# Euroopan unionin L 84/2014

| | ISSN 1977-0812
  doi:10.3000/19770812.L_2014.084.fin |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | L 84 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Lainsäädäntö | 57. vuosikerta20. maaliskuu 2014 |

ISSN 1977-0812

doi:10.3000/19770812.L_2014.084.fin

Euroopan unionin

virallinen lehti

L 84

Suomenkielinen laitos

Lainsäädäntö

57. vuosikerta20. maaliskuu 2014

---

| Sisältö | | I   Lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset | Sivu |
| --- | --- | --- | --- |
| | | ASETUKSET |
| | * | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 248/2014, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, asetuksen (EU) N:o 260/2012 muuttamisesta unionin laajuisiin tilisiirtoihin ja suoraveloituksiin siirtymisen osalta (
  1
  ) | 1 |
| | * | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 249/2014, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, Boliviasta, Georgiasta, Kambodžasta, Päiväntasaajan Guineasta ja Sierra Leonesta peräisin olevan Atlantin isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) tuonnin kieltämisestä ja asetuksen (EY) N:o 1036/2001 kumoamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 827/2004 kumoamisesta | 4 |
| | * | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 250/2014, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, ohjelman perustamisesta Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamisen alalla toteutettavien toimien tukemiseksi (Herkules III -ohjelma) ja päätöksen N:o 804/2004/EY kumoamisesta | 6 |
| | * | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 251/2014, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, maustettujen viinituotteiden määritelmästä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojasta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1601/91 kumoamisesta | 14 |
| | * | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 252/2014, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, neuvoston asetuksen (EY) N:o 774/94 muuttamisesta komissiolle siirretyn täytäntöönpano- ja säädösvallan osalta | 35 |
| | * | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 253/2014, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, asetuksen (EU) N:o 510/2011 muuttamisesta uusien kevyiden kuljetusajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämistavoitteiden saavuttamista vuoteen 2020 mennessä koskevien keinojen määrittelemiseksi (
  1
  ) | 38 |
| | * | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 254/2014, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, monivuotisesta kuluttajaohjelmasta vuosiksi 2014–2020 ja päätöksen N:o 1926/2006/EY kumoamisesta | 42 |
| | * | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 255/2014, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, neuvoston asetusten (EY) N:o 2008/97, (EY) N:o 779/98 ja (EY) N:o 1506/98 muuttamisesta Turkista peräisin olevan oliiviöljyn ja tiettyjen muiden maataloustuotteiden tuonnin alalla siltä osin kuin on kyse komissiolle siirretystä säädösvallasta ja täytäntöönpanovallasta | 57 |
| | * | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 256/2014, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, Euroopan unionin energiainfrastruktuuriin liittyvien investointihankkeiden ilmoittamisesta komissiolle, neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 617/2010 korvaamisesta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 736/96 kumoamisesta | 61 |
| | * | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 257/2014, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, neuvoston asetuksen (EY) N:o 2368/2002 muuttamisesta Grönlannin ottamiseksi mukaan Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmän täytäntöönpanoon | 69 |
| | | DIREKTIIVIT |
| | * | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/26/EU, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, tekijänoikeuden ja lähioikeuksien kollektiivisesta hallinnoinnista sekä usean valtion alueen kattavasta musiikkiteosten oikeuksien lisensioinnista verkkokäyttöä varten sisämarkkinoilla (
  1
  ) | 72 |
| | | PÄÄTÖKSET |
| | * | Neuvoston päätös N:o 136/2014/EU, annettu 20 päivänä helmikuuta 2014, Grönlannin osallistumisen raakatimantteja koskevan Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmään mahdollistavista säännöistä ja menettelyistä | 99 |

Sisältö

I   Lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

Sivu

ASETUKSET

*

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 248/2014, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, asetuksen (EU) N:o 260/2012 muuttamisesta unionin laajuisiin tilisiirtoihin ja suoraveloituksiin siirtymisen osalta (
  1
  )

1

1

*

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 249/2014, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, Boliviasta, Georgiasta, Kambodžasta, Päiväntasaajan Guineasta ja Sierra Leonesta peräisin olevan Atlantin isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) tuonnin kieltämisestä ja asetuksen (EY) N:o 1036/2001 kumoamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 827/2004 kumoamisesta

Thunnus obesus

4

*

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 250/2014, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, ohjelman perustamisesta Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamisen alalla toteutettavien toimien tukemiseksi (Herkules III -ohjelma) ja päätöksen N:o 804/2004/EY kumoamisesta

6

*

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 251/2014, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, maustettujen viinituotteiden määritelmästä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojasta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1601/91 kumoamisesta

14

*

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 252/2014, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, neuvoston asetuksen (EY) N:o 774/94 muuttamisesta komissiolle siirretyn täytäntöönpano- ja säädösvallan osalta

35

*

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 253/2014, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, asetuksen (EU) N:o 510/2011 muuttamisesta uusien kevyiden kuljetusajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämistavoitteiden saavuttamista vuoteen 2020 mennessä koskevien keinojen määrittelemiseksi (
  1
  )

1

38

*

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 254/2014, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, monivuotisesta kuluttajaohjelmasta vuosiksi 2014–2020 ja päätöksen N:o 1926/2006/EY kumoamisesta

42

*

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 255/2014, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, neuvoston asetusten (EY) N:o 2008/97, (EY) N:o 779/98 ja (EY) N:o 1506/98 muuttamisesta Turkista peräisin olevan oliiviöljyn ja tiettyjen muiden maataloustuotteiden tuonnin alalla siltä osin kuin on kyse komissiolle siirretystä säädösvallasta ja täytäntöönpanovallasta

57

*

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 256/2014, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, Euroopan unionin energiainfrastruktuuriin liittyvien investointihankkeiden ilmoittamisesta komissiolle, neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 617/2010 korvaamisesta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 736/96 kumoamisesta

61

*

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 257/2014, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, neuvoston asetuksen (EY) N:o 2368/2002 muuttamisesta Grönlannin ottamiseksi mukaan Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmän täytäntöönpanoon

69

DIREKTIIVIT

*

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/26/EU, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, tekijänoikeuden ja lähioikeuksien kollektiivisesta hallinnoinnista sekä usean valtion alueen kattavasta musiikkiteosten oikeuksien lisensioinnista verkkokäyttöä varten sisämarkkinoilla (
  1
  )

1

72

PÄÄTÖKSET

*

Neuvoston päätös N:o 136/2014/EU, annettu 20 päivänä helmikuuta 2014, Grönlannin osallistumisen raakatimantteja koskevan Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmään mahdollistavista säännöistä ja menettelyistä

99

| | |
| --- | --- |
| | (1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti |

---

(1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

1

| FI | Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.
  Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä. |
| --- | --- |

FI

Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.

Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä.

---

I Lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

ASETUKSET

| 20.3.2014 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 84/1 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2014

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 84/1

---

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 248/2014,

annettu 26 päivänä helmikuuta 2014,

asetuksen (EU) N:o 260/2012 muuttamisesta unionin laajuisiin tilisiirtoihin ja suoraveloituksiin siirtymisen osalta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (1),

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),

sekä katsovat seuraavaa:

| (1) | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 924/2009 (3) ohella Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 260/2012 (4) on tärkeä osatekijä sellaisen yhtenäisen euromaksualueen (SEPA) toteuttamisessa, jolla ei tehdä eroa rajatylittävien ja kansallisten euromääräisten maksujen välillä. Asetuksen (EU) N:o 260/2012 päätavoitteena on siirtyä kansallisista tilisiirto- ja suoraveloitusjärjestelyistä yhdenmukaistettuihin SEPA-tilisiirtoihin ja SEPA-suoraveloituksiin muun muassa antamalla unionin kansalaisille yksilöllinen kansainvälinen pankkitilinumero (IBAN), jota voidaan käyttää kaikkiin euromääräisiin SEPA-tilisiirtoihin ja -suoraveloitustapahtumiin. |
| --- | --- |

(1)

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 924/2009 (3) ohella Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 260/2012 (4) on tärkeä osatekijä sellaisen yhtenäisen euromaksualueen (SEPA) toteuttamisessa, jolla ei tehdä eroa rajatylittävien ja kansallisten euromääräisten maksujen välillä. Asetuksen (EU) N:o 260/2012 päätavoitteena on siirtyä kansallisista tilisiirto- ja suoraveloitusjärjestelyistä yhdenmukaistettuihin SEPA-tilisiirtoihin ja SEPA-suoraveloituksiin muun muassa antamalla unionin kansalaisille yksilöllinen kansainvälinen pankkitilinumero (IBAN), jota voidaan käyttää kaikkiin euromääräisiin SEPA-tilisiirtoihin ja -suoraveloitustapahtumiin.

| (2) | Asetuksen (EU) N:o 260/2012 mukaisesti SEPAan siirrytään viimeistään 1 päivänä helmikuuta 2014, jotta maksupalveluntarjoajille ja maksupalvelunkäyttäjille jäisi riittävästi aikaa sopeuttaa prosessinsa teknisiin vaatimuksiin, joita SEPA-tilisiirtoihin ja SEPA-suoraveloituksiin siirtyminen edellyttää. |
| --- | --- |

(2)

Asetuksen (EU) N:o 260/2012 mukaisesti SEPAan siirrytään viimeistään 1 päivänä helmikuuta 2014, jotta maksupalveluntarjoajille ja maksupalvelunkäyttäjille jäisi riittävästi aikaa sopeuttaa prosessinsa teknisiin vaatimuksiin, joita SEPA-tilisiirtoihin ja SEPA-suoraveloituksiin siirtyminen edellyttää.

| (3) | Komissio ja Euroopan keskuspankki ovat asetuksen (EU) N:o 260/2012 antamisen jälkeen seuranneet tiiviisti SEPAan siirtymisen edistymistä. Jäsenvaltioiden, kansallisten viranomaisten ja markkinatoimijoiden kanssa on pidetty useita kokouksia. Euroopan keskuspankki on säännöllisesti julkaissut SEPAan siirtymistä käsitteleviä edistymiskertomuksia kansallisten keskuspankkien keräämien maksutietojen perusteella. Näistä kertomuksista ilmenee, että useat euroalueen jäsenvaltiot ovat edistyneet hyvin SEPA-tilisiirtoihin siirtymisessä ja että SEPA-tilisiirtojen osuus on niissä nykyään lähes 100 prosenttia. Valtaosa maksupalveluntarjoajista on ilmoittanut täyttävänsä jo SEPA-vaatimukset. Monissa muissa jäsenvaltiossa siirtymäluvut eivät ole kuitenkaan odotusten mukaisia. Tämä koskee erityisesti SEPA-suoraveloituksia. |
| --- | --- |

(3)

Komissio ja Euroopan keskuspankki ovat asetuksen (EU) N:o 260/2012 antamisen jälkeen seuranneet tiiviisti SEPAan siirtymisen edistymistä. Jäsenvaltioiden, kansallisten viranomaisten ja markkinatoimijoiden kanssa on pidetty useita kokouksia. Euroopan keskuspankki on säännöllisesti julkaissut SEPAan siirtymistä käsitteleviä edistymiskertomuksia kansallisten keskuspankkien keräämien maksutietojen perusteella. Näistä kertomuksista ilmenee, että useat euroalueen jäsenvaltiot ovat edistyneet hyvin SEPA-tilisiirtoihin siirtymisessä ja että SEPA-tilisiirtojen osuus on niissä nykyään lähes 100 prosenttia. Valtaosa maksupalveluntarjoajista on ilmoittanut täyttävänsä jo SEPA-vaatimukset. Monissa muissa jäsenvaltiossa siirtymäluvut eivät ole kuitenkaan odotusten mukaisia. Tämä koskee erityisesti SEPA-suoraveloituksia.

| (4) | Ecofin-neuvosto painotti jälleen 14 päivänä toukokuuta 2013 antamissaan päätelmissä SEPAan siirtymisen tärkeyttä. Todettiin, että SEPAan siirtyminen ei ollut vielä läheskään täysimittaista ja että kaikilta markkinatoimijoilta vaadittaisiin välittömiä toimia, jotta SEPAan siirtyminen saataisiin ajoissa päätökseen. Lisäksi hyväksyttiin toimintasuunnitelma, jossa liikkeenharjoittajia, yrityksiä, pk-yrityksiä ja julkishallintoja kehotettiin toteuttamaan välittömästi tarvittavat konkreettiset toimenpiteet mukauttaakseen prosessinsa ja ilmoittaakseen asiakkailleen IBAN-tietonsa. |
| --- | --- |

(4)

Ecofin-neuvosto painotti jälleen 14 päivänä toukokuuta 2013 antamissaan päätelmissä SEPAan siirtymisen tärkeyttä. Todettiin, että SEPAan siirtyminen ei ollut vielä läheskään täysimittaista ja että kaikilta markkinatoimijoilta vaadittaisiin välittömiä toimia, jotta SEPAan siirtyminen saataisiin ajoissa päätökseen. Lisäksi hyväksyttiin toimintasuunnitelma, jossa liikkeenharjoittajia, yrityksiä, pk-yrityksiä ja julkishallintoja kehotettiin toteuttamaan välittömästi tarvittavat konkreettiset toimenpiteet mukauttaakseen prosessinsa ja ilmoittaakseen asiakkailleen IBAN-tietonsa.

| (5) | Euroopan keskuspankin, jäsenvaltioiden, niiden kansallisten viranomaisten ja markkinatoimijoiden viime kuukausien aikana tekemistä merkittävistä ponnisteluista huolimatta tuoreimmat siirtymätilastot osoittavat, että SEPA-tilisiirtojen kokonaisosuus on kasvanut kesäkuun 2013 ja marraskuun 2013 välisenä aikana 40 prosentista vain noin 64 prosenttiin, kun taas SEPA-suoraveloitusten kokonaisosuudessa on päästy vain 26 prosenttiin. Kansalliset luvut osoittavat, että monissa jäsenvaltioissa on tapahtunut myönteistä edistymistä, mutta merkittävässä ryhmässä jäsenvaltioita siirtymäluvut ovat huomattavasti odotettua heikompia. Tämän vuoksi on hyvin epätodennäköistä, että kaikki markkinatoimijat täyttäisivät SEPA-vaatimukset viimeistään 1 päivänä helmikuuta 2014. |
| --- | --- |

(5)

Euroopan keskuspankin, jäsenvaltioiden, niiden kansallisten viranomaisten ja markkinatoimijoiden viime kuukausien aikana tekemistä merkittävistä ponnisteluista huolimatta tuoreimmat siirtymätilastot osoittavat, että SEPA-tilisiirtojen kokonaisosuus on kasvanut kesäkuun 2013 ja marraskuun 2013 välisenä aikana 40 prosentista vain noin 64 prosenttiin, kun taas SEPA-suoraveloitusten kokonaisosuudessa on päästy vain 26 prosenttiin. Kansalliset luvut osoittavat, että monissa jäsenvaltioissa on tapahtunut myönteistä edistymistä, mutta merkittävässä ryhmässä jäsenvaltioita siirtymäluvut ovat huomattavasti odotettua heikompia. Tämän vuoksi on hyvin epätodennäköistä, että kaikki markkinatoimijat täyttäisivät SEPA-vaatimukset viimeistään 1 päivänä helmikuuta 2014.

| (6) | Pankkien ja muiden maksupalveluntarjoajien on 1 päivästä helmikuuta 2014 kieltäydyttävä oikeudellisten velvollisuuksiensa vuoksi käsittelemästä tilisiirtoja ja suoraveloituksia, jotka eivät täytä SEPA-vaatimuksia, vaikka ne voisivat teknisesti käsitellä kyseiset maksut nykyisellä tavalla jatkamalla olemassa olevien perinteisten maksujärjestelyjen käyttöä SEPA-tilisiirtojen ja SEPA-suoraveloitusten rinnalla. Jos SEPA-tilisiirtoihin ja SEPA-suoraveloituksiin ei siirrytä kokonaan, näiden maksujen viivästymistä ei voida kokonaan välttää. Tämä voi koskea kaikkia maksupalvelunkäyttäjiä ja erityisesti pk-yrityksiä ja kuluttajia. |
| --- | --- |

(6)

Pankkien ja muiden maksupalveluntarjoajien on 1 päivästä helmikuuta 2014 kieltäydyttävä oikeudellisten velvollisuuksiensa vuoksi käsittelemästä tilisiirtoja ja suoraveloituksia, jotka eivät täytä SEPA-vaatimuksia, vaikka ne voisivat teknisesti käsitellä kyseiset maksut nykyisellä tavalla jatkamalla olemassa olevien perinteisten maksujärjestelyjen käyttöä SEPA-tilisiirtojen ja SEPA-suoraveloitusten rinnalla. Jos SEPA-tilisiirtoihin ja SEPA-suoraveloituksiin ei siirrytä kokonaan, näiden maksujen viivästymistä ei voida kokonaan välttää. Tämä voi koskea kaikkia maksupalvelunkäyttäjiä ja erityisesti pk-yrityksiä ja kuluttajia.

