitatakse. Tehnosiirde grupierandi määrus ja käesolevad suunised ei hõlma näiteks tarkvara autoriõiguse litsentsimist, mille raames antakse litsentsisaajale tarkvara algeksemplar reprodutseerimiseks ja selle edasimüümiseks lõppkasutajatele. Samuti ei hõlma need ei tarkvara autoriõiguse litsentsimist ega tarkvara levitamist nii, et lõppkasutaja loetakse pakendi avamisega nõustunuks sellega kaasas olevate tingimustega ega tarkvara autoriõiguse litsentsimist ega tarkvara levitamist allalaadimisega võrgus. |
| --- | --- |

(62)

| (63) | Kui litsentsisaaja lisab litsentsitud tarkvara lepingulisele tootele, ei ole tegu üksnes reprodutseerimise, vaid ka tootmisega. Näiteks tehnosiirde grupierandi määrus ja käesolevad suunised hõlmavad tarkvara autoriõiguse litsentsimist juhul, kui litsentsisaajal on õigus tarkvara reprodutseerida, lisades selle seadmesse, millega tarkvara suhtleb. |
| --- | --- |

(63)

| (64) | Tehnosiirde grupierandi määrus hõlmab alltöövõttu, mille puhul litsentsiandja litsentsib tehnoloogiaõigused litsentsisaajale, kes kohustub tootma teatavaid tooteid selle alusel ainult litsentsiandjale. Alltöövõtt võib sisaldada seadmete tarnimist litsentsiandja poolt kokkuleppe sisuks olevate kaupade ja teenuste tootmiseks. Et viimati nimetatud alltöövõtu tüüp kuuluks tehnosiirde kokkuleppe osana tehnosiirde grupierandi määruse kohaldamisalasse, peavad tarnitavad seadmed olema otseselt seotud lepinguliste toodete tootmisega. Alltöövõttu käsitletakse ka ameti teatises selle hinnangu andmise kohta teatavatele alltöövõtulepingutele vastavalt EMP lepingu artikli 53 lõikele 1 (45). Vastavalt sellele teatisele, mis kehtib ka praegu, jäävad alltöövõtulepingud, milles alltöövõtja kohustub tootma teatud tooteid ainult peatöövõtjale, väljapoole artikli 53 lõike 1 kohaldamisala. Ka alltöövõtulepingud, milles peatöövõtja määrab alltöövõtu väärtusahelas kindlaks lepingulise vahetoote alltöövõtjate vahelise siirdehinna, ei kuulu tavaliselt artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse, tingimusel, et lepingulisi tooteid toodetakse üksnes peatöövõtjale. Muud alltöövõtjale pandud piirangud, nagu keeld tegeleda oma uurimis- ja arendustegevusega või kasutada selle tulemusi, võivad aga jääda artikli 53 kohaldamisalasse (46). |
| --- | --- |

(64)

| (65) | Tehnosiirde grupierandi määrus kehtib ka kokkulepete kohta, mille puhul litsentsisaaja peab enne kommertskasutuseks valmis toote või protsessi saamist tegelema arendustegevusega, seda tingimusel, et lepinguline toode on määratletud. Kokkuleppe sisuks on määratletud lepingulise toote, st litsentsitud tehnoloogiaõigustega toodetavate toodete tootmine, isegi kui selleks on vaja sellist täiendavat tööd ja investeeringuid. |
| --- | --- |

(65)

| (66) | Tehnosiirde grupierandi määruses ega käesolevates suunistes ei käsitleta kokkuleppeid, millega tehnoloogiaõigusi litsentsitakse selleks, et võimaldada litsentsisaajal tegeleda täiendava uurimis- ja arendustegevusega mitmesugustes valdkondades, sealhulgas sellisest uurimis- ja arendustegevusest sündiva toote edasiarendamisega (47). Näiteks ei käsitleta ei tehnosiirde grupierandi määruses ega suunistes täiendava uurimistegevuse käigus kasutatava tehnoloogilise uurimisvahendi litsentsimist. Neis ei käsitleta ka uurimis- ja arendustegevuse alast alltöövõttu, mille puhul litsentsisaaja kohustub tegelema uurimis- ja arendustegevusega litsentsitava tehnoloogia valdkonnas ning tagastama litsentsiandjale täiustatud tehnoloogiapaketi (48). Selliste kokkulepete põhisisu on uurimis- ja arendusteenuste osutamine, mille eesmärk on tehnoloogia täiustamine, mitte aga litsentsitava tehnoloogia alusel kaupade ja teenuste tootmine. |
| --- | --- |

(66)

3.2.5.   Kestus

| (67) | Grupierand kehtib niikaua, kuni litsentsitava omandi õigused ei ole kehtivust kaotanud, aegunud või kehtetuks kuulutatud, sõltuvalt tehnosiirde grupierandi määruse kestusest, mis kaotab kehtivuse 30. aprillil 2026. Oskusteabe puhul kehtib grupierand niikaua, kuni litsentsitav oskusteave püsib salajasena, välja arvatud juhul, kui oskusteave saab üldteatavaks litsentsisaaja tegevuse tagajärjel. Sel juhul kehtib grupierand kokkuleppe kestuse lõpuni (vt tehnosiirde grupierandi määruse artikkel 2). |
| --- | --- |

(67)

| (68) | Grupierand kehtib iga kokkuleppega hõlmatud litsentsitava tehnoloogiaõiguse suhtes ja lakkab kehtimast päeval, mil viimane tehnoloogiaõigus tehnosiirde grupierandi määruse tähenduses lõpeb, kehtetuks tunnistatakse või üldkasutatavaks muutub. |
| --- | --- |

(68)

3.2.6.   Suhe muude grupierandi määrustega

| (69) | Tehnosiirde grupierandi määruses on käsitletud kahe ettevõtja vahelisi kokkuleppeid, mis on seotud tehnoloogiaõiguste litsentsimisega lepinguliste toodete tootmise eesmärgil. Tehnoloogiaõigused võivad olla aga ka muud liiki kokkulepete osaks. Lisaks müüakse litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavaid tooteid hiljem turul. Seetõttu on vajalik käsitleda seost tehnosiirde grupierandi määruse ja EMP lepingu XIV lisa punktis 6 osutatud õigusakti (komisjoni 14. detsembri 2010. aasta määrus (EL) nr 1218/2010 Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 101 lõike 3 kohaldamise kohta teatud spetsialiseerumiskokkulepete liikide suhtes (edaspidi „spetsialiseerumist käsitlev grupierandi määrus”), (49) EMP lepingu XIV lisa punktis 7 osutatud õigusakti (komisjoni 14. detsembri 2010. aasta määrus (EL) nr 1217/2010 Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 101 lõike 3 kohaldamise kohta teatavat liiki teadus- ja arenduskokkuleppe liikide suhtes (edaspidi „uurimis- ja arendustegevuse grupierandi määrus”) (50) ning vertikaalse grupierandi määruse vahel (51). |
| --- | --- |

(69)

3.2.6.1.   Grupierandi määrused spetsialiseerumis- ning uurimis- ja arendustegevust käsitlevate kokkulepete kohta

| (70) | Tehnosiirde grupierandi määrust ei kohaldata litsentsimise suhtes spetsialiseerumiskokkulepete raames, mida käsitletakse spetsialiseerumist käsitlevas grupierandi määruses, ega litsentsimise suhtes uurimis- ja arenduskokkulepete raames, mida käsitletakse uurimis- ja arendustegevuse grupierandi määruses (vt tehnosiirde grupierandi määruse põhjendus 7 ja artikkel 9). |
| --- | --- |

(70)

| (71) | Spetsialiseerumist käsitleva grupierandi määruse artikli 1 lõike 1 punkti d kohaselt käsitletakse selles määruses eelkõige ühise tootmise kokkuleppeid, millega kaks või enam osapoolt lepivad kokku valmistada teatavaid tooteid ühiselt. Määrus laieneb intellektuaalomandi õiguste loovutamise või kasutamise kohta käivatele sätetele, tingimusel et kõnealused sätted ei kujuta endast kokkuleppe peamist eset, ent on otseselt seotud selle rakendamisega ja selleks vajalikud. |
| --- | --- |

(71)

| (72) | Kui ettevõtjad asutavad ühise tootmisettevõtte ja annavad sellele litsentsi sellise tehnoloogia kasutamiseks, mida kasutatakse ühisettevõttes toodetavate toodete tootmisel, ei kuulu selline litsentsimine tehnosiirde grupierandi määruse kohaldamisalasse, vaid spetsialiseerumist käsitleva grupierandi määruse alla. Sellest tulenevalt loetakse litsentsimine ühise tootmisettevõtte kontekstis tavaliselt spetsialiseerumist käsitleva grupierandi määruse alla kuuluvaks. Kui ühisettevõte aga hakkab tegelema tehnoloogia litsentsimisega kolmandatele osapooltele, ei seostu see ühisettevõtte tootmistegevusega ega kuulu seepärast viimati nimetatud määruse kohaldamisalasse. Sellised litsentsilepingud, mis ühendavad osapoolte tehnoloogiad, kujutavad endast tehnoloogiapuule, mida on käsitletud käesolevate suuniste jaotises 4.4. |
| --- | --- |

(72)

| (73) | Uurimis- ja arendustegevuse grupierandi määrus hõlmab kokkuleppeid, millega kaks või enam ettevõtjat lepivad kokku ühises uurimis- ja arendustegevuses ning selle tulemuste ühises kasutamises. Nimetatud määruse artikli 1 lõike 1 punkti m kohaselt toimub uurimis- ja arendustegevus ning selle tulemuste kasutamine ühiselt juhul, kui sellega seotud töö teostajaks on ühisrühm, -organisatsioon või -ettevõte, töö usaldatakse ühiselt kolmandale isikule või jaotatakse poolte vahel vastavalt spetsialiseerumisele selliste ülesannete liikide järgi nagu uurimistegevus, arendustegevus, tootmine ja turustamine, sh litsentsimine. Kõnealuses määruses on käsitletud ka tasustatavaid teadus- ja arendustegevuse kokkuleppeid, mille raames kaks või enam ettevõtjat lepivad kokku, et teadus- ja arendustegevusega tegeleb üks osapool ja seda rahastab teine osapool, tegevuse tulemuste ühise kasutamisega või ilma selleta (vt uurimis- ja arendustegevuse grupierandi määruse artikli 1 lõike 1 punkti a alapunkt vi). |
| --- | --- |

(73)

| (74) | Sellest järeldub, et uurimis- ja arendustegevuse grupierandi määrus hõlmab litsentsimist osapoolte vahel ning osapooltelt ühisettevõttele uurimis- ja arendustegevuse kokkuleppe raames. Sellist litsentsimist on käsitletud vaid uurimis- ja arendustegevuse grupierandi määruses, mitte tehnosiirde grupierandi määruses. Selliste kokkulepete raames saavad osapooled määrata kindlaks ka uurimis- ja arendustegevuse tulemuste kolmandatele osapooltele litsentsimise tingimused. Et aga litsentsi saanud kolmandad osapooled ei osale uurimis- ja arendustegevuse kokkuleppes, ei käi kolmandate osapooltega sõlmitud üksikud litsentsilepingud uurimis- ja arendustegevuse grupierandi määruse alla. Selline litsentsileping on tehnosiirde grupierandi määruse grupierandiga hõlmatud juhul, kui tehnosiirde grupierandi määruse grupierandi tingimused on täidetud. |
| --- | --- |

(74)

3.2.6.2.   Vertikaalse grupierandi määrus

| (75) | Vertikaalse grupierandi määrus hõlmab kokkuleppeid kahe või enama ettevõtja vahel, kellest igaüks tegutseb kokkuleppe kohaldamisel tootmis- või turustusahela eri tasandil, mis käsitlevad tingimusi, mille alusel osapooled võivad teatud kaupu või teenuseid osta, müüa või edasi müüa. Seega hõlmab see tarne- ja turustuskokkuleppeid (52). |
| --- | --- |

(75)

| (76) | Arvestades, et tehnosiirde grupierandi määruses on käsitletud vaid kahe osapoole vahelisi kokkuleppeid ja et litsentsisaaja, müües litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavaid tooteid, on vertikaalse grupierandi määruse tähenduses tarnija, on need kaks grupierandi määrust omavahel tihedas seoses. Litsentsiandja ja litsentsisaaja vaheline kokkulepe kuulub tehnosiirde grupierandi määruse kohaldamisalasse, samal ajal kui litsentsisaaja ja lepinguliste toodete ostjate vahelised kokkulepped kuuluvad vertikaalse grupierandi määruse kohaldamisalasse (53). |
| --- | --- |

(76)

| (77) | Tehnosiirde grupierandi määrus võimaldab erandit ka litsentsiandja ja litsentsisaaja vahelistele kokkulepetele, mis panevad litsentsisaajale kohustusi selle kohta, kuidas ta peab litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavaid tooteid müüma. Eelkõige võidakse litsentsisaajat kohustada looma teatavat liiki turustussüsteemi, näiteks ainuturustust või valikulist turustust. Et selliste kohustuste rakendamiseks sõlmitavad turustuskokkulepped käiksid grupierandi alla, peavad need vastama vertikaalse grupierandi määruse nõuetele. Näiteks võib litsentsiandja kohustada litsentsisaajat looma erieeskirjade alusel ainuõiguslikul turustusel põhineva süsteemi. Vertikaalse grupierandi määruse artikli 4 punktist b aga tuleneb, et turustajatel peab üldiselt olema vabadus müüa passiivselt litsentsisaaja muude ainuõiguslike turustajate territooriumidele. |
| --- | --- |

(77)

| (78) | Lisaks peavad turustajad olema vertikaalse grupierandi määruse kohaselt põhimõtteliselt vabad müüma nii aktiivselt kui passiivselt territooriumidele, mis on kaetud muude tarnijate, st muude litsentsitavate tehnoloogiaõiguste alusel oma tooteid tootvate litsentsisaajate turustussüsteemidega. Seda seetõttu, et vertikaalse grupierandi määruse tähenduses on iga litsentsisaaja eraldi tarnija. Siiski võivad kõnealuses määruses sisalduva tarnija turustussüsteemi aktiivse müügi piirangu grupierandi aluseks olevad põhjused kehtida ka juhul, kui erinevad litsentsisaajad müüvad litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavaid tooteid litsentsiandjale kuuluva ühise tootemargi all. Kui litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavaid tooteid müüakse ühise tootemargi identiteedi all, võivad litsentsisaajate turustussüsteemide vaheliste piirangute kohaldamiseks olla samad tulemuslikkusega seotud põhjused kui üheainsa vertikaalse turustussüsteemi siseste piirangute puhul. Kui vertikaalse grupierandi määruse tingimused on täidetud, siis tõenäoliselt ei nõua amet selliste piirangute kõrvaldamist. Et ühise tootemargi identiteet saaks eksisteerida, tuleb tooteid müüa ja turustada ühise tootemargi all, mis domineerib kvaliteedi- ja muu vajaliku teabe edastamisel tarbijale. Ei piisa, kui toode kannab lisaks litsentsisaajate tootemargile litsentsiandja tootemarki, mis määratleb seda litsentsitava tehnoloogia allikana. |
| --- | --- |

(78)

3.3.   Turuosa künnised grupierandi kaitse kohaldamiseks

| (79) | Tehnosiirde grupierandi määruse artikli 3 kohaselt sõltub konkurentsi piiravate kokkulepete grupierand turuosa ehk tehnosiirde grupierandi määruse grupierandi kaitse künnistest, mis piiravad grupierandi kohaldamisala kokkulepetega, mille puhul võib hoolimata sellest, et need võivad konkurentsi piirata, eeldada, et need vastavad artikli 53 lõike 3 tingimustele. Väljaspool turuosa künnistega loodud kaitset tuleb kohaldada individuaalset hindamist. Asjaolu, et turuosad ületavad künniseid, ei loo eeldust, et kokkulepe jääb artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse või et kokkulepe ei täida artikli 53 lõike 3 tingimusi. Tehnosiirde grupierandi määruse artikli 4 kohaste raskekujuliste piirangute puudumisel on vaja teha turu analüüs. |
| --- | --- |

(79)

Asjaomased turuosa künnised

| (80) | Turuosa künnis, mida kohaldatakse tehnosiirde grupierandi määruse kohase grupierandi kaitse rakendamiseks, sõltub sellest, kas kokkuleppeosalised on konkurendid või mittekonkurendid. |
| --- | --- |

(80)

| (81) | Turuosa künniseid kohaldatakse nii litsentsitud tehnoloogiaõiguste asjaomas(t)e tur(g)u(de) kui ka lepinguliste toodete asjaomas(t)e tur(g)u(de) suhtes. Kui kohaldatavat turuosa ületatakse ühel või mitmel toote- või tehnoloogiaturul, ei kehti grupierand kokkuleppe suhtes sellel (nendel) asjaomas(t)el tur(g)u(de)l. Kui näiteks litsentsilepingus käsitletakse kahte eraldi tooteturgu, võib juhtuda, et grupierand kehtib ühel turul, kuid mitte teisel. |
| --- | --- |

(81)

| (82) | Tehnosiirde grupierandi määruse artikli 3 lõike 1 kohaselt kohaldatakse tehnosiirde grupierandi määruse artikliga 2 ettenähtud kaitset konkurentide vaheliste kokkulepete suhtes tingimusel, et osapoolte ühine turuosa ei ületa 20 % ühestki asjaomasest turust. Tehnosiirde grupierandi määruse artikli 3 lõikes 1 sätestatud turuosa künnist kohaldatakse siis, kui osapooled on tootetur(g)u(de)l tegelikud või potentsiaalsed konkurendid ja/või tehnoloogiaturul tegelikud konkurendid (erinevus konkurentide ja mittekonkurentide vahel, vt alates punktist 27). |
| --- | --- |

(82)

| (83) | Turuosa künnise või konkurentide vaheliste kokkulepete raskekujuliste konkurentsipiirangute nimekirja kohaldamisel tehnoloogiaturu potentsiaalset konkurentsi arvesse ei võeta. Väljaspool tehnosiirde grupierandi määruses sätestatud grupierandi kaitse raame võetakse tehnoloogiaturu potentsiaalset konkurentsi arvesse, kuid see ei vii konkurentide vaheliste kokkulepete suhtes tehtavate raskekujuliste konkurentsipiirangute nimekirja kohaldamisele. |
| --- | --- |

(83)

| (84) | Kui litsentsilepingu sõlminud osapooled ei ole konkurendid, kohaldatakse tehnosiirde grupierandi määruse artikli 3 lõikes 2 sätestatud turuosa künnist. Seega on mittekonkurentide vaheline kokkulepe hõlmatud juhul, kui ühegi osapoole turuosa ei ületa mõjutatud asjaomastel tehnoloogia- ega tooteturgudel 30 %. |
| --- | --- |

(84)

| (85) | Kui osapooltest saavad tehnosiirde grupierandi määruse artikli 3 lõike 1 tähenduses konkurendid hilisemal ajahetkel, näiteks kui litsentsisaaja oli asjaomasel lepinguliste toodete müügi turul esindatud juba enne litsentsimist ja litsentsiandjast saab seejärel sama asjaomase turu tegelik või võimalik tarnija, kohaldatakse alates ajahetkest, mil neist said konkurendid, 20 % turuosa künnist. Sel juhul kehtib aga edasi mittekonkurentide vaheliste kokkulepete suhtes kohaldatav raskekujuliste piirangute nimekiri, kui kokkulepet pärast oluliselt ei muudeta (vt tehnosiirde grupierandi määruse artikli 4 lõige 3 ja käesolevate suuniste punkt 39). |
| --- | --- |

(85)

Turuosade arvutamine tehnoloogiatur(g)u(de)l grupierandi kaitse kohaldamiseks

| (86) | Tehnosiirde grupierandi määruse kohane turuosade arvutamine asjaomastel turgudel, kus tehnoloogiaõigused on litsentsitud, erineb tavapärasest viisist käesolevate suuniste punktis 87 selgitatud põhjustel. Tehnoloogiaturu puhul tuleneb tehnosiirde grupierandi määruse artikli 8 punktist d, et nii asjaomase turu toote- kui ka geograafilise ulatuse puhul tuleb litsentsiandja turuosa arvutada litsentsiandja ja kõigi litsentsisaajate litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavate toodete ühendatud müüginäitajate alusel. Sellise lähenemisviisi korral arvutatakse litsentsiandja ja litsentsisaajate lepingujärgsete toodete kogumüük protsendina konkureerivate toodete kogumüügist, olenemata sellest, kas need konkureerivad tooted on toodetud litsentsitud tehnoloogiat kasutades. |
| --- | --- |

(86)

| (87) | See lähenemisviis, kus litsentsiandja turuosa tehnoloogiaturul arvutatakse tema „jalajäljena” toodete tasandil, on valitud praktiliste raskuste tõttu, mis on seotud litsentsiandja turuosa arvutamisega litsentsitasude alusel (vt punkt 25). Litsentsitasude kohta on raske saada usaldusväärseid andmeid, ning lisaks võivad tegelikud litsentsitasud tõsiselt alahinnata ka tehnoloogia positsiooni turul, kui litsentsitasud vähenevad vastastikuse litsentsimise või seotud toodete tarnimise tulemusena. Kui litsentsiandja turuosa tehnoloogiaturul arvutatakse kõnealuse tehnoloogia abil toodetud toodete, mitte konkureerivate tehnoloogiate abil toodetud toodete põhjal, see oht kaob. Selline „jalajälg” toote tasandil peegeldab tehnoloogia turuosa üldiselt hästi. |
| --- | --- |

(87)

| (88) | Ideaalis eraldataks jalajälje arvutamisel tooteturust oma tehnoloogia abil valmistatud tooted, mida ei ole litsentsitud teistele, kuna sellised oma tehnoloogiad kujutavad endast vaid kaudset piirangut litsentsitud tehnoloogiale. Kuna litsentsiandjal ja litsentsisaajatel võib aga olla keeruline teada, kas sama tooteturu muid tooteid toodetakse litsentsitud või oma tehnoloogia abil, põhineb tehnoloogiaturu turuosa arvutamine tehnosiirde grupierandi määruse mõistes litsentsitud tehnoloogia abil toodetud toodete osal kõigist kõnealusel tooteturul müüdud toodetest. Sellise lähenemisviisi tõttu, mis põhineb tehnoloogia jalajäljel toote kogutur(g)u(de)l, väheneb eeldatavasti arvutatud turuosa, kuna kaasatakse oma tehnoloogia abil toodetud tooted, samas annab see ikkagi tavaliselt hea pildi tehnoloogia tugevusest. Esiteks hõlmab see võimalikku konkurentsi selliste ettevõtjate poolt, kes toodavad oma tehnoloogiat kasutades, ning kes hakkaksid tõenäoliselt litsentsima, kui litsentside hinnad aeglaselt, kuid pidevalt tõuseksid. Teiseks, isegi kui on vähetõenäoline, et teised tehnoloogiaomanikud hakkaksid litsentsima, ei ole litsentsiandjal tingimata turuvõimu tehnoloogiaturul, isegi kui ta saab endale suure osa litsentsituludest. Kui järgnev tooteturg on konkurentsivõimeline, võib konkurents sellel tasandil litsentsiandjale tõhusat survet avaldada. Litsentsitasude suurenemine turustusahela eelnevas etapis mõjutab litsentsisaaja kulusid: see vähendab tema konkurentsivõimet ja seega võib vähendada ka läbimüüki. Seda tegurit sisaldab ka tehnoloogiaturu osa tooteturul ja see on tavaliselt hea näitaja litsentsiandja turuvõimust tehnoloogiaturul. |
| --- | --- |

(88)

| (89) | Tehnoloogia tugevuse hindamiseks tuleb arvesse võtta ka tehnoloogiaturu geograafilist ulatust. See võib mõnikord erineda vastava järgneva tooteturu geograafilisest ulatusest. Tehnosiirde grupierandi määruse kohaldamisel määrab/määravad tooteturg/-turud ära ka asjaomase tehnoloogiaturu geograafilise ulatuse. Tehnosiirde grupierandi määruse kohase grupierandi kaitse kohaldamisalast väljaspool võib siiski olla asjakohane vaadata ka potentsiaalselt suuremat geograafilist ala, kus konkureerivate tehnoloogiate litsentsiandja ja litsentsisaajad tegelevad nende tehnoloogiate litsentsimisega, kus konkurentsitingimused on piisavalt sarnased ja mida saab naaberaladest eristada viimati nimetatute märgatavalt erinevate konkurentsitingimuste tõttu. |
| --- | --- |

(89)

| (90) | Uute tehnoloogiate puhul, mis ei genereerinud eelnenud kalendriaastal mingit müüki, määratakse turuosaks null. Tehnoloogia hakkab turuosa koguma, kui müük algab. Kui turuosa ületab seejärel asjaomase künnise (20 % või 30 %), kohaldatakse grupierandi kaitset kahe järjestikuse kalendriaasta vältel pärast aastat, mil künnis ületati (vt tehnosiirde grupierandi määruse artikli 8 punkt e). |
| --- | --- |

(90)

Turuosade arvutamine tootetur(g)u(de)l grupierandi kaitse kohaldamiseks

| (91) | Asjaomaste lepinguliste toodete müügi turu puhul tuleb litsentsisaaja turuosa arvutada tema litsentsiandja tehnoloogiat sisaldavate toodete ja konkureerivate toodete müügi alusel, st litsentsisaaja kogu müügi alusel asjaomasel turul. Kui litsentsiandja on ka toodete tarnija asjaomasel turul, tuleb samuti arvesse võtta litsentsiandja müüki kõnealusel tooteturul. Tooteturu turuosade arvutuses ei võeta aga litsentsisaaja ja/või litsentsiandja turuosa arvutamisel arvesse muude litsentsisaajate müüki. |
| --- | --- |

(91)

| (92) | Turuosad tuleb arvutada eelnenud aasta müügiväärtuse andmete alusel, kui sellised andmed on kättesaadavad. Sellised andmed annavad tavaliselt täpsema ülevaate tehnoloogia tugevusest kui mahuandmed. Kuid kui väärtusepõhiseid andmeid ei ole saada, võib kasutada muud usaldusväärset turuteavet, kaasa arvatud müügimahu andmed. |
| --- | --- |

(92)

| (93) | Käesolevate suuniste jaotises 3.3 esitatud põhimõtteid saab illustreerida järgmiste näidetega: |
| --- | --- |

(93)

Mittekonkurentide vaheline litsentsimine

Näide 1

Biotehnoloogiliste toodete ja tehnika väljatöötamisele spetsialiseerunud äriühing A on töötanud välja uue toote Xeran. Ta ei tegele Xerani tootmisega, tal ei ole selleks ei tootmis- ega turustusvõimalusi. Äriühing B on üks nendest äriühingutest, kes toodab konkureerivaid tooteid vabalt kättesaadavate ja litsentsivabade tehnoloogiate alusel. Aastal 1 müüs B vabalt kättesaadavate tehnoloogiate alusel toodetud tooteid 25 miljoni euro väärtuses. Aastal 2 andis äriühing A äriühingule B Xerani tootmise litsentsi. Sel aastal müüs B vabalt kättesaadavate tehnoloogiate alusel toodetud tooteid 15 miljoni euro väärtuses ning 15 miljoni euro väärtuses Xerani. Aastal 3 ning järgnevatel aastatel tootis B ainult Xerani ning müüs seda aastas 40 miljoni euro väärtuses. Aastal 2 annab äriühing A litsentsi ka äriühingule C. C ei tegutsenud varem sellel tooteturul. C toodab ja müüb ainult Xerani – aastal 2 tootis ta seda 10 miljoni euro väärtuses, aastal 3 ja edaspidi 15 miljoni euro väärtuses. On kindlaks tehtud, et kogu Xerani ja selle asendajate turu koguväärtus, kus tegutsevad äriühingud B ja C, on 200 miljonit eurot aastas.

Aastal 2, mil litsentsilepingud sõlmitakse, oli äriühingu A osa tehnoloogiaturul 0 %, sest tema turuosa tuli arvutada Xerani eelnenud aasta kogumüügi alusel. Aastal 3 oli äriühingu A osa tehnoloogiaturul 12,5 %, mis peegeldas äriühingute B ja C aastal 2 toodetud Xerani väärtust. Aastal 4 ja edaspidi oli äriühingu A osa tehnoloogiaturul 27,5 %, mis peegeldas äriühingute B ja C eelnenud aastal toodetud Xerani väärtust.

Aastal 2 oli äriühingu B osa tooteturul 12,5 %, mis peegeldas äriühingu 25 miljoni euro suurust müüki aastal 1. Aastal 3 oli äriühingu B turuosa 15 %, sest aastal 2 kasvas tema müük 30 miljoni euroni. Aastal 4 ja edaspidi oli äriühingu B turuosa 20 %, sest ta läbimüük oli 40 miljonit eurot aastas. Äriühingu C osa tooteturul oli 0 % aastatel 1 ja 2, 5 % aastal 3 ning seejärel 7,5 %.

Et A ja B ning A ja C vahelised litsentsilepingud on sõlmitud mittekonkurentide vahel ning äriühingute A, B ja C üksikud turuosad olid kõigil aastatel alla 30 %, kuulub iga kokkulepe tehnosiirde grupierandi määruses sätestatud grupierandi kaitse alla.

Näide 2

Olukord on sama, mis näites 1, kuid äriühingud B ja C tegutsevad erinevatel geograafilistel turgudel. On kindlaks tehtud, et Xerani ja selle asendajate turu koguväärtus kummalgi geograafilisel turul on 100 miljonit eurot aastas.

Sellisel juhul tuleb äriühingu A turuosa asjaomastel tehnoloogiaturgudel arvutada kahe eraldi geograafilise tooteturu toodete müügiandmete põhjal. Turul, kus tegutseb äriühing B, sõltub äriühingu A turuosa Xerani müügist äriühingu B poolt. Et käesolevas näites võetakse kogu turu väärtuseks 100 miljonit eurot, st pool näite 1 turu suurusest, on äriühingu A turuosa aastal 2 0 %, aastal 3 15 % ja edaspidi 40 %. Äriühingu B turuosa on aastal 2 25 %, aastal 3 30 % ja edaspidi 40 %. Aastatel 2 ja 3 ei ületa ei äriühingu A ega B turuosa 30 % künnist. Alates aastast 4 künnis siiski ületatakse ning see tähendab, et pärast aastat 6 ei saa äriühingute A ja B vaheline litsentsileping, kooskõlas tehnosiirde grupierandi määruse artikli 8 punktiga e, enam grupierandi kaitse alla kuuluda, vaid seda tuleb hinnata üksikjuhtumina.

Turul, kus tegutseb äriühing C, sõltub äriühingu A turuosa Xerani müügist äriühing C poolt. Äriühingu C eelnenud aasta müügi alusel on äriühingu A osa tehnoloogiaturul aastal 2 0 %, aastal 3 10 % ja edaspidi 15 %. Äriühingu C osa tooteturul on sama: 0 % aastal 2, 10 % aastal 3 ja edaspidi 15 %. Seega jääb äriühingute A ja C vaheline litsentsileping kogu perioodi kestel grupierandi kaitse alla.