| (7) | On ensisijaisen tärkeää estää tarpeettomat maksuhäiriöt, jotka johtuvat siitä, että SEPAan siirtymistä ei ole saatu päätökseen viimeistään 1 päivänä helmikuuta 2014. Sen vuoksi maksupalveluntarjoajien olisi sallittava jatkaa rajoitetun ajan maksutapahtumien käsittelyä perinteisillä järjestelyillään SEPA-tilisiirto- ja SEPA-suoraveloitusjärjestelyjen ohella, kuten ne tekevät nykyään. Tästä syystä olisi otettava käyttöön siirtymäkausi, joka antaa mahdollisuuden jatkaa maksujen rinnakkaista käsittelyä eri muodoissa. Nykyisten SEPAan siirtymistä kuvaavien lukujen ja odotetun siirtymänopeuden perusteella on asianmukaista ottaa käyttöön ylimääräinen kertaluonteinen kuuden kuukauden siirtymäkausi. Tämä toimenpide, jolla jatketaan sellaisten perinteisten järjestelmien käyttöä, jotka eivät täytä SEPA-vaatimuksia, olisi katsottava poikkeustoimenpiteeksi, minkä vuoksi sen voimassaoloaika olisi pidettävä mahdollisimman lyhyenä, koska SEPAan siirtyminen on toteutettava nopeasti ja täysimääräisesti yhdentyneiden maksumarkkinoiden kaikkien etujen saavuttamiseksi. Lisäksi on tärkeää rajoittaa ajallisesti kustannuksia, joita maksupalveluntarjoajille koituu perinteisten maksujärjestelyjen käytön jatkamisesta SEPA-järjestelmän rinnalla. Maksupalveluntarjoajat, jotka ovat jo siirtyneet kokonaan SEPAan, voisivat harkita muuntopalvelujen tarjoamista siirtymäkauden aikana sellaisille maksupalvelunkäyttäjille, jotka eivät ole vielä siirtyneet SEPAan. Siirtymäkauden aikana jäsenvaltioiden olisi pidätyttävä määräämästä seuraamuksia sellaisia maksuja käsitteleville maksupalveluntarjoajille, jotka eivät täytä vaatimuksia, sekä maksupalvelunkäyttäjille, jotka eivät ole vielä siirtyneet SEPAan. |
| --- | --- |

(7)

On ensisijaisen tärkeää estää tarpeettomat maksuhäiriöt, jotka johtuvat siitä, että SEPAan siirtymistä ei ole saatu päätökseen viimeistään 1 päivänä helmikuuta 2014. Sen vuoksi maksupalveluntarjoajien olisi sallittava jatkaa rajoitetun ajan maksutapahtumien käsittelyä perinteisillä järjestelyillään SEPA-tilisiirto- ja SEPA-suoraveloitusjärjestelyjen ohella, kuten ne tekevät nykyään. Tästä syystä olisi otettava käyttöön siirtymäkausi, joka antaa mahdollisuuden jatkaa maksujen rinnakkaista käsittelyä eri muodoissa. Nykyisten SEPAan siirtymistä kuvaavien lukujen ja odotetun siirtymänopeuden perusteella on asianmukaista ottaa käyttöön ylimääräinen kertaluonteinen kuuden kuukauden siirtymäkausi. Tämä toimenpide, jolla jatketaan sellaisten perinteisten järjestelmien käyttöä, jotka eivät täytä SEPA-vaatimuksia, olisi katsottava poikkeustoimenpiteeksi, minkä vuoksi sen voimassaoloaika olisi pidettävä mahdollisimman lyhyenä, koska SEPAan siirtyminen on toteutettava nopeasti ja täysimääräisesti yhdentyneiden maksumarkkinoiden kaikkien etujen saavuttamiseksi. Lisäksi on tärkeää rajoittaa ajallisesti kustannuksia, joita maksupalveluntarjoajille koituu perinteisten maksujärjestelyjen käytön jatkamisesta SEPA-järjestelmän rinnalla. Maksupalveluntarjoajat, jotka ovat jo siirtyneet kokonaan SEPAan, voisivat harkita muuntopalvelujen tarjoamista siirtymäkauden aikana sellaisille maksupalvelunkäyttäjille, jotka eivät ole vielä siirtyneet SEPAan. Siirtymäkauden aikana jäsenvaltioiden olisi pidätyttävä määräämästä seuraamuksia sellaisia maksuja käsitteleville maksupalveluntarjoajille, jotka eivät täytä vaatimuksia, sekä maksupalvelunkäyttäjille, jotka eivät ole vielä siirtyneet SEPAan.

| (8) | Monet suuret suoraveloitusvälineiden käyttäjät ovat jo ilmoittaneet, että ne aikovat siirtyä SEPAan vähän ennen määräajan päättymistä. Näiden siirtymähankkeiden lykkääminen voisi tilapäisesti kuormittaa tulevia maksuja ja kassavirtoja ja siten myös kyseisten yritysten varoja. Tällainen laajamittainen myöhäinen siirtyminen voisi myös luoda tiettyjä pullonkauloja erityisesti pankeissa ja ohjelmistoyrityksissä, jotka voivat kohdata tiettyjä kapasiteettirajoituksia. Uuden järjestelmään vähittäiseen käyttöönottoon tarkoitettu lisäaika antaisi mahdollisuuden soveltaa asteittaisempaa lähestymistapaa. Markkinatoimijoita, jotka eivät ole vielä ryhtyneet toteuttamaan SEPA-vaatimusten täyttämiseen tarvittavia mukautuksia, kehotetaan käynnistämään ne mahdollisimman pian. Markkinatoimijoiden, jotka ovat jo alkaneet mukauttaa maksuprosessejaan, olisi joka tapauksessa saatettava siirtyminen päätökseen mahdollisimman nopeasti. |
| --- | --- |

(8)

Monet suuret suoraveloitusvälineiden käyttäjät ovat jo ilmoittaneet, että ne aikovat siirtyä SEPAan vähän ennen määräajan päättymistä. Näiden siirtymähankkeiden lykkääminen voisi tilapäisesti kuormittaa tulevia maksuja ja kassavirtoja ja siten myös kyseisten yritysten varoja. Tällainen laajamittainen myöhäinen siirtyminen voisi myös luoda tiettyjä pullonkauloja erityisesti pankeissa ja ohjelmistoyrityksissä, jotka voivat kohdata tiettyjä kapasiteettirajoituksia. Uuden järjestelmään vähittäiseen käyttöönottoon tarkoitettu lisäaika antaisi mahdollisuuden soveltaa asteittaisempaa lähestymistapaa. Markkinatoimijoita, jotka eivät ole vielä ryhtyneet toteuttamaan SEPA-vaatimusten täyttämiseen tarvittavia mukautuksia, kehotetaan käynnistämään ne mahdollisimman pian. Markkinatoimijoiden, jotka ovat jo alkaneet mukauttaa maksuprosessejaan, olisi joka tapauksessa saatettava siirtyminen päätökseen mahdollisimman nopeasti.

| (9) | Koska yleisenä tavoitteena on toteuttaa koordinoitu ja yhdennetty siirtyminen, siirtymäkautta on asianmukaista soveltaa sekä SEPA-tilisiirtoihin että SEPA-suoraveloituksiin. Eripituisten siirtymäkausien soveltaminen SEPA-tilisiirtoihin ja SEPA-suoraveloituksiin aiheuttaisi sekaannusta kuluttajien, maksupalveluntarjoajien, pk-yritysten ja muiden maksupalvelunkäyttäjien keskuudessa. |
| --- | --- |

(9)

Koska yleisenä tavoitteena on toteuttaa koordinoitu ja yhdennetty siirtyminen, siirtymäkautta on asianmukaista soveltaa sekä SEPA-tilisiirtoihin että SEPA-suoraveloituksiin. Eripituisten siirtymäkausien soveltaminen SEPA-tilisiirtoihin ja SEPA-suoraveloituksiin aiheuttaisi sekaannusta kuluttajien, maksupalveluntarjoajien, pk-yritysten ja muiden maksupalvelunkäyttäjien keskuudessa.

| (10) | Jotta taattaisiin oikeusvarmuus ja vältettäisiin asetuksen (EU) N:o 260/2012 soveltamisen keskeytyminen, on välttämätöntä, että tämä asetus tulee voimaan kiireellisesti ja että sitä sovelletaan taannehtivasti 31 päivästä tammikuuta 2014. |
| --- | --- |

(10)

Jotta taattaisiin oikeusvarmuus ja vältettäisiin asetuksen (EU) N:o 260/2012 soveltamisen keskeytyminen, on välttämätöntä, että tämä asetus tulee voimaan kiireellisesti ja että sitä sovelletaan taannehtivasti 31 päivästä tammikuuta 2014.

| (11) | Asian kiireellisyyden vuoksi olisi poikettava Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen, Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimukseen liitetyn, kansallisten parlamenttien asemasta Euroopan unionissa tehdyssä pöytäkirjassa N:o 1 olevassa 4 artiklassa tarkoitetusta kahdeksan viikon määräajasta. |
| --- | --- |

(11)

Asian kiireellisyyden vuoksi olisi poikettava Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen, Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimukseen liitetyn, kansallisten parlamenttien asemasta Euroopan unionissa tehdyssä pöytäkirjassa N:o 1 olevassa 4 artiklassa tarkoitetusta kahdeksan viikon määräajasta.

| (12) | Sen vuoksi asetus (EU) N:o 260/2012 olisi muutettava tämän mukaisesti, |
| --- | --- |

(12)

Sen vuoksi asetus (EU) N:o 260/2012 olisi muutettava tämän mukaisesti,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Korvataan asetuksen (EU) N:o 260/2012 16 artiklan 1 kohta seuraavasti:

”1.   Poiketen siitä, mitä 6 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään, maksupalveluntarjoajat voivat jatkaa 1 päivään elokuuta 2014 euromääräisten maksutapahtumien käsittelyä sellaisissa muodoissa, jotka poikkeavat tilisiirroissa ja suoraveloituksissa tämän asetuksen mukaisesti vaadituista muodoista.

Jäsenvaltioiden on sovellettava 11 artiklan mukaisesti vahvistettuja, 6 artiklan 1 ja 2 kohdan rikkomisiin sovellettavia seuraamuksia koskevia sääntöjä 2 päivästä elokuuta 2014.

Poiketen siitä, mitä 6 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat sallia, että maksupalveluntarjoajat tarjoavat maksupalvelunkäyttäjille 1 päivään helmikuuta 2016 asti kansallisia maksutapahtumia koskevia muuntopalveluja, joiden avulla maksupalvelunkäyttäjät, jotka ovat kuluttajia, voivat edelleen käyttää BBAN-tilinumeroa liitteen 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun maksutilitunnisteen sijaan, edellyttäen että yhteentoimivuus on varmistettu muuntamalla maksajan ja maksunsaajan BBAN-tilinumero teknisesti ja turvallisesti liitteen 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuksi maksutilitunnisteeksi. Tämä maksutilitunniste on toimitettava maksun käynnistävälle maksupalvelunkäyttäjälle tarvittaessa ennen maksun suorittamista. Maksupalveluntarjoajat eivät tällaisessa tapauksessa saa periä maksupalvelunkäyttäjiltä mitään näihin muuntopalveluihin suoraan tai välillisesti liittyviä maksuja.”

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

Sitä sovelletaan taannehtivasti 31 päivästä tammikuuta 2014.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Strasbourgissa 26 päivänä helmikuuta 2014.

Euroopan parlamentin puolesta

Puhemies

M. SCHULZ

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

D. KOURKOULAS

---

(1)  Ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä.

1

(2)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 4. helmikuuta 2014 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 18. helmikuuta 2014.

2

(3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 924/2009, annettu 16 päivänä syyskuuta 2009, rajatylittävistä maksuista yhteisössä ja asetuksen (EY) N:o 2560/2001 kumoamisesta (EUVL L 266, 9.10.2009, s. 11).

3

(4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 260/2012, annettu 14 päivänä maaliskuuta 2012, euromääräisiä tilisiirtoja ja suoraveloituksia koskevista teknisistä ja liiketoimintaa koskevista vaatimuksista sekä asetuksen (EY) N:o 924/2009 muuttamisesta (EUVL L 94, 30.3.2012, s. 22).

4

---

| 20.3.2014 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 84/4 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2014

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 84/4

---

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 249/2014,

annettu 26 päivänä helmikuuta 2014,

Boliviasta, Georgiasta, Kambodžasta, Päiväntasaajan Guineasta ja Sierra Leonesta peräisin olevan Atlantin isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) tuonnin kieltämisestä ja asetuksen (EY) N:o 1036/2001 kumoamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 827/2004 kumoamisesta

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 2 kohdan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1),

sekä katsovat seuraavaa:

| (1) | Unioni on ollut 14 päivästä marraskuuta 1997 Atlantin tonnikalojen suojelua koskevan kansainvälisen yleissopimuksen, jäljempänä ’ICCAT-yleissopimus’, osapuoli neuvoston päätöksen 86/238/ETY (2) nojalla. |
| --- | --- |

(1)

Unioni on ollut 14 päivästä marraskuuta 1997 Atlantin tonnikalojen suojelua koskevan kansainvälisen yleissopimuksen, jäljempänä ’ICCAT-yleissopimus’, osapuoli neuvoston päätöksen 86/238/ETY (2) nojalla.

| (2) | ICCAT-yleissopimuksessa määrätään tonnikalavarojen ja tonnikalan lähilajien säilyttämisen ja hoidon alueellisen yhteistyön puitteista Atlantin valtamerellä ja sitä ympäröivillä merillä. ICCAT-yleissopimuksella perustettiin Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio, jäljempänä ’ICCAT’, joka hyväksyy kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevia toimenpiteitä. Nämä toimenpiteet ovat sopimuspuolia velvoittavia. |
| --- | --- |

(2)

ICCAT-yleissopimuksessa määrätään tonnikalavarojen ja tonnikalan lähilajien säilyttämisen ja hoidon alueellisen yhteistyön puitteista Atlantin valtamerellä ja sitä ympäröivillä merillä. ICCAT-yleissopimuksella perustettiin Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio, jäljempänä ’ICCAT’, joka hyväksyy kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevia toimenpiteitä. Nämä toimenpiteet ovat sopimuspuolia velvoittavia.

| (3) | ICCAT antoi vuonna 1998 päätöslauselman 98-18, joka koskee suurten pitkäsiima-alusten yleissopimuksen alueella harjoittamaa ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä tonnikalojen pyyntiä. Päätöslauselmassa vahvistettiin menettelyt niiden maiden selvittämiseksi, joiden alukset olivat pyytäneet tonnikalaa ja sen lähilajeja kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevien ICCAT:n toimenpiteiden tehokkuutta vähentävästi. Jotta kyseisten maiden alukset eivät jatkaisi tällaista kalastusta, päätöslauselmassa täsmennetään myös toteutettavat toimenpiteet, joihin kuuluu tarvittaessa myös kaupankäyntiä rajoittavia syrjimättömiä toimenpiteitä. |
| --- | --- |

(3)

ICCAT antoi vuonna 1998 päätöslauselman 98-18, joka koskee suurten pitkäsiima-alusten yleissopimuksen alueella harjoittamaa ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä tonnikalojen pyyntiä. Päätöslauselmassa vahvistettiin menettelyt niiden maiden selvittämiseksi, joiden alukset olivat pyytäneet tonnikalaa ja sen lähilajeja kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevien ICCAT:n toimenpiteiden tehokkuutta vähentävästi. Jotta kyseisten maiden alukset eivät jatkaisi tällaista kalastusta, päätöslauselmassa täsmennetään myös toteutettavat toimenpiteet, joihin kuuluu tarvittaessa myös kaupankäyntiä rajoittavia syrjimättömiä toimenpiteitä.

| (4) | Päätöslauselman 98-18 antamisen jälkeen ICCAT on todennut Bolivian, Georgian, Kambodžan, Päiväntasaajan Guinean ja Sierra Leonen maiksi, joiden alukset pyytävät Atlantin isosilmätonnikalaa (Thunnus obesus) kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevien ICCAT:n toimenpiteiden tehokkuutta vähentävästi. ICCAT on esittänyt päätelmiensä tueksi tietoja saaliista, kaupasta ja alusten toimista. |
| --- | --- |

(4)

Päätöslauselman 98-18 antamisen jälkeen ICCAT on todennut Bolivian, Georgian, Kambodžan, Päiväntasaajan Guinean ja Sierra Leonen maiksi, joiden alukset pyytävät Atlantin isosilmätonnikalaa (Thunnus obesus) kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevien ICCAT:n toimenpiteiden tehokkuutta vähentävästi. ICCAT on esittänyt päätelmiensä tueksi tietoja saaliista, kaupasta ja alusten toimista.

| (5) | Tämän vuoksi ICCAT on kehottanut sopimuspuolia toteuttamaan päätöslauselmansa 98-18 määräysten mukaisesti aiheellisia toimenpiteitä Atlantin isosilmätonnikalan ja kaikkien siitä valmistettujen tuotteiden tuonnin kieltämiseksi kyseisistä maista. |
| --- | --- |

(5)

Tämän vuoksi ICCAT on kehottanut sopimuspuolia toteuttamaan päätöslauselmansa 98-18 määräysten mukaisesti aiheellisia toimenpiteitä Atlantin isosilmätonnikalan ja kaikkien siitä valmistettujen tuotteiden tuonnin kieltämiseksi kyseisistä maista.

| (6) | Boliviasta, Georgiasta, Kambodžasta, Päiväntasaajan Guineasta ja Sierra Leonesta peräisin olevan Atlantin isosilmätonnikalan tuonti unioniin kiellettiin vuonna 2004 neuvoston asetuksella (EY) N:o 827/2004 (3). |
| --- | --- |

(6)