Konkurentide vaheline litsentsimine

Näide 3

Äriühingud A ja B tegutsevad teatava keemiatoote samal asjaomasel toote- ja geograafilisel turul. Neil kummalgi on erinevate, selle toote tootmiseks kasutatavate tehnoloogiate patent. Aastal 1 sõlmivad äriühingud A ja B litsentsilepingud, mis lubavad neil kasutada vastastikku teineteise tehnoloogiaid. Aastal 1 kasutavad äriühingud A ja B tootmiseks ainult oma tehnoloogiat, ning äriühing A müüb oma toodet 15 miljoni euro väärtuses ja äriühing B müüb oma toodet 20 miljoni euro väärtuses. Alates aastast 2 kasutavad mõlemad lisaks oma tehnoloogiale ka vastaspoole oma. Alates sellest aastast müüb äriühing A 10 miljoni euro väärtuses oma tehnoloogial põhinevat toodet ja 10 miljoni euro väärtuses äriühingu B tehnoloogial põhinevat toodet. Alates aastast 2 müüb äriühing B 15 miljoni euro väärtuses oma tehnoloogial põhinevat toodet ja 10 miljoni euro väärtuses äriühingu A tehnoloogial põhinevat toodet. On kindlaks tehtud, et toote ja selle asendajate kogu turu väärtus on 100 miljonit eurot aastas.

Selleks et litsentsilepingut tehnosiirde grupierandi määruse kohaselt hinnata, tuleb välja arvutada äriühingute A ja B osad nii tehnoloogia- kui ka tooteturul. Äriühingu A osa tehnoloogiaturul sõltub eelnenud aastal äriühingute A ja B poolt müüdud ja äriühingu A tehnoloogial põhineva toote kogusest. Aastal 2 on äriühingu A osa tehnoloogiaturul seega 15 %, mis peegeldab tema oma tootmist ja müüki 15 miljoni EUR ulatuses aastal 1. Alates aastast 3 on äriühingu A osa tehnoloogiaturul 20 %, mis peegeldab äriühingu A tehnoloogial põhineva toote tootmist ja müüki äriühingute A ja B poolt 20 miljoni euro ulatuses (kumbki 10 miljonit eurot). Samamoodi on äriühingu B osa tehnoloogiaturul aastal 2 20 % ning seejärel 25 %.

Äriühingute A ja B osad tooteturul olenevad nende toodete müügist eelnenud aastal, sõltumata kasutatud tehnoloogiast. Äriühingu A osa tooteturul aastal 2 on 15 % ning seejärel 20 %. Äriühingu B osa tooteturul aastal 2 on 20 % ning seejärel 25 %.

Et kokkulepe on sõlmitud konkurentide vahel, peab nende summaarne turuosa nii tehnoloogia- kui ka tooteturul jääma grupierandi kaitse alla kuulumiseks allapoole 20 % turuosa künnist. On selge, et kõnealusel juhul asi nii ei ole. Äriühingute summaarne osa tehnoloogia- ja tooteturul on aastal 2 35 % ning seejärel 45 %. Seetõttu tuleb kõnealust konkurentide vahelist kokkulepet hinnata üksikjuhtumina.

3.4.   Raskekujulised konkurentsipiirangud vastavalt grupierandi määrusele

3.4.1.   Üldpõhimõtted

| (94) | Tehnosiirde grupierandi määruse artikkel 4 sisaldab raskekujuliste konkurentsipiirangute nimekirja. Piirangu liigitamine raskekujuliseks põhineb piirangu olemusel ja kogemusel, mis näitab, et sellised piirangud on peaaegu alati konkurentsivastased. Euroopa Kohtu ja Üldkohtu (54) kohtupraktika kohaselt võivad sellised piirangud tuleneda kokkuleppe selgest eesmärgist või konkreetse juhtumi asjaoludest (vt punkt (14)). Raskekujulised piirangud võivad üksikjuhtudel siiski osutuda objektiivselt vajalikeks teatavat liiki või laadi kokkuleppe jaoks (55) ja jääda EMP lepingu artikli 53 lõike 1 kohaldamisalast välja. Lisaks sellele võib ettevõtja üksikjuhul alati kasutada tõhususel põhinevat kaitset artikli 53 lõike 3 alusel (56). |
| --- | --- |

(94)

| (95) | Tehnosiirde grupierandi määruse artikli 4 lõigetest 1 ja 2 tuleneb, et kui tehnosiirde kokkulepe sisaldab raskekujulist konkurentsipiirangut, jääb kokkulepe tervikuna väljapoole grupierandi kohaldamisala. Tehnosiirde grupierandi määruse tähenduses ei saa raskekujulisi konkurentsipiiranguid ülejäänud kokkuleppest eraldada. Lisaks arvab amet, et üksikjuhtumite hindamise kontekstis ei ole tõenäoline, et raskekujulised konkurentsipiirangud täidaksid artikli 53 lõike 3 tingimused (vt punkt 18). |
| --- | --- |

(95)

| (96) | Tehnosiirde grupierandi määruse artiklis 4 tehakse vahet kokkulepetel konkurentide ja mittekonkurentide vahel. |
| --- | --- |

(96)

3.4.2.   Konkurentide vahelised kokkulepped

| (97) | Tehnosiirde grupierandi määruse artikli 4 lõikes 1 on loetletud konkurentide vahelise litsentsimisega seotud raskekujulised konkurentsipiirangud. Vastavalt artikli 4 lõikele 1 ei käsitleta tehnosiirde grupierandi määruses kokkuleppeid, mille eesmärk on otseselt või kaudselt, üksikult või osapoolte kontrolli all olevate muude teguritega kombineeritult alljärgnev:






  a) | piirata osaleva ettevõtja võimalusi määrata hindu toodete müümisel kolmandatele isikutele; |
| --- | --- | --- |

(97)

a)

piirata osaleva ettevõtja võimalusi määrata hindu toodete müümisel kolmandatele isikutele;

| b) | piirata tootmismahtu, välja arvatud lepinguliste toodete tootmismahtu, mis on litsentsisaajale kehtestatud mittevastastikuse kokkuleppega või mis on kehtestatud ainult ühele litsentsisaajale vastastikuse kokkuleppega; |
| --- | --- |

b)

piirata tootmismahtu, välja arvatud lepinguliste toodete tootmismahtu, mis on litsentsisaajale kehtestatud mittevastastikuse kokkuleppega või mis on kehtestatud ainult ühele litsentsisaajale vastastikuse kokkuleppega;

| c) | jagada turge või kliente, välja arvatud:






  i) | litsentsiandja ja/või litsentsisaaja kohustus mittevastastikuse kokkuleppe alusel mitte kasutada litsentsitud tehnoloogiaõigusi tootmisel ainuõiguslikul territooriumil, mis on reserveeritud teisele lepinguosalisele, ja/või mitte müüa ei aktiivselt ega passiivselt või ainult aktiivselt ainuõiguslikul territooriumil või ainuõiguslikule kliendirühmale, mis on reserveeritud teisele kokkuleppe osapoolele; |
| --- | --- | --- |

c)

jagada turge või kliente, välja arvatud:

i)

litsentsiandja ja/või litsentsisaaja kohustus mittevastastikuse kokkuleppe alusel mitte kasutada litsentsitud tehnoloogiaõigusi tootmisel ainuõiguslikul territooriumil, mis on reserveeritud teisele lepinguosalisele, ja/või mitte müüa ei aktiivselt ega passiivselt või ainult aktiivselt ainuõiguslikul territooriumil või ainuõiguslikule kliendirühmale, mis on reserveeritud teisele kokkuleppe osapoolele;

| ii) | mittevastastikuse kokkuleppe alusel litsentsisaaja aktiivse müügi piiramine ainuõiguslikul territooriumil või ainuõiguslikule kliendirühmale, mille litsentsiandja on määranud teisele litsentsisaajale, tingimusel et viimane ei olnud selle litsentsi andmise ajal litsentsiandja suhtes konkureeriv ettevõtja; |
| --- | --- |

ii)

mittevastastikuse kokkuleppe alusel litsentsisaaja aktiivse müügi piiramine ainuõiguslikul territooriumil või ainuõiguslikule kliendirühmale, mille litsentsiandja on määranud teisele litsentsisaajale, tingimusel et viimane ei olnud selle litsentsi andmise ajal litsentsiandja suhtes konkureeriv ettevõtja;

| iii) | litsentsisaaja kohustus toota lepingulisi tooteid ainult oma tarbeks, tingimusel et litsentsisaajal ei keelata aktiivselt ega passiivselt müüa lepingulisi tooteid kasutamiseks oma toodete varuosadena; |
| --- | --- |

iii)

litsentsisaaja kohustus toota lepingulisi tooteid ainult oma tarbeks, tingimusel et litsentsisaajal ei keelata aktiivselt ega passiivselt müüa lepingulisi tooteid kasutamiseks oma toodete varuosadena;

| iv) | mittevastastikuse kokkuleppe alusel litsentsisaaja kohustus toota lepingulisi tooteid ainult teatavale konkreetsele kliendile, kui litsents anti eesmärgiga luua kõnealusele kliendile alternatiivne tarneallikas; |
| --- | --- |

iv)

mittevastastikuse kokkuleppe alusel litsentsisaaja kohustus toota lepingulisi tooteid ainult teatavale konkreetsele kliendile, kui litsents anti eesmärgiga luua kõnealusele kliendile alternatiivne tarneallikas;

| d) | piirata litsentsisaaja võimalust kasutada oma tehnoloogiaõigusi või mis tahes kokkuleppeosalise võimalust tegeleda uurimis- ja arendustegevusega, välja arvatud juhul, kui kõnealune piirang on hädavajalik selleks, et hoida ära litsentsitava oskusteabe avalikustamine kolmandatele osapooltele. |
| --- | --- |

d)

piirata litsentsisaaja võimalust kasutada oma tehnoloogiaõigusi või mis tahes kokkuleppeosalise võimalust tegeleda uurimis- ja arendustegevusega, välja arvatud juhul, kui kõnealune piirang on hädavajalik selleks, et hoida ära litsentsitava oskusteabe avalikustamine kolmandatele osapooltele.

Konkurentide vaheliste vastastikuste ja mittevastastikuste kokkulepete eristamine

| (98) | Mitme raskekujulise piirangu puhul tehakse tehnosiirde grupierandi määruses vahet vastastikustel ja mittevastastikustel kokkulepetel. Raskekujuliste konkurentsipiirangute nimekiri on konkurentide vaheliste vastastikuste kokkulepete puhul rangem kui mittevastastikuste kokkulepete puhul. Vastastikused kokkulepped on vastastikuse litsentsimise kokkulepped, mille puhul litsentsitavad tehnoloogiad konkureerivad või neid saab kasutada konkureerivate toodete tootmiseks. Mittevastastikune kokkulepe on kokkulepe, millega üks osapool annab teisele litsentsi oma tehnoloogiaõigustele või, vastastikuse litsentsimise puhul, litsentsitavad tehnoloogiaõigused ei konkureeri ja neid ei saa kasutada konkureerivate toodete tootmiseks. Kokkulepe ei ole tehnosiirde grupierandi määruse mõistes veel vastastikune, kui ta sisaldab tagasiloovutamise kohustust või kui litsentsisaaja litsentsib litsentsitava tehnoloogia omapoolsed täiustused tagasi. Kui mittevastastikune kokkulepe muutub seejärel vastastikuseks tänu teise litsentsilepingu sõlmimisele samade osapoolte vahel, võivad nad esimest litsentsilepingut muuta, et vältida raskekujulise konkurentsipiiranguga kokkulepet. Üksikjuhtumi hindamisel võtab amet arvesse esimese lepingu sõlmimisest teise lepingu sõlmimiseni kulunud aega. |
| --- | --- |

(98)

Konkurentidevahelised hinnapiirangud

| (99) | Tehnosiirde grupierandi määruse artikli 4 lõike 1 punktis a sisalduv raskekujuline konkurentsipiirang on seotud konkurentide vaheliste kokkulepetega, mille eesmärgiks on kolmandatele osapooltele müüdavate, sealhulgas litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavate kaupade hindade kinnitamine. Konkurentide vahelised hinnakokkulepped on juba oma eesmärgilt konkurentsi piiravad. Hinnakokkulepe võib olla otsese kokkuleppena täpse hinna kohta või hinnakirja kohta koos teatavate maksimaalselt lubatavate allahindlustega. Ei ole tähtis, kas kokkuleppes käsitletakse kindlaksmääratud, minimaalseid, maksimaalseid või soovitatavaid hindu. Hinnakokkuleppeid saab rakendada ka kaudselt, kohaldades tingimusi, mis peavad pärssima huvi kokkulepitud hinnatasemest hälbida, näiteks nähes ette, et litsentsitasu määr tõuseb, kui toodete hindu langetatakse allapoole teatavat taset. Samal ajal litsentsisaaja kohustus maksta teatavat minimaalset litsentsitasu ei tähenda hinnakokkulepet. |
| --- | --- |

(99)

| (100) | Kui litsentsitasud arvutatakse üksiktoodete müügi alusel, mõjutab litsentsitasu suurus otseselt toote marginaalkulu ja seega ka toote hinda (57). Konkurendid võivad seetõttu kasutada järgnevatel tooteturgudel hindade kooskõlastamiseks ja/või tõstmiseks vastastikust litsentsimist koos vastastikku makstavate litsentsitasudega (58). Amet kohtleb vastastikust litsentsimist koos vastastikuse litsentsitasude maksmisega hinnakokkuleppena vaid juhul, kui kokkuleppel ei ole mingit konkurentsi soodustavat sihti ja see ei ole seega heauskne litsentsileping. Juhtudel, kui kokkulepe ei loo mingit väärtust ja sellel ei ole seetõttu mingit põhjendatud ärilist õigustust, on kokkulepe näilik ning seda tuleb pidada kartellileppeks. |
| --- | --- |

(100)

| (101) | Tehnosiirde grupierandi määruse artikli 4 lõike 1 punktis a sätestatud raskekujuline konkurentsipiirang hõlmab ka kokkuleppeid, mille puhul litsentsitasusid arvutatakse kõikide toodete müügi alusel, sõltumata sellest, kas nende tootmisel kasutatakse litsentsitavat tehnoloogiat. Selliste kokkulepete suhtes kohaldatakse samuti artikli 4 lõike 1 punkti d, mille kohaselt ei tohi piirata litsentsisaaja võimalust kasutada oma tehnoloogiaõigusi (vt käesolevate suuniste punkt (116)). Üldiselt sellised kokkulepped piiravad konkurentsi, sest kokkulepe suurendab litsentsisaaja jaoks tema oma konkureerivate tehnoloogiaõiguste kasutamise kulusid ja piirab enne kokkulepet eksisteerinud konkurentsi (59). See kehtib nii vastastikuste kui ka mittevastastikuste lepingute kohta. |
| --- | --- |

(101)

| (102) | Kokkulepe, mille kohaselt litsentsitasusid arvutatakse kõikide toodete müügi alusel, võib erandlikult siiski täita artikli 53 lõike 3 tingimused üksikjuhtumil, kui objektiivsete tegurite alusel võib järeldada, et piirang on konkurentsi soodustava litsentsimise toimumiseks hädavajalik. Nii võib olla juhul, kui piirangu puudumisel oleks litsentsisaaja tasutavat litsentsitasu võimatu või liiga raske arvutada ja jälgida, näiteks seetõttu, et litsentsiandja tehnoloogia ei jäta lõpptootele mingit nähtavat jälge ning alternatiivsed jälgimismeetodid puuduvad. |
| --- | --- |

(102)

Konkurentidevahelised tootmismahu piirangud

| (103) | Tehnosiirde grupierandi määruse artikli 4 lõike 1 punktis b sätestatud raskekujuline konkurentsipiirang on seotud osapoolte vastastikuste tootmismahu piirangutega. Tootmismahu piiranguga määratakse kindlaks, kui palju osapool võib toota ja müüa. Artikli 4 lõike 1 punkti b ei kohaldata litsentsisaaja tootmismahu piiramise suhtes mittevastastikuse kokkuleppe puhul ega ühe litsentsisaaja tootmismahu piiramise suhtes vastastikuse kokkuleppe puhul tingimusel, et tootmismahu piirangut kohaldatakse ainult litsentsitava tehnoloogia abil toodetavate toodete suhtes. Artikli 4 lõike 1 punkt b määratleb niisiis raskekujuliste konkurentsipiirangutena osapoolte vastastikused tootmismahu piirangud ja litsentsiandja kohta kehtivad tema oma tehnoloogial põhineva tootmismahu piirangud. Kui konkurendid lepivad kokku vastastikustes tootmismahu piirangutes, on kokkuleppe eesmärgiks ja tõenäoliseks tulemuseks turule jõudva tootmismahu vähendamine. Sama kehtib kokkulepete suhtes, mis vähendavad osapoolte huvi tootmismahtu suurendada, näiteks kohaldades ühiku kohta vastastikku makstavaid litsentsitasusid, mis tootmismahu suurenedes suurenevad, või kohustades kumbagi osapoolt teatava tootmismahu ületamisel leppetrahve maksma. |
| --- | --- |

(103)

| (104) | Mittevastastikuste kogusepiirangute leebem kohtlemine põhineb kaalutlusel, et ühepoolne piirang ei põhjusta tingimata turule jõudva toodangu mahu vähenemist, samal ajal kui oht, et kokkulepe ei ole heauskne litsentsileping, on mittevastastikuse piirangu puhul samuti väiksem. Kui litsentsisaaja on ühepoolse piiranguga nõus, võib kokkulepe tõenäoliselt viia üksteist täiendavate tehnoloogiate tõelise integratsioonini või tõhusust suurendava integratsioonini litsentsiandja parema tehnoloogia ja litsentsisaaja tootmisvahendite vahel. Samamoodi võib vastastikuses kokkuleppes vaid ühe litsentsisaaja tootmismahu piiramine tõenäoliselt peegeldada ühe osapoole poolt litsentsitava tehnoloogia suuremat väärtust ja võib nii edendada konkurentsi soodustavat litsentsimist. |
| --- | --- |

(104)

Turu ja klientide jagamine konkurentide vahel

| (105) | Tehnosiirde grupierandi määruse artikli 4 lõike 1 punktis c sätestatud raskekujuline konkurentsipiirang on seotud turgude ja klientide jaotamisega. Selliste kokkulepete eesmärk, millega konkurendid jagavad turge ja kliente, on piirata konkurentsi. Kokkulepe, milles konkurendid nõustuvad vastastikusel kokkuleppel mitte tootma teatavatel territooriumidel või mitte müüma ei aktiivselt ega passiivselt või ainult aktiivselt vastaspoolele reserveeritud territooriumidele või teatavatele klientidele, kujutab endast raskekujulist konkurentsipiirangut. Seetõttu loetakse turu jagamiseks näiteks vastastikune ainuõiguslik litsentsimine konkurentide vahel. |
| --- | --- |

(105)

| (106) | Artikli 4 lõike 1 punkt c kehtib sõltumata sellest, kas litsentsisaajale jääb vabadus kasutada oma tehnoloogiaõigusi. Kui litsentsisaaja on end varustanud litsentsiandja tehnoloogia kasutamiseks konkreetse toote tootmiseks, võib olla kulukas säilitada piirangutega hõlmatud klientide teenindamiseks muud tehnoloogiat kasutavat eraldi tootmisliini. Pealegi võib litsentsisaajal, arvestades piirangute konkurentsivastast potentsiaali, olla vähe huvi toota oma tehnoloogia alusel. Samuti on väga ebatõenäoline, et sellised piirangud on konkurentsi soodustava litsentsimise jaoks hädavajalikud. |
| --- | --- |

(106)

| (107) | Artikli 4 lõike 1 punkti c alapunkti i kohaselt ei ole raskekujuline konkurentsipiirang see, kui litsentsiandja annab mittevastastikuse kokkuleppega ainuõigusliku litsentsi tootmiseks litsentsitava tehnoloogia alusel konkreetsel territooriumil ja nõustub seega ise mitte tootma seal lepingulisi tooteid ega tarnima neid sellelt territooriumilt. Sellised ainuõiguslikud litsentsid kuuluvad grupierandi alla, sõltumata territoriaalsest kohaldamisalast. Kui litsents on ülemaailmne, tähendab ainuõigus seda, et litsentsiandja hoidub turule sisenemast või sinna jäämast. Grupierandit kohaldatakse ka siis, kui mittevastastikuse kokkuleppega ei lubata litsentsisaajale toota litsentsiandjale reserveeritud ainuõiguslikul territooriumil. Selliste kokkulepete otstarve võib olla tekitada litsentsiandjas ja/või litsentsisaajas huvi investeerida litsentsitavasse tehnoloogiasse ning seda arendada. Seega ei ole kokkuleppe eesmärk tingimata turgude jagamine. |
| --- | --- |

(107)

| (108) | Artikli 4 lõike 1 punkti c alapunkti i kohaselt ja samal põhjusel kuuluvad grupierandi kohaldamisalasse ka mittevastastikused kokkulepped, millega osapooled lepivad kokku mitte müüa aktiivselt või passiivselt teisele osapoolele reserveeritud ainuõiguslikule territooriumile või ainuõiguslikule kliendirühmale. Tehnosiirde grupierandi määruse kohaldamisel tõlgendab amet „aktiivset” ja „passiivset” müüki vertikaalsete piirangute kohta antud suuniste tähenduses (60). Litsentsiandjale või litsentsisaajale kehtestatud piirangud aktiivselt ja/või passiivselt müüa teise osapoole territooriumile või kliendirühmale kuuluvad grupierandi alla vaid siis, kui kõnealune territoorium või kliendirühm on ainuõiguslikult reserveeritud kõnealusele teisele osapoolele. Kuid teatavatel juhtudel kokkulepped, mis sisaldavad nimetatud liiki müügipiiranguid, võivad üksikjuhul samuti täita artikli 53 lõike 3 tingimused ka siis, kui ainuõigust jagatakse ajutiselt, näiteks juhul, kui see on vajalik ajutise puuduse leevendamiseks selle litsentsiandja või litsentsisaaja tootmises, kellele territoorium või kliendirühm on ainuõiguslikult reserveeritud. Sellistel juhtudel on litsentsiandja või litsentsisaaja tõenäoliselt ikka veel piisavalt kaitstud aktiivse ja passiivse müügi eest, et tal oleks stiimul oma tehnoloogia litsentsida või investeerida litsentsitud tehnoloogia kasutamiseks. Seega edendaksid sellised konkurentsipiirangud konkurentsi toetavat tehnoloogia levikut ja sellise tehnoloogia integreerimist litsentsisaaja tootmisvahenditesse. |
| --- | --- |

(108)

| (109) | Ühtlasi ei ole raskekujuline konkurentsipiirang ka see, kui litsentsiandja nimetab litsentsisaaja konkreetsel territooriumil oma ainsaks litsentsisaajaks, mis tähendab, et kolmandad isikud ei saa kõnealusel territooriumil litsentsi litsentsiandja tehnoloogia alusel tootmiseks. Selliste ainulitsentside puhul kehtib grupierand sõltumata sellest, kas kokkulepe on vastastikune, tingimusel et see ei mõjuta osapoolte võimet oma tehnoloogiaõigusi vastavatel territooriumidel täielikult kasutada. |
| --- | --- |

(109)

| (110) | Artikli 4 lõike 1 punkti c alapunkti ii kohaselt jäetakse raskekujuliste konkurentsipiirangute nimekirjast välja ja paigutatakse seega grupierandi alla kuni turuosa künnise saavutamiseni olukorrad, mille puhul mittevastastikuse kokkuleppega piiratakse litsentsisaaja õigust müüa aktiivselt litsentsiandja poolt teisele litsentsisaajale määratud territooriumil või kliendirühmale. Eeltingimuseks on aga see, et kaitstav litsentsisaaja ei olnud enne kokkuleppe sõlmimist litsentsiandja konkurent. Sellises olukorras ei ole selliste piirangute tõlgendamine raskekujuliste konkurentsipiirangutena põhjendatud. Kui litsentsiandja võimaldab litsentsisaajale, keda enne lepingu sõlmimist turul ei olnud, kaitset nende litsentsisaajate aktiivse müügi eest, kes on litsentsiandja konkurendid ja olid seetõttu juba turul kanda kinnitanud, ajendavad sellised piirangud litsentsisaajat litsentsitavat tehnoloogiat tõenäoliselt tõhusamalt kasutama. Teisest küljest, kui litsentsisaajad lepiksid omavahel kokku mitte müüa aktiivselt või passiivselt teatavatel territooriumidel või teatavatele kliendirühmadele, oleks tegu litsentsisaajate vahelise kartellikokkuleppega. Tingimusel, et selline kokkulepe ei hõlma mingit tehnosiiret, jääks see ühtlasi tehnosiirde grupierandi määruse kohaldamisalast välja. |
| --- | --- |

(110)

| (111) | Artikli 4 lõike 1 punkti c alapunktis iii on veel üks artikli 4 lõike 1 punkti c kohase raskekujulise konkurentsipiirangu erand, nimelt oma tarbeks kasutamise piirangud, st nõuded, mille kohaselt litsentsisaaja võib toota litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavaid tooteid ainult oma tarbeks. Kui lepinguline toode on mingi teise toote komponent, võib litsentsisaajale olla pandud kohustus toota seda komponenti kasutamiseks ainult oma toodetes ja mitte müüa seda muudele tootjatele. Litsentsisaaja peab siiski tohtima müüa komponente oma toodete varuosadena ja seega varustada kolmandaid osapooli, et need saaksid korraldada tema toodete müügijärgset teenindust. Oma tarbeks kasutuse piirangud võivad olla vajalikud, et kannustada tehnoloogia levikut, eriti konkurentide vahel, ja need kuuluvad grupierandi alla. Selliseid piiranguid käsitletakse ka jaotises 4.2.5. |
| --- | --- |

(111)

| (112) | Ja lõpuks välistatakse artikli 4 lõike 1 punkti c alapunktiga iv raskekujuliste konkurentsipiirangute nimekirjast mittevastastikuse kokkuleppega litsentsisaaja kohustus toota lepingulisi tooteid ainult konkreetsele kliendile, eesmärgiga luua talle alternatiivne tarneallikas. Seega on artikli 4 lõike 1 punkti c alapunkti iv kohaldamise tingimuseks, et litsents piirduks alternatiivse tarneallika loomisega sellele konkreetsele kliendile. Tingimuseks ei ole siiski ainult ühe sellise litsentsi andmine. Artikli 4 lõike 1 punkti c alapunkt iv hõlmab ka olukordi, kus rohkem kui üks ettevõtja on saanud litsentsi sama kliendi varustamiseks. Artikli 4 lõike 1 punkti c alapunkti iv kohaldatakse sõltumatult litsentsilepingu kestusest. Nii hõlmab see erand näiteks ühekordset litsentsi konkreetse kliendi projekti nõuete täitmiseks. Kui litsents on antud vaid ühe kliendi varustamiseks, on selliste kokkulepete turujaotuspotentsiaal piiratud. Eelkõige ei saa sellistes tingimustes eeldada, et litsentsisaaja loobuks kokkuleppe tõttu oma tehnoloogia kasutamisest. |
| --- | --- |

(112)

| (113) | Raskekujulised ei ole need konkurentide vahelistes kokkulepetes sisalduvad piirangud, mis piiravad litsentsi ühe või mitme tooteturu või tehnilise kasutusalaga (61). Sellised piirangud kuuluvad grupierandi alla kuni 20 % turuosa künnise saavutamiseni, sõltumata sellest, kas kokkulepe on vastastikune. Selliste piirangute eesmärgiks ei peeta turgude ega klientide jaotamist. Kuid grupierandi kohaldamise tingimuseks on, et kasutusala piirangud ei väljuks litsentsitavate tehnoloogiate raamest. Näiteks kui litsentsisaajatele on kehtestatud piirangud selle kohta, millistes tehnilistes valdkondades nad saavad oma tehnoloogiaõigusi kasutada, on kokkulepe võrdväärne turgude jagamisega. |
| --- | --- |

(113)

| (114) | Grupierand kehtib sõltumata sellest, kas kasutusala piirang on sümmeetriline või asümmeetriline. Asümmeetriline kasutusala piirang vastastikuses litsentsilepingus tähendab, et mõlemad osapooled võivad kasutada vastavaid tehnoloogiaid, mida nad litsentsivad ainult erinevate kasutusalade piires. Kuni osapooltel ei piirata nende oma tehnoloogiate kasutamist, ei eeldata, et osapooled kokkuleppe tõttu hülgaksid ala, mida hõlmab teisele osapoolele antud litsents, või hoiduksid sellele tulemast. Isegi kui litsentsisaajad varustavad end litsentsitava tehnoloogia kasutamiseks litsentsitaval kasutusalal, ei pruugi sel olla mõju väljaspool litsentsi raame tootmiseks kasutatavatele ressurssidele. Selles mõttes on tähtis, et piirang oleks seotud erinevate tooteturgude, tööstussektorite või kasutusaladega ja mitte klientidega, kes on jaotatud territooriumi või rühma järgi ja kes ostavad sama tooteturu või tehnilise kasutusala raamesse jäävaid tooteid. Viimasel juhul peetakse turu jagamise riski märgatavalt suuremaks (vt punkt (106)). Lisaks võivad kasutusala piirangud olla vajalikud konkurentsi soodustava litsentsimise edendamiseks (vt punkt 212). |
| --- | --- |

(114)

Piirangud osapoolte võimele tegeleda uurimis- ja arendustegevusega

| (115) | Artikli 4 lõike 1 punktis d sätestatud raskekujuline konkurentsipiirang hõlmab ükskõik kummale osapoolele tehtavaid uurimis- ja arendustegevuse piiranguid. Mõlemad osapooled peavad saama vabalt tegeleda sõltumatu uurimis- ja arendustegevusega. See reegel kehtib sõltumata sellest, kas piirang kehtib litsentsialuses valdkonnas või muudes valdkondades. Kuid üksnes asjaolu, et osapooled kohustuvad pakkuma teineteisele tulevikus oma tehnoloogiate täiustusi, ei tähenda sõltumatu uurimis- ja arendustegevuse piiramist. Selliste kokkulepete mõju konkurentsile tuleb hinnata konkreetse juhtumi asjaolude järgi. Artikli 4 lõike 1 punkt d ei hõlma osapoolele tehtavaid piiranguid, mis käsitlevad koos kolmandate osapooltega tehtavat uurimis- ja arendustegevust, kui sellised piirangud on vajalikud litsentsiandja oskusteabe kaitsmiseks avalikustamise eest. Selleks et kuuluda erandi alla, peavad litsentsiandja oskusteabe avalikustamise eest kaitsmiseks kehtestatud piirangud olema sellise kaitse tagamiseks vajalikud ja proportsionaalsed. Kui näiteks litsentsisaaja teatavad töötajad määratakse kokkuleppega väljaõppele ning vastutavaks litsentsitava oskusteabe kasutamise eest, võib olla küllaldane keelata litsentsisaajal lubada neil töötajail osaleda koos kolmandate osapooltega tehtavas uurimis- ja arendustegevuses. Muud kaitsemeetmed võivad olla sama kohased. |
| --- | --- |

(115)

Litsentsisaaja oma tehnoloogia kasutamise piirangud

| (116) | Vastavalt artikli 4 lõike 1 punktile d ei tohi litsentsisaajat piirata tema oma konkureerivate tehnoloogiaõiguste kasutamisel tingimusel, et ta seda tehes ei kasuta litsentsiandja litsentsitavaid tehnoloogiaõigusi. Litsentsisaajal ei tohi olla tema oma tehnoloogiaõiguste suhtes tootmis- või müügikoha, tehniliste kasutusalade või tooteturgude, kus ta toodab, tootmis- või müügimahu ega müügihinna piiranguid. Samuti ei tohi teda kohustada maksma litsentsitasusid tema oma tehnoloogiaõiguste alusel toodetud toodete pealt (vt punkt 101). Lisaks ei tohi litsentsisaajat piirata tema oma tehnoloogiaõiguste litsentsimisel kolmandatele osapooltele. Kui piiratakse litsentsisaaja õigust kasutada tema oma tehnoloogiaõigusi või tegeleda uurimis- ja arendustegevusega, on tegu litsentsisaaja tehnoloogia konkurentsivõime vähendamisega. Selle mõjul väheneb konkurents olemasolevatel toote- ja tehnoloogiaturgudel ning litsentsisaaja motivatsioon investeerida oma tehnoloogia arendamisse ja täiustamisse. Artikli 4 lõike 1 punkt d ei laiene piirangutele, mille kohaselt litsentsisaaja ei või kasutada litsentsitud tehnoloogiaga konkureerivat kolmanda isiku tehnoloogiat. Ehkki sellised mittekonkureerimise kohustused võivad avaldada väljatõrjuvat mõju kolmandate isikute tehnoloogiatele (vt jaotis 4.2.7), ei vähenda need tavaliselt litsentsisaajate stiimulit investeerida oma tehnoloogiate arendamisse ja parandamisse. |
| --- | --- |

(116)

3.4.3.   Mittekonkurentide vahelised kokkulepped

| (117) | Tehnosiirde grupierandi määruse artikli 4 lõikes 2 on loetletud mittekonkurentide vahelise litsentsimisega seotud raskekujulised konkurentsipiirangud. Kõnealuse sätte kohaselt ei käsitleta tehnosiirde grupierandi määruses kokkuleppeid, mille eesmärgiks on otseselt või kaudselt, üksikult või osapoolte kontrolli all olevate muude teguritega kombineeritult midagi alljärgnevast:






  a) | piirata kokkuleppeosalise võimet määrata hindu toodete müümisel kolmandatele isikutele, ilma et see piiraks tarnija võimalust kehtestada maksimaalne müügihind või soovituslik müügihind tingimusel, et kokkuleppeosaliste survel või nende pakutud stiimulite põhjal ei ulatu see fikseeritud või minimaalse müügihinnani; |
| --- | --- | --- |

(117)

a)

piirata kokkuleppeosalise võimet määrata hindu toodete müümisel kolmandatele isikutele, ilma et see piiraks tarnija võimalust kehtestada maksimaalne müügihind või soovituslik müügihind tingimusel, et kokkuleppeosaliste survel või nende pakutud stiimulite põhjal ei ulatu see fikseeritud või minimaalse müügihinnani;

| b) | seada piiranguid territooriumide või klientide suhtes, kellele litsentsisaaja võib lepingulisi kaupu passiivselt müüa, välja arvatud:






  i) | passiivse müügi piiramine ainuõiguslikul territooriumil või ainuõiguslikule kliendirühmale, mille on reserveerinud litsentsiandja; |
| --- | --- | --- |

b)

seada piiranguid territooriumide või klientide suhtes, kellele litsentsisaaja võib lepingulisi kaupu passiivselt müüa, välja arvatud:

i)

passiivse müügi piiramine ainuõiguslikul territooriumil või ainuõiguslikule kliendirühmale, mille on reserveerinud litsentsiandja;

| ii) | kohustus toota lepingulisi tooteid ainult oma tarbeks, tingimusel et litsentsisaajal ei keelata müüa aktiivselt ega passiivselt lepingulisi tooteid kasutamiseks oma toodete varuosadena; |
| --- | --- |

ii)

kohustus toota lepingulisi tooteid ainult oma tarbeks, tingimusel et litsentsisaajal ei keelata müüa aktiivselt ega passiivselt lepingulisi tooteid kasutamiseks oma toodete varuosadena;

| iii) | kohustus toota lepingulisi tooteid ainult teatavale konkreetsele kliendile, kui litsents anti eesmärgiga luua kõnealusele kliendile alternatiivne tarneallikas; |
| --- | --- |

iii)

kohustus toota lepingulisi tooteid ainult teatavale konkreetsele kliendile, kui litsents anti eesmärgiga luua kõnealusele kliendile alternatiivne tarneallikas;

| iv) | hulgimüügi tasandil tegutsevate litsentsisaajate toimuva müügi piiramine lõppkasutajatele; |
| --- | --- |

iv)

hulgimüügi tasandil tegutsevate litsentsisaajate toimuva müügi piiramine lõppkasutajatele;

| v) | valikulise turustussüsteemi liikmete volitamata turustajatele müügi piiramine; |
| --- | --- |

v)

valikulise turustussüsteemi liikmete volitamata turustajatele müügi piiramine;

| c) | piirata jaemüügitasandil tegutsevate valikulise turustussüsteemi liikmeks olevate litsentsisaajate aktiivset või passiivset müüki lõppkasutajatele, ilma et see piiraks võimalust keelata süsteemi liikmetel tegutseda asukohas, mille kohta puudub luba. |
| --- | --- |

c)

piirata jaemüügitasandil tegutsevate valikulise turustussüsteemi liikmeks olevate litsentsisaajate aktiivset või passiivset müüki lõppkasutajatele, ilma et see piiraks võimalust keelata süsteemi liikmetel tegutseda asukohas, mille kohta puudub luba.