Boliviasta, Georgiasta, Kambodžasta, Päiväntasaajan Guineasta ja Sierra Leonesta peräisin olevan Atlantin isosilmätonnikalan tuonti unioniin kiellettiin vuonna 2004 neuvoston asetuksella (EY) N:o 827/2004 (3).

| (7) | Vuonna 2004 pidetyssä ICCAT:n 14. erityiskokouksessa tunnustettiin Kambodžan, Päiväntasaajan Guinean ja Sierra Leonen pyrkimykset vastata ICCAT:n huolenaiheisiin ja annettiin suositukset, joilla poistettiin Atlantin isosilmätonnikalan ja siitä valmistettujen tuotteiden kauppaa rajoittavat toimenpiteet näiden kolmen maan osalta. |
| --- | --- |

(7)

Vuonna 2004 pidetyssä ICCAT:n 14. erityiskokouksessa tunnustettiin Kambodžan, Päiväntasaajan Guinean ja Sierra Leonen pyrkimykset vastata ICCAT:n huolenaiheisiin ja annettiin suositukset, joilla poistettiin Atlantin isosilmätonnikalan ja siitä valmistettujen tuotteiden kauppaa rajoittavat toimenpiteet näiden kolmen maan osalta.

| (8) | Sen vuoksi neuvoston asetusta (EY) N:o 827/2004 muutettiin neuvoston asetuksella (EY) N:o 919/2005 (4) siten, että kielto tuoda Atlantin isosilmätonnikalaa ja siitä valmistettuja tuotteita Kambodžasta, Päiväntasaajan Guineasta ja Sierra Leonesta unioniin poistettiin. Tämän muutoksen jälkeen asetuksella (EY) N:o 827/2004 kielletään ainoastaan tällainen tuonti Boliviasta ja Georgiasta. |
| --- | --- |

(8)

Sen vuoksi neuvoston asetusta (EY) N:o 827/2004 muutettiin neuvoston asetuksella (EY) N:o 919/2005 (4) siten, että kielto tuoda Atlantin isosilmätonnikalaa ja siitä valmistettuja tuotteita Kambodžasta, Päiväntasaajan Guineasta ja Sierra Leonesta unioniin poistettiin. Tämän muutoksen jälkeen asetuksella (EY) N:o 827/2004 kielletään ainoastaan tällainen tuonti Boliviasta ja Georgiasta.

| (9) | ICCAT tunnusti 22. vuosikokouksessaan vuonna 2011 Bolivian ja Georgian toteuttamat toimet ja antoi suosituksen 11-19, jolla poistettiin Atlantin isosilmätonnikalan ja siitä valmistettujen tuotteiden tuontikielto, jota sovellettiin edelleen näihin kahteen maahan. |
| --- | --- |

(9)

ICCAT tunnusti 22. vuosikokouksessaan vuonna 2011 Bolivian ja Georgian toteuttamat toimet ja antoi suosituksen 11-19, jolla poistettiin Atlantin isosilmätonnikalan ja siitä valmistettujen tuotteiden tuontikielto, jota sovellettiin edelleen näihin kahteen maahan.

| (10) | Sen vuoksi asetus (EY) N:o 827/2004 olisi kumottava, |
| --- | --- |

(10)

Sen vuoksi asetus (EY) N:o 827/2004 olisi kumottava,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Kumotaan asetus (EY) N:o 827/2004.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Strasbourgissa 26 päivänä helmikuuta 2014.

Euroopan parlamentin puolesta

Puhemies

M. SCHULZ

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

D. KOURKOULAS

---

(1)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 5. helmikuuta 2014 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 20. helmikuuta 2014.

1

(2)  Neuvoston päätös 86/238/ETY, tehty 9 päivänä kesäkuuta 1986, yhteisön liittymisestä kansainväliseen yleissopimukseen Atlantin tonnikalojen suojelusta sellaisena kuin se on muutettuna yleissopimuksen sopimuspuolina olevien valtioiden täysivaltaisten edustajien konferenssin päätösasiakirjaan liitetyllä Pariisissa 10 päivänä heinäkuuta 1984 allekirjoitetulla pöytäkirjalla (EYVL L 162, 18.6.1986, s. 33).

2

(3)  Neuvoston asetus (EY) N:o 827/2004, annettu 26 päivänä huhtikuuta 2004, Boliviasta, Georgiasta, Kambodžasta, Päiväntasaajan Guineasta ja Sierra Leonesta peräisin olevan Atlantin isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) tuonnin kieltämisestä ja asetuksen (EY) N:o 1036/2001 kumoamisesta (EUVL L 127, 29.4.2004, s. 21).

3

Thunnus obesus

(4)  Neuvoston asetus (EY) N:o 919/2005, annettu 13 päivänä kesäkuuta 2005, asetuksen (EY) N:o 827/2004 muuttamisesta Kambodžasta, Päiväntasaajan Guineasta ja Sierra Leonesta peräisin olevan Atlantin isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) tuonnin kieltämisen osalta sekä Päiväntasaajan Guineasta ja Sierra Leonesta peräisin olevan Atlantin tonnikalan (Thunnus thynnus) tuonnin kieltämisestä annetun asetuksen (EY) N:o 826/2004 ja Sierra Leonesta peräisin olevan Atlantin miekkakalan (Xiphias gladius) tuonnin kieltämisestä annetun asetuksen (EY) N:o 828/2004 kumoamisesta (EUVL L 156, 18.6.2005, s. 1).

4

Thunnus obesus

Thunnus thynnus

Xiphias gladius

---

| 20.3.2014 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 84/6 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2014

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 84/6

---

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 250/2014,

annettu 26 päivänä helmikuuta 2014,

ohjelman perustamisesta Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamisen alalla toteutettavien toimien tukemiseksi (Herkules III -ohjelma) ja päätöksen N:o 804/2004/EY kumoamisesta

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 325 artiklan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon tilintarkastustuomioistuimen lausunnon (1),

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),

sekä katsovat seuraavaa:

| (1) | Unioni ja jäsenvaltiot ovat asettaneet tavoitteekseen torjua petoksia, lahjontaa ja muuta unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavaa laitonta toimintaa, mihin sisältyy myös savukkeiden salakuljetus ja väärentäminen. Jotta voidaan parantaa varainkäytön pitkän aikavälin vaikutuksia ja välttää päällekkäisyyttä, unionin tasolla ja jäsenvaltioiden viranomaisten välillä olisi varmistettava tiivis ja säännöllinen yhteistyö ja koordinointi. |
| --- | --- |

(1)

Unioni ja jäsenvaltiot ovat asettaneet tavoitteekseen torjua petoksia, lahjontaa ja muuta unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavaa laitonta toimintaa, mihin sisältyy myös savukkeiden salakuljetus ja väärentäminen. Jotta voidaan parantaa varainkäytön pitkän aikavälin vaikutuksia ja välttää päällekkäisyyttä, unionin tasolla ja jäsenvaltioiden viranomaisten välillä olisi varmistettava tiivis ja säännöllinen yhteistyö ja koordinointi.

| (2) | Parempaa tiedottamista, erikoiskoulutuksen, kuten vertailevan oikeustieteen koulutuksen, järjestämistä ja teknisen ja tieteellisen avun toimittamista koskevilla toimilla voidaan parantaa tuntuvasti unionin taloudellisten etujen suojaa ja samalla auttaa saavuttamaan yhtäläinen suoja kaikkialla unionissa. |
| --- | --- |

(2)

Parempaa tiedottamista, erikoiskoulutuksen, kuten vertailevan oikeustieteen koulutuksen, järjestämistä ja teknisen ja tieteellisen avun toimittamista koskevilla toimilla voidaan parantaa tuntuvasti unionin taloudellisten etujen suojaa ja samalla auttaa saavuttamaan yhtäläinen suoja kaikkialla unionissa.

| (3) | Tukemalla aiemmin tällaisia hankkeita Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 804/2004/EY (3) (Herkules-ohjelma), jota muutettiin ja jonka voimassaoloa jatkettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 878/2007/EY (Herkules II -ohjelma) (4), on voitu tehostaa unionin ja jäsenvaltioiden toimia petosten, lahjonnan ja muun unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavan laittoman toiminnan torjumiseksi. |
| --- | --- |

(3)

Tukemalla aiemmin tällaisia hankkeita Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 804/2004/EY (3) (Herkules-ohjelma), jota muutettiin ja jonka voimassaoloa jatkettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 878/2007/EY (Herkules II -ohjelma) (4), on voitu tehostaa unionin ja jäsenvaltioiden toimia petosten, lahjonnan ja muun unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavan laittoman toiminnan torjumiseksi.

| (4) | Komissio on teettänyt Herkules II -ohjelman tavoitteiden saavuttamista koskevan arvioinnin, jossa selvitettiin ohjelman panoksia ja tuotoksia. |
| --- | --- |

(4)

Komissio on teettänyt Herkules II -ohjelman tavoitteiden saavuttamista koskevan arvioinnin, jossa selvitettiin ohjelman panoksia ja tuotoksia.

| (5) | Komissio teki vuonna 2011 vaikutusten arvioinnin selvittääkseen, pitäisikö ohjelmaa jatkaa. |
| --- | --- |

(5)

Komissio teki vuonna 2011 vaikutusten arvioinnin selvittääkseen, pitäisikö ohjelmaa jatkaa.

| (6) | Petosten, lahjonnan ja muun unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavan laittoman toiminnan, mukaan lukien savukkeiden salakuljetus ja väärentäminen, torjumiseksi toteutettavien unionin ja jäsenvaltioiden tason toimien jatkamiseksi ja kehittämiseksi edelleen, ja kun otetaan myös huomioon tiukan budjettikurin asettamat uudet haasteet, olisi hyväksyttävä uusi ohjelma, jäljempänä ’ohjelma’. |
| --- | --- |

(6)

Petosten, lahjonnan ja muun unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavan laittoman toiminnan, mukaan lukien savukkeiden salakuljetus ja väärentäminen, torjumiseksi toteutettavien unionin ja jäsenvaltioiden tason toimien jatkamiseksi ja kehittämiseksi edelleen, ja kun otetaan myös huomioon tiukan budjettikurin asettamat uudet haasteet, olisi hyväksyttävä uusi ohjelma, jäljempänä ’ohjelma’.

| (7) | Ohjelma olisi toteutettava ottaen huomioon komission 6 päivänä kesäkuuta 2013 päivätyssä tiedonannossa ”Savukkeiden salakuljetuksen ja tupakkatuotteiden muun laittoman kaupan tehokkaampi torjunta – Kokonaisvaltainen EU:n strategia” esitetyt suositukset ja toimenpiteet. |
| --- | --- |

(7)

Ohjelma olisi toteutettava ottaen huomioon komission 6 päivänä kesäkuuta 2013 päivätyssä tiedonannossa ”Savukkeiden salakuljetuksen ja tupakkatuotteiden muun laittoman kaupan tehokkaampi torjunta – Kokonaisvaltainen EU:n strategia” esitetyt suositukset ja toimenpiteet.

| (8) | Ohjelma olisi pantava täytäntöön noudattaen täysimääräisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU, Euratom) N:o 966/2012 (5). Mainitun asetuksen mukaisesti avustuksen tarkoituksena on tukea taloudellisesti toimintaa, jolla edistetään unionin toimintapoliittisen tavoitteen toteutumista eikä sen yksinomaisena tarkoituksena saa olla laitteistojen hankkiminen. |
| --- | --- |

(8)

Ohjelma olisi pantava täytäntöön noudattaen täysimääräisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU, Euratom) N:o 966/2012 (5). Mainitun asetuksen mukaisesti avustuksen tarkoituksena on tukea taloudellisesti toimintaa, jolla edistetään unionin toimintapoliittisen tavoitteen toteutumista eikä sen yksinomaisena tarkoituksena saa olla laitteistojen hankkiminen.

| (9) | Ohjelman olisi oltava avoin unioniin liittymässä oleville valtioille, ehdokasmaille ja mahdollisille jäsenehdokkaille, joita varten on laadittu liittymistä valmisteleva strategia, sekä Euroopan naapuruuspolitiikan kumppanimaille, jos kyseisten maiden asiaa koskeva lainsäädäntö ja hallintomenetelmät on yhdenmukaistettu riittävän lähelle unionin lainsäädäntöä ja hallintomenetelmiä, kunkin valtion ja maan osalta puitesopimuksissa, assosiaationeuvostojen päätöksissä tai vastaavanlaisissa sopimuksissa vahvistettujen unionin ohjelmiin osallistumista koskevien yleisten periaatteiden ja yleisten ehtojen ja sääntöjen mukaisesti, sekä Euroopan vapaakauppajärjestön (EFTA) maille, jotka osallistuvat Euroopan talousalueeseen (ETA). |
| --- | --- |

(9)

Ohjelman olisi oltava avoin unioniin liittymässä oleville valtioille, ehdokasmaille ja mahdollisille jäsenehdokkaille, joita varten on laadittu liittymistä valmisteleva strategia, sekä Euroopan naapuruuspolitiikan kumppanimaille, jos kyseisten maiden asiaa koskeva lainsäädäntö ja hallintomenetelmät on yhdenmukaistettu riittävän lähelle unionin lainsäädäntöä ja hallintomenetelmiä, kunkin valtion ja maan osalta puitesopimuksissa, assosiaationeuvostojen päätöksissä tai vastaavanlaisissa sopimuksissa vahvistettujen unionin ohjelmiin osallistumista koskevien yleisten periaatteiden ja yleisten ehtojen ja sääntöjen mukaisesti, sekä Euroopan vapaakauppajärjestön (EFTA) maille, jotka osallistuvat Euroopan talousalueeseen (ETA).

| (10) | Komission olisi esitettävä Euroopan parlamentille ja neuvostolle riippumaton väliarviokertomus ohjelman toteuttamisesta ja lopullinen arviointikertomus ohjelman tavoitteiden saavuttamisesta. Komission olisi lisäksi toimitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosittain tiedot ohjelman täytäntöönpanosta, mukaan luettuina rahoitettujen toimenpiteiden tulokset sekä tiedot ohjelman yhteensopivuudesta ja täydentävyydestä muihin asianomaisiin unionin tason ohjelmiin ja toimiin verrattuna. |
| --- | --- |

(10)

Komission olisi esitettävä Euroopan parlamentille ja neuvostolle riippumaton väliarviokertomus ohjelman toteuttamisesta ja lopullinen arviointikertomus ohjelman tavoitteiden saavuttamisesta. Komission olisi lisäksi toimitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosittain tiedot ohjelman täytäntöönpanosta, mukaan luettuina rahoitettujen toimenpiteiden tulokset sekä tiedot ohjelman yhteensopivuudesta ja täydentävyydestä muihin asianomaisiin unionin tason ohjelmiin ja toimiin verrattuna.

| (11) | Tämä asetus on toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden mukainen. Ohjelmalla olisi helpotettava jäsenvaltioiden keskinäistä ja komission ja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi käyttämällä resursseja tehokkaammin, kuin se on mahdollista kansallisella tasolla. Unionin tason toimet ovat tarpeellisia ja oikeutettuja, koska niillä selvästi autetaan jäsenvaltioiden kollektiivisia pyrkimyksiä suojella unionin yleistä talousarviota ja kansallisia talousarvioita ja kannustetaan käyttämään unionin yhteisiä rakenteita, joilla lisätään toimivaltaisten viranomaisten välistä yhteistyötä ja tietojenvaihtoa. Ohjelma ei saisi kuitenkaan vaikuttaa jäsenvaltioiden velvollisuuksiin. |
| --- | --- |

(11)

Tämä asetus on toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden mukainen. Ohjelmalla olisi helpotettava jäsenvaltioiden keskinäistä ja komission ja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi käyttämällä resursseja tehokkaammin, kuin se on mahdollista kansallisella tasolla. Unionin tason toimet ovat tarpeellisia ja oikeutettuja, koska niillä selvästi autetaan jäsenvaltioiden kollektiivisia pyrkimyksiä suojella unionin yleistä talousarviota ja kansallisia talousarvioita ja kannustetaan käyttämään unionin yhteisiä rakenteita, joilla lisätään toimivaltaisten viranomaisten välistä yhteistyötä ja tietojenvaihtoa. Ohjelma ei saisi kuitenkaan vaikuttaa jäsenvaltioiden velvollisuuksiin.

| (12) | Ohjelman olisi oltava voimassa seitsemän vuotta, jotta sen kesto olisi yhdenmukainen neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (6) säädetyn monivuotisen rahoituskehyksen keston kanssa. |
| --- | --- |

(12)

Ohjelman olisi oltava voimassa seitsemän vuotta, jotta sen kesto olisi yhdenmukainen neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (6) säädetyn monivuotisen rahoituskehyksen keston kanssa.

| (13) | Jotta varoja voitaisiin kohdentaa jossain määrin joustavasti, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti varojen ohjeellisen kohdentamisen tarkistamiseksi. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. |
| --- | --- |

(13)

Jotta varoja voitaisiin kohdentaa jossain määrin joustavasti, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti varojen ohjeellisen kohdentamisen tarkistamiseksi. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.

| (14) | Komission olisi annettava vuotuiset työohjelmat, joissa esitetään rahoitettavat toimet, valinta- ja avustusperusteet ja poikkeukselliset ja asianmukaisesti perustellut tapaukset, joissa yhteisrahoitusosuus on enintään 90 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, kuten sellaisia jäsenvaltioita koskevat tapaukset, jotka ovat unionin taloudellisten etujen suhteen alttiita suurille riskeille. Komission olisi keskusteltava jäsenvaltioiden kanssa tämän asetuksen soveltamisesta komission päätöksellä 94/140/EY (7) perustetun petollisen menettelyn torjunnan yhteensovittamista käsittelevän neuvoa-antavan komitean puitteissa. |
| --- | --- |

(14)

Komission olisi annettava vuotuiset työohjelmat, joissa esitetään rahoitettavat toimet, valinta- ja avustusperusteet ja poikkeukselliset ja asianmukaisesti perustellut tapaukset, joissa yhteisrahoitusosuus on enintään 90 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, kuten sellaisia jäsenvaltioita koskevat tapaukset, jotka ovat unionin taloudellisten etujen suhteen alttiita suurille riskeille. Komission olisi keskusteltava jäsenvaltioiden kanssa tämän asetuksen soveltamisesta komission päätöksellä 94/140/EY (7) perustetun petollisen menettelyn torjunnan yhteensovittamista käsittelevän neuvoa-antavan komitean puitteissa.

| (15) | Jäsenvaltioiden olisi pyrittävä lisäämään rahoitusosuuksiaan ohjelman nojalla myönnettyjen avustusten yhteisrahoitusosuudesta. |
| --- | --- |

(15)

Jäsenvaltioiden olisi pyrittävä lisäämään rahoitusosuuksiaan ohjelman nojalla myönnettyjen avustusten yhteisrahoitusosuudesta.

| (16) | Komission olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että vuotuiset työohjelmat ovat johdonmukaisia muiden unionin rahoittamien asiaan liittyvien ohjelmien kanssa ja täydentävät niitä, erityisesti tullialalla, jotta tämän ohjelman toimien kokonaisvaikutusta vahvistettaisiin ja vältettäisiin päällekkäisyydet muiden ohjelmien kanssa. |
| --- | --- |

(16)

Komission olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että vuotuiset työohjelmat ovat johdonmukaisia muiden unionin rahoittamien asiaan liittyvien ohjelmien kanssa ja täydentävät niitä, erityisesti tullialalla, jotta tämän ohjelman toimien kokonaisvaikutusta vahvistettaisiin ja vältettäisiin päällekkäisyydet muiden ohjelmien kanssa.

| (17) | Tässä asetuksessa vahvistetaan ohjelman koko keston ajaksi rahoituspuitteet, joita budjettivallan käyttäjä pitää talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (8) 17 kohdan mukaisesti ensisijaisena ohjeenaan vuotuisessa talousarviomenettelyssä. |
| --- | --- |

(17)

Tässä asetuksessa vahvistetaan ohjelman koko keston ajaksi rahoituspuitteet, joita budjettivallan käyttäjä pitää talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (8) 17 kohdan mukaisesti ensisijaisena ohjeenaan vuotuisessa talousarviomenettelyssä.

| (18) | Unionin taloudellisia etuja olisi menojen hallinnoinnin kaikissa vaiheissa suojattava oikeasuhteisin toimenpitein, joita ovat sääntöjenvastaisuuksien ehkäiseminen, havaitseminen ja tutkiminen sekä hukattujen, aiheettomasti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen takaisinperintä ja soveltuvin osin hallinnolliset ja taloudelliset seuraamukset. |
| --- | --- |

(18)

Unionin taloudellisia etuja olisi menojen hallinnoinnin kaikissa vaiheissa suojattava oikeasuhteisin toimenpitein, joita ovat sääntöjenvastaisuuksien ehkäiseminen, havaitseminen ja tutkiminen sekä hukattujen, aiheettomasti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen takaisinperintä ja soveltuvin osin hallinnolliset ja taloudelliset seuraamukset.

| (19) | Päätös N:o 804/2004/EY olisi kumottava. Mainitun päätöksen nojalla toteutettaviin toimiin liittyvien taloudellisten velvoitteiden ja kyseisessä päätöksessä yksilöityjen raportointivelvollisuuksien saattamiseksi päätökseen olisi hyväksyttävä siirtymäsäännökset. |
| --- | --- |

(19)

Päätös N:o 804/2004/EY olisi kumottava. Mainitun päätöksen nojalla toteutettaviin toimiin liittyvien taloudellisten velvoitteiden ja kyseisessä päätöksessä yksilöityjen raportointivelvollisuuksien saattamiseksi päätökseen olisi hyväksyttävä siirtymäsäännökset.

| (20) | On asianmukaista varmistaa joustava ja keskeytyksetön siirtyminen Herkules II -ohjelman ja tämän ohjelman välillä sekä yhdenmukaistaa ohjelman kesto asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 kanssa. Tästä syystä tätä ohjelmaa olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2014, |
| --- | --- |

(20)

On asianmukaista varmistaa joustava ja keskeytyksetön siirtyminen Herkules II -ohjelman ja tämän ohjelman välillä sekä yhdenmukaistaa ohjelman kesto asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 kanssa. Tästä syystä tätä ohjelmaa olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2014,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

I   LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Kohde

Perustetaan ajanjaksoksi, joka alkaa 1 päivänä tammikuuta 2014 ja päättyy 31 päivänä joulukuuta 2020, monivuotinen toimintaohjelma ”Herkules III”, jäljempänä ’ohjelma’, jolla tuetaan toimia petoksia, lahjontaa ja muuta unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavaa laitonta toimintaa vastaan.

2 artikla

Lisäarvo

Ohjelmalla edistetään

| a) | toimien kehittämistä unionin ja jäsenvaltioiden tasolla petosten, lahjonnan ja muun unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavan laittoman toiminnan torjumiseksi, mukaan lukien savukkeiden salakuljetuksen ja väärentämisen torjunta; |
| --- | --- |

a)

toimien kehittämistä unionin ja jäsenvaltioiden tasolla petosten, lahjonnan ja muun unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavan laittoman toiminnan torjumiseksi, mukaan lukien savukkeiden salakuljetuksen ja väärentämisen torjunta;

| b) | rajat ylittävän yhteistyön ja koordinoinnin lisäämistä unionin tasolla, jäsenvaltioiden viranomaisten, komission ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) välillä ja erityisesti rajat ylittävien operaatioiden tehostamista; |
| --- | --- |

b)

rajat ylittävän yhteistyön ja koordinoinnin lisäämistä unionin tasolla, jäsenvaltioiden viranomaisten, komission ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) välillä ja erityisesti rajat ylittävien operaatioiden tehostamista;

| c) | petosten, lahjonnan ja muun unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavan laittoman toiminnan tehokasta torjuntaa tarjoamalla yhteistä erikoiskoulutusta kansallisille ja alueellisille viranomaisille ja muille sidosryhmille. |
| --- | --- |

c)

petosten, lahjonnan ja muun unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavan laittoman toiminnan tehokasta torjuntaa tarjoamalla yhteistä erikoiskoulutusta kansallisille ja alueellisille viranomaisille ja muille sidosryhmille.

Ohjelmalla saavutetaan erityisesti säästöjä, jotka ovat seurausta sidosryhmien käyttämien erikoislaitteiden ja tietokantojen yhteishankinnoista ja erikoiskoulutuksen järjestämisestä.

3 artikla

Yleistavoite

Ohjelman yleistavoitteena on suojata unionin taloudellisia etuja ja siten parantaa unionin talouden kilpailukykyä ja varmistaa veronmaksajien rahojen suojaaminen.

4 artikla

Erityistavoite

Ohjelman erityistavoitteena on petosten, lahjonnan ja muun unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavan laittoman toiminnan ehkäisy ja torjunta.

Erityistavoitteen saavuttamista mitataan muun muassa tavoitetasojen ja perusskenaarioiden avulla seuraavien tärkeimpien tulosindikaattoreiden perusteella:

| a) | yhteisten toimien ja rajat ylittävien operaatioiden seurauksena havaituissa petostapauksissa tehtyjen takavarikkojen, menetetyksi tuomitsemisten ja takaisinperittyjen summien määrä; |
| --- | --- |

a)

yhteisten toimien ja rajat ylittävien operaatioiden seurauksena havaituissa petostapauksissa tehtyjen takavarikkojen, menetetyksi tuomitsemisten ja takaisinperittyjen summien määrä;

| b) | yhteisesti rahoitettujen teknisten laitteiden tuoma lisäarvo ja tosiasiallinen käyttö; |
| --- | --- |

b)

yhteisesti rahoitettujen teknisten laitteiden tuoma lisäarvo ja tosiasiallinen käyttö;

| c) | teknisen materiaalin avulla saatuja tuloksia koskevien tietojen vaihto jäsenvaltioiden kesken; |
| --- | --- |

c)

teknisen materiaalin avulla saatuja tuloksia koskevien tietojen vaihto jäsenvaltioiden kesken;

| d) | koulutustoimien määrä ja tyyppi, erityiskoulutus mukaan luettuna. |
| --- | --- |

d)

koulutustoimien määrä ja tyyppi, erityiskoulutus mukaan luettuna.

5 artikla

Operatiiviset tavoitteet

Ohjelman operatiiviset tavoitteet ovat seuraavat:

| a) | parannetaan petosten ja muun laittoman toiminnan ehkäisyä ja tutkintaa nykyisestä lisäämällä rajat ylittävää ja monialaista yhteistyötä; |
| --- | --- |

a)

parannetaan petosten ja muun laittoman toiminnan ehkäisyä ja tutkintaa nykyisestä lisäämällä rajat ylittävää ja monialaista yhteistyötä;

| b) | parannetaan unionin taloudellisten etujen suojaamista petoksilta helpottamalla tietojen, kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa sekä henkilövaihtoja; |
| --- | --- |

b)

parannetaan unionin taloudellisten etujen suojaamista petoksilta helpottamalla tietojen, kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa sekä henkilövaihtoja;

| c) | tehostetaan petosten ja muun laittoman toiminnan torjuntaa antamalla teknistä ja operatiivista tukea kansallisissa tutkimuksissa, erityisesti tulli- ja lainvalvontaviranomaisille; |
| --- | --- |

c)

tehostetaan petosten ja muun laittoman toiminnan torjuntaa antamalla teknistä ja operatiivista tukea kansallisissa tutkimuksissa, erityisesti tulli- ja lainvalvontaviranomaisille;

| d) | vähennetään nykyisin tiedossa olevaa unionin taloudellisten etujen altistumista petoksille, lahjonnalle ja muulle laittomalle toiminnalle, jotta rajoitetaan laittoman talouden syntymistä keskeisillä riskialueilla, kuten järjestäytynyt petostoiminta, savukkeiden salakuljetus ja väärentäminen mukaan luettuina; |
| --- | --- |

d)

vähennetään nykyisin tiedossa olevaa unionin taloudellisten etujen altistumista petoksille, lahjonnalle ja muulle laittomalle toiminnalle, jotta rajoitetaan laittoman talouden syntymistä keskeisillä riskialueilla, kuten järjestäytynyt petostoiminta, savukkeiden salakuljetus ja väärentäminen mukaan luettuina;

| e) | kehitetään pitemmälle unionin taloudellisten etujen oikeudellista suojaa petoksia vastaan edistämällä oikeusvertailevaa analyysia. |
| --- | --- |

e)

kehitetään pitemmälle unionin taloudellisten etujen oikeudellista suojaa petoksia vastaan edistämällä oikeusvertailevaa analyysia.

6 artikla

Rahoituskelpoiset elimet

Kukin seuraavista elimistä on oikeutettu ohjelman mukaiseen unionin rahoitukseen:

| a) | 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun osallistujamaan kansalliset tai alueelliset viranomaiset, jotka edistävät unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi toteutettavan unionin toiminnan tehostamista; |
| --- | --- |

a)

7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun osallistujamaan kansalliset tai alueelliset viranomaiset, jotka edistävät unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi toteutettavan unionin toiminnan tehostamista;

| b) | tutkimus- ja koulutuslaitokset ja voittoa tavoittelemattomat yhteisöt, jotka ovat harjoittaneet toimintaa vähintään vuoden ajan 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa osallistujamaassa ja jotka edistävät unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi toteutettavan unionin toiminnan tehostamista. |
| --- | --- |

b)

tutkimus- ja koulutuslaitokset ja voittoa tavoittelemattomat yhteisöt, jotka ovat harjoittaneet toimintaa vähintään vuoden ajan 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa osallistujamaassa ja jotka edistävät unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi toteutettavan unionin toiminnan tehostamista.

7 artikla

Ohjelmaan osallistuminen

1.   Osallistujamaita ovat jäsenvaltiot ja 2 kohdassa tarkoitetut maat, jäljempänä ’osallistujamaat’.

2.   Ohjelmaan voivat osallistua kaikki seuraavat maat:

| a) | unioniin liittymässä olevat valtiot, ehdokasmaat ja mahdolliset jäsenehdokkaat, joita varten on laadittu liittymistä valmisteleva strategia, kyseisten valtioiden ja maiden osalta puitesopimuksissa, assosiaationeuvostojen päätöksissä tai vastaavanlaisissa sopimuksissa vahvistettujen unionin ohjelmiin osallistumista koskevien yleisten periaatteiden ja yleisten ehtojen ja sääntöjen mukaisesti; |
| --- | --- |

a)

unioniin liittymässä olevat valtiot, ehdokasmaat ja mahdolliset jäsenehdokkaat, joita varten on laadittu liittymistä valmisteleva strategia, kyseisten valtioiden ja maiden osalta puitesopimuksissa, assosiaationeuvostojen päätöksissä tai vastaavanlaisissa sopimuksissa vahvistettujen unionin ohjelmiin osallistumista koskevien yleisten periaatteiden ja yleisten ehtojen ja sääntöjen mukaisesti;

| b) | Euroopan naapuruuspolitiikan kumppanimaat, jos kyseisten maiden asiaa koskeva lainsäädäntö ja hallintomenetelmät ovat riittävän lähellä unionin lainsäädäntöä ja hallintomenetelmiä. Kyseiset kumppanimaat osallistuvat ohjelmaan niiden sääntöjen mukaisesti, jotka määritellään näiden maiden kanssa sen jälkeen, kun niiden kanssa on tehty unionin ohjelmiin osallistumista koskevat puitesopimukset; |
| --- | --- |

b)

Euroopan naapuruuspolitiikan kumppanimaat, jos kyseisten maiden asiaa koskeva lainsäädäntö ja hallintomenetelmät ovat riittävän lähellä unionin lainsäädäntöä ja hallintomenetelmiä. Kyseiset kumppanimaat osallistuvat ohjelmaan niiden sääntöjen mukaisesti, jotka määritellään näiden maiden kanssa sen jälkeen, kun niiden kanssa on tehty unionin ohjelmiin osallistumista koskevat puitesopimukset;

| c) | Euroopan vapaakauppajärjestön (EFTA) maat, jotka osallistuvat Euroopan talousalueeseen (ETA) Euroopan talousaluetta koskevassa sopimuksessa määrättyjen ehtojen mukaisesti. |
| --- | --- |

c)

Euroopan vapaakauppajärjestön (EFTA) maat, jotka osallistuvat Euroopan talousalueeseen (ETA) Euroopan talousaluetta koskevassa sopimuksessa määrättyjen ehtojen mukaisesti.

3.   Kaakkois-Euroopan maita koskevassa vakautus- ja assosiaatioprosessissa mukana olevien maiden, Venäjän federaation ja tiettyjen maiden, joiden kanssa unioni on tehnyt sopimuksen keskinäisestä avunannosta petoksiin liittyvissä tapauksissa, edustajat sekä kansainvälisten järjestöjen ja muiden asiaan liittyvien järjestöjen edustajat voivat osallistua ohjelman puitteissa järjestettyihin toimiin, kun se on hyödyllistä 3 ja 4 artiklassa tarkoitettujen yleis- ja erityistavoitteiden saavuttamisen kannalta. Kyseiset edustajat osallistuvat ohjelmaan asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 asiaan liittyvien säännösten mukaisesti.