Hinnakokkulepped

| (118) | Artikli 4 lõike 2 punktis a sätestatud raskekujuline konkurentsipiirang on seotud hindade fikseerimisega kolmandatele isikutele müümisel. Täpsemalt hõlmab kõnealune säte piiranguid, mille otsene või kaudne eesmärk on sellise fikseeritud või minimaalse müügihinna või fikseeritud või minimaalse hinnataseme kehtestamine, mida litsentsiandja või -saaja peab järgima toodete müümisel kolmandatele isikutele. Kokkulepete puhul, millega otseselt kehtestatakse müügihind, on piirang selgepiiriline. Kuid müügihindade fikseerimiseks on ka kaudseid vahendeid. Selle näideteks on kokkulepped, millega fikseeritakse kasumimarginaalid või allahindluste maksimaalne tase, seotakse müügihind konkurentide müügihinnaga, ähvardused, hirmutamine, hoiatused, karistused või lepingu lõpetamine, kui ettenähtud hinnatasemest ei ole kinni peetud. Hinna fikseerimise saavutamise otseseid või kaudseid vahendeid saab tõhustada, kombineerides neid hinna alandamise tuvastamise meetmetega, nagu hinnajälgimise süsteemi rakendamine või litsentsisaaja kohustus anda teada hinnahälvetest. Samamoodi saab otsest või kaudset hinnafikseerimist tõhustada, kombineerides seda meetmetega, mis vähendavad litsentsisaaja motivatsiooni alandada oma müügihinda, näiteks võib litsentsiandja kohustada litsentsisaajat kohaldama eelistatuima kliendi sätet, st kohustust määrata ühele kliendile soodsamad tingimused kui ühelegi teisele kliendile. Samu vahendeid saab kasutada, et panna maksimaalsed või soovitatavad hinnad toimima fikseeritud või minimaalsete müügihindadena. Ometi ei arvata, et see, kui litsentsiandja annab litsentsisaajale soovitatava hinnakirja või määrab talle maksimaalse hinna, põhjustaks iseenesest fikseeritud või minimaalseid müügihindu. |
| --- | --- |

(118)

Litsentsisaaja passiivse müügi piirangud

| (119) | Artikli 4 lõike 2 punktis b on raskekujulise konkurentsipiiranguna nimetatud kokkuleppeid või kooskõlastatud tegevust, mille otsene või kaudne eesmärk on piirata litsentsitavat tehnoloogiat (62) sisaldavate toodete passiivset müüki (63) litsentsisaajate poolt. Litsentsisaaja passiivse müügi piiramine võib olla selliste otseste kohustuste tulemus nagu kohustus mitte müüa teatavatele klientidele või teatavate territooriumide klientidele või kohustus edastada nimetatud klientide tellimused muudele litsentsisaajatele. See võib tuleneda ka kaudsetest meetmetest, mille eesmärk on panna litsentsisaajat sellisest müügist loobuma, näiteks rahaline motiveerimine ja litsentsitavate toodete sihtkoha kindlakstegemiseks mõeldud jälgimissüsteemide rakendamine. Kaudseks passiivse müügi piiramise vahendiks võivad olla ka kogusepiirangud. Amet ei ole seisukohal, et kogusepiirangud kui sellised teeniksid tingimata seda eesmärki. Seisukoht on aga teine, kui kogusepiiranguid kasutatakse nende aluseks oleva turujaotuskokkuleppe rakendamiseks. Selle tunnusteks on koguste muutmine aja jooksul, et need kataks vaid kohaliku nõudluse, kogusepiirangute kombineerimine kohustusega müüa territooriumidel minimaalseid koguseid ning territooriumil müümisega seotud minimaalse litsentsitasu kohustus, toodete sihtpunktist sõltuvad erinevad litsentsitasu määrad ja üksikute litsentsisaajate poolt müüdavate toodete sihtpunkti jälgimine. Litsentsisaajate passiivset müüki hõlmaval üldisel raskekujulisel konkurentsipiirangul on mitu erandit, mida käsitletakse punktides 120–125. |
| --- | --- |

(119)

| (120) | Erand 1. Artikli 4 lõike 2 punkt b ei hõlma litsentsiandjale pandavaid müügipiiranguid (ei aktiivseid ega passiivseid). Kõik litsentsiandjale pandavad müügipiirangud kuuluvad grupierandi alla, kui turuosa künnis ei ületa 30 %. Sama kehtib kõigi litsentsisaaja aktiivse müügi piirangute kohta, välja arvatud see, mida on öeldud aktiivse müügi kohta punktis (125). Aktiivse müügi piirangute grupierand põhineb eeldusel, et sellised piirangud edendavad investeeringuid, hinnavälist konkurentsi ning litsentsisaajate pakutavate teenuste kvaliteedi paranemist tasuta kasutamise ja viivitusprobleemide lahendamise kaudu. Litsentsisaajate territooriumide või kliendirühmade vahelise aktiivse müügi piirangute puhul ei ole isegi vajalik, et kaitstud litsentsisaajale oleks antud ainuõiguslik territoorium või kliendirühm. Grupierand kehtib ka aktiivse müügi piirangute suhtes, kui konkreetsele territooriumile või kliendirühmale on kinnitatud mitu litsentsisaajat. Kui litsentsisaaja võib olla kindel, et tal tuleb konkureerida aktiivses müügis vaid piiratud arvu sama piirkonna teiste litsentsisaajatega ja mitte lisaks litsentsisaajatega väljaspool territooriumi, edendab see tõenäoliselt tõhusust parandavate investeeringute tegemist. |
| --- | --- |

(120)

| (121) | Erand 2. Litsentsisaajate aktiivse ja passiivse müügi piiramine litsentsiandjale reserveeritud ainuõigusliku territooriumi või kliendirühmaga ei ole raskekujuline konkurentsipiirang (vt artikli 4 lõike 2 punkti b alapunkt i) ja kuulub grupierandi alla. Eeldatakse, et sellised piirangud, kui nad on konkurentsi piiravad, edendavad kuni turuosa künnise saavutamiseni konkurentsi soodustavat tehnoloogia levikut ja selle tehnoloogia integreerimist litsentsisaaja tootmisvahenditesse. Selleks et territoorium või kliendirühm oleks reserveeritud litsentsiandjale, ei pea litsentsiandja tegelikult kõnealusel territooriumil või kõnealusele kliendirühmale tootma, kasutades litsentsitavat tehnoloogiat. Territooriumi või kliendirühma võib reserveerida litsentsiandjale ka hilisemaks kasutamiseks. |
| --- | --- |

(121)

| (122) | Erand 3. Artikli 4 lõike 2 punkti b alapunkti ii kohaselt kuulub grupierandi alla piirang, mille puhul litsentsisaaja on kohustatud tootma litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavaid tooteid ainult oma tarbeks. Kui lepinguline toode on mingi teise toote komponent, võib litsentsisaajale olla pandud kohustus kasutada seda ainult oma toodetes ja mitte müüa seda muudele tootjatele. Litsentsisaaja peab siiski tohtima müüa tooteid aktiivselt ja passiivselt oma toodete varuosadena ning seega varustada kolmandaid osapooli, et need saaksid korraldada tema toodete müügijärgset teenindust. Oma tarbeks kasutamise piiranguid käsitletakse ka jaotises 4.2.5. |
| --- | --- |

(122)

| (123) | Erand 4. Nagu konkurentide vaheliste kokkulepete puhul (vt punkt (112)), kehtib grupierand ka kokkulepete suhtes, mille puhul litsentsisaaja on kohustatud tootma lepingulisi tooteid ainult konkreetsele kliendile, et tagada talle alternatiivne tarneallikas, sõltumata litsentsilepingu kestusest (vrd artikli 4 lõike 2 punkti b alapunkt iii). Mittekonkurentide vaheliste kokkulepete puhul ei kuulu sellised piirangud tõenäoliselt artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse. |
| --- | --- |

(123)

| (124) | Erand 5. Artikli 4 lõike 2 punkti b alapunkti iv kohaselt kuulub hulgimüüjast litsentsisaaja kohustus mitte müüa lõppkasutajatele, seega müüa vaid hulgimüüjatele, grupierandi alla. Selline kohustus võimaldab litsentsiandjal määrata litsentsisaajale hulgimüügi funktsiooni ja see jääb enamasti artikli 53 lõike 1 kohaldamisalast välja (64). |
| --- | --- |

(124)

| (125) | Erand 6. Ja lõpuks kuulub artikli 4 lõike 2 punkti b alapunkti v kohaselt grupierandi alla litsentsisaaja suhtes kehtestatud piirang mitte müüa volitamata edasimüüjatele. See erand võimaldab litsentsiandjal panna litsentsisaajale kohustuse osaleda valikulises turustussüsteemis. Sellisel juhul peavad litsentsisaajad aga artikli 4 lõike 2 punkti c kohaselt tohtima müüa nii aktiivselt kui ka passiivselt lõpptarbijatele, mis ei välista võimalust piirata litsentsisaaja tegevust artikli 4 lõike 2 punkti b alapunktis iv sätestatud hulgimüügi funktsiooniga (vt punkt 124). Piirkonnas, kus litsentsiandja kasutab valikulist turustussüsteemi, ei või kõnealust süsteemi kombineerida ainuõiguslike territooriumide või kliendirühmadega, kui see tooks kaasa artikli 4 lõike 2 punkti c tähenduses raskekujuliste konkurentsipiirangute hulka kuuluva lõppkasutajatele aktiivse või passiivse müügi piirangu, ilma et see piiraks võimalust keelata litsentsisaajal tegutseda asukohas, mille kohta puudub luba. |
| --- | --- |

(125)

| (126) | Ehkki litsentsisaajate ainuõiguslikule territooriumile või teisele litsentsisaajale eraldatud kliendirühmale passiivse müügi piirangud kujutavad endast tavaliselt raskekujulisi konkurentsipiiranguid, võivad need jääda teatud ajaks artikli 53 lõike 1 kohaldamisalast välja, kui kaitstud litsentsisaajal on neid piiranguid uuele turule pääsemiseks objektiivselt vaja. Nii võib see olla juhul, kui litsentsisaajad peavad uue turu kasutuselevõtmiseks ja arendamiseks tegema suuri investeeringuid tootmisvahenditesse ja müügiedendustegevusse. Uut litsentsisaajat varitsevad ohud võivad seetõttu olla tõenäoliselt suured, eriti seetõttu, et reklaamikulud ja konkreetse tehnoloogia alusel tootmiseks vajalikud investeeringud on sageli pöördumatud, st lahkudes kõnealuselt konkreetselt tegevusalalt ei saa litsentsisaaja investeeringut kasutada muudeks tegevusteks ega müüa muudmoodi kui vaid märkimisväärse kahjumiga. Näiteks võib litsentsisaaja esimesena toota ja müüa uut liiki toodet või esimesena rakendada uut tehnoloogiat. Sellistes olukordades on sageli nii, et litsentsisaaja ei sõlmi litsentsilepingut, kui ta ei saa teatavaks ajavahemikuks kaitset muude litsentsisaajate (aktiivse ja) passiivse müügi eest tema territooriumil või tema kliendirühmadele. Kui litsentsisaaja peab uue turu avamiseks ja arendamiseks tegema märkimisväärseid investeeringuid, jäävad teiste litsentsisaajate passiivse müügi piirangud sellisel territooriumil või sellisele kliendirühmale artikli 53 lõike 1 kohaldamisalast välja ajavahemikuks, mida litsentsisaaja vajab kõnealuste investeeringute tasa teenimiseks. Enamikel juhtudel loetaks litsentsisaaja poolt tehtud investeeringute tasa teenimise ajavahemikuks kuni kaks aastat alates päevast, mil kõnealune litsentsisaaja tõi lepingulise toote esmakordselt ainuõigusliku territooriumi turule või müüs oma ainuõiguslikule kliendirühmale. Üksikjuhtudel võib olla vaja kaitsta litsentsisaajat pikemalt, et litsentsisaaja saaks tema poolt tehtud investeeringud tasa teenida. |
| --- | --- |

(126)

| (127) | Samuti ei pruugi kõigile litsentsisaajatele kehtestatud teatavatele lõpptarbijate kategooriatele müümise keeld olla konkurentsi piirav, kui sellist piirangut on objektiivselt vaja ohutuse või tervishoiuga seotud põhjustel kõnealuse toote ohtliku olemuse tõttu. |
| --- | --- |

(127)

3.5.   Välja jäetud piirangud

| (128) | Tehnosiirde grupierandi määruse artiklis 5 on loetletud kolm liiki piiranguid, mis ei kuulu grupierandi alla ning mille puhul on seega vaja individuaalselt hinnata nende konkurentsivastast ja konkurentsi soodustavat mõju. Artikli 5 eesmärk on vältida grupierandi kohaldamist kokkulepete suhtes, mis võiksid kahandada motivatsiooni uuendusteks. Artiklist 5 tuleneb, et selles sisalduvate piirangute kaasamine litsentsilepingusse ei takista grupierandi kohaldamist kokkuleppe ülejäänud osa suhtes, kui ülejäänud osa on välja jäetud piirangu(te)st eraldatav. Grupierandi kohaldamisalast jääb välja ainult asjaomane üksikpiirang, mis tähendab, et on vaja individuaalset hindamist. |
| --- | --- |

(128)

Tagasiloovutamise ainukohustused

| (129) | Tehnosiirde grupierandi määruse artikli 5 lõike 1 punktis a on käsitletud tagasiloovutamise ainukohustusi (st litsentsisaaja täiustuste ainuõiguslikku tagasilitsentsimist litsentsiandjale) või litsentsitava tehnoloogia täiustustega seotud õiguste loovutamist litsentsiandjale. Kohustus anda litsentsiandjale ainuõiguslik litsents litsentsitava tehnoloogia täiustuste osas või loovutada täiustusega seotud õigused litsentsiandjale vähendab tõenäoliselt litsentsisaaja motivatsiooni uuendusteks, sest see takistab tal täiustusi kasutada, sealhulgas litsentsida neid kolmandatele osapooltele. Tagasiloovutamise ainukohustus on tagasilitsentsimine, mis takistab litsentsisaajal (kõnealusel juhul uuendajal ja täiustuse litsentsiandjal) täiustust kasutada (kas enda tootmiseks või litsentsimiseks kolmandatele osapooltele). Seda nii juhul, kui täiustus on seotud sama rakendusalaga kui litsentsitaval tehnoloogial, kui ka juhul, kui litsentsisaaja töötab välja litsentsitava tehnoloogia uue rakendusala. Artikli 5 lõike 1 punkti a kohaselt ei kuulu sellised kohustused grupierandi kohaldamisalasse. |
| --- | --- |

(129)

| (130) | Artikli 5 lõike 1 punkti a kohaldamine ei sõltu sellest, kas litsentsiandja tasub täiustuse saamise või ainuõigusliku litsentsi omandamise eest või mitte. Samal ajal võib sellise tasu olemasolu ja suurus olla asjakohane tegur artikli 53 kohasel individuaalsel hindamisel. Kui tagasiloovutamine toimub tasu eest, on vähem tõenäoline, et see pärsiks litsentsisaaja motivatsiooni uuendusteks. Hinnates grupierandi kohaldamisel välja jäävaid tagasiloovutamise ainukohustusi, on litsentsiandja positsioon tehnoloogiaturul samuti asjakohane tegur. Mida tugevam on litsentsiandja positsioon, seda tõenäolisem on, et tagasiloovutamise ainukohustustel on innovatsioonikonkurentsile piirav mõju. Mida tugevam on litsentsiandja tehnoloogia positsioon, seda tähtsam on, et litsentsisaaja võiks saada oluliseks uuenduste ja tulevase konkurentsi allikaks. Tagasiloovutamise kohustuste negatiivset mõju võib suurendada selliseid kohustusi sisaldavate paralleelsete litsentsilepingute võrkude olemasolu. Kui olemasolevaid tehnoloogiaid kontrollib piiratud arv litsentsiandjaid, kes panevad litsentsisaajatele tagasiloovutamise ainukohustused, on konkurentsivastase mõju oht suurem kui juhul, kui tehnoloogiaid on palju ja ainult mõned neist on litsentsitud tagasiloovutamise ainukohustuse tingimusega. |
| --- | --- |

(130)

| (131) | Tagasiloovutamise mitteainukohustused kuuluvad tehnosiirde grupierandi määruse grupierandi kaitse kohaldamisalasse. See on nii ka juhul, kui need ei ole vastastikused, st kohustus on vaid litsentsisaajal, ja kui litsentsiandjal on kokkuleppe kohaselt õigus täiustused muudele litsentsisaajatele edastada. Mittevastastikune tagasiloovutamise kohustus võib soodustada uue tehnoloogia levikut, võimaldades litsentsiandjal vabalt määrata, kas ja mil määral anda oma täiustusi edasi litsentsisaajatele. Ka edastamisklausel võib soodustada tehnoloogia levikut, eelkõige kui iga litsentsisaaja teab lepingu sõlmimisel, et tal on muude litsentsisaajatega võrdsed tingimused tehnoloogia suhtes, millel ta tootmine põhineb. |
| --- | --- |

(131)

| (132) | Tagasiloovutamise mitteainukohustused võivad mõjuda uuendustele negatiivselt eriti konkurentide vahelise vastastikuse litsentsimise korral, kui mõlema osapoole tagasiloovutamise ainuõigus on kombineeritud mõlema osapoole kohustusega jagada teise osapoolega oma tehnoloogia täiustusi. Kõigi täiustuste jagamine konkurentide vahel võib takistada konkurentidel saavutada üksteise ees konkurentsieeliseid (vt ka punkt 241). Kuid kui litsentsi eesmärk on lubada neil arendada oma tehnoloogiaid ja see ei nõua neilt sama tehnoloogilise baasi kasutamist oma toodete konstrueerimisel, siis tõenäoliselt ei takista see osapooli üksteise ees konkurentsieeliseid saavutamast. Nii on see juhul, kui litsentsi eesmärk on luua tööstusdisainivabadus, mitte parandada litsentsisaaja tehnoloogilist baasi. |
| --- | --- |

(132)

Mittevaidlustamis- ja lõpetamisklauslid

| (133) | Tehnosiirde grupierandi määruse artikli 5 lõike 1 punktis b sätestatud välja jäetud piirang on seotud mittevaidlustamisklausliga, st otsese või kaudse kohustusega mitte vaidlustada litsentsiandja intellektuaalomandi kehtivust, ilma et see piiraks litsentsiandja võimalust ainuõigusliku litsentsi puhul tehnosiirde kokkulepe lõpetada juhul, kui litsentsisaaja vaidlustab litsentsitud tehnoloogiaõiguste kehtivuse. |
| --- | --- |

(133)

| (134) | Mittevaidlustamisklauslite grupierandi kohaldamisalast välja jätmise põhjuseks on asjaolu, et litsentsisaajad suudavad tavaliselt kõige paremini määrata, kas intellektuaalomandiõigus kehtib. Moonutamata konkurentsi huvides ja kooskõlas intellektuaalomandi kaitse aluspõhimõtetega tuleb kehtetud intellektuaalomandiõigused kõrvaldada. Kehtetu intellektuaalomandiõigus pigem lämmatab innovatsiooni, kui soodustab seda. Artikli 53 lõige 1 kehtib tõenäoliselt mittevaidlustamisklauslite suhtes, kui litsentsitav tehnoloogia on väärtuslik ja vähendab seetõttu nende ettevõtjate konkurentsivõimet, kellel seda tehnoloogiat kasutada ei lasta või kes saavad seda teha vaid litsentsitasu eest. Sellistel juhtudel ei ole artikli 53 lõike 3 tingimused tõenäoliselt täidetud. Kui litsentsitud tehnoloogia on aga seotud tehniliselt vananenud protsessiga, mida litsentsisaaja ei kasuta või mille litsents on tasuta, siis konkurentsipiirangut ei teki (65). Mittevaidlustamisklauslite kohta kompromisskokkulepete kontekstis vt punktid 242 ja 243. |
| --- | --- |

(134)

| (135) | Klausel, millega kohustatakse litsentsisaajat mitte vaidlustama tehnoloogiaõiguste omandiõigust, ei kujuta endast tavaliselt konkurentsipiirangut artikli 53 lõike 1 tähenduses. Kas tehnoloogiaõigused kuuluvad litsentsiandjale või mitte, tehnoloogia kasutamine litsentsisaaja ja kõigi teiste isikute poolt sõltub igal juhul litsentsi saamisest ning konkurentsi seega üldiselt ei mõjutataks (66). |
| --- | --- |

(135)

| (136) | Tehnosiirde grupierandi määruse artikli 5 lõike 1 punktiga b on mitteainuõiguslike litsentside kontekstis grupierandi kaitse alt välja jäetud ka litsentsiandja õigus lõpetada kokkulepe juhul, kui litsentsisaaja vaidlustab litsentsiandjale EMPs kuuluvate intellektuaalomandiõiguste kehtivuse. Sellise lõpetamisõiguse mõju võib olla samasugune kui mittevaidlustamisklauslil, eelkõige juhul, kui litsentsiandja tehnoloogiast loobumine tooks litsentsisaajale kaasa märkimisväärse kahjumi (näiteks kui litsentsisaaja on juba investeerinud eritehnikasse või -vahenditesse, mida ei saa kasutada tootmiseks muu tehnoloogiaga) või kui litsentsiandja tehnoloogia on litsentsisaaja toodangu vajalik sisend. Näiteks standardipõhiste patentide puhul peab standardile vastavat toodet valmistav litsentsisaaja tingimata kasutama kõiki standardipõhiseid patente. Sellisel juhul võib asjaomaste patentide kehtivuse vaidlustamine tehnosiirde kokkuleppe lõpetamisel kaasa tuua märkimisväärse kahjumi. Kui litsentsiandja tehnoloogia ei ole standardipõhine, kuid tema turupositsioon on väga oluline, võib ka stiimul seda mitte vaidlustada olla suur, võttes arvesse litsentsisaaja raskusi sisselitsentsimiseks elujõulise alternatiivse tehnoloogia leidmisel. Küsimust, kas litsentsisaaja kasumi kadu oleks märkimisväärne ja see toimiks seetõttu tugeva stiimulina mitte vaidlustada, tuleks hinnata üksikjuhtumite kaupa. |
| --- | --- |

(136)

| (137) | Punktis 136 kirjeldatud juhtudel võib intellektuaalomandiõiguste kehtivuse vaidlustamine olla litsentsisaaja seisukohast takistatud, kui ta riskiks litsentsilepingu lõpetamisega ja kannaks seega märkimisväärseid riske, mis lähevad palju kaugemale tema litsentsitasu kohustustest. Tuleks aga märkida ka seda, et väljaspool nende stsenaariumide konteksti ei paku lõpetamisklausel tihtipeale märkimisväärset stiimulit mitte vaidlustada, mistõttu ei ole selle mõju samasugune kui mittevaidlustamisklauslil. |
| --- | --- |

(137)

| (138) | Avalik huvi suurendada litsentsiandja huvi anda litsentse, mitte olles sunnitud jätkama koostööd litsentsisaajaga, kes vaidlustab litsentsilepingu sisu, tuleb tasakaalustada üldsuse huviga kõrvaldada majandustegevuse takistused, mis võivad esile kerkida siis, kui intellektuaalomandiõigus anti ekslikult (67). Nende huvide tasakaalustamisel tuleks arvesse võtta seda, kas litsentsisaaja täidab vaidlustamise ajal kõiki kokkuleppest tulenevaid kohustusi, sealhulgas kohustust tasuda kokkulepitud litsentsitasusid. |
| --- | --- |

(138)

| (139) | Ainuõiguslike litsentside puhul on lõpetamisklauslite konkurentsivastane mõju tavaliselt vähem tõenäoline. Pärast litsentsi andmist võib litsentsiandja leida end erilisest sõltuvuse olukorrast, kuna litsentsisaaja on tema ainus litsentsitud tehnoloogiaõigustega seonduv sissetulekuallikas, kui litsentsitasud sõltuvad tootmisest litsentsitud tehnoloogiaõiguste alusel, milline võib tihti olla tõhus viis litsentsitasude struktureerimiseks. Selles olukorras võivad uuendustegevuse ja litsentside andmise stiimulid sattuda ohtu näiteks juhul, kui litsentsiandja satuks „lepingulõksu” ainuõigusliku litsentsisaajaga, kes ei tee enam märkimisväärseid pingutusi litsentsitud tehnoloogiaõiguste alusel toodetud/toodetava toote arendamiseks, tootmiseks ega turustamiseks (68). See on ka põhjus, miks tehnosiirde grupierandi määrusega on ette nähtud ainuõiguslike litsentsilepingute lõpetamisklauslite grupierand kui ka muud grupierandi kaitse tingimused, näiteks kinnipidamine turuosa künnisest, on täidetud. Väljaspool grupierandi kaitset tuleb hinnata üksikjuhtumeid, võttes arvesse punktis 138 kirjeldatud erinevaid huvisid. |
| --- | --- |

(139)

| (140) | Lisaks suhtub amet soosivamalt oskusteabega seotud mittevaidlustamis- ja lõpetamisklauslitesse, kui kord juba avaldatud litsentsitavat oskusteavet on tõenäoliselt võimatu või väga raske tagasi saada. Sellistel juhtudel soodustab litsentsisaaja kohustus mitte vaidlustada litsentsitavat oskusteavet uue tehnoloogia levikut, eelkõige võimaldades nõrgematel litsentsiandjatel litsentsida tugevamaid litsentsisaajaid, kartmata vaidlustamist niipea, kui litsentsisaaja on oskusteabe omandanud. Seetõttu ei jäeta tehnosiirde grupierandi määruse kohaldamisalast välja üksnes oskusteabega seotud mittevaidlustamis- ja lõpetamisklausleid. |
| --- | --- |

(140)

(Mittekonkurentide vahel) litsentsisaaja poolt oma tehnoloogia kasutamise ja väljatöötamise piiramine

| (141) | Artikli 5 lõige 2 jätab mittekonkurentide vahelise kokkuleppe korral grupierandi kohaldamisalast välja kõik otsesed või kaudsed kohustused, mis piiravad litsentsisaaja võimalust kasutada oma tehnoloogiaõigusi või piiravad kokkuleppeosaliste võimalust tegeleda uurimis- ja arendustegevusega, välja arvatud juhul, kui selline piirang on hädavajalik selleks, et hoida ära litsentsitava oskusteabe avalikustamine kolmandatele osapooltele. Selle tingimuse sisu on sama, mis konkurentide vahelistes kokkulepetes sisalduvaid raskekujulisi konkurentsipiiranguid käsitleval artikli 4 lõike 1 punktil d, mida on analüüsitud käesolevate suuniste punktides 115 ja 116. Kuid mittekonkurentide vaheliste kokkulepete puhul ei saa selliseid piiranguid üldiselt konkurentsile kahjulikeks pidada või eeldada, et artikli 53 lõike 3 tingimused ei ole üldiselt täidetud (69). Seetõttu tuleb seda hinnata igal juhul eraldi. |
| --- | --- |

(141)

| (142) | Mittekonkurentide vaheliste kokkulepete puhul ei oma litsentsisaaja tavaliselt konkureerivat tehnoloogiat. Siiski võib olla juhtumeid, mille puhul osapooli loetakse grupierandi kohaldamiseks mittekonkurentideks, hoolimata asjaolust, et litsentsisaaja omab konkureerivat tehnoloogiat. Olukord on selline, kui litsentsisaaja omab tehnoloogiat, kuid ei litsentsi seda ja litsentsiandja ei ole ei tegelik ega potentsiaalne tooteturu varustaja. Grupierandi kohaldamisel ei ole osapooled sellises olukorras konkurendid ei tehnoloogia- ega järgneval tooteturul (70). Sellistel juhtudel on tähtis tagada, et ei piirataks litsentsisaaja võimalust oma tehnoloogiat kasutada ja arendada. See tehnoloogia põhjustab turul konkurentsisurvet, mis tuleks säilitada. Sellises olukorras peetakse litsentsisaaja oma tehnoloogiaõiguste kasutamise või uurimis- ja arendustegevuse piiramist tavaliselt konkurentsi piiravaks ning artikli 53 lõike 3 tingimustele mittevastavaks. Näiteks litsentsisaaja kohustamine litsentsitasu maksma mitte ainult tema litsentsitava tehnoloogia alusel toodetavate toodete, vaid ka ainult ta oma tehnoloogia alusel toodetavate toodete pealt piirab üldiselt tema võimalusi kasutada oma tehnoloogiat ja tuleb seega grupierandi kohaldamisalast välja jätta. |
| --- | --- |

(142)

| (143) | Juhtudel, kui litsentsisaaja ei oma konkureerivat tehnoloogiat ega arenda veel sellist tehnoloogiat, võib osapoolte sõltumatu uurimis- ja arendustegevuse võimaluse piiramine olla konkurentsi piirav, kui saada on vaid väheseid tehnoloogiaid. Sellisel juhul võivad osapooled olla turu suured (potentsiaalsed) innovatsiooniallikad. Eriti kehtib see juhul, kui osapooltel on vajalikud vahendid ja oskused uurimis- ja arendustegevuseks. Sellisel juhul ei ole artikli 53 lõike 3 tingimused tõenäoliselt täidetud. Kui aga saadaval on mitmeid tehnoloogiaid ning osapooltel ei ole vajalikke vahendeid ja oskusi, jääb uurimis- ja arendustegevuse piirang tõenäoliselt artikli 53 lõike 1 kohaldamisalast välja, sest puudub märkimisväärne piirav mõju või ei ole täidetud artikli 53 lõike 3 tingimused. Piirang võib soodustada uue tehnoloogia levikut, tagades litsentsiandjale, et litsents ei loo uut konkurenti, ning innustades litsentsisaajat keskenduma litsentsitava tehnoloogia kasutamisele ja arendamisele. Lisaks kehtib artikli 53 lõige 1 ainult juhul, kui kokkulepe vähendab litsentsisaaja motivatsiooni täiustada ja kasutada oma tehnoloogiat. See on näiteks ebatõenäoline juhul, kui litsentsiandjal on õigus litsentsileping lõpetada, kui litsentsisaaja hakkab tootma oma konkureeriva tehnoloogia alusel. Selline õigus ei vähenda litsentsisaaja motivatsiooni uuenduste tegemiseks, sest kokkuleppe saab lõpetada ainult juhul, kui on välja töötatud majanduslikult tasuv tehnoloogia ja selle alusel toodetavad tooted on turule viimiseks valmis. |
| --- | --- |

(143)

3.6.   Grupierandi määruse tühistamine ja kohaldamata jätmine

3.6.1.   Tühistamismenetlus

| (144) | Vastavalt tehnosiirde grupierandi määruse artiklile 6 võivad amet ja EFTA riikide konkurentsiasutused tühistada grupierandi üksikute kokkulepete suhtes, mis on tõenäoliselt konkurentsivastase mõjuga (arvesse tuleb võtta nii tegelikku kui ka potentsiaalset mõju) ega täida artikli 53 lõike 3 tingimusi. EFTA riikide konkurentsiasutuste pädevus grupierandit tühistada on piiratud juhtudega, mille puhul asjaomane geograafiline turg ei ole suurem kui asjaomase EFTA riigi territoorium. |
| --- | --- |

(144)

| (145) | Artikli 53 lõike 3 neli tingimust on kumulatiivsed ja peavad erandit sätestava normi kohaldamiseks täidetud olema (71). Seetõttu saab grupierandi tühistada, kui konkreetne kokkulepe ei täida üht või mitut neljast tingimusest. |
| --- | --- |

(145)

| (146) | Kui kohaldatakse tühistamismenetlust, on tühistava asutuse ülesanne tõendada, et kokkulepe on artikli 53 lõike 1 kohaldamisalas ja et see ei täida artikli 53 lõike 3 kõiki nelja tingimust. Tingimusel, et tühistamine tähendab, et kõnealune kokkulepe piirab konkurentsi artikli 53 lõike 1 tähenduses ega täida artikli 53 lõike 3 tingimusi, peab tühistamisega kaasnema negatiivne otsus, mis põhineb protokolli nr 4 II peatüki artiklil 5, 7 või 9. |
| --- | --- |

(146)

| (147) | Vastavalt tehnosiirde grupierandi määruse artiklile 6 võib tühistamine olla eriti põhjendatud järgmistel asjaoludel:






  a) | kui kolmandate isikute turulepääs on piiratud näiteks samalaadsete piiravate kokkulepete, millega keelatakse litsentsisaajatel kasutada kolmandate isikute tehnoloogiaid, paralleelsete võrgustike kumulatiivse mõju tõttu; |
| --- | --- | --- |

(147)

a)

kui kolmandate isikute turulepääs on piiratud näiteks samalaadsete piiravate kokkulepete, millega keelatakse litsentsisaajatel kasutada kolmandate isikute tehnoloogiaid, paralleelsete võrgustike kumulatiivse mõju tõttu;

| b) | kui potentsiaalsete litsentsisaajate turulepääs on piiratud näiteks samalaadsete, litsentsiandjatel teistele litsentsisaajatele litsentside andmist takistavate kokkulepete paralleelsete võrgustike kumulatiivse mõju tõttu või kuna ainus asjaomaseid tehnoloogiaõigusi litsentsida sooviv tehnoloogiaomanik sõlmib ainuõigusliku litsentsi litsentsisaajaga, kes juba tegutseb tooteturul asendatavate tehnoloogiaõiguste alusel. Asjaomastena kvalifitseerumiseks peavad tehnoloogiaõigused olema asendatavad nii tehniliselt kui ka kaubanduslikult, et litsentsisaaja saaks asjaomasel tooteturul aktiivne olla. |
| --- | --- |

b)

kui potentsiaalsete litsentsisaajate turulepääs on piiratud näiteks samalaadsete, litsentsiandjatel teistele litsentsisaajatele litsentside andmist takistavate kokkulepete paralleelsete võrgustike kumulatiivse mõju tõttu või kuna ainus asjaomaseid tehnoloogiaõigusi litsentsida sooviv tehnoloogiaomanik sõlmib ainuõigusliku litsentsi litsentsisaajaga, kes juba tegutseb tooteturul asendatavate tehnoloogiaõiguste alusel. Asjaomastena kvalifitseerumiseks peavad tehnoloogiaõigused olema asendatavad nii tehniliselt kui ka kaubanduslikult, et litsentsisaaja saaks asjaomasel tooteturul aktiivne olla.

| (148) | Raskekujuliste konkurentsipiirangute ja välja jäetud piirangute nimekirja sisaldavate tehnosiirde grupierandi määruse artiklite 4 ja 5 eesmärk on tagada, et grupierandi alla kuuluvad kokkulepped ei vähendaks uuendusmotivatsiooni, ei lükkaks edasi tehnoloogia levikut ega takistaks liigselt konkurentsi litsentsiandja ja litsentsisaaja või -saajate vahel. Ometi ei võta raskekujuliste konkurentsipiirangute ja välja jäetud piirangute nimekiri arvesse litsentsilepingute kõiki võimalikke mõjusid. Näiteks ei arvesta grupierand litsentsilepingute võrgus sisalduvate samalaadsete piirangute kumulatiivset mõju. Litsentsilepingud võivad viia kolmandate osapoolte väljatõrjumiseni nii litsentsiandja kui ka litsentsisaaja tasandil. Muude litsentsiandjate väljatõrjumine võib tuleneda nende litsentsilepingute kumulatiivsest mõjust, millega litsentsisaajatel keelatakse konkureerivate tehnoloogiate kasutamine ja mis viib muude (potentsiaalsete) litsentsiandjate väljatõrjumiseni. Litsentsiandjate väljatõrjumise oht võib kergesti tekkida juhul, kui enamik turul tegutsevatest ettevõtjatest, kes võiks samahästi võtta konkureeriva litsentsi, ei saa seda piiravate kokkulepete tõttu teha ja kui tõkked potentsiaalsete litsentsisaajate turule sisenemiseks on suured. Litsentsisaajate väljatõrjumine võib tuleneda selliste litsentsilepingute kumulatiivsest mõjust, millega litsentsiandjatel keelatakse litsentside andmine muudele litsentsisaajatele ja takistatakse potentsiaalsete litsentsisaajate juurdepääsu tehnoloogiale. Väljatõrjumise küsimust on üksikasjalikumalt käsitletud jaotistes 4.2.2 ja 4.2.7. Peale selle võib amet grupierandi tõenäoliselt tühistada, kui märkimisväärne hulk konkureerivate tehnoloogiate litsentsiandjaid sunnib oma litsentsisaajaid üksiklepingutega pakkuma ka neile teiste litsentsiandjatega kokkulepitud soodsamaid tingimusi. |
| --- | --- |

(148)

3.6.2.   Grupierandi määruse kohaldamata jätmine

| (149) | EMP lepingusse inkorporeeritud tehnosiirde grupierandi määruse artikli 7 lõikes 2 on sätestatud erimenetlus tehnosiirde grupierandi määruse kohaldamata jätmiseks EFTA riikides. Võttes arvesse, et komisjon võib tehnosiirde grupierandi määruse kohaldamata jätta ELi liikmesriikidele suunatud määruse abil, võimaldab tehnosiirde grupierandi määruse artikli 7 lõige 2 ametil soovituse kaudu ametlikult teatada, et juhul, kui samalaadsete tehnosiirde kokkulepete paralleelsed võrgud hõlmavad üle poole asjaomasest turust EFTA riikides, siis ei kohaldata tehnosiirde grupierandi määrust nende tehnosiirde kokkulepete suhtes, mis hõlmavad asjaomase turuga seotud eripiiranguid. Soovitus on suunatud sellele EFTA riigile või nendele EFTA riikidele, kes moodustab või moodustavad kõnealuse turu. Pärast seda, kui amet on vastu võtnud artikli 7 kohase soovituse, on EFTA riikidel kolm kuud aega järelevalveametile teatada, kas nad nõustuvad soovitusega. Kui EFTA riik ei vasta, tõlgendatakse seda nõustumisena. Kui EFTA riik nõustub soovitusega või kui loetakse, et ta nõustub soovitusega, peab asjaomane riik soovituse rakendama kolme kuu jooksul selle vastuvõtmise kuupäevast (72). |
| --- | --- |

(149)

| (150) | Võttes arvesse, et tehnosiirde grupierandi määrusest tulenevate soodustuste tühistamine ameti poolt artikli 6 alusel tähendab, et otsuse vastuvõtmine järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 4 II peatüki artiklite 7 või 9 alusel, grupierandi kohaldamata jätmine pärast järelevalveameti soovitust ning EFTA riigi nõustumine sellega tehnosiirde grupierandi määruse artikli 7 alusel on vajalik ainult asjaomaste piirangute ja turgude suhtes kehtivate tehnosiirde grupierandi määruse soodustuste kõrvaldamiseks ja EMP lepingu artikli 53 lõigete 1 ja 3 täiemahulise kohaldamise taastamiseks. Kui grupierandit ei kohaldata konkreetsel turul teatavaid piiranguid sisaldavate kokkulepete suhtes, leiab juhiseid artikli 53 kohaldamiseks üksikkokkulepete suhtes EFTA kohtu ja Euroopa Liidu kohtute asjaomase kohtupraktika ning järelevalveameti teatiste ning varasemate otsustega väljatöötatud kriteeriumidest. Kui vajalik, võtab üksikjuhtumi suhtes otsuse vastu järelevalveamet, kes võib pakkuda juhiseid kõigile asjaomasel turul tegutsevatele ettevõtjatele. |
| --- | --- |

(150)

| (151) | 50 % turuhõive suhte arvutamiseks tuleb arvesse võtta iga üksikut turule samalaadset mõju omavat piirangut või piirangute kombinatsiooni sisaldavate litsentsilepingute võrku. |
| --- | --- |

(151)

| (152) | Tehnosiirde grupierandi määruse artikkel 7 ei kohusta ametit tegutsema 50 % turuhõive suhte ületamise korral. Üldjuhul on kohaldamata jätmine kohane juhul, kui on tõenäoline, et juurdepääs asjaomasele turule või seal konkureerimine on tuntavalt piiratud. Hinnates vajadust artikli 7 kohaldamiseks, kaalub järelevalveamet, kas üksikud tühistamised oleks sobivam meede. See võib sõltuda eriti nende konkureerivate ettevõtjate arvust, kes annavad oma panuse kumulatiivsesse turumõjusse, või mõjutatud geograafiliste turgude arvust EFTA riikides. |
| --- | --- |

(152)

| (153) | Kõigis artikli 7 alusel vastu võetud soovitustes tuleb määratleda selgesti nende kohaldamisala. See tähendab esiteks, et amet peab määratlema asjaomase toote ja geograafilise(d) turu(d), ning teiseks, et ta peab tuvastama litsentsimisega kaasneva piirangu, mille suhtes tehnosiirde grupierandi määrust enam ei kohaldata. Mis puutub viimasesse aspekti, võib järelevalveamet muuta oma soovituse kohaldamisala vastavalt konkurentsiprobleemile, millele ta kavatseb keskenduda. Kui ka näiteks 50 % turuhõive suhte jaoks võetakse arvesse paralleelseid konkurentsivastaste kokkulepete võrke, võib järelevalveamet sellegipoolest piirata soovituse kohaldamisala ainult teatavat kehtivusaega ületavate konkurentsikeeldudega. Nii võivad lühemaajalised või vähem piiravad kokkulepped välja jääda seetõttu, et nendest piirangutest tulenev väljatõrjumise tase on madalam. Kui see on kohane, võib järelevalveamet anda ka juhiseid, täpsustades turuosa taseme, mida võib pidada konkreetse turu raames ebapiisavaks, et üksikettevõtja annaks märkimisväärse panuse kumulatiivsesse mõjusse. Juhul kui üksiku litsentsiandja poolt litsentsitud tehnoloogiat sisaldavate toodete turuosa ei ületa 5 %, siis üldiselt ei arvata, et selle tehnoloogiaga seotud kokkulepe või kokkulepete võrk annaks märkimisväärse panuse kumulatiivsesse väljatõrjuvasse mõjusse (73). |
| --- | --- |

(153)

| (154) | Alla kuuekuune üleminekuperiood tehnosiirde grupierandi määruse kohaldamata jätmiseks, mille amet peab artikli 7 lõike 2 kohaselt oma soovituses määrama, peaks võimaldama asjaomastel ettevõtjatel kohandada oma kokkuleppeid nii, et nendes võetaks arvesse tehnosiirde grupierandi määruse kohaldamata jätmist. Järelevalveamet on seisukohal, et üleminekuperiood peab algama päevast, mil asjaomane EFTA riik võtab vastu riiklikud rakendusmeetmed. |
| --- | --- |

(154)

| (155) | Tehnosiirde grupierandi määruse kohaldamata jätmisega seotud soovitus ja riiklikud rakendusmeetmed ei mõjuta grupierandi kehtivust asjaomaste kokkulepete suhtes enne riiklike rakendusmeetmete jõustumist. |
| --- | --- |

(155)

4.   ARTIKLI 53 LÕIGETE 1 JA 3 KOHALDAMINE VÄLJASPOOL TEHNOSIIRDE GRUPIERANDI MÄÄRUSE KOHALDAMISALA

4.1.   Analüüsi üldine raamistik

| (156) | Kokkulepped, mis jäävad grupierandi kohaldamisalast välja näiteks seetõttu, et turuosa künnised on ületatud või et kokkuleppel on üle kahe osapoole, kuuluvad individuaalsele hindamisele. Kokkulepped, mis ei piira konkurentsi artikli 53 lõike 1 tähenduses või mis vastavad artikli 53 lõike 3 tingimustele, on õiguslikult kehtivad ja kuuluvad täitmisele. Tuleb meenutada, et grupierandi kohaldamisalast välja jäävate kokkulepete puhul ei eeldata nende seadusevastasust tingimusel, et nad ei sisalda raskekujulisi konkurentsipiiranguid. Eelkõige ei maksa eeldada, et artikli 53 lõiget 1 kohaldatakse ainult sellepärast, et turuosa künnis on ületatud. Alati on vajalik eraldi hindamine käesolevates suunistes kirjeldatud põhimõtete alusel. |
| --- | --- |

(156)

Grupierandi kaitse piisava sõltumatult kontrollitava tehnoloogia olemasolu korral

| (157) | Et oleks võimalik suurendada prognoositavust ka väljaspool tehnosiirde grupierandi määruse kohaldamisala ning piirata detailset analüüsi juhtumitega, mis tõenäoliselt põhjustaksid tõelisi konkurentsiprobleeme, on amet seisukohal, et väljaspool raskekujuliste konkurentsipiirangute valdkonda on artikli 53 rikkumine vähetõenäoline juhul, kui lisaks kokkuleppeosaliste kontrollitavatele tehnoloogiatele on olemas vähemalt neli sõltumatult kontrollitavat tehnoloogiat, millega litsentsitava tehnoloogia saaks asendada kasutajate jaoks võrreldavate kuludega. Hinnates, kas tehnoloogiad on piisavalt vastastikku asendatavad, tuleb võtta arvesse kõnealuste tehnoloogiate kommertstugevust. Tehnoloogia tekitatav konkurentsipiirang on piiratud, kui see ei kujuta endast litsentsitavale tehnoloogiale äriliselt rakendatavat alternatiivi. Kui tarbijad eelistavad mõju tõttu, mida võrk turule avaldab, litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavaid tooteid, ei pruugi muud juba turul olevad või mõistliku lühikese aja jooksul turule siseneda võivad tehnoloogiad olla tõeline alternatiiv ja need võivad tekitada vaid piiratud konkurentsisurve. |
| --- | --- |

(157)

| (158) | Asjaolu, et kokkulepe jääb punktis 157 kirjeldatud grupierandi kaitse alt välja, ei tähenda, et kokkulepe oleks artikli 53 lõike 1 kohaldamisalas, või kui ta seda oleks, et ta siis täidaks artikli 53 lõike 3 tingimused. Nii nagu tehnosiirde grupierandi määruse kohane turuosal põhinev grupierandi kaitse, loob ka see täiendav grupierandi kaitse ainult eelduse, et kokkulepe ei ole keelatud artikliga 53. Väljaspool grupierandi kaitset on vaja hinnata iga üksikkokkulepet käesolevates suunistes väljatöötatud põhimõtete alusel. |
| --- | --- |

(158)

4.1.1.   Asjakohased tegurid

| (159) | Artikli 53 kohaldamisel üksikjuhtumite suhtes on vajalik võtta piisavalt arvesse, kuidas toimib konkurents asjaomasel turul. Selles mõttes on eriti asjakohased järgmised tegurid:






  a) | kokkuleppe olemus; |
| --- | --- | --- |

(159)

a)

kokkuleppe olemus;

| b) | osapoolte positsioon turul; |
| --- | --- |

b)

osapoolte positsioon turul;

| c) | konkurentide positsioon turul; |
| --- | --- |

c)

konkurentide positsioon turul;

| d) | ostjate turupositsioon asjaomastel turgudel; |
| --- | --- |

d)

ostjate turupositsioon asjaomastel turgudel;

| e) | tõkked turule sisenemisel ja |
| --- | --- |

e)

tõkked turule sisenemisel ja

| f) | turu küpsus. |
| --- | --- |

f)

turu küpsus.

| (160) | Mõnede tegurite tähtsus võib eri olukordades olla erinev ja sõltub ülejäänud teguritest. Näiteks on osapoolte suur turuosa hea näitaja nende turuvõimu kohta, aga juhul, kui turule sisenemise tõkked on väikesed, ei pruugi see turuvõimu näidata. Seetõttu ei ole võimalik üksiktegurite tähtsuse kohta kindlaid norme ette näha. |
| --- | --- |

(160)

| (161) | Tehnosiirde kokkulepped võivad olla sõlmitud mitmel erineval kujul. Seega on tähtis analüüsida kokkuleppe olemust osapoolte konkurentsisuhte ja selles sisalduvate piirangute seisukohast. Viimaste puhul tuleb minna kaugemale kokkuleppe täpsetest tingimustest. Otseselt väljendamata piirangute olemasolu võib järeldada sellest, kuidas osapooled on kokkulepet rakendanud ja mis neid motiveerib. |
| --- | --- |

(161)

| (162) | Osapoolte, sealhulgas de facto või de jure osapoolte kontrolli all olevate ettevõtjate positsioon turul annab märku litsentsiandja, litsentsisaaja või mõlema võimaliku turuvõimu määrast. Mida suurem on turuosa, seda suurem on tõenäoliselt nende turuvõim. See kehtib eriti juhul, kui turuosa peegeldab väiksemaid kulusid või muid konkurentsieeliseid konkurentide ees. Need konkurentsieelised võivad tuleneda näiteks esimesena turule sisenemisest või oluliste patentide või parema tehnoloogia omamisest. Turuosad kujutavad aga endast alati vaid üht faktorit turupositsioonide hindamisel. Näiteks tehnoloogiaturgude puhul ei kujuta turuosad endast alati kõnealuse tehnoloogia suhtelise tugevuse head näitajat ja turuosanäitajad võivad erinevatest arvutusmeetoditest sõltuvalt märkimisväärselt erineda. |
| --- | --- |

(162)

| (163) | Turuosi ning võimalikke konkurentsieeliseid ja võimalikke ebasoodsaid konkurentsiolukordi kasutatakse ka konkurentide turupositsiooni hindamiseks. Mida tugevamad on tegelikud konkurendid ja mida rohkem neid on, seda väiksem on oht, et osapooled suudaksid turgu üksikult valitseda. Kui aga konkurentide arv on üsna väike ja nende positsioon turul (suurus, kulud, uurimis- ja arendustegevuse potentsiaal jne) on üsna samalaadne, võib turu selline struktuur kokkumängu ohtu suurendada. |
| --- | --- |

(163)

| (164) | Ostjate turupositsioon annab märku sellest, kas ühel või mitmel ostjal on ostja võim. Esimene ostja võimu märk on ostja osa ostuturul. See osa peegeldab tema nõudluse tähtsust võimalike tarnijate seisukohast. Muud märgid keskenduvad ostja positsioonile edasimüügiturul, sealhulgas sellised tunnusjooned nagu tema müügivõrgu lai geograafiline haare ja tema tootemargi kuvand lõpptarbijate hulgas. Mõnes olukorras võib ostja võim takistada litsentsiandjat ja/või litsentsisaajat turuvõimu teostamisel ning lahendada sellega konkurentsiprobleemi, mis vastasel juhul tekkinud oleks. See kehtib eriti juhul, kui tugevatel ostjatel on võimu ja stiimuleid tuua suhteliste hindade aeglase, kuid pideva tõusu korral turule uusi tarneallikaid. Kui tugevad ostjad pressivad tarnijalt vaid soodsaid tingimusi välja või suunavad kõik hinnatõusud edasi oma tarbijaile, ei ole ostjate positsioon selline, et nad suudaksid takistada litsentsisaaja poolset tooteturu valitsemist, ja on seega ebapiisav konkurentsiprobleemi lahendamiseks sel turul (74). |
| --- | --- |

(164)

| (165) | Turule sisenemise tõkkeid mõõdetakse selle järgi, kui palju võivad turul juba tegutsevad ettevõtjad ilma uustulnukaid turule meelitamata suurendada hinda üle konkurentsivõimelise taseme. Turule sisenemise tõkete puudumisel muudaks kerge ja kiire turule sisenemine hinna suurendamise kasutuks. Kui ühe või kahe aasta jooksul võib tõenäoliselt toimuda tulemuslik turule sisenemine, turu valitsemise takistamine või vähendamine, võib reeglina väita, et turule sisenemise tõkked on väikesed. |
| --- | --- |

(165)

| (166) | Turule sisenemise tõkked võivad tuleneda väga erinevatest teguritest, nagu mastaabi- ja mitmekülgsussääst, valitsuse määrused, eriti kui valitsus kehtestab ainuõigusi, riigiabi, impordimaksud, intellektuaalne omand, ressursside omamine, kui varustamine on piiratud näiteks looduslike piirangute tõttu, peamised tootmisrajatised, esimese turule siseneja eelised või pika aja jooksul reklaamimisega loodud tarbijate ustavus tootemargile. Ettevõtjate vahelised piiravad kokkulepped võivad samuti toimida turule sisenemise tõkkena, muutes juurdepääsu raskemaks ja välistades (potentsiaalsed) konkurendid. Turule sisenemise tõkked võivad olla olemas uurimis- ja arendustegevuse, tootmise ja turustamise kõigis staadiumides. Kas mõnda neist teguritest tuleks kirjeldada turule sisenemise tõkkena, sõltub sellest, kas nendega kaasneb pöördumatuid kulusid. Pöördumatud kulud on sellised kulud, mis tuleb kanda turule sisenemiseks või seal aktiivselt tegutsemiseks ja mida turult väljumisel enam tagasi ei saa. Mida rohkem kulusid on pöördumatud, seda rohkem peavad võimalikud turule sisenejad kaaluma sellega seotud ohte ja seda usutavamalt võivad seda turgu valitsevad ettevõtjad ähvardada, et vastavad uue ettevõtja konkurentsile, sest pöördumatute kulude tõttu on neil kulukas turult lahkuda. Üldjuhul kaasnevad turule sisenemisega pöördumatud kulud, mõnikord suuremad, teinekord väiksemad. Seetõttu on tegelik konkurents üldiselt tõhusam hindamisvahend ja sel on juhtumi hindamisel suurem kaal kui potentsiaalsel konkurentsil. |
| --- | --- |

(166)

| (167) | Küpsel turul, st turul, mis on eksisteerinud juba mõnda aega, kus kasutatav tehnoloogia on tuntud ja laialt levinud ega muutu palju ning kus nõudlus on suhteliselt stabiilne või langev, on konkurentsipiiranguil tõenäolisemalt negatiivne mõju kui dünaamilistel turgudel. |
| --- | --- |

(167)

| (168) | Konkreetsete piirangute hindamisel võib arvesse võtta muidki tegureid. Selliste tegurite hulka kuuluvad kumulatiivsed mõjud, st turu kaetus samalaadsete kokkulepetega, kokkulepete kestus, õiguskeskkond ja käitumine, mis võib viidata kokkumängule või seda võimaldada, nagu hinnaliidrid, etteteatatud hinnamuutused ja vaidlused „õige” hinna üle, hinna paindumatus vastuseks ülemäärasele tootmismahule, hinnadiskrimineerimine ja kokkuleppeline käitumine minevikus. |
| --- | --- |

(168)

4.1.2.   Piiravate litsentsilepingute negatiivne mõju

| (169) | Piiravatel tehnosiirde kokkulepetel võib olla turukonkurentsile järgmine negatiivne mõju:






  a) | tehnoloogiate vahelise konkurentsi vähendamine tehnoloogiaturul või kõnealuseid tehnoloogiaid kasutavate toodete turul tegutsevate äriühingute vahel, sealhulgas nii ilmse kui ka otseselt väljendamata kokkumängu võimaldamine; |
| --- | --- | --- |

(169)

a)

tehnoloogiate vahelise konkurentsi vähendamine tehnoloogiaturul või kõnealuseid tehnoloogiaid kasutavate toodete turul tegutsevate äriühingute vahel, sealhulgas nii ilmse kui ka otseselt väljendamata kokkumängu võimaldamine;

| b) | konkurentide väljatõrjumine nende kulude suurendamisega, nende peamistele allikatele juurdepääsu piiramine või muul moel turutõkete suurendamine ning |
| --- | --- |

b)

konkurentide väljatõrjumine nende kulude suurendamisega, nende peamistele allikatele juurdepääsu piiramine või muul moel turutõkete suurendamine ning

| c) | tehnoloogiasisese konkurentsi vähendamine ettevõtjate vahel, kes toodavad tooteid sama tehnoloogia alusel. |
| --- | --- |

c)

tehnoloogiasisese konkurentsi vähendamine ettevõtjate vahel, kes toodavad tooteid sama tehnoloogia alusel.

| (170) | Tehnosiirde kokkulepped võivad vähendada tehnoloogiate vahelist konkurentsi, st konkurentsi ettevõtjate vahel, kes litsentsivad või toodavad üksteist asendavate tehnoloogiate alusel. Seda eriti juhul, kui kokkuleppega pannakse pooltele vastastikuseid kohustusi. Kui näiteks konkurendid siirdavad teineteisele konkureerivaid tehnoloogiaid ja panevad vastastikuseid kohustusi jagada vastaspoolega vastavate tehnoloogiate tulevasi täiustusi ning kui see litsentsileping takistab ükskõik kumba konkurenti saavutamast teise ees tehnoloogilist edumaad, on innovatsioonikonkurents osapoolte vahel takistatud (vt ka punkt 241). |
| --- | --- |

(170)

| (171) | Konkurentide vaheline litsentsimine võib soodustada ka kokkumängu. Kokkumängu oht on eriti suur kontsentreeritud turgudel. Kokkumänguks on vaja, et asjaomastel ettevõtjatel oleks sarnane arusaamine ühisest huvist ja koordinatsioonimehhanismide toimimisest. Et kokkumäng toimiks, peavad ettevõtjad saama jälgida teineteise turukäitumist ning peavad olemas olema piisavad hoiatusvahendid, et tagada piisav motivatsioon mitte taganeda ühisest turupoliitikast. Samal ajal peavad turule sisenemise tõkked olema piisavalt suured, et piirata väljastpoolt tulijate sisenemist või laienemist. Kokkulepped võivad kokkumängu soodustada, suurendades turu läbipaistvust, juhtides teatavat käitumist ja suurendades turule sisenemise tõkkeid. Kokkumängu võivad erandkorras soodustada litsentsilepingud, mis viivad kulude ühtlustamisele, sest samalaadsete kuludega ettevõtjatel on tõenäolisemalt sarnased vaated koordinatsioonisätetele (75). |
| --- | --- |

(171)

| (172) | Litsentsilepingud võivad mõjutada ka tehnoloogiasisest konkurentsi, luues konkurentidele tõkked turule sisenemiseks ja laienemiseks. Selline väljatõrjuv mõju võivad tuleneda piirangutest, mis takistavad litsentsisaajail anda litsentse kolmandatele osapooltele või loovad tingimused, mis võtavad neilt motivatsiooni seda teha. Näiteks võidakse kolmandad osapooled välja tõrjuda, kui turul juba tegutsevad litsentsiandjad panevad litsentsisaajatele nii rangeid konkurentsikeelde, et kolmandatele osapooltele ei jätku litsentsisaajaid ja litsentsisaajail on raske turule siseneda. Üksteist asendavate tehnoloogiate tarnijad võidakse samuti välja tõrjuda, kui piisava turuvõimuga litsentsiandja ühendab tehnoloogia erinevad osad ja litsentsib neid paketina, kuigi teatava toote tootmiseks on vaja ainult osa paketist. |
| --- | --- |