8 artikla

Tukikelpoiset toimet

Ohjelmasta myönnetään 11 artiklassa tarkoitetuissa vuotuisissa työohjelmissa vahvistettujen ehtojen mukaisesti asianmukaista taloudellista tukea seuraaviin toimiin:

| a) | jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten tekninen avustaminen yhdellä tai useammalla seuraavista toimista:






  i) | tarjoamalla erikoisosaamista, teknisesti edistyksellisiä erikoislaitteita ja tehokkaita tietotekniikkavälineitä, jotka helpottavat rajat ylittävää yhteistyötä ja yhteistyötä komission kanssa; |
| --- | --- | --- |

a)

jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten tekninen avustaminen yhdellä tai useammalla seuraavista toimista:

i)

tarjoamalla erikoisosaamista, teknisesti edistyksellisiä erikoislaitteita ja tehokkaita tietotekniikkavälineitä, jotka helpottavat rajat ylittävää yhteistyötä ja yhteistyötä komission kanssa;

| ii) | takaamalla tarvittava tuki ja helpottamalla tutkimuksia, erityisesti yhteisten tutkimusryhmien perustamista ja rajat ylittäviä operaatioita; |
| --- | --- |

ii)

takaamalla tarvittava tuki ja helpottamalla tutkimuksia, erityisesti yhteisten tutkimusryhmien perustamista ja rajat ylittäviä operaatioita;

| iii) | tukemalla jäsenvaltioiden valmiuksia varastoida ja tuhota takavarikoituja savukkeita sekä riippumattomia palveluja takavarikoitujen savukkeiden analysoimiseksi; |
| --- | --- |

iii)

tukemalla jäsenvaltioiden valmiuksia varastoida ja tuhota takavarikoituja savukkeita sekä riippumattomia palveluja takavarikoitujen savukkeiden analysoimiseksi;

| iv) | lisäämällä henkilövaihtoja erityishankkeissa, erityisesti savukkeiden salakuljetuksen ja väärentämisen torjunnan alalla; |
| --- | --- |

iv)

lisäämällä henkilövaihtoja erityishankkeissa, erityisesti savukkeiden salakuljetuksen ja väärentämisen torjunnan alalla;

| v) | antamalla jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisille ja erityisesti tulliviranomaisille teknistä ja operatiivista tukea, kun ne torjuvat unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavaa rajat ylittävää laitonta toimintaa ja petoksia; |
| --- | --- |

v)

antamalla jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisille ja erityisesti tulliviranomaisille teknistä ja operatiivista tukea, kun ne torjuvat unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavaa rajat ylittävää laitonta toimintaa ja petoksia;

| vi) | luomalla tietotekniikkakapasiteettia osallistujamaissa siten, että kehitetään ja tarjotaan erityisiä tietokantoja ja tietotekniikkavälineitä, jotka helpottavat tietoihin pääsyä ja niiden analysointia; |
| --- | --- |

vi)

luomalla tietotekniikkakapasiteettia osallistujamaissa siten, että kehitetään ja tarjotaan erityisiä tietokantoja ja tietotekniikkavälineitä, jotka helpottavat tietoihin pääsyä ja niiden analysointia;

| vii) | lisäämällä tietojenvaihtoa, kehittämällä ja tarjoamalla tietoteknisiä välineitä tutkimuksia varten ja valvomalla tiedustelutoimintaa; |
| --- | --- |

vii)

lisäämällä tietojenvaihtoa, kehittämällä ja tarjoamalla tietoteknisiä välineitä tutkimuksia varten ja valvomalla tiedustelutoimintaa;

| b) | kohdennetun erikoiskoulutuksen, riskianalyysiä käsittelevien työpajojen ja tarvittaessa konferenssien järjestäminen, jolla on yksi tai useampi seuraavista tavoitteista:






  i) | unionin ja jäsenvaltioiden kansallisten mekanismien paremman tuntemuksen lisääminen; |
| --- | --- | --- |

b)

kohdennetun erikoiskoulutuksen, riskianalyysiä käsittelevien työpajojen ja tarvittaessa konferenssien järjestäminen, jolla on yksi tai useampi seuraavista tavoitteista:

i)

unionin ja jäsenvaltioiden kansallisten mekanismien paremman tuntemuksen lisääminen;

| ii) | kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihtaminen, johon osallistuvat osallistujamaiden viranomaiset, mukaan lukien erikoistuneet lainvalvontayksiköt, sekä 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen kansainvälisten järjestöjen edustajat; |
| --- | --- |

ii)

kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihtaminen, johon osallistuvat osallistujamaiden viranomaiset, mukaan lukien erikoistuneet lainvalvontayksiköt, sekä 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen kansainvälisten järjestöjen edustajat;

| iii) | osallistujamaiden sekä 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen kansainvälisten järjestöjen edustajien toimien koordinointi; |
| --- | --- |

iii)

osallistujamaiden sekä 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen kansainvälisten järjestöjen edustajien toimien koordinointi;

| iv) | erityisesti riskien parempaa tunnistamista tutkimuksissa koskevan tiedon levittäminen; |
| --- | --- |

iv)

erityisesti riskien parempaa tunnistamista tutkimuksissa koskevan tiedon levittäminen;

| v) | merkittävän tutkimustoiminnan kehittäminen, selvitykset mukaan lukien; |
| --- | --- |

v)

merkittävän tutkimustoiminnan kehittäminen, selvitykset mukaan lukien;

| vi) | käytännön työtä tekevien ja tutkijoiden välisen yhteistyön parantaminen; |
| --- | --- |

vi)

käytännön työtä tekevien ja tutkijoiden välisen yhteistyön parantaminen;

| vii) | unionin taloudellisten etujen suojaamista koskevan tietoisuuden lisääminen tuomarikunnan ja muiden oikeusalan ammattiryhmien keskuudessa; |
| --- | --- |

vii)

unionin taloudellisten etujen suojaamista koskevan tietoisuuden lisääminen tuomarikunnan ja muiden oikeusalan ammattiryhmien keskuudessa;

| c) | muut toimet, jotka eivät kuulu tämän artiklan a tai b alakohdan soveltamisalaan mutta sisältyvät 11 artiklassa tarkoitettuihin vuotuisiin työohjelmiin ja jotka ovat välttämättömiä 3, 4 ja 5 artiklassa säädettyjen yleis-, erityis- ja operatiivisten tavoitteiden saavuttamiseksi. |
| --- | --- |

c)

muut toimet, jotka eivät kuulu tämän artiklan a tai b alakohdan soveltamisalaan mutta sisältyvät 11 artiklassa tarkoitettuihin vuotuisiin työohjelmiin ja jotka ovat välttämättömiä 3, 4 ja 5 artiklassa säädettyjen yleis-, erityis- ja operatiivisten tavoitteiden saavuttamiseksi.

II   LUKU

RAHOITUSKEHYS

9 artikla

Rahoituspuitteet

1.   Ohjelman toteuttamiseen varatut rahoituspuitteet ajanjaksoksi, joka alkaa 1 päivänä tammikuuta 2014 ja päättyy 31 päivänä joulukuuta 2020, ovat 104 918 000 euroa käypinä hintoina.

Euroopan parlamentti ja neuvosto myöntävät vuotuiset määrärahat monivuotisen rahoituskehyksen rajoissa.

2.   Ohjelman rahoituspuitteiden mukaisesti kohdennetaan 8 artiklassa lueteltuihin tukikelpoisiin toimiin ohjeelliset määrät liitteessä kunkin toimityypin osalta vahvistettujen prosenttiosuuksien puitteissa. Komissio voi poiketa liitteessä säädetystä varojen ohjeellisesta kohdentamisesta, mutta se ei voi lisätä rahoituspuitteiden kohdennettua osuutta yli 20 prosentilla kunkin toimityypin osalta.

Jos kyseisen 20 prosentin rajan ylittäminen osoittautuu välttämättömäksi, komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 14 artiklan mukaisesti liitteessä vahvistetun varojen ohjeellisen kohdentamisen muuttamiseksi.

10 artikla

Rahoitustuen ja yhteisrahoituksen tyypit

1.   Komissio toteuttaa ohjelman asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisesti.

2.   Ohjelmasta annettava rahoitustuki 8 artiklassa luetelluille rahoituskelpoisille toimille myönnetään

| a) | avustuksina; |
| --- | --- |

a)

avustuksina;

| b) | julkisina hankintoina; |
| --- | --- |

b)

julkisina hankintoina;

| c) | kulukorvauksina 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuille edustajille ohjelman nojalla toteutettuihin toimiin osallistumisesta. |
| --- | --- |

c)

kulukorvauksina 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuille edustajille ohjelman nojalla toteutettuihin toimiin osallistumisesta.

3.   Avustussopimus ei saa koostua ainoastaan laitteiden ostamisesta.

4.   Ohjelman puitteissa myönnettyjen avustusten yhteisrahoitusosuus voi olla enintään 80 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. Poikkeuksellisissa ja asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa, jotka määritellään 11 artiklassa tarkoitetuissa vuotuisissa työohjelmissa, kuten sellaisia jäsenvaltioita koskevat tapaukset, jotka ovat unionin taloudellisten etujen suhteen alttiita suurille riskeille, yhteisrahoitusosuus on enintään 90 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.

11 artikla

Vuotuiset työohjelmat

Komissio hyväksyy ohjelman toteuttamista varten vuotuiset työohjelmat. Työohjelmissa varmistetaan, että 3, 4 ja 5 artiklassa säädetyt yleis-, erityis- ja operatiiviset tavoitteet toteutetaan johdonmukaisesti, ja niissä esitetään odotetut tulokset, toteutusmenetelmä ja varojen kokonaismäärä. Avustusten osalta vuotuisissa työohjelmissa on mainittava rahoitetut toimet, valinta- ja avustusperusteet ja yhteisrahoituksen enimmäismäärä.

Ohjelmassa viestintään osoitetuilla varoilla edistetään myös unionin poliittisia painopisteitä koskevaa viestintää siltä osin kun ne liittyvät 3 artiklassa säädettyyn yleistavoitteisiin.

12 artikla

Unionin taloudellisten etujen suojaaminen

1.   Komissio varmistaa asianmukaisin toimenpitein, että tämän asetuksen mukaisesti rahoitettavia toimia toteutettaessa unionin taloudellisia etuja suojataan petoksia, lahjontaa ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja, jos sääntöjenvastaisuuksia havaitaan, perimällä aiheettomasti maksetut määrät takaisin sekä tarvittaessa käyttämällä tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia hallinnollisia ja taloudellisia seuraamuksia.

2.   Komissiolla ja sen edustajilla sekä tilintarkastustuomioistuimella on valtuudet tehdä kaikkien unionilta tämän ohjelman mukaisesti rahoitusta saaneiden avustuksensaajien, toimeksisaajien ja alihankkijoiden osalta asiakirjoihin perustuvia ja paikalla suoritettavia tarkastuksia.

3.   OLAF voi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 883/2013 (9) ja neuvoston asetuksessa (Euratom, EY) N:o 2185/96 (10) vahvistettujen säännösten ja menettelyjen mukaisesti tehdä tutkimuksia, mukaan luettuina paikan päällä suoritettavat tarkastukset ja todentamiset, selvittääkseen, onko ohjelman mukaisesti rahoitettuun avustussopimukseen tai -päätökseen taikka sopimukseen liittynyt unionin taloudellisia etuja vahingoittavia petoksia, lahjontaa tai muuta laitonta toimintaa.

4.   Tämän asetuksen täytäntöönpanosta johtuviin yhteistyösopimuksiin kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa, sopimuksiin, avustussopimuksiin ja avustuspäätöksiin on sisällytettävä määräyksiä, joissa nimenomaisesti annetaan komissiolle, tilintarkastustuomioistuimelle ja OLAFille valtuudet tehdä tällaisia tarkastuksia ja tutkimuksia kukin oman toimivaltansa mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1, 2 ja 3 kohdan soveltamista.

III   LUKU

SEURANTA, ARVIOINTI JA SIIRRETTY SÄÄDÖSVALTA

13 artikla

Seuranta ja arviointi

1.   Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosittain tiedot ohjelman täytäntöönpanosta, mukaan lukien saavutetuista ohjelman tavoitteista ja tuloksista. Annettuihin tietoihin sisällytetään tiedot komission ja jäsenvaltioiden välisestä yhteistyöstä ja koordinoinnista sekä ohjelman yhteensopivuudesta ja täydentävyydestä suhteessa muihin asiaan liittyviin unionin tason ohjelmiin ja toimiin. Komissio antaa jatkuvasti myös asiaa koskevilla verkkosivuillaan tietoja ohjelman nojalla tuettujen toimintojen tuloksista varojen käytön avoimuuden lisäämiseksi.

2.   Komissio tekee ohjelman toteuttamisesta perusteellisen arvion ja esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle

| a) | 31 päivään joulukuuta 2017 mennessä toiminnan uusimista, muuttamista tai toimien keskeyttämistä koskevan päätöksen tekemistä varten riippumattoman väliarviointikertomuksen, jossa käsitellään kaikkien toimien tavoitteiden saavuttamista, tuloksia ja vaikutuksia, resurssien käytön vaikuttavuutta ja tehokkuutta ja sen unionille tuomaa lisäarvoa; väliarviointikertomuksessa on lisäksi käsiteltävä yksinkertaistamisen mahdollisuuksia, ohjelman sisäistä ja ulkoista johdonmukaisuutta, sitä, ovatko kaikki ohjelman tavoitteet edelleen merkityksellisiä, sekä sitä, miten toimilla on osaltaan edistetty unionin painopisteiden eli älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun toteutumista; siinä on myös otettava huomioon Herkules II -ohjelman tavoitteiden saavuttamista koskevan arvioinnin tulokset; |
| --- | --- |

a)

31 päivään joulukuuta 2017 mennessä toiminnan uusimista, muuttamista tai toimien keskeyttämistä koskevan päätöksen tekemistä varten riippumattoman väliarviointikertomuksen, jossa käsitellään kaikkien toimien tavoitteiden saavuttamista, tuloksia ja vaikutuksia, resurssien käytön vaikuttavuutta ja tehokkuutta ja sen unionille tuomaa lisäarvoa; väliarviointikertomuksessa on lisäksi käsiteltävä yksinkertaistamisen mahdollisuuksia, ohjelman sisäistä ja ulkoista johdonmukaisuutta, sitä, ovatko kaikki ohjelman tavoitteet edelleen merkityksellisiä, sekä sitä, miten toimilla on osaltaan edistetty unionin painopisteiden eli älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun toteutumista; siinä on myös otettava huomioon Herkules II -ohjelman tavoitteiden saavuttamista koskevan arvioinnin tulokset;

| b) | 31 päivään joulukuuta 2021 mennessä lopullisen arviointikertomuksen ohjelman tavoitteiden saavuttamisesta sekä sen tuomasta lisäarvosta; lisäksi ohjelman pitkän aikavälin vaikutukset ja tulosten kestävyys arvioidaan, ja tämä arvio otetaan huomioon päätöksessä seuraavan ohjelman mahdollisesta uusimisesta, muuttamisesta tai keskeyttämisestä. |
| --- | --- |

b)

31 päivään joulukuuta 2021 mennessä lopullisen arviointikertomuksen ohjelman tavoitteiden saavuttamisesta sekä sen tuomasta lisäarvosta; lisäksi ohjelman pitkän aikavälin vaikutukset ja tulosten kestävyys arvioidaan, ja tämä arvio otetaan huomioon päätöksessä seuraavan ohjelman mahdollisesta uusimisesta, muuttamisesta tai keskeyttämisestä.

3.   Kaikkien osallistuvien maiden ja muiden edunsaajien on toimitettava komissiolle kaikki tarvittavat tiedot avoimuuden ja vastuuvelvollisuuden lisäämiseksi sekä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun ohjelman seurannan ja arvioinnin, joka koskee myös yhteistyötä ja koordinointia, mahdollistamiseksi.

14 artikla

Siirretyn säädösvallan käyttäminen

1.   Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.

2.   Siirretään komissiolle 21 päivästä maaliskuuta 2014 alkaen seitsemän vuoden ajaksi tämän asetuksen 9 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.

3.   Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 9 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.

4.   Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

5.   Edellä olevan 9 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.

IV   LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

15 artikla

Kumoaminen

Kumotaan päätös N:o 804/2004/EY.

Mainitun päätöksen nojalla toteutettuihin toimiin liittyvät taloudelliset velvoitteet ja siinä yksilöidyt raportointivelvollisuudet kuuluvat kuitenkin edelleen mainitun päätöksen soveltamisalaan kyseisten velvoitteiden päätökseen saattamiseen asti.

16 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Strasbourgissa 26 päivänä helmikuuta 2014.

Euroopan parlamentin puolesta

Puhemies

M. SCHULZ

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

D. KOURKOULAS

---

(1)  EUVL C 201, 7.7.2012, s. 1.

1

(2)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 15. tammikuuta 2014 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 11. helmikuuta 2014.

2

(3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 804/2004/EY, tehty 21 päivänä huhtikuuta 2004, yhteisön tukiohjelman perustamisesta yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi toteutettavien toimien tukemiseksi (Herkules-ohjelma) (EUVL L 143, 30.4.2004, s. 9).

3

(4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 878/2007/EY, tehty 23 päivänä heinäkuuta 2007, yhteisön toimintaohjelman perustamisesta yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi toteutettavien toimien tukemiseksi tehdyn päätöksen N:o 804/2004/EY muuttamisesta ja sen voimassaolon jatkamisesta (Herkules II -ohjelma) (EUVL L 193, 25.7.2007, s. 18).

4

(5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 966/2012, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta (EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1).

5

(6)  Neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 1311/2013, annettu 2 päivänä joulukuuta 2013, vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884).

6

(7)  Komission päätös 94/140/EY, tehty 23 päivänä helmikuuta 1994, petollisen menettelyn torjunnan yhteensovittamista käsittelevän neuvoa-antavan komitean perustamisesta (EYVL L 61, 4.3.1994, s. 27).

7

(8)  EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

8

(9)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 883/2013, annettu 11 päivänä syyskuuta 2013, Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999 ja neuvoston asetuksen (Euratom) N:o 1074/1999 kumoamisesta (EUVL L 248, 18.9.2013, s. 1).

9

(10)  Neuvoston asetus (Euratom, EY) N:o 2185/96, annettu 11 päivänä marraskuuta 1996, komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi (EYVL L 292, 15.11.1996, s. 2).

10

---

LIITE

VAROJEN OHJEELLINEN KOHDENTAMINEN

8 artiklassa luetelluille tukikelpoisille toimille kohdennettavat varat jakautuvat seuraavasti:

| Toimintatyypit | Osuus talousarviosta (prosentteina) |
| --- | --- |
| a) | Tekninen apu |

Toimintatyypit

Osuus talousarviosta (prosentteina)

a)

Tekninen apu

Vähintään 70

| b) | Koulutus |
| --- | --- |

b)

Koulutus

Enintään 25

| c) | Muut toimet, jotka eivät kuulu 8 artiklan a tai b alakohdan soveltamisalaan |
| --- | --- |

c)

Muut toimet, jotka eivät kuulu 8 artiklan a tai b alakohdan soveltamisalaan

Enintään 5

---

Komission lausuma 13 artiklasta

Komissio aikoo esittää osana Euroopan parlamentin kanssa käytävää jäsenneltyä vuoropuhelua tammikuusta 2015 alkaen asetuksen täytäntöönpanosta vuosikertomuksen, joka sisältää liitteessä vahvistetun talousarviovarojen jakautumisen, sekä PIF-kertomuksen yhteydessä työohjelman Euroopan parlamentin asiasta vastaavalle valiokunnalle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta vuotuista talousarviomenettelyä.

---

| 20.3.2014 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 84/14 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2014

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 84/14

---

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 251/2014,

annettu 26 päivänä helmikuuta 2014,

maustettujen viinituotteiden määritelmästä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojasta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1601/91 kumoamisesta

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan ja 114 artiklan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),

sekä katsovat seuraavaa:

| (1) | Maustettujen viinien, maustettujen viinipohjaisten juomien ja maustettujen viinistä valmistettujen juomasekoitusten, jäljempänä ’maustetut viinituotteet’, alaa on onnistuneesti säännelty neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1601/91 (3) ja komission asetuksella (EY) N:o 122/94 (4). Teknisten innovaatioiden, markkinakehityksen ja kuluttajien muuttuvien odotusten perusteella on kuitenkin tarpeen päivittää tiettyjen maustettujen viinituotteiden määritelmään, kuvaukseen, esittelyyn, merkintöihin ja maantieteellisten merkintöjen suojaan sovellettavat säännöt ottaen samalla huomioon perinteiset valmistusmenetelmät. |
| --- | --- |

(1)

Maustettujen viinien, maustettujen viinipohjaisten juomien ja maustettujen viinistä valmistettujen juomasekoitusten, jäljempänä ’maustetut viinituotteet’, alaa on onnistuneesti säännelty neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1601/91 (3) ja komission asetuksella (EY) N:o 122/94 (4). Teknisten innovaatioiden, markkinakehityksen ja kuluttajien muuttuvien odotusten perusteella on kuitenkin tarpeen päivittää tiettyjen maustettujen viinituotteiden määritelmään, kuvaukseen, esittelyyn, merkintöihin ja maantieteellisten merkintöjen suojaan sovellettavat säännöt ottaen samalla huomioon perinteiset valmistusmenetelmät.

| (2) | Lissabonin sopimuksen voimaantulon vuoksi tarvitaan lisämuutoksia asetuksen (ETY) N:o 1601/91 nojalla komissiolle annettujen valtuuksien mukauttamiseksi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 ja 291 artiklaan. Muutosten laajuuden vuoksi on aiheellista kumota asetus (ETY) N:o 1601/91 ja korvata se tällä asetuksella. Asetuksella (EY) N:o 122/94 otettiin käyttöön aromiaineiden käyttöä ja alkoholin lisäämistä tiettyihin maustettuihin viinituotteisiin koskevat säännöt, ja selkeyden vuoksi nämä säännöt olisi sisällytettävä tähän asetukseen. |
| --- | --- |

(2)

Lissabonin sopimuksen voimaantulon vuoksi tarvitaan lisämuutoksia asetuksen (ETY) N:o 1601/91 nojalla komissiolle annettujen valtuuksien mukauttamiseksi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 ja 291 artiklaan. Muutosten laajuuden vuoksi on aiheellista kumota asetus (ETY) N:o 1601/91 ja korvata se tällä asetuksella. Asetuksella (EY) N:o 122/94 otettiin käyttöön aromiaineiden käyttöä ja alkoholin lisäämistä tiettyihin maustettuihin viinituotteisiin koskevat säännöt, ja selkeyden vuoksi nämä säännöt olisi sisällytettävä tähän asetukseen.

| (3) | Maustettujen viinituotteiden esittelyyn ja merkintöihin sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 1169/2011 (5), jollei tässä asetuksessa toisin säädetä. |
| --- | --- |

(3)

Maustettujen viinituotteiden esittelyyn ja merkintöihin sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 1169/2011 (5), jollei tässä asetuksessa toisin säädetä.

| (4) | Maustetut viinituotteet ovat tärkeitä unionin kuluttajille, tuottajille ja maatalousalalle. Maustettuihin viinituotteisiin sovellettavilla toimenpiteillä olisi pyrittävä parantamaan kuluttajansuojaa, estämään vilpilliset käytänteet ja edistämään markkinoiden avoimuutta ja tervettä kilpailua. Toimenpiteillä turvataan unionin maustettujen viinituotteiden maine, jonka ne ovat saavuttaneet sisämarkkinoilla ja maailmanmarkkinoilla, ottamalla jatkossakin huomioon maustettujen viinituotteiden tuotannon perinteiset käytännöt ja lisääntynyt kuluttajansuojan ja tiedotuksen tarve. Tekniset innovaatiot olisi myös otettava huomioon sellaisten tuotteiden osalta, joiden laatua voidaan parantaa tällaisilla innovaatioilla vaikuttamatta asianomaisten maustettujen viinituotteiden perinteisiin ominaispiirteisiin. |
| --- | --- |

(4)

Maustetut viinituotteet ovat tärkeitä unionin kuluttajille, tuottajille ja maatalousalalle. Maustettuihin viinituotteisiin sovellettavilla toimenpiteillä olisi pyrittävä parantamaan kuluttajansuojaa, estämään vilpilliset käytänteet ja edistämään markkinoiden avoimuutta ja tervettä kilpailua. Toimenpiteillä turvataan unionin maustettujen viinituotteiden maine, jonka ne ovat saavuttaneet sisämarkkinoilla ja maailmanmarkkinoilla, ottamalla jatkossakin huomioon maustettujen viinituotteiden tuotannon perinteiset käytännöt ja lisääntynyt kuluttajansuojan ja tiedotuksen tarve. Tekniset innovaatiot olisi myös otettava huomioon sellaisten tuotteiden osalta, joiden laatua voidaan parantaa tällaisilla innovaatioilla vaikuttamatta asianomaisten maustettujen viinituotteiden perinteisiin ominaispiirteisiin.

| (5) | Maustettujen viinituotteiden tuotanto on unionin maataloudelle tärkeä markkina-alue, mitä olisi korostettava sääntelykehyksellä. |
| --- | --- |

(5)

Maustettujen viinituotteiden tuotanto on unionin maataloudelle tärkeä markkina-alue, mitä olisi korostettava sääntelykehyksellä.

| (6) | Kuluttajien edun huomioon ottamiseksi tätä asetusta olisi sovellettava kaikkiin unionissa markkinoille saatettuihin maustettuihin viinituotteisiin riippumatta siitä, onko ne tuotettu jäsenvaltioissa vai kolmansissa maissa. Unionin maustettujen viinituotteiden maineen säilyttämiseksi ja parantamiseksi maailmanmarkkinoilla tässä asetuksessa säädettyjä sääntöjä olisi sovellettava myös maustettuihin viinituotteisiin, joita tuotetaan unionissa vientiä varten. |
| --- | --- |

(6)

Kuluttajien edun huomioon ottamiseksi tätä asetusta olisi sovellettava kaikkiin unionissa markkinoille saatettuihin maustettuihin viinituotteisiin riippumatta siitä, onko ne tuotettu jäsenvaltioissa vai kolmansissa maissa. Unionin maustettujen viinituotteiden maineen säilyttämiseksi ja parantamiseksi maailmanmarkkinoilla tässä asetuksessa säädettyjä sääntöjä olisi sovellettava myös maustettuihin viinituotteisiin, joita tuotetaan unionissa vientiä varten.

| (7) | Maustettuja viinituotteita koskevan unionin oikeuden selkeyden ja avoimuuden varmistamiseksi on tarpeen määritellä selkeästi kyseisen oikeuden soveltamisalaan kuuluvat tuotteet, maustettujen viinituotteiden valmistusta, kuvausta, esittelyä ja merkintöjä koskevat perusteet ja erityisesti myyntinimitys. Olisi myös annettava vapaaehtoista lähtöisyysmerkintää koskevat erityissäännöt, jotka täydentävät asetuksessa (EU) N:o 1169/2011 säädettyjä sääntöjä. Tällaisilla säännöillä voidaan säännellä tuotantoketjun kaikkia vaiheita ja suojella kuluttajia sekä tiedottaa heille asianmukaisesti. |
| --- | --- |

(7)

Maustettuja viinituotteita koskevan unionin oikeuden selkeyden ja avoimuuden varmistamiseksi on tarpeen määritellä selkeästi kyseisen oikeuden soveltamisalaan kuuluvat tuotteet, maustettujen viinituotteiden valmistusta, kuvausta, esittelyä ja merkintöjä koskevat perusteet ja erityisesti myyntinimitys. Olisi myös annettava vapaaehtoista lähtöisyysmerkintää koskevat erityissäännöt, jotka täydentävät asetuksessa (EU) N:o 1169/2011 säädettyjä sääntöjä. Tällaisilla säännöillä voidaan säännellä tuotantoketjun kaikkia vaiheita ja suojella kuluttajia sekä tiedottaa heille asianmukaisesti.

| (8) | Maustettujen viinituotteiden määritelmien olisi edelleen oltava perinteisten laatukäytäntöjen mukaisia, mutta ne olisi päivitettävä ja niitä olisi parannettava teknisen kehityksen perusteella. |
| --- | --- |

(8)

Maustettujen viinituotteiden määritelmien olisi edelleen oltava perinteisten laatukäytäntöjen mukaisia, mutta ne olisi päivitettävä ja niitä olisi parannettava teknisen kehityksen perusteella.

| (9) | Maustettujen viinituotteiden tuotannossa olisi noudatettava tiettyjä sääntöjä ja rajoituksia, joilla taataan, että laatua ja valmistusmenetelmiä koskevat kuluttajien odotukset täyttyvät. Kansainvälisten standardien täyttämiseksi valmistusmenetelmät olisi vakiinnutettava, ja komission olisi pääsääntöisesti otettava huomioon Kansainvälisen viinijärjestön suosittelemat ja julkaisemat standardit. |
| --- | --- |

(9)

Maustettujen viinituotteiden tuotannossa olisi noudatettava tiettyjä sääntöjä ja rajoituksia, joilla taataan, että laatua ja valmistusmenetelmiä koskevat kuluttajien odotukset täyttyvät. Kansainvälisten standardien täyttämiseksi valmistusmenetelmät olisi vakiinnutettava, ja komission olisi pääsääntöisesti otettava huomioon Kansainvälisen viinijärjestön suosittelemat ja julkaisemat standardit.

| (10) | Maustettuihin viinituotteisiin olisi sovellettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1333/2008 (6) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1334/2008 (7). |
| --- | --- |

(10)

Maustettuihin viinituotteisiin olisi sovellettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1333/2008 (6) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1334/2008 (7).

| (11) | Kuluttajien odotusten täyttämiseksi ja perinteisten laatukäytäntöjen noudattamiseksi maustettujen viinituotteiden valmistuksessa käytettävän etyylialkoholin olisi myös oltava peräisin yksinomaan maataloudesta. Näin myös varmistetaan markkinat maatalouden perustuotteille. |
| --- | --- |

(11)

Kuluttajien odotusten täyttämiseksi ja perinteisten laatukäytäntöjen noudattamiseksi maustettujen viinituotteiden valmistuksessa käytettävän etyylialkoholin olisi myös oltava peräisin yksinomaan maataloudesta. Näin myös varmistetaan markkinat maatalouden perustuotteille.

| (12) | Maustettujen viinituotteiden alan tärkeyden ja monimutkaisuuden vuoksi on aiheellista säätää maustettujen viinituotteiden kuvausta ja esittelyä koskevat erityissäännöt, jotka täydentävät merkintöjä koskevia asetuksen (EU) N:o 1169/2011 säännöksiä. Näillä erityissäännöillä olisi myös estettävä maustettujen viinituotteiden myyntinimitysten väärinkäyttö sellaisten tuotteiden osalta, jotka eivät täytä tässä asetuksessa säädettyjä vaatimuksia. |
| --- | --- |

(12)

Maustettujen viinituotteiden alan tärkeyden ja monimutkaisuuden vuoksi on aiheellista säätää maustettujen viinituotteiden kuvausta ja esittelyä koskevat erityissäännöt, jotka täydentävät merkintöjä koskevia asetuksen (EU) N:o 1169/2011 säännöksiä. Näillä erityissäännöillä olisi myös estettävä maustettujen viinituotteiden myyntinimitysten väärinkäyttö sellaisten tuotteiden osalta, jotka eivät täytä tässä asetuksessa säädettyjä vaatimuksia.

| (13) | Jotta kuluttajien olisi helpompi ymmärtää annettuja tietoja, olisi oltava mahdollista täydentää tässä asetuksessa säädettyjä myyntinimityksiä asetuksessa (EU) N:o 1169/2011 tarkoitetulla tuotteen tavanomaisella nimellä. |
| --- | --- |

(13)

Jotta kuluttajien olisi helpompi ymmärtää annettuja tietoja, olisi oltava mahdollista täydentää tässä asetuksessa säädettyjä myyntinimityksiä asetuksessa (EU) N:o 1169/2011 tarkoitetulla tuotteen tavanomaisella nimellä.

| (14) | Neuvoston asetusta (EY) N:o 834/2007 (8) sovelletaan muun muassa elintarvikkeina käytettäviin jalostettuihin maataloustuotteisiin, joihin myös maustetut viinituotteet luetaan. Näin ollen maustetut viinituotteet, jotka täyttävät mainitussa asetuksessa ja sen nojalla annetuissa säädöksissä säädetyt vaatimukset, voidaan saattaa markkinoille luonnonmukaisesti tuotettuina maustettuina viinituotteina. |
| --- | --- |

(14)

Neuvoston asetusta (EY) N:o 834/2007 (8) sovelletaan muun muassa elintarvikkeina käytettäviin jalostettuihin maataloustuotteisiin, joihin myös maustetut viinituotteet luetaan. Näin ollen maustetut viinituotteet, jotka täyttävät mainitussa asetuksessa ja sen nojalla annetuissa säädöksissä säädetyt vaatimukset, voidaan saattaa markkinoille luonnonmukaisesti tuotettuina maustettuina viinituotteina.

| (15) | Soveltaessaan laatupolitiikkaa ja maantieteellisellä merkinnällä varustettujen maustettujen viinituotteiden korkean laatutason mahdollistamiseksi jäsenvaltioiden olisi voitava antaa tässä asetuksessa säädettyjä sääntöjä tiukempia sääntöjä, jotka koskevat niiden alueella tuotettujen maantieteellisellä merkinnällä varustettujen maustettujen viinituotteiden valmistusta, kuvausta, esittelyä ja merkintöjä, edellyttäen että tällaiset säännöt ovat unionin oikeuden mukaisia. |
| --- | --- |

(15)

Soveltaessaan laatupolitiikkaa ja maantieteellisellä merkinnällä varustettujen maustettujen viinituotteiden korkean laatutason mahdollistamiseksi jäsenvaltioiden olisi voitava antaa tässä asetuksessa säädettyjä sääntöjä tiukempia sääntöjä, jotka koskevat niiden alueella tuotettujen maantieteellisellä merkinnällä varustettujen maustettujen viinituotteiden valmistusta, kuvausta, esittelyä ja merkintöjä, edellyttäen että tällaiset säännöt ovat unionin oikeuden mukaisia.

| (16) | Koska Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 110/2008 (9), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 1151/2012 (10) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (11) säännöksiä maantieteellisistä merkinnöistä ei sovelleta maustettuihin viinituotteisiin, olisi säädettävä maustettujen viinituotteiden maantieteellisten merkintöjen suojaa koskevat erityissäännöt. Maantieteellisiä merkintöjä olisi käytettävä osoittamaan, että maustettu viinituote on peräisin jonkin maan tietyltä alueelta tai tietyltä seudulta taikka paikkakunnalta tuolla alueella, jos maustetun viinituotteen tunnettu laatu, maine tai muu ominaisuus liittyy olennaisella tavalla sen maantieteelliseen alkuperään, ja komission olisi kirjattava tällaiset maantieteelliset merkinnät rekisteriin. |
| --- | --- |

(16)

Koska Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 110/2008 (9), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 1151/2012 (10) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (11) säännöksiä maantieteellisistä merkinnöistä ei sovelleta maustettuihin viinituotteisiin, olisi säädettävä maustettujen viinituotteiden maantieteellisten merkintöjen suojaa koskevat erityissäännöt. Maantieteellisiä merkintöjä olisi käytettävä osoittamaan, että maustettu viinituote on peräisin jonkin maan tietyltä alueelta tai tietyltä seudulta taikka paikkakunnalta tuolla alueella, jos maustetun viinituotteen tunnettu laatu, maine tai muu ominaisuus liittyy olennaisella tavalla sen maantieteelliseen alkuperään, ja komission olisi kirjattava tällaiset maantieteelliset merkinnät rekisteriin.

| (17) | Tässä asetuksessa olisi säädettävä menettelystä kolmansien maiden ja unionin maantieteellisten merkintöjen rekisteröimiseksi, noudattamiseksi, muuttamiseksi ja mahdolliseksi peruuttamiseksi. |
| --- | --- |

(17)

Tässä asetuksessa olisi säädettävä menettelystä kolmansien maiden ja unionin maantieteellisten merkintöjen rekisteröimiseksi, noudattamiseksi, muuttamiseksi ja mahdolliseksi peruuttamiseksi.