(172)

| (173) | Litsentsilepingud võivad vähendada ka tehnoloogiasisest konkurentsi, st konkurentsi sama tehnoloogia alusel tootvate ettevõtjate vahel. Kokkulepe, milles pannakse litsentsisaajale territoriaalseid piiranguid, mis ei luba neil müüa üksteise territooriumile, vähendab nendevahelist konkurentsi. Litsentsilepingud võivad samuti vähendada tehnoloogiasisest konkurentsi, soodustades litsentsisaajate vahelist kokkumängu. Peale selle võivad tehnoloogiasisest konkurentsi vähendavad litsentsilepingud soodustada kokkumängu konkureerivate tehnoloogiate omanike vahel või vähendada turule sisenemise tõkete suurendamise kaudu tehnoloogiate vahelist konkurentsi. |
| --- | --- |

(173)

4.1.3.   Piiravate litsentsilepingute positiivne mõju ja selle mõju analüüsimise raamistik

| (174) | Isegi piiravatel litsentsilepingutel on tihti ka konkurentsi soodustav mõju tõhususe tõusu näol, mis võib üles kaaluda nende konkurentsivastase mõju. Võimaliku konkurentsi soodustava mõju hindamine leiab aset artikli 53 lõike 3 raames, mis sisaldab erandit artikli 53 lõikes 1 sätestatud keelust. Et seda erandit kohaldada, peab litsentsileping pakkuma objektiivseid majanduslikke eeliseid, konkurentsipiirang peab olema hädavajalik tõhususe suurendamiseks, tarbijad peavad saama õiglase osa tõhususvõidust ja kokkulepe ei tohi võimaldada osapooltel kõrvaldada konkurentsi seoses märgatava osa asjaomaste toodetega. Ettevõtja, kes tugineb artikli 53 lõikele 3, peab veenvate argumentide ja tõenditega tõendama, et erandi saamise tingimused on täidetud (76). |
| --- | --- |

(174)

| (175) | Konkurentsi piiravaid kokkuleppeid hinnatakse artikli 53 lõike 3 alusel selles kontekstis, kus need tegelikult kehtivad, (77) ja antud hetkel asjakohaste faktide alusel. Kui olukorras toimub olulisi muutusi, avaldab see seega mõju ka hindamise tulemusele. Artikli 53 lõikes 3 esitatud erand kehtib kokkuleppe kohta nii kaua, kui kokkulepe vastab kõigile neljale tingimusele ja selle kehtivus lakkab hetkest, mil mõni tingimus enam täidetud ei ole (78). Artikli 53 lõike 3 kohaldamisel tuleb aga arvesse võtta iga osapoole algseid pöördumatuid investeeringuid ning aega ja piiranguid, mida on vaja efektiivsust suurendava investeeringu sidumiseks ja tasuvaks muutmiseks. Artiklit 53 ei saa kohaldada ilma eelinvesteeringuid ja nendega seotud ohte arvestamata. Osapoolte võetav risk ja kokkuleppe elluviimiseks vajalik pöördumatu investeering võib tingida, et kokkulepe ei kuulu artikli 53 lõike 1 rakendusalasse või vastab artikli 53 lõike 3 tingimustele selle perioodi vältel, mis kulub investeeringu tasa teenimiseks. |
| --- | --- |

(175)

| (176) | Artikli 53 lõike 3 esimene tingimus nõuab, et hinnataks, millised on objektiivsed eelised kokkuleppest tuleneva tõhususe kasvu seisukohast. Selles suhtes võivad litsentsilepingud ühendada üksteist täiendavaid tehnoloogiaid ja muid ressursse, võimaldades tuua turule uusi või täiustatud tooteid või toota olemasolevaid tooteid väiksemate kuludega. Väljaspool tõsiseid kartelle toimub litsentsimine sageli seepärast, et litsentsiandjale on tõhusam tehnoloogiat litsentsida kui seda ise kasutada. Seda eriti juhul, kui litsentsisaajal on juba olemas juurdepääs vajalikele tootmisvahenditele. Seejärel annab kokkulepe litsentsisaajale juurdepääsu tehnoloogiale, mida ta saab ühendada nende tootmisvahenditega ja kasutada seepärast uusi või täiustatud tehnoloogiaid. Veel üheks tõhusust suurendada võiva litsentsimise näiteks on see, kui litsentsisaajal on juba tehnoloogia, mille kombineerimine litsentsiandja tehnoloogiaga loob sünergia. Kui kaks tehnoloogiat ühendada, võib litsentsisaaja saavutada sellise kulu ja toodangu suhte, mis oleks muul juhul olnud võimatu. Litsentsileping võib suurendada tõhusust ka turustusetapis – samamoodi kui vertikaalsed turustuskokkulepped. Selline tõhususe kasv ilmneb kulude vähendamise või tarbijaile väärtuslike teenuste pakkumisena. Vertikaalsete kokkulepete positiivseid mõjusid on kirjeldatud ameti antud suunistes vertikaalsete piirangute kohta (79). Veel üheks tõhususe kasvu näiteks on kokkulepped, millega tehnoloogia omanikud koostavad tehnoloogiapaketi, et litsentsida seda kolmandatele osapooltele. Sellised vahendite ühendamise kokkulepped võivad eriti vähendada tehingukulusid, sest litsentsisaajad ei pea sõlmima eraldi litsentsilepinguid iga litsentsiandjaga. Konkurentsi soodustav litsentsimine võib toimuda ka tööstusdisainivabaduse tagamiseks. Valdkondades, kus eksisteerib suur hulk intellektuaalomandiõigusi ning kus üksiktooted võivad rikkuda paljusid olemasolevaid ja tulevasi omandiõigusi, on litsentsilepingud, millega osapooled lepivad kokku mitte esitada üksteisele nõudeid oma omandiõiguse suhtes, sageli konkurentsi soodustavad, sest nad võimaldavad osapooltel oma vastavaid tehnoloogiaid arendada rikkumissüüdistusi kartmata. |
| --- | --- |

(176)

| (177) | Artikli 53 lõikes 3 sisalduva hädavajalikkustesti kohaldamisel uurib amet eriti, kas üksikpiirangud võimaldavad kõnealust tegevust sooritada tõhusamalt kui asjaomase piirangu puudumisel. Nimetatud hindamise juures tuleb arvesse võtta turul valitsevaid tingimusi ja tegelikku olukorda, milles osapooled tegutsema peavad. Ettevõtjad, kes soovivad, et nende suhtes kohaldataks artikli 53 lõikes 3 sätestatud erandit, ei pea otsima oma kokkuleppele hüpoteetilisi ja teoreetilisi alternatiive. Nad peavad aga selgitama ja näitama, miks pealtnäha realistlikud ja oluliselt vähem piiravad alternatiivid oleksid tunduvalt vähem tõhusad. Kui äriliselt realistliku ja vähem piiravana näiva alternatiivi rakendamine toob kaasa tõhususe märkimisväärse languse, vaadeldakse kõnealust piirangut kui hädavajalikku. Mõnel juhul võib vaja olla uurida, kas kokkulepe kui selline on tõhususe kasvu saavutamiseks hädavajalik. See võib olla nii näiteks tehnoloogiapuulide puhul, mis sisaldavad täiendavaid, kuid vähem tähtsaid tehnoloogiaid (80). Sellisel juhul tuleb uurida, mil määral nende tehnoloogiate kaasamine tõhusust suurendab ning kas puuli oleks võimalik ilma olulise tõhususkaota piirata asendamatute tehnoloogiatega. Lihtsa kahepoolse litsentsimise korral ei ole tavaliselt vaja minna üksikpiirangute hädavajalikkuse uurimisest kaugemale. Tavaliselt ei ole sel juhul litsentsilepingule kui sellisele vähem piiravaid alternatiive. |
| --- | --- |

(177)

| (178) | Tingimus, et tarbijad peavad saama õiglase osa eelistest, tähendab, et litsentsi alusel toodetud toodete tarbijad peavad saama vähemalt kompensatsiooni kokkuleppe negatiivsete mõjude eest (81). See tähendab, et tõhususe suurenemine peab täielikult korvama tõenäolise negatiivse mõju hindadele, tootmismahule või muudele kokkuleppest tulenevatele asjakohastele teguritele. Tõhususe tõus võib seda teha, muutes asjaomaste ettevõtjate kulustruktuuri, motiveerides neid hinda alandama või võimaldades tarbijaile uusi või täiustatud tooteid, korvates iga võimaliku hinnatõusu (82). |
| --- | --- |

(178)

| (179) | Artikli 53 lõike 3 viimane tingimus, mille kohaselt kokkulepe ei tohi anda võimalust kõrvaldada konkurentsi märgatava osa asjaomaste toodete suhtes, eeldab, et analüüsitaks turule jäävat konkurentsisurvet ja mõju, mida kokkulepe avaldab sellistele konkurentsiallikatele. Artikli 53 lõike 3 viimase tingimuse kohaldamisel tuleb võtta arvesse artikli 53 lõike 3 ja artikli 54 suhet. Vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale, mis käsitleb Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 101 lõiget 3 ja artiklit 102, ei saa artikli 53 lõike 3 kohaldamine takistada artikli 54 kohaldamist (83). Kuna nii artikli 53 kui ka artikli 54 eesmärk on tõhusa konkurentsi alalhoidmine turul, peab artikli 53 lõiget 3 järjepidevuse huvides tõlgendama nii, et oleks välistatud erandi kohaldamine turgu valitsevat seisundit kuritarvitavate, konkurentsi piiravate kokkulepete suhtes (84). |
| --- | --- |

(179)

| (180) | Asjaolu, et kokkulepe vähendab märgatavalt konkurentsi üht mõõdet, ei tähenda tingimata, et konkurents oleks artikli 53 lõike 3 tähenduses kõrvaldatud. Tehnoloogiapuul võib näiteks tekitada tööstusharu standardi, mis tekitab olukorra, kus tehnoloogilise formaadi raames on vähe konkurentsi. Kui turu põhiosalised võtavad teatava formaadi omaks, võivad võrgustiku mõjud muuta alternatiivsete formaatide säilimise väga keeruliseks. See ei tähenda aga, et de facto tööstusharu standardi loomine kõrvaldaks alati konkurentsi artikli 53 lõike 3 viimase tingimuse tähenduses. Standardi piires võivad tarnijad võistelda hindades, kvaliteedis ja toote omadustes. Siiski peab selleks, et kokkulepe täidaks artikli 53 lõike 3 tingimused, olema tagatud, et kokkulepe ei piiraks liigselt konkurentsi ega tulevast innovatsiooni. |
| --- | --- |

(180)

4.2.   Artikli 53 kohaldamine erinevat tüüpi litsentsimispiirangute suhtes

| (181) | Käesolevas jaotises käsitletakse eri liiki piiranguid, mida litsentsilepingud tavaliselt sisaldavad. Arvestades nende sagedast esinemist, on kasulik anda juhiseid, kuidas neid hinnatakse väljaspool tehnosiirde grupierandi määruse grupierandi kaitset. Piiranguid, mida on käsitletud käesolevate suuniste muudes osades, eriti jaotistes 3.4 ja 3.5, käsitletakse käesolevas jaotises vaid lühidalt. |
| --- | --- |

(181)

| (182) | Käesolevas jaotises käsitletakse nii mittekonkurentide kui ka konkurentide vahelisi kokkuleppeid. Viimaste puhul tehakse vajadust mööda vahet vastastikuste ja mittevastastikuste kokkulepete vahel. Sellist vahetegemist ei nõuta mittekonkurentide vaheliste kokkulepete puhul. Kui ettevõtjad ei ole asjaomasel tehnoloogiaturul või litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavate toodete turul tõesti tegelikud ega potentsiaalsed konkurendid, ei erine vastastikune litsents millegi poolest kahest eraldi litsentsist. Olukord on erinev kokkulepete puhul, millega osapooled koostavad tehnoloogiapaketi, mis seejärel litsentsitakse kolmandatele osapooltele. Sellised kokkulepped on tehnoloogiapuulid, mida käsitletakse jaotises 4. |
| --- | --- |

(182)

| (183) | Käesolevas jaotises ei käsitleta litsentsilepingutes sisalduvaid kohustusi, mis ei piira üldjuhul konkurentsi artikli 53 lõike 1 tähenduses. Nende kohustuste hulka võivad kuuluda järgmised, kuid loetelu pole ammendav:






  a) | konfidentsiaalsuskohustus; |
| --- | --- | --- |

(183)

a)

konfidentsiaalsuskohustus;

| b) | litsentsisaajate kohustus mitte anda all-litsentse; |
| --- | --- |

b)

litsentsisaajate kohustus mitte anda all-litsentse;

| c) | kohustus mitte kasutada litsentsitavaid tehnoloogiaõigusi pärast kokkuleppe lõppemist, tingimusel et litsentsitavad tehnoloogiaõigused jäävad jõusse; |
| --- | --- |

c)

kohustus mitte kasutada litsentsitavaid tehnoloogiaõigusi pärast kokkuleppe lõppemist, tingimusel et litsentsitavad tehnoloogiaõigused jäävad jõusse;

| d) | kohustus aidata litsentsiandjat litsentsitavate intellektuaalomandiõiguste teostamisel; |
| --- | --- |

d)

kohustus aidata litsentsiandjat litsentsitavate intellektuaalomandiõiguste teostamisel;

| e) | kohustus maksta minimaalseid litsentsitasusid või toota minimaalses koguses litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavaid tooteid ning |
| --- | --- |

e)

kohustus maksta minimaalseid litsentsitasusid või toota minimaalses koguses litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavaid tooteid ning

| f) | kohustus kasutada litsentsiandja kaubamärki või märkida tootele litsentsiandja nimi. |
| --- | --- |

f)

kohustus kasutada litsentsiandja kaubamärki või märkida tootele litsentsiandja nimi.

4.2.1.   Litsentsitasuga seotud kohustused

| (184) | Litsentsikokkuleppe osalised võivad määrata litsentsisaaja tasutava litsentsitasu suuruse ja tasumisviisi üldjuhul vabalt, ilma et see jääks artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse. See põhimõte kehtib nii mittekonkurentide kui ka konkurentide vaheliste kokkulepete puhul. Litsentsitasu maksmise kohustus võib olla määratud kas kindla summana, protsendina müügihinnast või kindla summana iga litsentsitavat tehnoloogiat sisaldava toote pealt. Juhul kui litsentsitav tehnoloogia on seotud sisendiga, mis kaasatakse lõpptootesse, ei peeta reeglina konkurentsi piiravaks, et litsentsitasud arvutatakse lõpptoote hinna alusel, tingimusel et lõpptoode sisaldab litsentsitavat tehnoloogiat (85). Kasutajate arvul põhinevad ja masinate arvu alusel arvutatud tarkvara litsentsitasud on üldjuhul kooskõlas artikli 53 lõikega 1. |
| --- | --- |

(184)

| (185) | Konkurentide vaheliste litsentsilepingute puhul tuleb meeles pidada (vt punkte 100–101 ja 116), et teatavate piiratud asjaolude korral võivad litsentsitasuga seotud kohustused võrduda hinnakokkuleppega, mida peetakse raskekujuliseks konkurentsipiiranguks (vt artikli 4 lõike 1 punkt a). Artikli 4 lõike 1 punkti a järgi on raskekujuline konkurentsipiirang, kui konkurendid nõuavad fiktiivse litsentsilepingu alusel teineteiselt käibel põhinevaid litsentsitasusid, mille eesmärk on mitte lubada täiendavate tehnoloogiate integreerimist või muul viisil konkurentsi soodustada. Artikli 4 lõike 1 punktide a ja d kohaselt on raskekujuline konkurentsipiirang ka see, kui litsentsitasud puudutavad ainult litsentsisaaja tehnoloogiaõiguste alusel toodetavaid tooteid. |
| --- | --- |

(185)

| (186) | Muud konkurentide vahelised litsentsitasukokkulepped kuuluvad grupierandi alla kuni 20 % turuosa künnise saavutamiseni, isegi kui need piiravad konkurentsi. Artikli 53 lõiget 1 võib kohaldada väljaspool grupierandi kaitset juhul, kui konkurendid sõlmivad vastastikku litsentsilepinguid ja nõuavad käibe pealt litsentsitasusid, mis on litsentsi turuväärtust arvestades ilmselgelt ebaproportsionaalselt suured, ning kui sellised litsentsitasud mõjutavad märkimisväärselt turuhindu. Hinnates, kas litsentsitasud on ebaproportsionaalsed, on vaja analüüsida teiste tooteturul olevate litsentsisaajate poolt sama tehnoloogia või asendavate tehnoloogiate eest makstavaid litsentsitasusid. Sellistel juhtudel on ebatõenäoline, et artikli 53 lõike 3 tingimused oleksid täidetud. |
| --- | --- |

(186)

| (187) | Hoolimata asjaolust, et grupierand kehtib vaid nii kaua, kuni kehtivad tehnoloogiaõigused, võivad osapooled tavaliselt kokku leppida litsentsitasukohustuse pikendamises üle litsentsitava intellektuaalomandiõiguse kehtivusaja, rikkumata artikli 53 lõike 1 nõudeid. Kui nende õiguste kehtivusaeg lõpeb, võivad kolmandad osapooled kõnealust tehnoloogiat seaduslikult kasutada ja kokkuleppeosalistega konkureerida. Tavaliselt piisab sellisest tegelikust ja potentsiaalsest konkurentsist tagamaks, et kõnealusel kohustusel ei oleks märgatavat konkurentsivastast mõju. |
| --- | --- |

(187)

| (188) | Mittekonkurentide vahelistest kokkulepetest kuuluvad grupierandi kohaldamisalasse need, mille kohaselt arvutatakse litsentsitasud nii litsentsitava tehnoloogia alusel toodetavate toodete kui ka kolmandatelt osapooltelt litsentsitavate tehnoloogiate alusel toodetavate toodete põhiselt. Sellised kokkulepped võivad hõlbustada litsentsitasude määramist. Kuid need võivad põhjustada ka väljatõrjumise, suurendades kolmandate osapoolte sisendi kasutamise kulukust, ja seetõttu võib neil olla samalaadne mõju, mis konkurentsikeelulgi. Kui litsentsitasusid ei maksta vaid litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavate toodete, vaid ka kolmandate osapoolte tehnoloogial põhinevate toodete pealt, suurendavad litsentsitasud kulusid viimati nimetatutele ja vähendavad nõudlust kolmandate osapoolte tehnoloogia järele. Seetõttu tuleb väljaspool grupierandi kohaldamisala uurida, kas piirangul on väljatõrjuv mõju. Selleks on otstarbekohane kasutada jaotises 4.2.7 esitatud analüüsiraamistikku. Märgatavate väljatõrjumismõjude korral kuuluvad sellised kokkulepped artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse ega täida tõenäoliselt artikli 53 lõike 3 tingimusi, välja arvatud juhul, kui puuduvad muud praktilised võimalused litsentsitasude arvutamiseks ja jälgimiseks. |
| --- | --- |

(188)

4.2.2.   Ainuõiguslik litsentsimine ja müügipiirangud

| (189) | Käesolevates suunistes on kasulik teha vahet teataval territooriumil tootmise piiranguil (ainuõiguslikud või ainulitsentsid) ning litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavate toodete teatavale territooriumile ja teatavale kliendirühmale müümise piirangute (müügipiirangud) vahel. |
| --- | --- |

(189)

4.2.2.1.   Ainuõiguslikud ja ainulitsentsid

| (190) | Ainuõiguslik litsents tähendab, et litsentsiandja ise ei tohi litsentsitud tehnoloogiaõiguste alusel toota ega litsentsida litsentsitud tehnoloogiaõigusi kolmandatele isikutele üldiselt ega konkreetseks kasutusalaks ega konkreetsel territooriumil. See tähendab, et üldiselt ja konkreetsel kasutusalal ja konkreetsel territooriumil on litsentsisaaja ainus, kes litsentsitud tehnoloogiaõiguste alusel toota tohib. |
| --- | --- |

(190)

| (191) | Kui litsentsiandja kohustub mitte tootma ise teataval territooriumil ega andma selleks litsentse teistele, võib see territoorium hõlmata kogu maailma või selle osa. Kui litsentsiandja üksnes kohustub mitte andma litsentse kolmandatele osapooltele kõnealusel territooriumil tootmiseks, on tegu ainulitsentsiga. Sageli kaasnevad ainuõigusliku või ainulitsentsimisega müügipiirangud, mis seavad osapooltele piiranguid selle kohta, kus nad võivad litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavaid tooteid müüa. |
| --- | --- |

(191)

| (192) | Konkurentide vahelise vastastikuse ainuõigusliku litsentsimise suhtes kohaldatakse tehnosiirde grupierandi määruse artikli 4 lõike 1 punkti c, milles on konkurentide vahelist turu ja klientide jagamist käsitletud raskekujulise konkurentsipiiranguna. Konkurentide vaheline vastastikune ainulitsentsimine kuulub aga grupierandi kohaldamisalasse kuni 20 % turuosa künnise saavutamiseni. Selliste kokkulepete kohaselt kohustuvad osapooled mitte litsentsima oma konkureerivaid tehnoloogiaid kolmandatele osapooltele. Kui osapooltel on arvestatav turuvõim, võivad sellised kokkulepped soodustada kokkumängu, sest nendega saab tagada, et osapooled on ainsad tootjad litsentsitaval tehnoloogial põhineval turul. |
| --- | --- |

(192)

| (193) | Konkurentide vaheline mittevastastikune ainuõiguslik litsentsimine kuulub grupierandi kohaldamisalasse kuni 20 % turuosa künnise saavutamiseni. Turuosa künnise ületamisel on vaja analüüsida sellise ainuõigusliku litsentsimise tõenäolisi konkurentsivastaseid mõjusid. Kui ainuõiguslik litsents on ülemaailmne, tähendab see litsentsiandja lahkumist turult. Juhtudel, kui ainuõigus on piiratud konkreetse territooriumiga, nagu EMP riik, tähendab kokkulepe, et litsentsiandja hoidub kaupade ja teenuste tootmisest kõnealusel territooriumil. Artikli 53 lõike 1 kontekstis tuleb eelkõige hinnata litsentsiandja tähtsust konkurentsis. Kui litsentsiandjal on tooteturul piiratud positsioon või tal puudub võimalus tehnoloogiat litsentsisaaja territooriumil tulemuslikult kasutada, ei kuulu kokkulepe tõenäoliselt artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse. Erijuhtumiks on olukorrad, kus litsentsiandja ja -saaja konkureerivad ainult tehnoloogiaturul ning litsentsiandjal, kelleks on näiteks uurimisinstituut või väike uurimistööga tegelev ettevõtja, ei ole tootmis- ja turustusvahendeid litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavate toodete tulemuslikuks turuletoomiseks. Sellistel juhtudel on artikli 53 lõike 1 rikkumine ebatõenäoline. |
| --- | --- |

(193)

| (194) | Mittekonkurentide vaheline ainuõiguslik litsentsimine, kui see kuulub artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse, (86) vastab tõenäoliselt artikli 53 lõike 3 tingimustele. Õigus anda ainuõiguslikke litsentse on üldjuhul vajalik, et motiveerida litsentsisaajat investeerima litsentsitavasse tehnoloogiasse ja tooma tooted turule aegsasti. Seda eriti juhul, kui litsentsisaaja peab tegema suuri investeeringuid litsentsitava tehnoloogia edasiarendamiseks. Ainuõiguse vastane sekkumine pärast seda, kui litsentsisaaja on saavutanud litsentsitava tehnoloogiaga kaubandusliku edu, jätaks litsentsisaaja ilma oma edu viljadest ning kahjustaks ka konkurentsi, tehnoloogia levikut ja innovatsiooni. Amet sekkub seetõttu vaid erandjuhtudel mittekonkurentide vahelistesse ainuõiguslikesse litsentsilepingutesse, olenemata litsentsi kohaldamisalast. |
| --- | --- |

(194)

| (195) | Kui litsentsisaaja aga juba omab ettevõtjasiseseks tootmiseks kasutatavat asendatavat tehnoloogiat, ei pruugi ainuõiguslik litsents olla vajalik tema innustamiseks, et ta toote turule tooks. Sellisel juhul võib ainuõiguslik litsents kuuluda hoopis artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse, eelkõige juhul, kui litsentsisaajal on tooteturul turuvõim. Peamine olukord, kus sekkumine oleks õigustatud, on juhul, kui domineeriv litsentsisaaja saab ühe või mitme konkureeriva tehnoloogia ainuõigusliku litsentsi. Sellised kokkulepped kuuluvad tõenäoliselt artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse ja tõenäoliselt ei täida artikli 53 lõike 3 tingimusi. Artikli 53 lõike 1 kohaldamise eelduseks on aga, et tehnoloogiaturule sisenemine peab olema raske ja litsentsitav tehnoloogia peab olema tõeline turukonkurentsi allikas. Sellises olukorras võib ainuõiguslik litsents tõrjuda välja kolmandatest osapooltest litsentsisaajad, suurendada turule sisenemise tõkkeid ja võimaldada litsentsisaajal säilitada oma turuvõim. |
| --- | --- |

(195)

| (196) | Kokkulepped, millega kaks või rohkem osapoolt üksteisele vastastikku litsentse annavad ning kohustuvad kolmandatele isikutele litsentse mitte andma, põhjustavad erilist muret, kui vastastikuse litsentsimise tulemusel tekkiv tehnoloogiapakett loob de facto tööstusharu standardi, millele kolmandatel isikutel peab turul tulemuslikuks konkureerimiseks juurdepääs olema. Sellistel juhtudel loob kokkulepe osapooltele reserveeritud suletud standardi. Amet hindab selliseid kokkuleppeid samade põhimõtete alusel, mida kasutatakse tehnoloogiapuulide puhul (vt jaotis 4.4). Tavaliselt nõutakse, et sellist standardit toetavaid tehnoloogiaid litsentsitaks kolmandatele osapooltele ausatel, mõistlikel ja diskrimineerimist välistavatel tingimustel (87). Kui kokkuleppeosalised konkureerivad kolmandate isikutega olemasoleval tooteturul ja kokkulepe on seotud selle tooteturuga, on suletud standardil tõenäoliselt arvestatav välistav mõju. Seda negatiivset mõju konkurentsile saab vältida ainult kolmandatele isikutele litsentsimisega. |
| --- | --- |

(196)

4.2.2.2.   Müügipiirangud

| (197) | Ka müügipiirangute puhul on tähtis vahet teha konkurentide ja mittekonkurentide vahelisel litsentsimisel. |
| --- | --- |

(197)

| (198) | Konkurentide vahelises vastastikuses kokkuleppes sisalduvad ühe või mõlema osapoole poolt tehtavad aktiivse ja passiivse müügi piirangud on tehnosiirde grupierandi määruse artikli 4 lõike 1 punkti c kohaselt raskekujulised konkurentsipiirangud. Sellised müügipiirangud kuuluvad artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse ja tõenäoliselt ei täida artikli 53 lõike 3 tingimusi. Selliseid piiranguid loetakse üldjuhul turu jagamiseks, sest need takistavad mõjutatud osapoole aktiivset või passiivset müüki territooriumidele või kliendirühmadele, mida ta tegelikult teenindas või oleks võinud kokkuleppe puudumisel reaalselt teenindada. |
| --- | --- |

(198)

| (199) | Konkurentide vaheliste mittevastastikuste kokkulepete puhul kehtib grupierand litsentsisaajale või -andjale tehtavate kolmandale osapoolele reserveeritud ainuõiguslikule territooriumile või kliendirühmale suunatud aktiivse ja/või passiivse müügi piirangute kohta (vt tehnosiirde grupierandi määruse artikli 4 lõike 1 punkti c alapunkt i). 20 % turuosa künnise ületamisel kuuluvad litsentsiandja ja -saaja vahelised müügipiirangud artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse juhul, kui ühel või mitmel osapoolel on märkimisväärne turuvõim. Sellised piirangud võivad aga olla vältimatud väärtuslike tehnoloogiate levitamiseks ja seega artikli 53 lõike 3 tingimuste täitmiseks. See võib olla nii, kui litsentsiandjal on suhteliselt nõrk turupositsioon territooriumil, kus ta ise tehnoloogiat kasutab. Sellises olukorras võib eelkõige aktiivse müügi piirang olla vältimatu, et motiveerida litsentsiandjat litsentsi andma. Selliste piirangute puudumisel riskiks litsentsiandja aktiivse konkurentsiga oma peamisel tegutsemisalal. Samuti võivad litsentsiandjale pandud aktiivse müügi piirangud olla vältimatud eriti juhul, kui litsentsisaaja turupositsioon talle eraldatud territooriumil on suhteliselt nõrk ja ta peab tegema litsentsitava tehnoloogia tõhusaks kasutamiseks märkimisväärseid investeeringuid. |
| --- | --- |

(199)

| (200) | Grupierand hõlmab ka aktiivse müügi piiramist territooriumil või kliendirühmale, mis on eraldatud teisele litsentsisaajale, kes ei olnud litsentsiandja ja -saaja vahelise kokkuleppe sõlmimise ajal litsentsiandja konkurent. Nii on see siiski vaid juhul, kui kõnealuste osapoolte vaheline kokkulepe ei ole vastastikune (vt tehnosiirde grupierandi määruse artikli 4 lõike 1 punkti c alapunkt ii). Turuosa künnise ületamisel kuuluvad sellised müügipiirangud tõenäoliselt artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse, kui osapooltel on märkimisväärne turuvõim. Siiski võib piirang tõenäoliselt olla artikli 53 lõike 3 tähenduses hädavajalik ajavahemikus, mis on kaitstud litsentsisaajale vajalik uuele turule pääsemiseks ja enda seal sisseseadmiseks talle määratud territooriumi või kliendirühma suhtes. See aktiivse müügi vastane kaitse aitab litsentsisaajal saada üle asümmeetriast, mis tekib asjaolust, et mõned litsentsisaajad on litsentsiandjaga konkureerivad ettevõtjad ja sellisena end juba turul sisse seadnud. Litsentsisaajale tehtavad teisele litsentsisaajale eraldatud territooriumile või kliendirühmale suunatud passiivse müügi piirangud on tehnosiirde grupierandi määruse artikli 4 lõike 1 punkti c kohaselt raskekujulised konkurentsipiirangud. |
| --- | --- |

(200)

| (201) | Mittekonkurentide vaheliste kokkulepete puhul kuuluvad litsentsiandja ja -saaja vahelised müügipiirangud grupierandi alla kuni 30 % turuosa künnise saavutamiseni. Ülalpool turuosa künnist võivad litsentsisaaja poolse ainuõiguslikult litsentsiandjale reserveeritud territooriumidele või kliendirühmadele suunatud aktiivse ja passiivse müügi piirangud olla hädavajalikud väärtusliku tehnoloogia levitamiseks, mistõttu ei kuulu need artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse või vastavad artikli 53 lõikes 3 sätestatud tingimustele. See võib olla nii, kui litsentsiandjal on suhteliselt nõrk turupositsioon territooriumil, kus ta ise tehnoloogiat kasutab. Sellises olukorras võib eelkõige aktiivse müügi piirang olla hädavajalik, et motiveerida litsentsiandjat litsentsi andma. Selliste piirangute puudumisel riskiks litsentsiandja aktiivse konkurentsiga oma peamisel tegutsemisalal. Muudel juhtudel võib litsentsisaaja müügi piiramine kuuluda artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse ega pruugi täita artikli 53 lõikes 3 sätestatud tingimusi. Nii on see tõenäoliselt juhul, kui litsentsiandjal eraldi on märkimisväärne turuvõim, kui ka turul koos tugevat positsiooni omavate litsentsiandjate sõlmitud mitmete samalaadsete kokkulepete kumulatiivse mõju korral. |
| --- | --- |