| (18) | Jäsenvaltioiden viranomaisten olisi vastattava sen varmistamisesta, että tätä asetusta noudatetaan, ja olisi vahvistettava järjestelyt, jotta komissio voi valvoa ja todentaa, että sitä noudatetaan. |
| --- | --- |

(18)

Jäsenvaltioiden viranomaisten olisi vastattava sen varmistamisesta, että tätä asetusta noudatetaan, ja olisi vahvistettava järjestelyt, jotta komissio voi valvoa ja todentaa, että sitä noudatetaan.

| (19) | Tämän asetuksen tiettyjen muiden kuin keskeisten osien täydentämiseksi tai muuttamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat maustettujen viinituotteiden valmistusmenetelmien vahvistamista; perusteita maantieteellisten alueiden rajaamiseksi ja tällaisilla alueilla tapahtuvaan tuotantoon liittyviä sääntöjä, rajoituksia ja poikkeuksia; ehtoja, joiden mukaisesti tuotteen eritelmään voi sisältyä lisävaatimuksia; sellaisten tapausten määrittämistä, joissa yksittäinen tuottaja voi hakea suojaa maantieteelliselle merkinnälle, ja rajoituksia, jotka koskevat hakijatyyppejä, jotka voivat hakea tällaista suojaa; sellaisten edellytysten vahvistamista, joita on noudatettava maantieteellisen merkinnän suojahakemuksen, komission suorittaman tutkimisen, vastaväitemenettelyn sekä maantieteellisten merkintöjen muuttamista ja peruuttamista koskevien menettelyjen osalta; rajat ylittävää suojaa koskeviin hakemuksiin sovellettavien edellytysten vahvistamista; sellaisen päivämäärän asettamista, johon mennessä hakemus tai pyyntö on jätettävä, josta alkaen suoja on voimassa tai josta alkaen suojan muutos on voimassa; sellaisten edellytysten vahvistamista, jotka liittyvät tuote-eritelmän muutoshakemuksiin, mukaan lukien edellytykset, joiden mukaisesti muutosta on pidettävä vähäisenä ja jotka liittyvät sellaisiin muutosta koskeviin hakemuksiin tai sellaisten muutosten hyväksymiseen, joista ei seuraa muutosta yhtenäiseen asiakirjaan; suojattua nimitystä koskevia rajoituksia; niiden tietojen luonnetta ja tyyppiä, jotka on toimitettava jäsenvaltioiden ja komission välisessä tiedonvaihdossa, tietojen toimitusmenetelmiä, sääntöjä, jotka koskevat oikeutta päästä tietoihin tai saataville asetettavia tietojärjestelmiä sekä tietojen julkaisemistapoja. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. |
| --- | --- |

(19)

Tämän asetuksen tiettyjen muiden kuin keskeisten osien täydentämiseksi tai muuttamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat maustettujen viinituotteiden valmistusmenetelmien vahvistamista; perusteita maantieteellisten alueiden rajaamiseksi ja tällaisilla alueilla tapahtuvaan tuotantoon liittyviä sääntöjä, rajoituksia ja poikkeuksia; ehtoja, joiden mukaisesti tuotteen eritelmään voi sisältyä lisävaatimuksia; sellaisten tapausten määrittämistä, joissa yksittäinen tuottaja voi hakea suojaa maantieteelliselle merkinnälle, ja rajoituksia, jotka koskevat hakijatyyppejä, jotka voivat hakea tällaista suojaa; sellaisten edellytysten vahvistamista, joita on noudatettava maantieteellisen merkinnän suojahakemuksen, komission suorittaman tutkimisen, vastaväitemenettelyn sekä maantieteellisten merkintöjen muuttamista ja peruuttamista koskevien menettelyjen osalta; rajat ylittävää suojaa koskeviin hakemuksiin sovellettavien edellytysten vahvistamista; sellaisen päivämäärän asettamista, johon mennessä hakemus tai pyyntö on jätettävä, josta alkaen suoja on voimassa tai josta alkaen suojan muutos on voimassa; sellaisten edellytysten vahvistamista, jotka liittyvät tuote-eritelmän muutoshakemuksiin, mukaan lukien edellytykset, joiden mukaisesti muutosta on pidettävä vähäisenä ja jotka liittyvät sellaisiin muutosta koskeviin hakemuksiin tai sellaisten muutosten hyväksymiseen, joista ei seuraa muutosta yhtenäiseen asiakirjaan; suojattua nimitystä koskevia rajoituksia; niiden tietojen luonnetta ja tyyppiä, jotka on toimitettava jäsenvaltioiden ja komission välisessä tiedonvaihdossa, tietojen toimitusmenetelmiä, sääntöjä, jotka koskevat oikeutta päästä tietoihin tai saataville asetettavia tietojärjestelmiä sekä tietojen julkaisemistapoja. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.

| (20) | Komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano siltä osin kuin kyse on maustettujen viinituotteiden koostumuksen määrittämismenetelmistä; päätöksistä maantieteellisten merkintöjen suojan myöntämisestä tai tällaista suojaa koskevan hakemuksen hylkäämisestä; päätöksistä peruuttaa maantieteellisten merkintöjen tai olemassa olevien maantieteellisten merkintöjen suoja; päätöksistä hyväksyä tuote-eritelmien vähäistä muuttamista koskeva hakemus; tuote-eritelmässä ilmoitettavista tiedoista maantieteellisen merkinnän määritelmän osalta; keinoista saattaa maantieteellisten merkintöjen suojaa tai sen hylkäämistä koskevat päätökset yleisön saataville; rajat ylittävää suojaa koskevien hakemusten jättämiseen liittyvistä säännöistä; jäsenvaltioiden suorittamista tarkistuksista ja todentamisista; maantieteellisen merkinnän suojahakemusten tutkimista tai muutosten hyväksymistä koskevasta menettelystä, tutkittavaksi ottamisen edellytykset mukaan luettuina, sekä vastaväitteisiin, peruuttamis- ja muuttamispyyntöihin liittyvästä menettelystä, tutkittavaksi ottamisen edellytykset mukaan luettuina, ja olemassa oleviin suojattuihin maantieteellisiin merkintöihin liittyvien tietojen toimittamisesta; jäsenvaltioiden toteuttamista hallinnollisista ja fyysisistä tarkastuksista; sekä säännöistä, jotka koskevat tarvittavien tietojen toimittamista jäsenvaltioiden ja komission välistä tiedonvaihtoa koskevan säännöksen soveltamiseksi, myös järjestelyjä toimitettavien tietojen hallinnoimiseksi, sekä säännöistä, jotka koskevat tiedonantojen sisältöä, muotoa, aikataulua, toimittamistiheyttä ja määräaikoja tai järjestelyjä, jotka koskevat tietojen ja asiakirjojen toimittamista tai saattamista jäsenvaltioiden, kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten tai yleisön saataville. Tätä täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (12) mukaisesti. |
| --- | --- |

(20)

Komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano siltä osin kuin kyse on maustettujen viinituotteiden koostumuksen määrittämismenetelmistä; päätöksistä maantieteellisten merkintöjen suojan myöntämisestä tai tällaista suojaa koskevan hakemuksen hylkäämisestä; päätöksistä peruuttaa maantieteellisten merkintöjen tai olemassa olevien maantieteellisten merkintöjen suoja; päätöksistä hyväksyä tuote-eritelmien vähäistä muuttamista koskeva hakemus; tuote-eritelmässä ilmoitettavista tiedoista maantieteellisen merkinnän määritelmän osalta; keinoista saattaa maantieteellisten merkintöjen suojaa tai sen hylkäämistä koskevat päätökset yleisön saataville; rajat ylittävää suojaa koskevien hakemusten jättämiseen liittyvistä säännöistä; jäsenvaltioiden suorittamista tarkistuksista ja todentamisista; maantieteellisen merkinnän suojahakemusten tutkimista tai muutosten hyväksymistä koskevasta menettelystä, tutkittavaksi ottamisen edellytykset mukaan luettuina, sekä vastaväitteisiin, peruuttamis- ja muuttamispyyntöihin liittyvästä menettelystä, tutkittavaksi ottamisen edellytykset mukaan luettuina, ja olemassa oleviin suojattuihin maantieteellisiin merkintöihin liittyvien tietojen toimittamisesta; jäsenvaltioiden toteuttamista hallinnollisista ja fyysisistä tarkastuksista; sekä säännöistä, jotka koskevat tarvittavien tietojen toimittamista jäsenvaltioiden ja komission välistä tiedonvaihtoa koskevan säännöksen soveltamiseksi, myös järjestelyjä toimitettavien tietojen hallinnoimiseksi, sekä säännöistä, jotka koskevat tiedonantojen sisältöä, muotoa, aikataulua, toimittamistiheyttä ja määräaikoja tai järjestelyjä, jotka koskevat tietojen ja asiakirjojen toimittamista tai saattamista jäsenvaltioiden, kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten tai yleisön saataville. Tätä täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (12) mukaisesti.

| (21) | Komission olisi täytäntöönpanosäädöksillä ja, näiden säädösten erityisluonne huomioon ottaen, soveltamatta asetusta (EU) N:o 182/2011 julkaistava yhtenäinen asiakirja Euroopan unionin virallisessa lehdessä, päätettävä, hylätäänkö maantieteellisen merkinnän suojaa koskeva hakemus sillä perusteella, että sitä ei voida ottaa käsiteltäväksi, sekä perustettava ja pidettävä yllä tämän asetuksen mukaisesti maantieteellisistä merkinnöistä rekisteriä, mukaan lukien olemassa olevien maantieteellisten merkintöjen kirjaaminen mainittuun rekisteriin tai niiden poistaminen rekisteristä. |
| --- | --- |

(21)

Komission olisi täytäntöönpanosäädöksillä ja, näiden säädösten erityisluonne huomioon ottaen, soveltamatta asetusta (EU) N:o 182/2011 julkaistava yhtenäinen asiakirja Euroopan unionin virallisessa lehdessä, päätettävä, hylätäänkö maantieteellisen merkinnän suojaa koskeva hakemus sillä perusteella, että sitä ei voida ottaa käsiteltäväksi, sekä perustettava ja pidettävä yllä tämän asetuksen mukaisesti maantieteellisistä merkinnöistä rekisteriä, mukaan lukien olemassa olevien maantieteellisten merkintöjen kirjaaminen mainittuun rekisteriin tai niiden poistaminen rekisteristä.

| (22) | Siirryttäessä asetuksessa (ETY) N:o 1601/91 säädettyjen sääntöjen soveltamisesta tässä asetuksessa säädettyjen sääntöjen soveltamiseen voi ilmetä vaikeuksia, joita ei käsitellä tässä asetuksessa. Tätä tarkoitusta varten komissiolle olisi siirrettävä valta toteuttaa tarvittavat siirtymätoimenpiteet. |
| --- | --- |

(22)

Siirryttäessä asetuksessa (ETY) N:o 1601/91 säädettyjen sääntöjen soveltamisesta tässä asetuksessa säädettyjen sääntöjen soveltamiseen voi ilmetä vaikeuksia, joita ei käsitellä tässä asetuksessa. Tätä tarkoitusta varten komissiolle olisi siirrettävä valta toteuttaa tarvittavat siirtymätoimenpiteet.

| (23) | Olisi varattava riittävästi aikaa ja asianmukaiset järjestelyt, jotta helpotetaan sujuvaa siirtymistä asetuksessa (ETY) N:o 1601/91 säädetyistä säännöistä tässä asetuksessa säädettyihin sääntöihin. Olemassa olevien varastojen kaupan pitäminen olisi joka tapauksessa sallittava tämän asetuksen soveltamisen aloittamisen jälkeen näiden varastojen loppumiseen saakka. |
| --- | --- |

(23)

Olisi varattava riittävästi aikaa ja asianmukaiset järjestelyt, jotta helpotetaan sujuvaa siirtymistä asetuksessa (ETY) N:o 1601/91 säädetyistä säännöistä tässä asetuksessa säädettyihin sääntöihin. Olemassa olevien varastojen kaupan pitäminen olisi joka tapauksessa sallittava tämän asetuksen soveltamisen aloittamisen jälkeen näiden varastojen loppumiseen saakka.

| (24) | Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, joita ovat sääntöjen vahvistaminen maustettujen viinituotteiden määritelmästä, kuvauksesta, esittelystä ja merkinnöistä sekä maustettuja viinituotteita koskevien maantieteellisten merkintöjen suojasta, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi, |
| --- | --- |

(24)

Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, joita ovat sääntöjen vahvistaminen maustettujen viinituotteiden määritelmästä, kuvauksesta, esittelystä ja merkinnöistä sekä maustettuja viinituotteita koskevien maantieteellisten merkintöjen suojasta, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

I   LUKU

SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT

1 artikla

Kohde ja soveltamisala

1.   Tässä asetuksessa vahvistetaan maustettujen viinituotteiden määritelmää, kuvausta, esittelyä, merkintöjä ja maantieteellisten merkintöjen suojaa koskevat säännöt.

2.   Maustettujen viinituotteiden esittelyyn ja merkintöihin sovelletaan asetusta (EU) N:o 1169/2011, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä.

3.   Tätä asetusta sovelletaan kaikkiin unionissa markkinoille saatettaviin maustettuihin viinituotteisiin riippumatta siitä, onko ne tuotettu jäsenvaltioissa vai kolmansissa maissa, ja unionissa tuotettuihin vientiin tarkoitettuihin maustettuihin viinituotteisiin.

2 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan

| 1) | ’myyntinimityksellä’ minkä tahansa tässä asetuksessa säädetyn maustetun viinituotteen nimeä; |
| --- | --- |

1)

’myyntinimityksellä’ minkä tahansa tässä asetuksessa säädetyn maustetun viinituotteen nimeä;

| 2) | ’kuvauksella’ luetteloa maustetun viinituotteen erityisistä ominaisuuksista; |
| --- | --- |

2)

’kuvauksella’ luetteloa maustetun viinituotteen erityisistä ominaisuuksista;

| 3) | ’maantieteellisellä merkinnällä’ merkintää, joka osoittaa maustetun viinituotteen olevan peräisin tietyltä alueelta taikka määrätystä paikasta tai maasta, jos kyseisen tuotteen laatu, maine tai muu ominaisuus liittyy olennaisella tavalla sen maantieteelliseen alkuperään. |
| --- | --- |

3)

’maantieteellisellä merkinnällä’ merkintää, joka osoittaa maustetun viinituotteen olevan peräisin tietyltä alueelta taikka määrätystä paikasta tai maasta, jos kyseisen tuotteen laatu, maine tai muu ominaisuus liittyy olennaisella tavalla sen maantieteelliseen alkuperään.

II   LUKU

MAUSTETTUJEN VIINITUOTTEIDEN MÄÄRITELMÄ, KUVAUS, ESITTELY JA MERKINNÄT

3 artikla

Maustettujen viinituotteiden määritelmä ja luokittelu

1.   Maustetut viinituotteet ovat asetuksessa (EU) N:o 1308/2013 tarkoitetuista viinialan tuotteista saatuja tuotteita, jotka on maustettu. Ne jaetaan seuraaviin luokkiin:

| a) | maustetut viinit, |
| --- | --- |

a)

maustetut viinit,

| b) | maustetut viinipohjaiset juomat, |
| --- | --- |

b)

maustetut viinipohjaiset juomat,

| c) | maustetut viinistä valmistetut juomasekoitukset. |
| --- | --- |

c)

maustetut viinistä valmistetut juomasekoitukset.

2.   Maustettu viini on juoma,

| a) | joka on saatu yhdestä tai useammasta asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteessä II olevan IV osan 5 kohdassa ja liitteessä VII olevissa 1 ja 3–9 kohdassa määritellystä rypäletuotteesta, lukuun ottamatta retsina-viiniä, |
| --- | --- |

a)

joka on saatu yhdestä tai useammasta asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteessä II olevan IV osan 5 kohdassa ja liitteessä VII olevissa 1 ja 3–9 kohdassa määritellystä rypäletuotteesta, lukuun ottamatta retsina-viiniä,

| b) | jossa a alakohdassa tarkoitettujen rypäletuotteiden osuus on vähintään 75 prosenttia kokonaistilavuudesta, |
| --- | --- |

b)

jossa a alakohdassa tarkoitettujen rypäletuotteiden osuus on vähintään 75 prosenttia kokonaistilavuudesta,

| c) | johon voi olla lisätty alkoholia, |
| --- | --- |

c)

johon voi olla lisätty alkoholia,

| d) | johon voi olla lisätty väriaineita, |
| --- | --- |

d)

johon voi olla lisätty väriaineita,

| e) | johon voi olla lisätty rypäleen puristemehua, osittain käynyttä rypäleen puristemehua tai molempia, |
| --- | --- |

e)

johon voi olla lisätty rypäleen puristemehua, osittain käynyttä rypäleen puristemehua tai molempia,

| f) | joka voi olla makeutettu, |
| --- | --- |

f)

joka voi olla makeutettu,

| g) | jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 14,5 mutta alle 22 tilavuusprosenttia ja kokonaisalkoholipitoisuus vähintään 17,5 tilavuusprosenttia. |
| --- | --- |

g)

jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 14,5 mutta alle 22 tilavuusprosenttia ja kokonaisalkoholipitoisuus vähintään 17,5 tilavuusprosenttia.