(201)

| (202) | Litsentsiandja müügi piiramine, kui see jääb artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse, vastab tõenäoliselt artikli 53 lõike 3 tingimustele, välja arvatud juhul, kui turul ei ole litsentsiandja tehnoloogiale tõelisi alternatiive või on litsentsisaaja saanud selliste alternatiivide litsentsi kolmandatelt isikutelt. Sellised piirangud, eriti aktiivse müügi piirang, on artikli 53 lõike 3 tähenduses tõenäoliselt vältimatud, et motiveerida litsentsisaajat investeerima litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavate toodete tootmisse, turundusse ja müüki. On tõenäoline, et litsentsisaaja motivatsiooni kärbiks märkimisväärselt otsene konkurents litsentsiandja poolt, kelle tootmiskulusid ei koorma litsentsitasud. Võib-olla hoiaks see investeeringud allpool optimaalset taset. |
| --- | --- |

(202)

| (203) | Tehnosiirde grupierandi määruses on sätestatud grupierand mittekonkurentide vahelistes kokkulepetes sisalduvatele litsentsisaajate vahelistele territooriumide ja kliendirühmade vahelise aktiivse müügi piirangutele. Ülalpool turuosa 30 %-list künnist piiravad litsentsisaajate territooriumide ja kliendirühmade vahelise aktiivse müügi piirangud tehnoloogiasisest konkurentsi ning kuuluvad tõenäoliselt artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse, kui üksiklitsentsisaajal on märkimisväärne turuvõim. Ometi võivad need piirangud täita artikli 53 lõike 3 tingimused, kui need on vajalikud tasuta kasusaamise vältimiseks ja litsentsisaaja motiveerimiseks tegema investeeringuid, mis on vajalikud litsentsitava tehnoloogia tõhusaks kasutamiseks tema territooriumil ja litsentsitava toote müügi edendamiseks. Passiivse müügi piirangud kuuluvad tehnosiirde grupierandi määruse artikli 4 lõike 2 punktis b sisalduvasse raskekujuliste konkurentsipiirangute nimekirja (vt punktid 119 kuni 127). |
| --- | --- |

(203)

4.2.3.   Tootmismahu piirangud

| (204) | Konkurentide vahelistes kokkulepetes sisalduvad vastastikused tootmismahu piirangud on raskekujuline konkurentsipiirang tehnosiirde grupierandi määruse artikli 4 lõike 1 punkti b kohaselt (vt punkt 103). Artikli 4 lõike 1 punkt b ei hõlma mittevastastikuse kokkuleppega litsentsisaajale või ühele litsentsisaajatest pandavaid litsentsiandja tehnoloogia tootmismahu piiranguid. Sellised piirangud kuuluvad kuni turuosa 20-protsendilise künnise saavutamiseni grupierandi alla. Kui osapooltel on märkimisväärne turuvõim, võivad litsentsisaaja tootmismahu piirangud ülalpool turuosa künnist piirata konkurentsi. Kuid artikli 53 lõige 3 kehtib tõenäoliselt juhtudel, kui litsentsiandja tehnoloogia on litsentsisaaja omast märgatavalt parem ja tootmismaht ületab piirangut arvestades oluliselt litsentsisaaja lepingueelset tootmismahtu. Sel juhul on tootmismahu piirangu mõju piiratud isegi kasvava nõudlusega turgudel. Artikli 53 lõike 3 kohaldamisel tuleb arvesse võtta ka seda, et sellised piirangud võivad olla vajalikud, et motiveerida litsentsiandjat levitama oma tehnoloogiat nii palju kui võimalik. Näiteks võib litsentsiandja mitte olla huvitatud konkurentidele litsentside andmisest, kui ta ei saa piirata litsentse konkreetsete kindla võimsusega tootmiskohtadega (tootmiskoha litsents). Kui litsentsileping põhjustab täiendavate varade tõelise integreerimise, võivad litsentsisaajale pandud tootmismahu piirangud täita artikli 53 lõike 3 tingimused. Samal ajal on see ebatõenäoline juhul, kui osapooltel on märgatav turuvõim. |
| --- | --- |

(204)

| (205) | Tootmismahu piirangud mittekonkurentide vahelises kokkuleppes kuuluvad grupierandi alla kuni 30 % turuosa künnise saavutamiseni. Peamine konkurentsivastane oht, mis tuleneb litsentsisaajate tootmismahu piiramisest mittekonkurentide vahelistes kokkulepetes, on litsentsisaajate vahelise tehnoloogiasisese konkurentsi piiramine. Sellise konkurentsivastase mõju tähtsus sõltub litsentsiandja ja -saajate turupositsioonist ning sellest, mil määral tootmismahu piirang takistab litsentsisaajat rahuldamast nõudlust litsentsitud tehnoloogiat sisaldavate toodete järele. |
| --- | --- |

(205)

| (206) | Kui tootmismahu piirangud on kombineeritud ainuõiguslike territooriumide või kliendirühmadega, suurenevad piiravad mõjud. Kahte liiki piirangute kombinatsioon suurendab tõenäosust, et kokkulepe teenib turu jagamise huve. |
| --- | --- |

(206)

| (207) | Mittekonkurentide vahelistes kokkulepetes sisalduvatel litsentsisaajale pandud tootmismahu piirangutel võib olla ka konkurentsi soodustav mõju tehnoloogia leviku edendamise kaudu. Litsentsiandjal kui tehnoloogia tarnijal peaks olema tavaliselt vabadus otsustada litsentsisaaja poolt litsentsitava tehnoloogiaga toodetava tootmismahu üle. Kui litsentsiandjal ei oleks vabadust otsustada litsentsisaaja tootmismahu üle, võidakse suur hulk litsentsilepinguid üldse sõlmimata jätta, millel oleks negatiivne mõju uue tehnoloogia levikule. Eriti tõenäoline on see juhul, kui litsentsiandja on ka tootja, sest litsentsisaaja toodang võib jõuda tagasi litsentsiandja peamisele tegevusalale ja mõjutada otseselt tema tegevust. Teisest küljest on vähem tõenäoline, et tootmismahu piiranguid on vaja litsentsiandja tehnoloogia levitamiseks, kui sellised piirangud on kombineeritud litsentsisaajale pandud müügipiirangutega, mis keelavad tal müüa litsentsiandja territooriumile või kliendirühmale. |
| --- | --- |

(207)

4.2.4.   Kasutusalapiirangud

| (208) | Kasutusalapiirangu korral on litsents piiratud ühe või mitme tehnilise rakendusala või ühe või mitme tooteturu või tööstusharuga. Tööstusharu võib hõlmata mitut tooteturgu, kuid ei pruugi hõlmata tooteturu osa. Mitmel puhul saab sama tehnoloogiat kasutada erinevate toodete tootmiseks või erinevatele tooteturgudele kuuluvate toodete juures. Näiteks saab uut vormimistehnoloogiat kasutada plastpudelite ja plasttasside valmistamiseks, millest kumbki kuulub eraldi tooteturule. Samal ajal võib ka üksik tooteturg hõlmata mitut tehnilist kasutusala. Näiteks saab uut mootoritehnoloogiat kasutada nii nelja- kui kuuesilindrilistes mootorites. Samuti saab kiibistike valmistamise tehnoloogiat kasutada kuni nelja protsessori jaoks või rohkem kui nelja protsessori jaoks mõeldud kiibistike tootmiseks. Litsents, mis piirab litsentsitava tehnoloogia kasutamist näiteks neljasilindriliste mootorite või kuni nelja protsessoriga, ongi tehnilise kasutusala piirang. |
| --- | --- |

(208)

| (209) | Võttes arvesse, et kasutusalapiirangud kuuluvad grupierandi kohaldamisalasse ning et teatavad kliendipiirangud on tehnosiirde grupierandi määruse artikli 4 lõike 1 punkti c ja lõike 2 punkti b kohaselt raskekujulised konkurentsipiirangud, on tähtis neid kahte piirangukategooriat eristada. Kliendipiirang eeldab konkreetsete kliendirühmade määratlemist ja osapooltele pandud piirangut müüa sellistele määratletud rühmadele. Asjaolu, et tehnilise kasutusala piirang võib vastata teatavatele kliendirühmadele tooteturul, ei tähenda, et piirang tuleb liigitada kliendipiiranguks. Näiteks asjaolu, et teatavad kliendid ostavad peamiselt või ainult rohkem kui nelja protsessori jaoks mõeldud kiibistikke, ei tähenda, et kuni nelja protsessori jaoks mõeldud kiibistikega piiratud litsents oleks kliendipiirang. Siiski tuleb kasutusala määratleda objektiivselt, osutades lepingulise toote määratletud ja olulistele tehnilistele tunnustele. |
| --- | --- |

(209)

| (210) | Kuna teatavad kasutusalapiirangud on tehnosiirde grupierandi määruse artikli 4 lõike 1 punkti b kohaselt raskekujulised konkurentsipiirangud, on tähtis märkida, et kasutusalapiiranguid ei peeta tootmismahu piiranguteks, kuna kasutusalapiirangud ei piira mahtu, mida litsentsisaaja võib toota litsentsitud kasutusalal. |
| --- | --- |

(210)

| (211) | Kasutusala piirang piirab litsentsitava tehnoloogia kasutamist litsentsisaaja poolt ühe või mitme konkreetse kasutusalaga, piiramata litsentsisaaja võimalust litsentsitava tehnoloogia kasutamiseks. Lisaks saab neid kasutusalasid, nagu ka territooriume, määrata litsentsisaajale ainuõigusliku või ainulitsentsi raames. Kasutusalapiirang koos ainuõigusliku või ainulitsentsiga piirab ka litsentsiandja võimalust oma tehnoloogiat kasutada, keelates tal kasutada seda ise, sealhulgas ka litsentsida teistele. Ainulitsentsi puhul on piiratud ainult litsentsimine kolmandatele osapooltele. Kasutusalapiiranguid kombinatsioonis ainuõiguslike ja ainulitsentsidega koheldakse samamoodi, kui on koheldud ainuõiguslikke ja ainulitsentse jaotises 4.2.2. Konkurentide vahelise litsentsimise puhul on vastastikune ainuõiguslik litsentsimine artikli 4 lõike 1 punkti c kohaselt raskekujuline konkurentsipiirang. |
| --- | --- |

(211)

| (212) | Kasutusalapiirangutel võib olla konkurentsi soodustav mõju, sest need motiveerivad litsentsiandjat litsentsima oma tehnoloogiat tema peamise tähelepanu alt välja jäävate rakenduste jaoks. Kui litsentsiandja ei suuda takistada litsentsisaajate tegevust valdkondades, kus ta ise oma tehnoloogiat kasutab, või valdkondades, kus tehnoloogia väärtus ei ole veel välja kujunenud, põhjustaks see tõenäoliselt litsentsiandja litsentsimishuvi languse või paneks ta suuremat litsentsitasu nõudma. Samuti tuleb arvesse võtta, et teatavates valdkondades toimub litsentsimine sageli tööstusdisainivabaduse tagamiseks, hoides ära rikkumissüüdistused. Litsentsisaaja saab litsentsi raames arendada oma tehnoloogiat, kartmata litsentsiandja rikkumissüüdistusi. |
| --- | --- |

(212)

| (213) | Tegelike või potentsiaalsete konkurentide vaheliste kokkulepetega litsentsisaajale pandud kasutusalapiirangud kuuluvad grupierandi alla kuni 20 % turuosa künnise saavutamiseni. Peamine konkurentsiprobleem selliste piirangute puhul on oht, et litsentsisaaja lakkab olemast konkureeriv jõud väljaspool litsentsitavat kasutusala. Oht on suurem konkurentide vahelise vastastikuse litsentsimise puhul, kui kokkuleppes sätestatakse asümmeetrilised kasutusala piirangud. Kasutusalapiirang on asümmeetriline juhul, kui ühel osapoolel on lubatud kasutada litsentsitavat tehnoloogiat ühes tööstusharus, ühel tooteturul või tehnilisel kasutusalal ja teisel osapoolel on lubatud kasutada teist litsentsitavat tehnoloogiat teises tööstusharus, teisel tooteturul või tehnilisel kasutusalal. Konkurentsiprobleemid võivad eriti tekkida juhul, kui litsentsisaaja litsentsitava tehnoloogia kasutamiseks varustatud tootmisrajatist kasutatakse ka tema oma tehnoloogia põhiste toodete tootmiseks väljaspool litsentsitavat kasutusala. Kui kokkulepe võib tõenäoliselt põhjustada litsentsisaaja tootmismahu languse väljaspool litsentsitud kasutusala, kuulub kokkulepe tõenäoliselt artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse. Sümmeetrilised kasutusalapiirangud, st kokkulepped, millega osapooled litsentsivad oma tehnoloogiaid teineteisele kasutamiseks sama(de)l kasutusala(de)l, ei kuulu tõenäoliselt artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse. Sellised kokkulepped tõenäoliselt ei piira enne kokkuleppe sõlmimist eksisteerinud konkurentsi. Artikli 53 lõige 1 ei kehti tõenäoliselt ka kokkulepete puhul, mis võimaldavad litsentsisaajal vaid arendada ja kasutada tema oma tehnoloogiat litsentsi raames, kartmata litsentsiandja poolseid rikkumissüüdistusi. Sellistes olukordades ei piira kasutusalapiirangud iseenesest enne kokkuleppe sõlmimist eksisteerinud konkurentsi. Enne kokkuleppe sõlmimist varitses litsentsisaajat rikkumissüüdistuste oht ka väljaspool litsentsitud kasutusala. Kui litsentsisaaja aga oma tegevuse väljaspool litsentsitud kasutusala lõpetab või seda vähendab ilma ärilise põhjenduseta, võib see olla märgiks kokkuleppe aluseks olevast turu jagamise kokkuleppest, mis on tehnosiirde grupierandi määruse artikli 4 lõike 1 punkti c kohaselt raskekujuline konkurentsipiirang. |
| --- | --- |

(213)

| (214) | Mittekonkurentide vahelistes kokkulepetes sisalduvad kasutusalapiirangud litsentsisaajale ja -andjale kuuluvad grupierandi alla kuni 30 % turuosa künnise saavutamiseni. Mittekonkurentide vahelistes kokkulepetes sisalduvad kasutusalapiirangud, mille puhul litsentsiandja reserveerib endale ühe või mitu tooteturgu või tehnilist kasutusala, ei piira üldjuhul konkurentsi või parandavad tõhusust. Nad edendavad uue tehnoloogia levikut, motiveerides litsentsiandjat litsentsima tehnoloogiat selle kasutamiseks valdkondades, milles ta seda ise ei soovi kasutada. Kui litsentsiandja ei saaks takistada litsentsisaajail tegutsemist valdkondades, kus ta tehnoloogiat ise kasutab, kaotaks ta tõenäoliselt motivatsiooni litsentse välja anda. |
| --- | --- |

(214)

| (215) | Mittekonkurentide vaheliste kokkulepete puhul on litsentsiandjal tavaliselt õigus anda erinevatele litsentsisaajatele ühe või mitme kasutusalaga piiratud ainu- või ainuõiguslikke litsentse. Sellised piirangud piiravad litsentsisaajate vahelist tehnoloogiasisest konkurentsi samamoodi kui ainuõiguslik litsentsimine ning neid analüüsitakse samal viisil (vt jaotis 4.2.2.1). |
| --- | --- |

(215)

4.2.5.   Oma tarbeks kasutamise piirangud

| (216) | Oma tarbeks kasutamise piiranguid võib määratleda kui litsentsisaajale pandavat kohustust piirata temapoolset litsentsitava toote tootmist tema oma toodete tootmiseks, hoolduseks ja remondiks vajaliku mahuni. Teisisõnu on selle kasutusliigi piirangu vormiks litsentsisaaja kohustamine kasutada litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavaid tooteid ainult sisendina kaasamiseks tema oma toodangusse; see ei hõlma litsentsitava toote müüki kaasamiseks muude tootjate toodetesse. Oma tarbeks kasutamise piirangud kuuluvad grupierandi alla vastavalt 20 % ja 30 % turuosa künnise saavutamiseni. Väljaspool grupierandi raame on vaja uurida piirangu konkurentsi soodustavat ja takistavat mõju. Selleks on vaja eristada konkurentide ja mittekonkurentide vahelisi kokkuleppeid. |
| --- | --- |

(216)

| (217) | Konkurentide vaheliste litsentsilepingute puhul takistab litsentsiandjale pandud piirang, mis lubab toota litsentsi alusel vaid oma toodetesse kaasamiseks, tal tarnida komponente kolmandatele tootjatele. Kui litsentsisaaja ei olnud enne kokkuleppe sõlmimist tegelik ega tõenäoline potentsiaalne komponentide tarnija muudele tootjatele, ei muuda oma tarbeks kasutamise piirang lepingueelse olukorraga võrreldes midagi. Sellises olukorras hinnatakse piirangut samal viisil kui mittekonkurentide vaheliste kokkulepete puhul. Kui aga litsentsisaaja on tegelik või tõenäoline komponentide tarnija, on vaja uurida, milline on kokkuleppe mõju sellele tegevusele. Kui litsentsisaaja, olles end varustanud litsentsiandja tehnoloogia kasutamiseks, lõpetab eraldi oma tehnoloogia kasutamise ja seega komponenditarnijaks olemise, piirab kokkulepe enne selle sõlmimist eksisteerinud konkurentsi. Kui litsentsiandjal on komponenditurul märkimisväärne võim, võib selle mõju turule olla tõsiselt negatiivne. |
| --- | --- |

(217)

| (218) | Mittekonkurentide vaheliste litsentsilepingute puhul tuleneb oma tarbeks kasutamise piirangutest kaks peamist ohtu konkurentsile: tehnoloogiasisese konkurentsi piiramine varustussisenditurul ja litsentsisaajate vahelise arbitraaži välistamine, mis suurendab litsentsiandja võimalusi määrata litsentsisaajatele diskrimineerivad litsentsitasud. |
| --- | --- |

(218)

| (219) | Kuid oma tarbeks kasutamise piirangud võivad konkurentsi soodustavale litsentsimisele ka kaasa aidata. Kui litsentsiandja on komponentide tarnija, võib piirang olla vajalik, et toimuks tehnoloogia levik mittekonkurentide vahel. Piirangute puudumisel ei pruugi litsentsiandja litsentsi anda või teeks seda ainult kõrgema litsentsitasu eest, sest vastasel juhul looks ta endale komponenditurul otsese konkurentsi. Sellisel juhul ei ole oma tarbeks kasutamise piirang tavaliselt konkurentsi piirav ega kuulu artikli 53 lõike 3 kohaldamisalasse. Litsentsisaajal ei tohi aga piirata litsentsitavate toodete müüki tema toodete varuosadena. Litsentsisaaja peab saama teenindada oma toodete järelturgu, sealhulgas tema tooteid hooldavaid ja remontivaid sõltumatuid teenindusorganisatsioone. |
| --- | --- |

(219)

| (220) | Kui litsentsiandja ei ole komponentide tarnija asjaomasel tooteturul, siis eespool toodud põhjendus oma tarbeks kasutamise piirangute määramiseks ei kehti. Sellistel juhtudel võivad oma tarbeks kasutamise piirangud põhimõtteliselt edendada tehnoloogia levikut, tagades, et litsentsisaajad ei müüks litsentsiandjaga muudel tooteturgudel konkureerivatele tootjatele. Litsentsisaajale pandav piirang mitte müüa teatavatele litsentsiandjale reserveeritud kliendirühmadele on tavaliselt siiski vähem piirav alternatiiv. Järelikult ei ole oma tarbeks kasutamise piirang sellistel juhtudel tehnoloogia leviku võimaldamiseks tavaliselt vajalik. |
| --- | --- |

(220)

4.2.6.   Seosmüük ja müük komplektidena

| (221) | Tehnoloogia litsentsimise kontekstis toimub seosmüük juhul, kui litsentsiandja paneb litsentsisaajale ühe tehnoloogia (siduva toote) litsentsi saamise tingimuseks teise tehnoloogia litsentsi omandamise või toote ostmise litsentsiandjalt või kelleltki tema poolt määratult (seotud toode). Müük komplektidena toimub juhul, kui kahte tehnoloogiat või ühte tehnoloogiat ja toodet müüakse komplektina koos. Kuid mõlemal juhul on tingimuseks, et asjaomased tooted ja tehnoloogiad on selles mõttes erinevad, et kummagi seost või komplekti moodustava toote või tehnoloogia järgi on eraldi nõudlus. See ei ole tavaliselt nii juhul, kui tooted või tehnoloogiad on seotud vajaduse tõttu, nii et litsentsitavat tehnoloogiat ei saa kasutada ilma seotud tooteta või ei saa komplekti kumbagi osa ilma teiseta kasutada. Edaspidi peetakse termini „seosmüük” all silmas nii seosmüüki kui müüki komplektina. |
| --- | --- |

(221)

| (222) | Tehnosiirde grupierandi määruse artikkel 3, milles on grupierandite kohaldamist piiratud turuosa künnistega, tagab, et seosmüük ja müük komplektidena ei kuuluks grupierandi kohaldamisalasse konkurentide vaheliste kokkulepete puhul 20 % turuosa künnise ületamisel ning mittekonkurentide vaheliste kokkulepete puhul 30 % turuosa künnise ületamisel. Turuosa künnised kehtivad mis tahes litsentsilepingust mõjutatud asjaomase tehnoloogia- või tooteturu, sealhulgas seotud toote turu suhtes. Ülalpool turuosa künniseid on vaja võrrelda seosmüügi konkurentsi takistavaid ja soodustavaid mõjusid. |
| --- | --- |

(222)

| (223) | Seosmüügi peamine piirav mõju on konkureerivate seotud toote tarnijate väljatõrjumine. Seosmüük võib võimaldada litsentsiandjal ka seotud toote turul võimu säilitada, suurendades turule sisenemise tõkkeid, sest see võib sundida uustulnukaid tulema mitmele turule korraga. Peale selle võib seosmüük võimaldada litsentsiandjal suurendada litsentsitasusid, eriti juhul, kui siduv ja seotud toode on osaliselt teineteist asendavad ning neid kahte toodet ei kasutata kindlas vahekorras. Seosmüük ei võimalda litsentsisaajal siduva toote litsentsitasude tõusu korral lülituda ümber alternatiivsetele sisenditele. Need konkurentsiprobleemid ei sõltu sellest, kas kokkuleppeosalised on konkurendid või mitte. Et seosmüügil oleks tõenäoline konkurentsivastane mõju, peab litsentsiandjal olema märkimisväärne turuvõim siduva toote suhtes, et piirata konkurentsi seotud toote suhtes. Turuvõimu puudumisel siduva toote suhtes ei saa litsentsiandja kasutada oma tehnoloogiat seotud toote tarnijate välistamiseks, mis on konkurentsivastane. Lisaks, nagu konkurentsikeeldude puhulgi, peab seos hõlmama arvestatava väljatõrjuva mõju saavutamiseks teatavat osa seotud toote turust. Juhtudel, kui litsentsiandjal on turuvõim pigem seotud kui siduva toote turul, analüüsitakse piirangut kui konkurentsi- või kogusepiirangut, mis peegeldab asjaolu, et iga konkurentsiprobleemi allikas on „seotud”, mitte „siduva” toote turul (88). |
| --- | --- |

(223)

| (224) | Seosmüük võib põhjustada ka tõhususe kasvu. See on nii näiteks juhul, kui seotud toode on vajalik litsentsitava tehnoloogia tehniliselt rahuldava kasutamise jaoks või selle tagamiseks, et litsentsitav toodang vastaks litsentsiandja ja muude litsentsisaajate poolt järgitavatele kvaliteedinõuetele. Sellistel juhtudel ei piira seosmüük tavaliselt konkurentsi või kuulub artikli 53 lõike 3 kohaldamisalasse. Kui litsentsisaajad kasutavad litsentsiandja kaubamärki või tootemargi nime või kui tarbijatele on litsentsitavat tehnoloogiat sisaldava toote ja litsentsiandja seos muul moel selge, on litsentsiandja õiguspärastes huvides tagada, et toodete kvaliteet on selline, et see ei õõnestaks tema tehnoloogia väärtust ega tema mainet ettevõtjana. Kui tarbijale on pealegi teada, et litsentsisaajad (ja litsentsiandja) toodavad sama tehnoloogia alusel, on ebatõenäoline, et litsentsisaajad sooviksid litsentsi osta, kui kõik ei kasutaks tehnoloogiat tehniliselt rahuldaval viisil. |
| --- | --- |

(224)

| (225) | Seosmüük on tõenäoliselt konkurentsi soodustav, kui seotud toode võimaldab litsentsisaajal kasutada litsentsitavat tehnoloogiat palju tõhusamalt. Kui litsentsiandja näiteks litsentsib konkreetse tootmisprotsessi tehnoloogiat, võivad osapooled leppida ka kokku, et litsentsisaaja ostab litsentsiandjalt litsentsitava tehnoloogia jaoks välja töötatud katalüsaatori, mis võimaldab kasutada tehnoloogiat tõhusamalt kui muud katalüsaatorid. Kui piirang kuulub sellistel juhtudel artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse, on artikli 53 lõike 3 tingimused tõenäoliselt täidetud ka turuosa künnistest kõrgemal. |
| --- | --- |

(225)

4.2.7.   Konkurentsikeelud

| (226) | Konkurentsikeelud tehnoloogia litsentsimise kontekstis on litsentsisaajale pandavad kohustused mitte kasutada litsentsitava tehnoloogiaga konkureerivaid kolmandate osapoolte tehnoloogiaid. Sel määral, mil konkurentsikeeld hõlmab litsentsiandja tarnitavat toodet või täiendavat tehnoloogiat, on seda kajastatud seosmüüki käsitlevas jaotises 4.2.6. |
| --- | --- |

(226)

| (227) | Tehnosiirde grupierandi määruse kohaselt kuuluvad konkurentsikeelud grupierandi kohaldamisalasse nii konkurentide kui ka mittekonkurentide vaheliste kokkulepete puhul vastavalt 20 % ja 30 % turuosa künnise saavutamiseni. |
| --- | --- |

(227)

| (228) | Peamine oht konkurentsile, mida põhjustavad konkurentsikeelud, on kolmandate isikute tehnoloogiate väljatõrjumine. Konkurentsikeelud võivad kumulatiivse kasutuse korral võimaldada litsentsiandjate kokkumängu, kui mitu litsentsiandjat kasutab seda eraldi kokkulepetes (st kumulatiivse kasutuse korral). Konkureerivate tehnoloogiate väljatõrjumine vähendab konkurentsisurvet litsentsiandja nõutavatele litsentsitasudele ja juba turul olevate tehnoloogiate vahelist konkurentsi, piirates litsentsisaajate võimalusi konkureerivaid tehnoloogiaid omavahel asendada. Et mõlemal juhul on põhiliseks probleemiks väljatõrjumine, võib analüüs nii konkurentide kui mittekonkurentide vahelise kokkuleppe puhul olla üldjoontes sama. Kuid vastastikuse konkurentide vahelise litsentsimise puhul, kui osapooled lepivad kokku mitte kasutada kolmandate osapoolte tehnoloogiaid, võib kokkulepe soodustada nendevahelist kokkumängu turul, mis õigustab madalamat, 20 % turuosa künnist. |
| --- | --- |

(228)

| (229) | Väljatõrjumine võib tekkida, kui märgatav osa potentsiaalseid litsentsisaajaid on juba seotud ühe või, kumulatiivsete mõjude korral, mitme tehnoloogiaallikaga ega saa seetõttu konkureerivaid tehnoloogiaid kasutada. Väljatõrjumismõjud võivad tuleneda ühe märkimisväärse turuvõimuga litsentsiandja sõlmitud kokkulepetest või mitme litsentsiandja sõlmitud kokkulepete kumulatiivsest mõjust, isegi kui iga üksik kokkulepe või kokkulepete võrk kuulub tehnosiirde grupierandi määruse kohaldamisalasse. Viimati nimetatud juhul ei teki aga tõenäoliselt suuri kumulatiivseid mõjusid enne, kui ei ole seotud vähemalt 50 % turust. Kõnealuse künnise ületamisel tekib märkimisväärne väljatõrjumine tõenäoliselt juhul, kui turule sisenemise tõkked on uute litsentsisaajate jaoks suured. Kui turule sisenemise tõkked on väikesed, saavad uued litsentsisaajad tulla turule ja kasutada kolmandatele isikutele kuuluvaid äriliselt ahvatlevaid tehnoloogiaid ning olla seega turul juba tegutsevatele litsentsisaajatele tõeliseks alternatiiviks. Et määrata kindlaks tegelik kolmandate isikute võimalus turule sisenemiseks ja laienemiseks, on vaja arvesse võtta, mil määral on turustajad konkurentsikeeldudega litsentsisaajate külge seotud. Kolmandate isikute tehnoloogiatel on tegelik võimalus turule siseneda vaid juhul, kui neil on olemas vajalikud tootmis- ja turustusvahendid. Teisisõnu sõltub turule sisenemise lihtsus mitte ainult litsentsisaajate olemasolust, vaid ka sellest, mil määral neil on juurdepääs turustusele. Väljatõrjuva mõju hindamisel turustamise tasandil kohaldab amet vertikaalsete kokkulepete kohta antud suuniste jaotises VI.2.1 sätestatud analüüsiraamistikku (89). |
| --- | --- |

(229)

| (230) | Kui litsentsiandjal on märkimisväärne turuvõim, võib litsentsisaaja kohustamine hankida tehnoloogiat vaid litsentsiandjalt viia olulise väljatõrjuva mõju tekkimiseni. Mida tugevam on litsentsiandja turupositsioon, seda suurem on konkureerivate tehnoloogiate välistamise oht. Arvestatavate väljatõrjuvate mõjude tekkimiseks ei pea konkurentsikeelud hõlmama märgatavat osa turust. Piisab sellest, kui konkurentsikeelud on sihitud ettevõtjatele, kes kõige tõenäolisemalt konkureerivaid tehnoloogiaid litsentsivad. Väljatõrjumise oht on eriti suur juhul, kui potentsiaalsete litsentsisaajate arv on piiratud ja litsentsileping on seotud tehnoloogiaga, mida litsentsisaajad kasutavad sisendina oma tarbeks kasutamisel. Sellistel juhtudel on tõkked uue litsentsiandja turule sisenemiseks tõenäoliselt suured. Väljatõrjumine võib olla vähem tõenäoline juhtudel, kui tehnoloogiat kasutatakse kolmandatele isikutele müüdava toote valmistamiseks. Ehkki sellisel juhul seob piirang samuti kõnealuse sisendi jaoks kasutatavat tootmisvõimsust, ei seo see litsentsitava tehnoloogia alusel toodetud sisendit sisaldava toote nõudlust. Viimati nimetatud juhul vajab litsentsiandja turule sisenemiseks vaid juurdepääsu ühele või mitmele sobiva tootmisvõimsusega litsentsisaajale. Välja arvatud juhul, kui vaid mõnel ettevõtjal on olemas või ta suudab hankida litsentsi omandamiseks vajalikud tootmisvahendid, on ebatõenäoline, et litsentsiandja suudaks litsentsisaajatele konkurentsikeelde pannes takistada konkurentide juurdepääsu tõsiselt võetavatele litsentsisaajatele. |
| --- | --- |

(230)

| (231) | Konkurentsikeeldudel võib olla ka konkurentsi soodustavaid mõjusid. Esiteks võivad sellised keelud edendada tehnoloogia levikut, vähendades litsentsitava tehnoloogia, eriti oskusteabe seadusevastase omastamise ohtu. Kui litsentsisaajal on õigus võtta kolmandatelt isikutelt konkureerivate tehnoloogiate litsentse, on oht, et eelkõige litsentsitud oskusteavet kasutataks ära konkureerivate tehnoloogiate kasutamisel ja konkurendid lõikavad sellest kasu. Kui litsentsisaaja kasutab ka konkureerivaid tehnoloogiaid, raskendab see tavaliselt litsentsitasude maksmise jälgimist, mis võib mõjuda litsentsimismotivatsioonile pärssivalt. |
| --- | --- |

(231)

| (232) | Teiseks võivad konkurentsikeelud, võimalik, et koos ainuõigusliku territooriumiga seotud tingimustega, olla vajalikud, et tagada litsentsisaaja motivatsioon investeerida litsentsitavasse tehnoloogiasse ja seda tõhusalt kasutada. Juhtudel, kui kokkulepe kuulub märkimisväärse väljatõrjuva mõju tõttu artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse, võib artikli 53 lõike 3 eeliste ärakasutamiseks olla vajalik valida vähem piirav alternatiiv, näiteks kehtestada minimaalse tootmismahu või litsentsitasu kohustused, millel on tavaliselt vähem potentsiaali konkureerivate tehnoloogiate väljatõrjumiseks. |
| --- | --- |

(232)

| (233) | Kolmandaks juhtudel, kui litsentsiandja kohustub tegema märkimisväärseid kliendikohaseid investeeringuid, näiteks väljaõppeks ja litsentsitava tehnoloogia kohandamiseks litsentsisaaja vajadustele, võib konkurentsikeelde või nende asemel minimaalse tootmismahu või minimaalse litsentsitasuga seotud tingimusi vaja olla litsentsiandja investeerima motiveerimiseks ja viivitusprobleemide vältimiseks. Tavaliselt saab litsentsiandja siiski selliste investeeringute eest kindlat summat nõudes otse tasu võtta, mis näitab, et on olemas vähem piiravaid alternatiive. |
| --- | --- |

(233)

4.3.   Kompromisskokkulepped

| (234) | Tehnoloogiaõiguste litsentsimine kompromisskokkulepetes võib olla viis lahendada vaidlusi või vältida olukorda, kus üks osapool kasutab oma intellektuaalomandiõigusi, et takistada teisel osapoolel oma tehnoloogiaõigusi kasutada (90). |
| --- | --- |

(234)

| (235) | Kompromisskokkulepped kujutavad endast nii tehnoloogiavaidluste kui ka paljude muude valdkondade kaubandusvaidluste puhul põhimõtteliselt õiguspärast viisi leida mitmepoolselt vastuvõetav lahendus heausksele õigusvaidlusele. Osapooled võivad eelistada vaidluse või kohtumenetluse lõpetada, kuna see võib osutuda liiga kulukaks, ajamahukaks ja/või tulemuse seisukohast prognoosimatuks. Kompromisskokkulepetega on ka võimalik säästa kohtute ja/või pädevate ametiasutuste energiat küsimuses otsuse tegemisel, misläbi need võivad kaasa tuua heaolu suurendavaid tagajärgi. Teisest küljest on üldsuse huvides kõrvaldada kehtetud intellektuaalomandiõigused kui põhjendamatud innovatsiooni- ja majandustegevuse tõkked (91). |
| --- | --- |

(235)

| (236) | Litsentsimine, sealhulgas vastastikune litsentsimine kompromisskokkulepete raames ei ole üldiselt iseenesest konkurentsi piirav, sest see võimaldab osapooltel pärast kokkuleppe sõlmimist oma tehnoloogiaid kasutada. Juhul kui litsentsi puudumisel on võimalik, et litsentsisaaja võib turult kõrvale jääda, ei kuulu litsentsisaaja juurdepääs kõnealusele tehnoloogiale kompromisskokkuleppe raames üldiselt artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse. |
| --- | --- |

(236)

| (237) | Kuid selliste kompromisskokkulepete üksikud tingimused võivad kuuluda artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse. Litsentsimist kompromisskokkuleppe raames käsitletakse samamoodi kui muidki litsentsilepinguid (92). Sellistel juhtudel on eriti vajalik hinnata, kas osapooled on potentsiaalsed või tegelikud konkurendid. |
| --- | --- |

(237)

Tasu piirangu eest kompromisskokkulepetes

| (238) | „Tasu piirangu eest” või „tasu edasilükkamise eest” tüüpi kompromisskokkulepped tavaliselt ei hõlma tehnoloogiaõiguste siiret, kuid need tuginevad väärtuse siirdele ühelt osapoolelt vastuseks turule sisenemise ja/või seal laienemise piiramisele teise osapoole poolt ja see võib kuuluda artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse (93). |
| --- | --- |

(238)

| (239) | Kui kompromisskokkuleppes käsitletakse aga ka käimasolevast vaidlusest puudutatud tehnoloogiaõiguste litsentsimist ja kõnealune kokkulepe toob litsentsisaajale ükskõik millisel asjaomasel turul kaasa toote turuletoomise hilinemise või muidu piiratud võime seda teha, võib kokkulepe kuuluda artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse, misjärel tuleks seda hinnata tehnosiirde grupierandi määruse artikli 4 lõike 1 punktide c ja d alusel (vt jaotis 3.4.2). Kui sellise kompromisskokkuleppe osalised on tegelikud või potentsiaalsed konkurendid ja aset on leidnud märkimisväärne väärtuse siire litsentsiandjalt litsentsisaajale, pöörab amet turgude jagamise ohule erilist tähelepanu. |
| --- | --- |

(239)

Vastastikune litsentsimine kompromisskokkulepetes

| (240) | Kompromisskokkulepped, millega osapooled annavad teineteisele litsentsi ja kehtestavad piiranguid oma tehnoloogiate kasutamisele, sealhulgas kolmandatele isikutele litsentsi andmise piiramine, võivad kuuluda artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse. Kui osapooltel on märkimisväärne turuvõim ja kokkuleppega on kehtestatud piirangud, mis on ilmselgelt suuremad, kui on vajalik tehnoloogia kasutamist takistava olukorra kõrvaldamiseks, kuulub kokkulepe tõenäoliselt artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse ka juhul, kui on tõenäoline vastastikuse blokeeritud seisundi olemasolu. Artikli 53 lõiget 1 kohaldatakse eriti tõenäoliselt juhul, kui osapooled jagavad turgu või lepivad kokku vastastikustes läbimüügil põhinevates litsentsitasudes, millel on turuhindadele märkimisväärne mõju. |
| --- | --- |

(240)

| (241) | Kui osapooltel on kompromisskokkuleppe kohaselt õigus kasutada teineteise tehnoloogiat ja kokkulepe laieneb tulevastele edasiarendustele, on vaja hinnata, kuidas mõjutab kokkulepe osapoolte uuendusmotivatsiooni. Juhul kui osapooltel on märkimisväärne turuvõim, kuulub kokkulepe tõenäoliselt artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse, kui see ei lase osapooltel teineteise ees konkurentsieeliseid saavutada. Kokkulepped, mis kõrvaldavad või vähendavad tunduvalt ühe osapoole võimalusi saavutada teise ees konkurentsieeliseid, vähendavad uuendusmotivatsiooni ja mõjutavad seega negatiivselt konkurentsiprotsessi põhilist osa. Sellised kokkulepped ei täida tõenäoliselt ka artikli 53 lõike 3 tingimusi. Eriti ebatõenäoline on, et sellist piirangut saab pidada hädavajalikuks artikli 53 lõike 3 kolmanda tingimuse tähenduses. Kokkuleppe eesmärk on tagada, et osapooled saaksid jätkata oma tehnoloogia kasutamist ilma, et teine osapool seda blokeeriks, ja selleks ei ole vajalik, et osapooled lepiksid kokku tulevaste uuenduste jagamises. Kuid kui litsentsi eesmärk on lubada osapooltel arendada nende oma tehnoloogiaid ja see ei nõua neilt samade tehnoloogiliste lahenduste kasutamist, siis tõenäoliselt ei takista see osapooli üksteise ees konkurentsieeliseid saavutamast. Sellised kokkulepped loovad vaid tööstusdisainivabaduse, välistades tulevikus teise osapoole rikkumissüüdistused. |
| --- | --- |

(241)

Mittevaidlustamisklauslid kompromisskokkulepetes

| (242) | Kompromisskokkulepete kontekstis ei peeta mittevaidlustamise klausleid üldiselt artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse kuuluvateks. Selliste kokkulepete puhul on olemuslik, et osapooled lepivad kokku mitte vaidlustada tagantjärele kokkuleppega kaetud intellektuaalomandiõigusi, mille üle vaieldi. On ju kokkuleppe eesmärk olemasolevate lahkarvamuste lahendamine ja/või tulevaste vältimine. |
| --- | --- |

(242)

| (243) | Kompromisskokkulepete mittevaidlustamisklauslid võivad aga teatavatel tingimustel olla konkurentsivastased ja kuuluda artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse. Intellektuaalomandiõiguse vaidlustamise vabaduse piirang ei kuulu intellektuaalomandiõiguse konkreetse sisu hulka ja võib piirata konkurentsi. Näiteks kui intellektuaalomandiõigus anti ebaõige või eksitava teabe andmise järel, võib mittevaidlustamisklausel rikkuda artikli 53 lõiget 1 (94). Selliste klauslite analüüs võib olla vajalik ka siis, kui litsentsiandja lisaks tehnoloogiaõiguste litsentsimisele rahaliselt või muul viisil põhjustab selle, et litsentsisaaja nõustub mitte vaidlustama tehnoloogiaõiguste kehtivust või kui tehnoloogiaõigused on litsentsisaaja toodangu vajalik sisend (vt ka punkt 136). |
| --- | --- |

(243)

4.4.   Tehnoloogiapuulid

| (244) | Tehnoloogiapuulid on kokkulepped, millega kaks või enam osapoolt koostavad tehnoloogiapaketi, mida ei litsentsita ainult puuli panustanutele, vaid ka kolmandatele isikutele. Oma struktuurilt võivad tehnoloogiapuulid olla piiratud arvu osapoolte lihtsad kokkulepped või keerulised organisatsioonilised meetmed, mille juures puuli koondatud tehnoloogiate litsentsimine on usaldatud eraldi üksusele. Mõlemal juhul võib puul lubada litsentsisaajail tegutseda turul üheainsa litsentsi alusel. |
| --- | --- |

(244)

| (245) | Tehnoloogiapuulide ja standardite vahel ei ole olemuslikku sidet, kuid tihti toetavad puuli tehnoloogiad tervikuna või osaliselt de facto või de jure tööstusstandardit (95). Erinevad tehnoloogiapuulid võivad toetada konkureerivaid standardeid (96). Tehnoloogiapuulid võivad konkurentsi soodustada, eriti vähendades tehingukulusid ja piirates kumulatiivseid litsentsitasusid, et vältida topeltmarginaali lisamist toote hinnale. Puuli moodustamine võimaldab saada sellesse kuuluvate tehnoloogiate litsentsi ühekorraga. See on eriti tähtis valdkondades, kus prevaleerivad intellektuaalomandiõigused ja kus turul tegutsemiseks tuleb hankida litsentse märkimisväärselt paljudelt litsentsiandjatelt. Juhul kui litsentsisaajad tarbivad pidevalt litsentsitava tehnoloogia rakendamisega seotud teenuseid, võib ühine litsentsimine ja teenindamine tuua kaasa täiendavaid kuluvähendusi. Patendipuulid võivad osutuda kasulikuks ka konkurentsi soodustavate standardite rakendamisel. |
| --- | --- |

(245)

| (246) | Tehnoloogiapuulid võivad konkurentsi ka takistada. Tehnoloogiapuuli moodustamine tähendab vältimatult puuli koondatud tehnoloogiate ühist müümist, mis ainult või peamiselt üksteist asendavatest tehnoloogiatest koosneva puuli puhul kujutab endast kartellikokkulepet hindade fikseerimiseks. Lisaks osapoolte vahelise konkurentsi vähendamisele võivad tehnoloogiapuulid, eriti kui nad toetavad tööstusstandardit või loovad de facto tööstusstandardi, põhjustada innovatsiooni vähenemist alternatiivsete tehnoloogiate välistamise kaudu. Standardi ja sellega seotud tehnoloogiapuuli olemasolu võib raskendada uute või täiustatud tehnoloogiate turule sisenemist. |
| --- | --- |

(246)

| (247) | Kokkulepped, millega tehnoloogiapuulid moodustatakse ja millega määratakse kindlaks nende tegevuse tingimused, ei kuulu osapoolte arvust sõltumata grupierandi alla, kuna puuli moodustamise kokkuleppega ei lubata konkreetselt litsentsisaajal toota lepingulisi tooteid (vt jaotis 3.2.4). Selliseid kokkuleppeid käsitletakse ainult käesolevates suunistes. Puuli moodustamise kokkulepped põhjustavad kaasatud tehnoloogiate valimise ja puuli juhtimisega seoses mitmeid eriprobleeme, mida ei teki litsentsimise muude liikide puhul. Võttes arvesse, et tavaliselt määravad puulist litsentsimise tingimused kindlaks puuli panustanud, mistõttu ei ole see tegevus hõlmatud ka grupierandiga, on puulist litsentsimise kokkulepe üldiselt mitmepoolne kokkulepe. Puulist litsentsimist on käsitletud punktis 261 ja jaotises 4.4.2. |
| --- | --- |

(247)

4.4.1.   Tehnoloogiapuulide moodustamise ja toimimise hindamine

| (248) | Tehnoloogiapuuli moodustamise, korralduse ja juhtimise viis võib vähendada ohtu, et selle eesmärk või mõju oleks konkurentsi piiramine, ning pakkuda tagatisi, et kokkulepe on konkurentsi soodustav. Võimalike konkurentsiriskide ja konkurentsi võimaliku tõhustamise hindamisel võtab amet muu hulgas arvesse puuli moodustamise protsessi läbipaistvust; puuli koondatud tehnoloogiate valikut ja olemust, sealhulgas seda, millises ulatuses on puuli moodustamisse ja juhtimisse kaasatud sõltumatud eksperdid ning seda, kas on kehtestatud tundliku teabe vahetamise vastased kaitsemeetmed ja sõltumatud vaidluste lahendamise mehhanismid. |
| --- | --- |

(248)

Vaba osalemine

| (249) | Kui osalemine standardi või puuli moodustamises on vaba kõigile huvitatud osapooltele, on puuli kaasatavate tehnoloogiate valimine hinna/kvaliteedi kaalutluste alusel tõenäolisem, kui puuli moodustamisel tehnoloogiaomanike piiratud rühma poolt. |
| --- | --- |

(249)

Puuli koondatud tehnoloogiate valik ja olemus

| (250) | Tehnoloogiapuulide konkurentsiriskid ja tõhususe suurendamise potentsiaal sõltub suurel määral puuli koondatud tehnoloogiate omavahelisest suhtest ning nende suhtest puuliväliste tehnoloogiatega. Tuleb teha vahet a) üksteist täiendavatel tehnoloogiatel ja üksteist asendavatel tehnoloogiatel ning b) olulistel ja vähem olulistel tehnoloogiatel. |
| --- | --- |

(250)

| (251) | Erinevalt teineteist asendavatest tehnoloogiatest täiendavad kaks tehnoloogiat teineteist juhul, kui neid mõlemat on vaja tehnoloogiatega seotud toote tootmiseks või protsessi korraldamiseks. Ja vastupidi, tehnoloogiad on üksteist asendavad, kui üks neist võimaldab omanikul toota toodet või viia läbi protsessi, millega tehnoloogiad on seotud. |
| --- | --- |

(251)

| (252) | Tehnoloogia võib olla oluline kas a) konkreetse toote tootmiseks või konkreetse protsessi korraldamiseks, millega puulitud tehnoloogiad on seotud, või b) sellise toote tootmiseks või sellise protsessi korraldamiseks vastavalt standardile, mis hõlmab puuli koondatud tehnoloogiaid. Erinevalt vähem olulisest tehnoloogiast on tehnoloogia esimesel juhul oluline, kui puuli sees või väljaspool puuli ei ole talle nii majanduslikult kui ka tehniliselt tasuvaid asendajaid ja kõnealune tehnoloogia on puuli eesmärgiks olevate toodete tootmiseks või protsesside korraldamiseks vajalik tehnoloogiapaketi osa. Teisel juhul on tehnoloogia oluline, kui see kujutab endast vajalikku osa (st puuduvad sobivad asendustehnoloogiad) puuli koondatud tehnoloogiatest, mida on vaja puuli poolt toetatud standardi täitmiseks (standardipõhised tehnoloogiad). Olulised tehnoloogiad on samas vältimatult ka täiendavad. Asjaolu, et tehnoloogia valdaja lihtsalt deklareerib, et tehnoloogia on oluline, ei tähenda, et selline tehnoloogia on oluline käesolevas punktis kirjeldatud kriteeriumide kohaselt. |
| --- | --- |

(252)

| (253) | Kui puulisisesed tehnoloogiad on üksteist asendavad, on litsentsitasud tõenäoliselt suuremad kui vastasel juhul, sest litsentsisaajad ei saa kasu kõnealuste tehnoloogiate konkurentsist. Kui puulisisesed tehnoloogiad on üksteist täiendavad, vähendab tehnoloogiapuul tehingukulusid, mis võib viia litsentsitasude üldisele alanemisele, sest osapooltel on võimalus leppida kokku ühises litsentsitasus kogu paketi eest, selle asemel et igaüks nõuaks litsentsitasu oma tehnoloogia eest, arvestamata, et ühe tehnoloogia kõrgem litsentsitasu vähendab tavaliselt nõudlust täiendavate tehnoloogiate järele. Kui täiendavate tehnoloogiate litsentsitasud pannakse paika ühekaupa, võib nende kogusumma tihtipeale ületada summat, mis kujuneks puuli poolt samade täiendavate tehnoloogiate paketi koostamisel. Puuli mittekuuluvate asendustehnoloogiate rolli hindamist on käsitletud punktis 262. |
| --- | --- |

(253)

| (254) | Erinevus üksteist täiendavate ja üksteist asendavate tehnoloogiate vahel ei ole kõigil juhtudel selge, sest tehnoloogiad võivad üksteist asendada või täiendada osaliselt. Kui litsentsisaajad nõuaksid kahe tehnoloogia ühendamisest tekkiva tõhususe kasvu tõttu tõenäoliselt mõlemat tehnoloogiat, loetakse tehnoloogiad teineteist täiendavaks, isegi kui nad on osaliselt teineteist asendavad. Sellistel juhtudel on tõenäoline, et litsentsisaajad sooviksid puuli puudumisel omandada mõlema tehnoloogia litsentsi täiendava majandusliku eelise tõttu, mis mõlema tehnoloogia korraga kasutamisel on nendest vaid ühe kasutamise ees. Kui puulitud tehnoloogia täiendavuse kohta puuduvad nõudlusel põhinevad tõendid, tõendab kõnealuste tehnoloogiate täiendavust see, kui i) tehnoloogiat puuli lisavad osapooled on vabad oma tehnoloogiat litsentsima individuaalselt, ii) puul on lisaks kõigi osapoolte tehnoloogiapaketi litsentsimisele valmis litsentsima iga osapoole tehnoloogiat ka eraldi ja iii) kõigi puulitud tehnoloogiate eraldi litsentsimisel võetavate litsentsitasude kogusumma ei ületa puuli poolt terve tehnoloogiapaketi eest küsitavat litsentsitasu. |
| --- | --- |

(254)

| (255) | Üksteist asendavate tehnoloogiate kaasamine puuli üldjuhul piirab tehnoloogiate vahelist konkurentsi, kuna see võib võrduda kollektiivse komplektina müügiga ja tuua kaasa konkurentide vahelise hinnakokkuleppe. Amet käsitleb üksteist asendavate tehnoloogiate märkimisväärset kaasamist puuli üldjuhul artikli 53 lõike 1 rikkumisena. Järelevalveamet on ka seisukohal, et artikli 53 lõike 3 tingimuste täitmine on suures osas üksteist asendavatest tehnoloogiatest koosnevate puulide puhul ebatõenäoline. Arvestades, et kõnealused tehnoloogiad on alternatiivid, ei teki mõlema kaasamisest puuli mingit tehingukulude kokkuhoidu. Puuli puudumisel ei oleks litsentsisaajate hulgas nõudlust mõlema tehnoloogia järele. Konkurentsiprobleemide leevendamiseks ei piisa sellest, et osapooltele jääb vabadus litsentsida sõltumatult. Selle põhjuseks on see, et osapooltel tõenäoliselt puudub sõltumatult litsentsimise stiimul, et mitte õõnestada puuli litsentsimistegevust, mis võimaldab neil ühiselt turuvõimu kasutada. |
| --- | --- |

(255)

Sõltumatute ekspertide valimine ja ülesanded

| (256) | Veel üks asjakohane tegur tehnoloogiapuulide konkurentsiriskide ja tõhususe hindamisel on ekspertide puuli loomisse ja juhtimisse kaasamise ulatus. Näiteks on selle hindamine, kas tehnoloogia on puuli poolt toetatava standardi jaoks hädavajalik või mitte, sageli keeruline ja eriteadmisi nõudev probleem. Sõltumatute ekspertide kaasamisest valiku tegemisse võib olla palju kasu, et realiseerida kohustus kaasata vaid olulised tehnoloogiad. Kui puuli kaasatavate tehnoloogiate valiku teeb sõltumatu ekspert, võib ka see edendada konkurentsi saadaolevate tehnoloogiliste lahenduste vahel. |
| --- | --- |

(256)

| (257) | Amet võtab arvesse seda, kuidas ning milliste ülesannete jaoks eksperdid valitakse. Ekspert peaks olema puuli moodustanud ettevõtjatest sõltumatu. Kui eksperdid on seotud litsentsiandjatega (või puuli litsentsimistegevusega) või sõltuvad neist muul viisil, on ekspertide kaasamisel vähem kaalu. Ekspertidel peavad olema vajalikud tehnilised teadmised neile usaldatud erinevate ülesannete täitmiseks. Sõltumatute ekspertide ülesannete hulka võib kuuluda eriti selle hindamine, kas puuli kaasamiseks välja pakutud tehnoloogiate intellektuaalomandiõigused kehtivad ja kas need tehnoloogiad on olulised. |
| --- | --- |

(257)

| (258) | Ja lõpuks on asjakohane arvesse võtta puuli moodustamise dokumentides ette nähtud vaidluste lahendamise mehhanisme. Mida enam on vaidluste lahendamine usaldatud puulist ja selle liikmetest sõltumatutele organitele või isikutele, seda tõenäolisem on vaidluste lahendamine neutraalsel viisil. |
| --- | --- |

(258)

Tundliku teabe vahetamise vastased kaitsemeetmed

| (259) | Samuti on asjakohane kaaluda osapoolte vahel tundliku teabe vahetamise korraldust (97). Oligopoolsetel turgudel võib sellise tundliku teabe nagu hindade ja tootmismahtude vahetamine võimaldada kokkumängu (98). Sellistel juhtudel võtab amet arvesse, mil määral on rakendatud kaitsemeetmeid, mis tagavad, et tundlikku teavet ei vahetataks. Sõltumatu ekspert või litsentsiv organ võib mängida selles mõttes tähtsat osa, tagades, et litsentsitasude arvutamiseks ja kontrollimiseks vaja minevat tootmismahu ja müügiteavet ei avalikustataks mõjutatud turgudel konkureerivatele ettevõtjatele. |
| --- | --- |

(259)

| (260) | Selliste kaitsemeetmete kehtestamisele tuleb erilist tähelepanu pöörata siis, kui huvitatud isikud osalevad samaaegselt konkureerivate standardite puulide moodustamises, kui see võib kaasa tuua tundliku teabe vahetamise konkureerivate puulide vahel. |
| --- | --- |

(260)

Grupierandi kaitse

| (261) | Puuli loomine ja toimimine, sealhulgas litsentside andmine, jääb tavaliselt väljapoole artikli 53 lõike 1 kohaldamisala, sõltumata osapoolte turupositsioonist, kui täidetud on järgmised tingimused:






  a) | osalemine standardi või puuli moodustamises on vaba kõigile huvitatud tehnoloogiaõiguste omanikele; |
| --- | --- | --- |

(261)

a)

osalemine standardi või puuli moodustamises on vaba kõigile huvitatud tehnoloogiaõiguste omanikele;

| b) | võetakse piisavad kaitsemeetmed selle tagamiseks, et puulis osalevad vaid olulised tehnoloogiad (mis on samas vältimatult ka üksteist täiendavad); |
| --- | --- |

b)

võetakse piisavad kaitsemeetmed selle tagamiseks, et puulis osalevad vaid olulised tehnoloogiad (mis on samas vältimatult ka üksteist täiendavad);

| c) | võetakse piisavad kaitsemeetmed selle tagamiseks, et tundliku teabe (näiteks hindade ja tootmismahtude) vahetamine piirdub puuli moodustamiseks ja toimimiseks vajalikuga; |
| --- | --- |

c)

võetakse piisavad kaitsemeetmed selle tagamiseks, et tundliku teabe (näiteks hindade ja tootmismahtude) vahetamine piirdub puuli moodustamiseks ja toimimiseks vajalikuga;

| d) | puulitud tehnoloogiad litsentsitakse puuli mitteainuõiguslikult; |
| --- | --- |

d)

puulitud tehnoloogiad litsentsitakse puuli mitteainuõiguslikult;

| e) | puulitud tehnoloogiad litsentsitakse kõigile võimalikele litsentsisaajatele õiglastel, mõistlikel ja mittediskrimineerivatel tingimustel (FRAND) (99); |
| --- | --- |

e)

puulitud tehnoloogiad litsentsitakse kõigile võimalikele litsentsisaajatele õiglastel, mõistlikel ja mittediskrimineerivatel tingimustel (FRAND) (99);

| f) | puulis tehnoloogiaga osalevad osapooled ja litsentsisaajad võivad vaidlustada puulitud tehnoloogiate kehtivuse ja olulisuse ning |
| --- | --- |

f)

puulis tehnoloogiaga osalevad osapooled ja litsentsisaajad võivad vaidlustada puulitud tehnoloogiate kehtivuse ja olulisuse ning

| g) | puulis tehnoloogiaga osalevad osapooled ja litsentsisaajad võivad välja töötada konkureerivaid tooteid ja tehnoloogiaid. |
| --- | --- |

g)

puulis tehnoloogiaga osalevad osapooled ja litsentsisaajad võivad välja töötada konkureerivaid tooteid ja tehnoloogiaid.

Väljaspool grupierandi kaitset

| (262) | Kui puuli on kaasatud üksteist märkimisväärselt täiendavad, kuid vähem olulised patendid, tekib kolmandate osapoolte tehnoloogiate väljatõrjumise oht. Kui tehnoloogia on puuli kaasatud ja litsentsitud osana paketist, puudub litsentsisaajatel tõenäoliselt stiimul omandada konkureeriva tehnoloogia litsents, kui paketi eest tasutav litsentsitasu hõlmab juba seda asendavat tehnoloogiat. Lisaks sunnib tehnoloogiapuuliga seotud too(de)te tootmiseks või protsessi(de) käitamiseks või puulitud tehnoloogiat sisaldava standardi täitmiseks ebavajalike tehnoloogiate kaasamine litsentsisaajaid tasuma ka tehnoloogia eest, mida nad ei pruugi vajada. Seega võrdub selliste üksteist täiendavate tehnoloogiate kaasamine kollektiivse komplektidena müügiga. Juhul kui puul hõlmab vähem olulisi tehnoloogiaid, kuulub kokkulepe tõenäoliselt artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse, juhul kui puulil on asjaomasel turul oluline positsioon. |
| --- | --- |

(262)

| (263) | Arvestades, et üksteist asendavaid ja täiendavaid tehnoloogiaid võidakse arendada pärast puuli loomist, ei kao olulisuse hindamise vajadus tingimata puuli loomisega. Tehnoloogia võib pärast puuli loomist uute kolmandate isikute tehnoloogiate ilmumise tõttu vähem oluliseks muutuda. Kui puul saab teada, et litsentsisaajatele pakutakse sellist uut kolmanda isiku tehnoloogiat ja need seda nõuavad, võib muret väljatõrjumise pärast vältida sellega, et uutele ja olemasolevatele litsentsisaajatele pakutakse olulisuse kaotanud tehnoloogia litsentsi vastavalt vähendatud litsentsitasu eest. Kuid kolmandate osapoolte tehnoloogiate väljatõrjumise vältimiseks võib olla ka muid viise. |
| --- | --- |

(263)

| (264) | Hinnates tehnoloogiapuule, mis koosnevad vähem olulistest, kuid täiendavatest tehnoloogiatest, võtab amet oma üldhinnangus arvesse muu hulgas järgmisi tegureid:






  a) | kas vähem oluliste tehnoloogiate kaasamiseks puuli on mingeid konkurentsi soodustavaid põhjuseid, näiteks kõigi tehnoloogiate olulisuse hindamise kulude tõttu tehnoloogiate arvukuse pärast; |
| --- | --- | --- |

(264)

a)

kas vähem oluliste tehnoloogiate kaasamiseks puuli on mingeid konkurentsi soodustavaid põhjuseid, näiteks kõigi tehnoloogiate olulisuse hindamise kulude tõttu tehnoloogiate arvukuse pärast;

| b) | kas litsentsiandjaile jääb vabadus litsentsida oma vastavaid tehnoloogiaid sõltumatult: kui puul koosneb piiratud arvust tehnoloogiatest ja väljaspool puuli on neid asendavaid tehnoloogiaid, võivad litsentsisaajad soovida koostada oma tehnoloogilise paketi, mis koosneks osaliselt puuli kuuluvatest ja osaliselt selle välistest kolmandate isikute tehnoloogiatest; |
| --- | --- |

b)

kas litsentsiandjaile jääb vabadus litsentsida oma vastavaid tehnoloogiaid sõltumatult: kui puul koosneb piiratud arvust tehnoloogiatest ja väljaspool puuli on neid asendavaid tehnoloogiaid, võivad litsentsisaajad soovida koostada oma tehnoloogilise paketi, mis koosneks osaliselt puuli kuuluvatest ja osaliselt selle välistest kolmandate isikute tehnoloogiatest;

| c) | kas puul pakub juhul, kui puuli ühendatud tehnoloogiatel on erinevad rakendused, millest osa ei nõua kõigi puuli koondatud tehnoloogiate kasutamist, tehnoloogiaid ühtse paketina või pakub ta erinevate rakenduste jaoks eraldi pakette, millest igaüks hõlmab vaid tehnoloogiaid, mis seonduvad kõnealuse rakendusega. Viimasel juhul ei seota konkreetse toote või protsessi jaoks ebaolulisi tehnoloogiaid oluliste tehnoloogiate külge; |
| --- | --- |

c)

kas puul pakub juhul, kui puuli ühendatud tehnoloogiatel on erinevad rakendused, millest osa ei nõua kõigi puuli koondatud tehnoloogiate kasutamist, tehnoloogiaid ühtse paketina või pakub ta erinevate rakenduste jaoks eraldi pakette, millest igaüks hõlmab vaid tehnoloogiaid, mis seonduvad kõnealuse rakendusega. Viimasel juhul ei seota konkreetse toote või protsessi jaoks ebaolulisi tehnoloogiaid oluliste tehnoloogiate külge;

| d) | kas puuli koondatud tehnoloogiad on saadaval vaid ühtse paketina või on litsentsisaajail võimalik omandada litsentse vaid osale paketist koos vastava litsentsitasu vähendamisega. Võimalus omandada litsents vaid osale paketist võib vähendada puuliväliste kolmandate isikute tehnoloogiate väljatõrjumise ohtu, eriti juhul, kui litsentsisaajal vähendatakse litsentsitasu. See nõuab, et igale puulis olevale tehnoloogiale määrataks osatähtsus üldisest litsentsitasust. Kui puuli ja üksikute litsentsisaajate vahel sõlmitud litsentsilepingud on suhteliselt kauakestvad ning puuli koondatud tehnoloogia toetab de facto tööstusstandardit, tuleb arvesse võtta ka seda, et puul võib välistada uute asendavate tehnoloogiate pääsu turule. Sellistel juhtudel on väljatõrjumise ohu hindamisel asjakohane võtta arvesse, kas litsentsisaajad saavad mõistliku etteteatamisaja järel loobuda osast litsentsist ja saada vastava litsentsitasu vähenduse. |
| --- | --- |

d)

kas puuli koondatud tehnoloogiad on saadaval vaid ühtse paketina või on litsentsisaajail võimalik omandada litsentse vaid osale paketist koos vastava litsentsitasu vähendamisega. Võimalus omandada litsents vaid osale paketist võib vähendada puuliväliste kolmandate isikute tehnoloogiate väljatõrjumise ohtu, eriti juhul, kui litsentsisaajal vähendatakse litsentsitasu. See nõuab, et igale puulis olevale tehnoloogiale määrataks osatähtsus üldisest litsentsitasust. Kui puuli ja üksikute litsentsisaajate vahel sõlmitud litsentsilepingud on suhteliselt kauakestvad ning puuli koondatud tehnoloogia toetab de facto tööstusstandardit, tuleb arvesse võtta ka seda, et puul võib välistada uute asendavate tehnoloogiate pääsu turule. Sellistel juhtudel on väljatõrjumise ohu hindamisel asjakohane võtta arvesse, kas litsentsisaajad saavad mõistliku etteteatamisaja järel loobuda osast litsentsist ja saada vastava litsentsitasu vähenduse.

| (265) | Isegi tehnoloogiapuuli kokkulepped, mis konkurentsi piiravad, võivad konkurentsi tõhustada (vt punkt 245), millist asjaolu tuleb arvesse võtta vastavalt artikli 53 lõikele 3 ja kaaluda seda konkurentsile avaldatava negatiivse mõju suhtes. Kui patendipuulid hõlmavad näiteks vähem olulisi patente, kuid vastavad kõigile muudele punktis 261 loetletud grupierandi kaitse kriteeriumidele ning kui vähem oluliste patentide kaasamiseks puuli on konkurentsi soodustavaid põhjuseid (vt punkt 264) ja litsentsisaajail on võimalik omandada litsentse vaid osale paketist koos vastava litsentsitasu vähendamisega (vt punkt 264), on artikli 53 lõike 3 tingimused tõenäoliselt täidetud. |
| --- | --- |

(265)

4.4.2.   Puuli ja selle litsentsisaajate vaheliste kokkulepete üksikute piirangute hindamine

| (266) | Juhul kui tehnoloogiapuuli moodustamise kokkulepe ei riku artiklit 53, on järgmiseks sammuks puuli poolt oma litsentsisaajatega kokku lepitud litsentside konkurentsimõju hindamine. Litsentside andmise tingimused võivad jääda artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse. Käesoleva jaotise eesmärk on käsitleda teatavaid piiranguid, mida ühel või teisel viisil tehnoloogiapuulide litsentsilepinguis esineb ja mida tuleb puuli üldises kontekstis hinnata. Tehnosiirde grupierandi määrus ei kehti üldjuhul puuli ja kolmandatest isikutest litsentsisaajate vahel sõlmitud litsentsilepingute kohta (vt punkt 247). Seetõttu käsitletakse käesolevas jaotises puuli loomise ja tehnoloogiapuulide litsentsimisele omaste litsentsimisprobleemide hindamist üksikjuhtudel. |
| --- | --- |

(266)

| (267) | Amet juhindub hinnangu andmisel puuli ja selle litsentsisaajate vahelistele tehnosiirde kokkulepetele järgmistest üldpõhimõtetest.






  a) | Mida tugevam on puuli turupositsioon, seda suurem on konkurentsivastase mõju oht. |
| --- | --- | --- |

(267)

a)

Mida tugevam on puuli turupositsioon, seda suurem on konkurentsivastase mõju oht.

| b) | Mida tugevam on puuli turupositsioon, seda tõenäolisem on see, et kokkulepe mitte anda litsentsi kõigile võimalikele litsentsisaajatele või litsentsida diskrimineerivatel tingimustel rikub artiklit 53. |
| --- | --- |

b)

Mida tugevam on puuli turupositsioon, seda tõenäolisem on see, et kokkulepe mitte anda litsentsi kõigile võimalikele litsentsisaajatele või litsentsida diskrimineerivatel tingimustel rikub artiklit 53.

| c) | Puulid ei tohiks kolmandate osapoolte tehnoloogiaid liigselt välja tõrjuda ega piirata alternatiivsete puulide loomist. |
| --- | --- |

c)

Puulid ei tohiks kolmandate osapoolte tehnoloogiaid liigselt välja tõrjuda ega piirata alternatiivsete puulide loomist.

| d) | Tehnosiirde kokkulepped ei tohi sisaldada tehnosiirde grupierandi määruse artiklis 4 loetletud raskekujulisi konkurentsipiiranguid (vt jaotis 3.4). |
| --- | --- |

d)

Tehnosiirde kokkulepped ei tohi sisaldada tehnosiirde grupierandi määruse artiklis 4 loetletud raskekujulisi konkurentsipiiranguid (vt jaotis 3.4).

| (268) | Ettevõtjatel, kes moodustavad tehnoloogiapuule, mis on kooskõlas artikliga 53, on tavaliselt vabadus läbi rääkida ja kinnitada litsentsitasud tehnoloogiapaketile (lähtudes kohustusest litsentsida õiglaselt, mõistlikult ja mittediskrimineerivalt) ning iga tehnoloogia osa litsentsitasudes nii enne kui ka pärast standardi määramist. Selline kokkulepe on õiguspärane puuli asutamisel, seda iseenesest ei saa pidada konkurentsi piiravaks. Teatud olukordades võib olla tõhusam, kui puuli litsentsitasudes lepitakse kokku enne standardi valimist, et vältida seda, et standard suurendab litsentsitasu, andes ühele või mitmele olulisele tehnoloogiale märkimisväärse turuvõimu. Litsentsisaajaile peab aga jääma vabadus määrata litsentsi alusel toodetud toodete hindu. |
| --- | --- |

(268)

| (269) | Kui puulil on turgu valitsev positsioon, peavad litsentsitasud ja litsentsi muud tingimused olema mõõdukad ja mittediskrimineerivad ning litsentsid ei tohi olla ainuõiguslikud (100). Need nõuded on vajalikud tagamaks, et puul oleks avatud ega põhjustaks järgnevatel turgudel väljatõrjumist või muid konkurentsivastaseid mõjusid. Need nõuded ei välista aga erinevaid litsentsitasude määrasid erinevate kasutuste puhul. Erinevate litsentsitasumäärade kohaldamist erinevatel tooteturgudel ei peeta üldiselt piiravaks, arvestades asjaolu, et tooteturgudel ei tohi olla diskrimineerimist. Eriti ei tohi puuli litsentsisaajate kohtlemine sõltuda sellest, kas nad on ka litsentsiandjad või mitte. Seetõttu võtab amet arvesse seda, kas litsentsiandjate ja litsentsisaajate kohta kehtib sama litsentsitasu kohustus. |
| --- | --- |

(269)

| (270) | Litsentsiandjail ja -saajail peaks olema vabadus arendada konkureerivaid tooteid ja standardeid. Neil peaks olema ka vabadus anda ja omandada litsentse väljaspool puuli. Need nõuded on vajalikud, et piirata kolmandate isikute tehnoloogiate väljatõrjumise ohtu ja tagada, et puul ei piiraks innovatsiooni ega välistaks konkureerivate tehnoloogiliste lahenduste loomist. Kui puulitud tehnoloogia kuulub (de facto) tööstusstandardi hulka ja kui osapoolte suhtes kehtivad konkurentsikeelud, loob puul uute ja täiustatud tehnoloogiate ja standardite arengu takistamise ohu. |
| --- | --- |

(270)

| (271) | Tagasiloovutamise kohustused ei tohiks olla ainuõiguslikud ega piirduda puuli koondatud tehnoloogia kasutamiseks hädavajalike või tähtsate muutustega. See võimaldab puulil saada osa ja kasu sellesse koondatud tehnoloogia täiustustest. Osapooltel on seaduspärane õigus tagasiloovutamise kohustusega tagada, et olulisi patente omavad või omandavad litsentsisaajad, sealhulgas litsentsisaaja litsentsi alusel töötavad alltöövõtjad, ei takistaks puuli koondatud tehnoloogia kasutamist. |
| --- | --- |

(271)

| (272) | Üks tehnoloogiapuulidega seotud probleem on oht, et need võivad kaitsta kehtetuid patente. Puuli koondamine võib suurendada vaidlustamisega kaasnevaid kulusid/ohte, sest vaidlustamine võib ebaõnnestuda, kui kas või üks puulis sisalduv patent kehtib. Puuli kehtetute patentide kaitsmise tõttu võivad litsentsisaajad olla kohustatud maksma kõrgemaid litsentsitasusid ja see võib samuti takistada innovatsiooni kehtetu patendiga kaetud valdkonnas. Selles kontekstis kuuluvad puuli ja kolmandate isikute vahelise tehnosiirde kokkuleppe mittevaidlustamis-, sealhulgas lõpetamisklauslid, (101) artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse. |
| --- | --- |

(272)

| (273) | Puul hõlmab tihtipeale nii patente kui ka nende taotlusi. Kui oma patenditaotlusi puulidele esitavad patenditaotlejad kasutavad võimaluse korral patenditaotlusmenetlusi, mis võimaldavad kiiremat taotlemist, saadakse kindlus kõnealuste patentide kehtivuse ja ulatuse osas kiiremini. |
| --- | --- |

(273)

---

(1)  
  ELT C 89, 28.3.2014, lk 3.

(2)  
  ELT L 259, 4.10.2007, lk 1, ja EMP kaasanne nr 46, 4.10.2007, lk 1.

(3)  
  ELT L 93, 28.3.2014, lk 17, inkorporeeritud EMP lepingusse EMP ühiskomitee 12. detsembri 2014. aasta otsusega nr 293/2014 (seni avaldamata). Tehnosiirde grupierandi määrus asendab EMP lepingu XIV lisa punktis 5 eelnevalt osutatud õigusakti, st komisjoni 27. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 772/2004 asutamislepingu artikli 81 lõike 3 kohaldamise kohta tehnosiirde kokkulepete liikide suhtes (ELT L 123, 27.4.2004, lk 11), inkorporeeritud EMP lepingusse EMP ühiskomitee 11. märtsi 2005. aasta otsusega nr 42/2005 (ELT L 198, 28.7.2005, lk 42 ja EMP kaasanne nr 38, 28.7.2005, lk 24).

(4)  Analoogia põhjal vt liidetud kohtuasjad C-395/96 P ja C-396/96 P: Compagnie Maritime Belge, EKL 2000, lk I-1365, punkt 130, ja ameti EMP lepingu artikli 53 lõike 3 kohaldamise suuniste punkt 106, ELT C 208, 6.9.2007, lk 1 ja EMP kaasanne nr 42, 6.9.2007, lk 1.

(5)  Pärast 24. septembri 2004. aasta lepingut EFTA riikide vahel järelevalveameti ja kohtu asutamise kohta sõlmitud lepingu protokolli nr 4 muutmise kohta, mis jõustus 20. mail 2005. aastal, kajastab järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 4 II peatükk suurel määral EFTA sambas nõukogu määrust (EÜ) nr 1/2003 (EÜT L 1, 4.1.2003, lk 1).

(6)  Edaspidi hõlmab termin „kokkulepe” ka ettevõtjate ühenduste kooskõlastatud tegevusi ja otsuseid.

(7)  Vt ameti suunised EMP lepingu artiklites 53 ja 54 sätestatud kaubandusmõju mõiste kohta, ELT C 291, 30.11.2006, lk 46 ja EMP kaasanne nr 59, 30.11.2006, lk 18.

(8)  Edaspidi hõlmab termin „piiramine” ka konkurentsi takistamist ja moonutamist.

(9)  Mis hõlmab rentimisõigust. Vt selle kohta kohtuasi 158/86, Warner Brothers ja Metronome Video, EKL 1988, lk 2605, ning kohtuasi C-61/97, Foreningen af danske videogramdistributører, EKL 1998, lk I-5171.

(10)  EMP territooriumil ammendumise põhimõtet on kinnitatud EMP lepingu XVII lisa punktis 9h osutatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/95/EÜ, 22. oktoober 2008, kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (ELT L 299, 8.11.2008, lk 25, inkorporeeritud EMP lepingusse EMP ühiskomitee 9. juuni 2007. aasta otsusega nr 56/2007, ELT L 266, 11.10.2007, lk 17 ja EMP kaasanne nr 48, 11.10.2007, lk 13)) artikli 7 lõikes 1, milles on sätestatud, et kaubamärk ei anna omanikule õigust keelata selle kasutamist seoses selle kaubamärgi all omaniku poolt või tema nõusolekul EMP lepinguga hõlmatud turule toodud kaupadega, ning EMP lepingu XVII lisa punktis 5 osutatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/24/EÜ, 23. aprill 2009, arvutiprogrammide õiguskaitse kohta (ELT L 111, 5.5.2009, lk 16, inkorporeeritud EMP lepingusse EMP ühiskomitee 1. aprilli 2011. aasta otsusega nr 39/2011, ELT L 171, 30.6.2011, lk 40 ja EMP kaasanne nr 37, 30.6.2011, lk 47)) artikli 4 lõikes 2, milles on sätestatud, et programmi koopia esmamüük EMP lepinguga hõlmatud turul õiguse valdaja poolt või tema nõusolekul ammendab kõnealuse koopia levitamisõiguse EMP lepinguga hõlmatud turul, välja arvatud õiguse kontrollida programmi või selle koopia edasist laenutamist.

(11)  Vt näiteks liidetud kohtuasjad 56/64 ja 58/64, Consten ja Grundig, EKL 1966, lk 429.

(12)  Artikli 53 lõike 3 kohaldamise metoodika on sätestatud ameti suunistes EMP lepingu artikli 53 lõike 3 kohaldamise kohta, millele on viidatud joonealuses märkuses 4.

(13)  Vt kohtuasi 56/65, Société Technique Minière, EKL 1966, lk 337, ja kohtuasi C-7/95 P, John Deere, EKL 1998, lk I-3111, punkt 76.

(14)  Vt selle kohta näiteks otsus kohtuasjas Consten ja Grundig, millele on viidatud joonealuses märkuses 11.

(15)  Vt selle kohta otsus kohtuasjas Société Technique Minière, millele on viidatud joonealuses märkuses 13, ja kohtuasi 258/78, Nungesser, EKL 1982, lk 2015.

(16)  Näiteid vt punktides 126–127.

(17)  Vt selle kohta näiteks kohtuasi C-49/92 P, Anic Partecipazioni, EKL 1999, lk I-4125, punkt 99.

(18)  Vt liidetud kohtuasjad 29/83 ja 30/83, CRAM ja Rheinzink, EKL 1984, lk 1679, punkt 26, ning liidetud kohtuasjad 96/82 ja teised, ANSEAU-NAVEWA, EKL 1983, lk 3369, punktid 23–25. Kohtuasi T-491/07: Groupement des cartes bancaires vs. komisjon, 29. novembri 2012. aasta otsus, punkt 146.

(19)  Kohtuasi C-209/07: Beef Industry Development Society ja Barry Brothers, EKL 2008, lk I-8637, punkt 21.

(20)  Täiendavat teavet konkurentsi piiramise kui eesmärgi mõiste kohta võib saada joonealuses märkuses 4 nimetatud ameti suunistest EMP lepingu artikli 53 lõike 3 kohaldamise kohta. Vt ka liidetud kohtuasjad C-501/06 P, C-513/06 P, C-515/06 P ja C-519/06 P: GlaxoSmithKline Services jt vs. komisjon jt, EKL 2009, lk I-9291, punktid 59–64. Kohtuasi C-209/07: Beef Industry Development Society ja Barry Brothers, EKL 2008, lk I-8637, punktid 21–39. Kohtuasi C-8/08: T-Mobile Netherlands jt, EKL 2009, lk I-4529, punktid 31 ja 36–39 ning kohtuasi C-32/11: Allianz Hungária Biztosító jt, 14. märtsi 2013. aasta otsus, punktid 33–38.

(21)  Vt otsus kohtuasjas John Deere, millele on viidatud joonealuses märkuses 13.

(22)  Juhiseid arvestatavuse küsimuses võite leida ameti teatisest vähetähtsate kokkulepete kohta, mis ei piira märgatavalt konkurentsi EMP lepingu artikli 53 lõike 1 kohaselt (ELT C 67, 20.3.2003, lk 20 ja EMP kaasanne nr 15, 20.3.2003, lk 11). Teatises on arvestatavus määratletud negatiivselt. Kokkulepetel, mis jäävad vähetähtsate kokkulepete teatise kohaldamisalast välja, ei ole tingimata arvestatavat piiravat mõju. Seda tuleb hinnata igal juhul eraldi.

(23)  Juhtum T-321/05: Astra Zeneca vs. komisjon, EKL 2010, lk II-2805, punkt 267.

(24)  Ameti suunised EMP lepingu artikli 53 lõike 3 kohaldamise kohta, punkt 26, osutatud joonealuses märkuses 4.

(25)  Vt järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 4 II peatüki artikli 1 lõiget 2.

(26)  EFTA järelevalveameti teatis asjaomase turu mõiste määratlemise kohta konkurentsiõiguse kohaldamisel Euroopa Majanduspiirkonnas (EMP) (EÜT L 200, 16.7.1998, lk 48 ja EMP kaasanne nr 28, 16.7.1998, lk 3).

(27)  Vt näiteks komisjoni otsus COMP/M.5675 Syngenta/Monsanto, milles komisjon analüüsis kahe vertikaalselt integreeritud päevalilleseemnete aretaja ühinemist, analüüsides nii i) sortidega (emaliinide ja hübriididega) kauplemise (nii vahetamise kui ka litsentsimise) eelnevat turgu ning ii) hübriidide turustamise järgnevat turgu. Otsuses COMP/M.5406 IPIC/MAN Ferrostaal AG määratles komisjon lisaks kõrgkvaliteetse melamiini tootmise turule ka melamiini tootmistehnoloogia tarnimise eelneva tehnoloogiaturu. Vt ka COMP/M.269 Shell/Montecatini.

(28)  Vt ka komisjoni otsus COMP/M.5675 Syngenta/Monsanto ja otsus COMP/M.5406 IPIC/MAN Ferrostaal AG.

(29)  Vt ka ameti suuniste (EMP lepingu artikli 53 kohaldatavuse kohta horisontaalkoostöö kokkulepete suhtes („horisontaalsed suunised”), ELT C 362, 12.12.2013, lk 3 ja EMP kaasanne nr 69, 12.12.2013, lk 1) punktid 119–122.

(30)  Vt ka punkt 157.

(31)  Stsenaariumi puhul, kus ettevõtjad on võtnud üldise kohustuse litsentsida teatavaid intellektuaalomandiõigusi, ei saa kõnealuste intellektuaalomandiõiguste alusel lugeda osapooli blokeeritud seisundis olevaiks.

(32)  Liidetud kohtuasjad T-374/94, T-375/94, T-384/94 ja T-388/94: European Night Services jt vs. komisjon, EKL 1998, lk II-3141, punkt 137.

(33)  Kohtuasi T-461/07: Visa Europe Ltd ja Visa International Service vs. Euroopa Komisjon, EKL 2011, lk II-1729, punkt 167.

(34)  Kohtuasi T-461/07: Visa Europe Ltd ja Visa International Service vs. Euroopa Komisjon, EKL 2011, lk II-1729, punkt 189.

(35)  Vt selle kohta teatis vähetähtsate kokkulepete kohta, mida on tsiteeritud joonealuses märkuses 22.

(36)  Vastavalt järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 4 II peatüki artikli 3 lõikele 2 ei saa kokkuleppeid, mis võivad mõjutada EFTA riikide vahelist kaubandust, kuid mis ei ole keelatud artikliga 53, riigi konkurentsiõigusega keelata.

(37)  Tehnosiirde grupierandi määrus võiks nüüd hõlmata komisjoni otsuses Moosehead/Whitbread (EÜT L 100, 20.4.1990, lk 32) hinnatud tehnosiirde kokkulepet, vt täpsemalt kõnealuse otsuse punkt 16.

(38)  Vt selle kohta kohtuasi 262/81: Coditel (II), EKL 1982, lk 3381.

(39)  
  ELT L 102, 23.4.2010, lk 1, inkorporeeritud EMP lepingusse otsusega nr 77/2010 (ELT L 244, 16.9.2010, lk 35 ja EMP kaasanne nr 49, 16.9.2010, lk 34).

(40)  Kui leiab aset käesolevas jaotises kirjeldatud tehnoloogiaõiguste siire, hõlmavad käesolevates suunistes kasutatavad mõisted „litsentsimine” ja „litsentsitud” ka õiguste loovutamise, nõuete esitamisest loobumise ja kompromisskokkuleppeid. Vt täpsemalt kompromisskokkulepete kohta alates punktist 234.

(41)  Vt tehnosiirde grupierandi määruse põhjendus 6 ja käesoleva dokumendi jaotis 3.2.6.

(42)  Vt täpsemalt punkt 248.

(43)  Vt joonealune märkus 39.

(44)  
  ELT C 362, 22.11.2012, lk 1 ja EMP kaasanne nr 65, 22.11.2012, lk 1.

(45)  
  EÜT L 153, 18.6.1994, lk 30, ja EMP kaasanne nr 15, 18.6.1994, lk 29.

(46)  Vt alltöövõtulepinguid käsitleva ameti teatise (millele on viidatud joonealuses märkuses 44) punkt 3.

(47)  Vt ka jaotis 3.2.6.1.

(48)  Viimane näide on aga hõlmatud määrusega (EL) nr 1217/2010 (millele on viidatud joonealuses märkuses 50), vt ka jaotis 3.2.6.1.

(49)  
  ELT L 335, 18.12.2010, lk 43, inkorporeeritud EMP lepingusse otsusega nr 3/2011 (ELT L 93, 7.4.2011, lk 32 ja EMP kaasanne nr 19, 7.4.2011, lk 7).

(50)  
  ELT L 335, 18.12.2010, lk 36, inkorporeeritud EMP lepingusse otsusega nr 3/2011 (ELT L 93, 7.4.2011, lk 32 ja EMP kaasanne nr 19, 7.4.2011, lk 7).

(51)  Vt joonealune märkus 39.

(52)  Vt ka brošüüri „Tarne- ja turustuskokkulepete konkurentsieeskirjad – Euroopa konkurentsipoliitika”, Euroopa Komisjon, Euroopa Liidu Väljaannete Talitus 2012, Luxembourg.

(53)  Vastavalt joonealused märkused 39 ja 44.

(54)  Vt nt joonealuses märkuses 18 osutatud kohtuotsused.

(55)  Vt EMP lepingu artikli 53 lõike 3 kohaldamise suuniste punkt 18, millele on viidatud joonealuses märkuses 4.

(56)  Kohtuasi T-17/93: Matra, EKL 1994, lk II-595, punkt 85.

(57)  Vt selle kohta EMP lepingu artikli 53 lõike 3 kohaldamise suuniste punkt 98, millele on viidatud joonealuses märkuses 4.

(58)  Sama kehtib ka juhul, kui üks osapool annab litsentsi teisele osapoolele ja nõustub ostma litsentsisaajalt füüsilist sisendit. Ostuhinnal võib olla litsentsitasuga sama funktsioon.

(59)  Vt selle kohta kohtuasi 193/83: Windsurfing International, EKL 1986, lk 611, punkt 67.

(60)  Vt joonealune märkus 44, punkt 51.

(61)  Kasutusalapiiranguid käsitletakse põhjalikumalt alates punktist 208.

(62)  Nimetatud raskekujuline konkurentsipiirang kehtib EMP sisest kaubandust käsitlevate tehnosiirde kokkulepete kohta. Tehnosiirde kokkulepete kohta, mis käsitlevad eksportimist EMPst välja või importi/reimporti EMPsse, vt Euroopa Kohtu otsus kohtuasjas C-306/96: Javico vs. Yves Saint Laurent, EKL 1998, lk I-1983. Kõnealuse otsuse punktis 20 märkis Euroopa Kohus, et „sellise kokkuleppe eesmärgiks, mille alusel edasimüüja annab tootjale lubaduse müüa lepingujärgseid tooteid ühendusest väljaspool asuval turul, ei saa pidada eesmärki mõjutada oluliselt konkurentsi ühisturul; samuti ei saa eeldada, et selline kokkulepe saaks mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust”.

(63)  Passiivse müügi mõiste – vt käesolevate suuniste punkt 108 ja vertikaalsete piirangute kohta antud suunised, millele on viidatud joonealuses märkuses 44, punkt 51.

(64)  Vt selle kohta kohtuasi 26/76: Metro (I), EKL 1977, lk 1875.

(65)  Vt selle kohta kohtuasi 65/86: Bayer vs. Süllhofer, EKL 1988, lk 5249.

(66)  Kaubamärgi omandiõiguse vaidlustamise kohta vt komisjoni otsus Moosehead/Whitbread kohta (EÜT L 100, 20.4.1990, lk 32).

(67)  Kohtuasi 193/83: Windsurfing International, EKL 1986, lk 611, punkt 92.

(68)  Seoses kokkuleppega, mis rangelt võttes ei ole ainuõiguslik kokkulepe ja mille lõpetamisklausel ei kuulu seega tehnosiirde grupierandi määruse kohase grupierandi kaitse alla, võib litsentsiandja olla konkreetsel juhul samasuguses sõltuvuse olukorras litsentsisaaja puhul, kellel on märkimisväärne ostja võim. Sellist sõltuvust võetakse arvesse üksikjuhtumi hindamisel.

(69)  Vt punkt 14.

(70)  Vt punkt 36.

(71)  Vt selle kohta EMP lepingu artikli 53 lõike 3 kohaldamise suuniste punkt 42, millele on viidatud joonealuses märkuses 4.

(72)  Kuid tehnosiirde grupierandi määruse artikli 7 lõikest 2 tuleneb, et kui soovituse saanud EFTA liikmesriik teatab EFTA järelevalveametile, et ta soovitusega ei nõustu, on järelevalveamet kohustatud komisjoni sellest vastusest teavitama. Kui komisjon ei nõustu asjaomase EFTA riigi seisukohaga, kohaldatakse EMP lepingu artikli 92 lõiget 2.

(73)  Vt selle kohta ameti vähetähtsate kokkulepete teatise punkti 8, millele on viidatud joonealuses märkuses 22.

(74)  Vt selle kohta kohtuasi T-228/97: Irish Sugar, EKL 1999, lk II-2969, punkt 101.

(75)  Vt selle kohta vertikaalsete piirangute kohta antud suuniste punkt 36, millele on viidatud joonealuses märkuses 29.

(76)  Liidetud kohtuasjad C-501/06 P, C-513/06 P, C-515/06 P ja C-519/06 P: GlaxoSmithKline Services jt vs. komisjon jt, EKL 2009, lk I-9291, punkt 82.

(77)  Vt liidetud kohtuasjad 25/84 ja 26/84: Ford, EKL 1985, lk 2725; liidetud kohtuasjad C-501/06 P, C-513/06 P, C-515/06 P ja C-519/06 P: GlaxoSmithKline Services jt vs. komisjon jt, EKL 2009, lk I-9291, punkt 103.

(78)  Vt selle kohta näiteks komisjoni 3. märtsi 1999. aasta otsus menetluse TPS kohta (EÜT L 90, 2.4.1999, lk 6). Samamoodi kehtib artikli 53 lõike 1 keeld ainult kokkulepete kohta, mille eesmärgiks või tagajärjeks on konkurentsi piiramine.

(79)  Viidatud joonealuses märkuses 44. Vt eelkõige alates punktist 106.

(80)  Vt nende mõistete kohta jaotis 4.4.1.

(81)  Vt EMP lepingu artikli 53 lõike 3 kohaldamise suuniste punkt 85, millele on viidatud joonealuses märkuses 4.

(82)  
  Idem, punktid 98 ja 102.

(83)  Analoogia põhjal vt liidetud kohtuasjade C-395/96 P ja C-396/96 P: Compagnie Maritime Belge punkt 130, millele on viidatud joonealuses märkuses 4. Samuti ei välista artikli 53 lõike 3 kohaldamine kaupade, teenuste, isikute ja kapitali vaba liikumise põhimõtte kohaldamist EMP õigusnormide kohaselt. Need kehtivad mõnel juhul kokkulepete, otsuste ja kooskõlastatud tegevuse kohta artikli 53 lõike 1 tähenduses, millega seoses vt kohtuasi C-309/99, Wouters, EKL 2002, lk I-1577 punkt 120.

(84)  Vt selle kohta otsus kohtuasjas T-51/89: Tetra Pak (I), EKL 1990, lk II-309. Vt ka EMP lepingu artikli 53 lõike 3 kohaldamise suuniste punkt 106, millele on viidatud joonealuses märkuses 4.

(85)  See ei piira artikli 54 võimalikku rakendamist litsentsitasude määramise suhtes (vt kohtuasi 27/76, United Brands, punkt 250, vt ka kohtuasi C-385/07 P, Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH, EKL 2009, lk I-6155, punkt 142).

(86)  Vt otsus kohtuasjas Nungesser, millele on viidatud joonealuses märkuses 15.

(87)  Vt selle kohta komisjoni teatis kohtuasja Canon/Kodak kohta, EÜT C 330, 1.11.1997, lk 10, ja kohtuasi IGR Stereo Television, mida on nimetatud XI konkurentsipoliitika alases aruandes, punkt 94.

(88)  Vt kohaldatava analüüsiraamistiku kohta jaotis 4.2.7 ja vertikaalsete piirangute kohta antud suunised alates punktist 129, millele on viidatud joonealuses märkuses 44.

(89)  Vt joonealune märkus 44.

(90)  Tehnosiirde grupierandi määrus ja selle kohaldamise suunised ei piira artikli 53 kohaldamist litsentsilepingut mittesisaldavate kompromisskokkulepete puhul.

(91)  Kohtuasi 193/83: Windsurfing vs. Commission, EKL 1986, lk 611, punkt 92.

(92)  Vrd kohtuasi 65/86: Bayer vs. Sulhofer, EKL 1988, lk 5259, punkt 15.

(93)  Vt nt komisjoni otsus juhtumis Lundbeck, veel avaldamata.

(94)  Vrd juhtum C-457/10 P: AstraZeneca vs. komisjon, 2012, EKLis seni avaldamata.

(95)  Vt standardite ja standardiseerimiskokkulepete kohtlemise kohta joonealuses märkuses 29 viidatud horisontaalsed suunised, alates punktist 257.

(96)  Vt selle kohta komisjoni pressiteade IP/02/1651, milles käsitletakse kolmanda põlvkonna (3G) mobiiltelefoniteenuste patentide litsentsimist. Selle juhtumiga olid seotud viis tehnoloogiapuuli, mis moodustasid viis erinevat tehnoloogiat, millest igaüht sai kasutada 3G-seadmete tootmiseks.

(97)  Teabe vahetamise kohta vt täpsemalt joonealuses märkuses 29 viidatud horisontaalsed suunised alates punktist 55.

(98)  Vt selle kohta otsus kohtuasjas John Deere, millele on viidatud joonealuses märkuses 13.

(99)  FRANDi kohta vt täpsemalt joonealuses märkuses 29 viidatud horisontaalsed suunised alates punktist 287.

(100)  Kui tehnoloogiapuulil puudub aga turuvõim, ei riku puulist litsentsimine tavaliselt artikli 53 lõiget 1 isegi siis, kui kõnealused tingimused ei ole täidetud.

(101)  Vt jaotis 3.5.

---