3.   Maustettu viinipohjainen juoma on juoma,

| a) | joka on saatu yhdestä tai useammasta asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteessä VII olevissa 1, 2 ja 4–9 kohdassa määritellystä rypäletuotteesta lukuun ottamatta viinejä, jotka on valmistettu alkoholia lisäämällä, ja retsina-viiniä, |
| --- | --- |

a)

joka on saatu yhdestä tai useammasta asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteessä VII olevissa 1, 2 ja 4–9 kohdassa määritellystä rypäletuotteesta lukuun ottamatta viinejä, jotka on valmistettu alkoholia lisäämällä, ja retsina-viiniä,

| b) | jossa a alakohdassa tarkoitettujen rypäletuotteiden osuus on vähintään 50 prosenttia kokonaistilavuudesta, |
| --- | --- |

b)

jossa a alakohdassa tarkoitettujen rypäletuotteiden osuus on vähintään 50 prosenttia kokonaistilavuudesta,

| c) | johon ei ole lisätty alkoholia, ellei liitteessä II toisin mainita, |
| --- | --- |

c)

johon ei ole lisätty alkoholia, ellei liitteessä II toisin mainita,

| d) | johon voi olla lisätty väriaineita, |
| --- | --- |

d)

johon voi olla lisätty väriaineita,

| e) | johon voi olla lisätty rypäleen puristemehua, osittain käynyttä rypäleen puristemehua tai molempia, |
| --- | --- |

e)

johon voi olla lisätty rypäleen puristemehua, osittain käynyttä rypäleen puristemehua tai molempia,

| f) | joka voi olla makeutettu, |
| --- | --- |

f)

joka voi olla makeutettu,

| g) | jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 4,5 mutta alle 14,5 tilavuusprosenttia. |
| --- | --- |

g)

jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 4,5 mutta alle 14,5 tilavuusprosenttia.

4.   Maustetusta viinistä valmistettu juomasekoitus on juoma,

| a) | joka on saatu yhdestä tai useammasta asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteessä VII olevissa 1, 2 ja 4–11 kohdassa määritellystä rypäletuotteesta lukuun ottamatta viinejä, jotka on valmistettu alkoholia lisäämällä, ja retsina-viiniä, |
| --- | --- |

a)

joka on saatu yhdestä tai useammasta asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteessä VII olevissa 1, 2 ja 4–11 kohdassa määritellystä rypäletuotteesta lukuun ottamatta viinejä, jotka on valmistettu alkoholia lisäämällä, ja retsina-viiniä,

| b) | jossa a alakohdassa tarkoitettujen rypäletuotteiden osuus on vähintään 50 prosenttia kokonaistilavuudesta, |
| --- | --- |

b)

jossa a alakohdassa tarkoitettujen rypäletuotteiden osuus on vähintään 50 prosenttia kokonaistilavuudesta,

| c) | johon ei ole lisätty alkoholia, |
| --- | --- |

c)

johon ei ole lisätty alkoholia,

| d) | johon voi olla lisätty väriaineita, |
| --- | --- |

d)

johon voi olla lisätty väriaineita,

| e) | joka voi olla makeutettu, |
| --- | --- |

e)

joka voi olla makeutettu,

| f) | jonka todellinen alkoholipitoisuus on yli 1,2 mutta alle 10 tilavuusprosenttia. |
| --- | --- |

f)

jonka todellinen alkoholipitoisuus on yli 1,2 mutta alle 10 tilavuusprosenttia.

4 artikla

Maustettujen viinituotteiden valmistusmenetelmät ja määritysmenetelmät

1.   Maustetut viinituotteet on valmistettava liitteissä I ja II säädettyjen vaatimusten, rajoitusten ja kuvausten mukaisesti.

2.   Siirretään komissiolle valta antaa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan maustettujen viinituotteiden sallitut valmistusmenetelmät, kuluttajien odotukset huomioon ottaen.

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja sallittuja valmistusmenetelmiä vahvistaessaan komissio ottaa huomioon Kansainvälisen viinijärjestön suosittelemat ja julkaisemat valmistusmenetelmät.

3.   Komissio vahvistaa tarvittaessa täytäntöönpanosäädöksillä maustettujen viinituotteiden koostumuksen määrittämiseksi käytettävät menetelmät. Kyseisten menetelmien on perustuttava Kansainvälisen viinijärjestön suosittelemiin ja julkaisemiin asiaankuuluviin menetelmiin, paitsi jos ne olisivat tehottomia tai epätarkoituksenmukaisia tavoiteltuun päämäärään nähden. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

Siihen asti, kun komissio vahvistaa menetelmät, on käytettävä asianomaisen jäsenvaltion sallimia menetelmiä.

4.   Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 74 artiklan, 75 artiklan 4 kohdan ja 80 artiklan mukaisesti vahvistettuja viininvalmistusmenetelmiä ja rajoituksia sovelletaan maustettujen viinituotteiden valmistuksessa käytettyihin rypäletuotteisiin.

5 artikla

Myyntinimitykset

1.   Liitteessä II vahvistettuja myyntinimityksiä käytetään jokaisesta unionissa markkinoille saatettavasta maustetusta viinituotteesta edellyttäen, että se täyttää mainitussa liitteessä säädetyt vastaavaa myyntinimitystä koskevat vaatimukset. Myyntinimityksiä voidaan täydentää asetuksen (EU) N:o 1169/2011 2 artiklan 2 kohdan o alakohdassa määritellyllä tavanomaisella nimellä.

2.   Jos maustettu viinituote täyttää useamman kuin yhden myyntinimityksen vaatimukset, on sallittua käyttää ainoastaan yhtä näistä myyntinimityksistä, jollei liitteessä II toisin säädetä.

3.   Alkoholijuomaa, joka ei täytä tässä asetuksessa säädettyjä vaatimuksia, ei saa kuvata, esitellä eikä merkitä sellaisilla liitesanoilla tai ilmaisuilla kuin ”kaltainen”, ”tyyppinen”, ”tyylinen”, ”tapaan valmistettu”, ”makuinen” eikä millään muulla jotakin myyntinimitystä muistuttavalla ilmaisulla.

4.   Myyntinimitykseen voidaan lisätä tämän asetuksen mukaisesti suojattu maantieteellinen merkintä tai se voidaan korvata tällaisella merkinnällä.

5.   Myyntinimityksiin ei saa lisätä viinituotteiden suojattuja alkuperänimityksiä tai suojattuja maantieteellisiä merkintöjä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 26 artiklan soveltamista.

6 artikla

Myyntinimityksiä täydentävät tiedot

1.   Edellä 5 artiklassa tarkoitettuihin myyntinimityksiin voidaan myös lisätä seuraavat, maustettujen viinituotteiden sokeripitoisuutta koskevat ilmaisut:

| a) | ”erittäin kuiva”, kun tuotteiden sokeripitoisuus on alle 30 grammaa litrassa ja maustettujen viinien luokan osalta, 3 artiklan 2 kohdan g alakohdasta poiketen, kokonaisalkoholipitoisuus on vähintään 15 tilavuusprosenttia; |
| --- | --- |

a)

”erittäin kuiva”, kun tuotteiden sokeripitoisuus on alle 30 grammaa litrassa ja maustettujen viinien luokan osalta, 3 artiklan 2 kohdan g alakohdasta poiketen, kokonaisalkoholipitoisuus on vähintään 15 tilavuusprosenttia;

| b) | ”kuiva”, kun tuotteiden sokeripitoisuus on alle 50 grammaa litrassa ja maustettujen viinien luokan osalta, 3 artiklan 2 kohdan g alakohdasta poiketen, kokonaisalkoholipitoisuus on vähintään 16 tilavuusprosenttia; |
| --- | --- |

b)

”kuiva”, kun tuotteiden sokeripitoisuus on alle 50 grammaa litrassa ja maustettujen viinien luokan osalta, 3 artiklan 2 kohdan g alakohdasta poiketen, kokonaisalkoholipitoisuus on vähintään 16 tilavuusprosenttia;

| c) | ”puolikuiva”, kun tuotteiden sokeripitoisuus on vähintään 50 mutta alle 90 grammaa litrassa; |
| --- | --- |

c)

”puolikuiva”, kun tuotteiden sokeripitoisuus on vähintään 50 mutta alle 90 grammaa litrassa;

| d) | ”puolimakea”, kun tuotteiden sokeripitoisuus on vähintään 90 mutta alle 130 grammaa litrassa; |
| --- | --- |

d)

”puolimakea”, kun tuotteiden sokeripitoisuus on vähintään 90 mutta alle 130 grammaa litrassa;

| e) | ”makea”, kun tuotteiden sokeripitoisuus on 130 grammaa litrassa tai enemmän. |
| --- | --- |

e)

”makea”, kun tuotteiden sokeripitoisuus on 130 grammaa litrassa tai enemmän.

Ensimmäisen alakohdan a–e alakohdassa mainittu sokeripitoisuus ilmoitetaan inverttisokerina.

Ilmaisujen ”puolimakea” ja ”makea” lisäksi voidaan merkitä sokeripitoisuus ilmoittamalla sokerimäärä grammoina inverttisokeria litrassa.

2.   Kun myyntinimitykseen lisätään tai kun se sisältää ilmaisun ”kuohuva”, käytetyn kuohuviinin määrän on oltava vähintään 95 prosenttia.

3.   Myyntinimityksiin voidaan myös lisätä viittaus käytettyyn pääaromiaineeseen.

7 artikla

Lähtöisyysmerkintä

Kun maustettujen viinituotteiden lähtöpaikka ilmoitetaan, sen on vastattava paikkaa, jossa maustettu viinituote valmistetaan. Lähtöpaikka on ilmoitettava maininnalla ”valmistettu (...)” tai samaa tarkoittavalla ilmaisulla, johon on lisätty asianomaisen jäsenvaltion tai kolmannen maan nimi.

8 artikla

Maustettujen viinituotteiden esittelyssä ja merkinnöissä käytetty kieli

1.   Liitteessä II esitettyjä kursivoituja myyntinimityksiä ei saa kääntää maustettujen viinituotteiden merkinöissä tai esittelyssä.

Tässä asetuksessa säädetyt lisätiedot, jotka ilmaistaan sanoina, on merkittävä ainakin yhdellä unionin virallisella kielellä.

2.   Tämän asetuksen mukaisesti suojatun maantieteellisen merkinnän nimi on merkittävä tuotteeseen kielellä tai kielillä, joilla se on rekisteröity, vaikka maantieteellinen merkintä korvaisi myyntinimityksen 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

Kun tämän asetuksen mukaisesti suojatun maantieteellisen merkinnän nimi on kirjoitettu muilla kuin latinalaisilla aakkosilla, se voidaan myös merkitä yhdellä tai useammalla unionin virallisella kielellä.

9 artikla

Jäsenvaltion päättämät tiukemmat säännöt

Soveltaessaan laatupolitiikkaa alueellaan tuotettuihin maustettuihin viinituotteisiin, joilla on tämän asetuksen mukaisesti suojattu maantieteellinen merkintä, tai uusien maantieteellisten merkintöjen ottamiseksi käyttöön jäsenvaltiot voivat vahvistaa 4 artiklassa ja liitteissä I ja II tarkoitettuja valmistusta ja kuvausta koskevia sääntöjä tiukempia sääntöjä, sikäli kuin ne ovat yhteensopivia unionin oikeuden kanssa.

III   LUKU

MAANTIETEELLISET MERKINNÄT

10 artikla

Suojahakemusten sisältö

1.   Hakemuksen, jolla haetaan nimelle suojaa maantieteellisenä merkintänä, on sisällettävä tekninen asiakirja, jossa on

| a) | suojattava nimi, |
| --- | --- |

a)

suojattava nimi,

| b) | hakijan nimi ja osoite, |
| --- | --- |

b)

hakijan nimi ja osoite,

| c) | 2 kohdassa tarkoitettu tuote-eritelmä; ja |
| --- | --- |

c)

2 kohdassa tarkoitettu tuote-eritelmä; ja

| d) | yhtenäinen asiakirja, jossa esitetään yhteenveto 2 kohdassa tarkoitetusta tuote-eritelmästä. |
| --- | --- |

d)

yhtenäinen asiakirja, jossa esitetään yhteenveto 2 kohdassa tarkoitetusta tuote-eritelmästä.

2.   Voidakseen saada suojan tämän asetuksen mukaisesti suojattuna maantieteellisenä merkintänä tuotteen on vastattava asianomaista tuote-eritelmää, johon on sisällyttävä ainakin seuraavat tiedot:

| a) | suojattava nimi; |
| --- | --- |

a)

suojattava nimi;

| b) | tuotteen kuvaus ja erityisesti sen tärkeimmät analyyttiset ominaisuudet sekä ilmoitus sen aistinvaraisista ominaisuuksista; |
| --- | --- |

b)

tuotteen kuvaus ja erityisesti sen tärkeimmät analyyttiset ominaisuudet sekä ilmoitus sen aistinvaraisista ominaisuuksista;

| c) | tarvittaessa erityiset valmistusmenetelmät ja -eritelmät sekä tuotteen valmistusta koskevat rajoitukset; |
| --- | --- |

c)

tarvittaessa erityiset valmistusmenetelmät ja -eritelmät sekä tuotteen valmistusta koskevat rajoitukset;

| d) | asianomaisen maantieteellisen alueen rajaus; |
| --- | --- |

d)

asianomaisen maantieteellisen alueen rajaus;

| e) | tiedot 2 artiklan 3 alakohdassa tarkoitetusta yhteydestä; |
| --- | --- |

e)

tiedot 2 artiklan 3 alakohdassa tarkoitetusta yhteydestä;

| f) | unionin oikeudessa tai kansallisessa oikeudessa vahvistetut vaatimukset tai, jos jäsenvaltiot niin säätävät, suojattua maantieteellistä merkintää hallinnoivan organisaation vahvistamat vaatimukset, ottaen huomioon, että vaatimusten on oltava puolueettomia ja syrjimättömiä sekä unionin oikeuden mukaisia; |
| --- | --- |

f)

unionin oikeudessa tai kansallisessa oikeudessa vahvistetut vaatimukset tai, jos jäsenvaltiot niin säätävät, suojattua maantieteellistä merkintää hallinnoivan organisaation vahvistamat vaatimukset, ottaen huomioon, että vaatimusten on oltava puolueettomia ja syrjimättömiä sekä unionin oikeuden mukaisia;

| g) | pääraaka-aine, josta maustettu viinituote on valmistettu; |
| --- | --- |

g)

pääraaka-aine, josta maustettu viinituote on valmistettu;

| h) | tuote-eritelmää koskevien säännösten noudattamisen tarkistamisesta huolehtivien viranomaisten tai laitosten nimet, osoitteet ja erityistehtävät. |
| --- | --- |

h)

tuote-eritelmää koskevien säännösten noudattamisen tarkistamisesta huolehtivien viranomaisten tai laitosten nimet, osoitteet ja erityistehtävät.

11 artikla

Suojan hakeminen kolmannessa maassa sijaitsevalle maantieteelliselle alueelle

1.   Jos suojahakemus koskee kolmannessa maassa sijaitsevaa maantieteellistä aluetta, sen on sisällettävä 10 artiklassa säädetyt tiedot sekä todiste siitä, että kyseinen nimitys on suojattu sen alkuperämaassa.

2.   Suojahakemus on toimitettava komissiolle siten, että hakija toimittaa sen suoraan tai kyseisen kolmannen maan viranomaisten välityksellä.

3.   Suojahakemus on tehtävä jollakin unionin virallisista kielistä tai sen mukana on oltava virallinen käännös jollekin kyseisistä kielistä.

12 artikla

Hakijat

1.   Maantieteellisen merkinnän suojahakemuksen voi jättää tuottajaryhmä tai poikkeustapauksissa yksittäinen tuottaja. Muut osapuolet, joita asia koskee, voivat olla osallisina suojahakemuksessa.

2.   Tuottajat voivat jättää suojahakemuksen ainoastaan tuottamansa maustetun viinituotteen suojaamiseksi.

3.   Jos nimi tarkoittaa rajat ylittävää maantieteellistä aluetta, voidaan jättää yhteinen suojahakemus.

13 artikla

Alustava kansallinen menettely

1.   Hakemuksiin, jotka koskevat maantieteellisen merkinnän suojaa unionista peräisin oleville maustetuille viinituotteille, sovelletaan tämän artiklan 2–7 kohdan mukaista alustavaa kansallista menettelyä.

2.   Suojahakemus on jätettävä siinä jäsenvaltiossa, jonka alueelta maantieteellinen merkintä on peräisin.

3.   Jäsenvaltion on tutkittava suojahakemus sen tarkistamiseksi, onko se tässä luvussa vahvistettujen edellytysten mukainen.

Jäsenvaltion on toteutettava kansallinen menettely suojahakemuksen julkaisemiseksi asianmukaisesti ja vahvistettava julkaisemista seuraava, vähintään kahden kuukauden pituinen ajanjakso, jonka aikana kaikki luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt, joiden oikeutettua etua asia koskee ja jotka asuvat kyseisessä jäsenvaltiossa tai ovat sijoittautuneet kyseiseen jäsenvaltioon, voivat vastustaa ehdotettua suojaa toimittamalla jäsenvaltiolle asianmukaisesti perustellun lausuman.

4.   Jos jäsenvaltio katsoo, ettei maantieteellinen merkintä ole asiaankuuluvien vaatimusten mukainen tai että se on ristiriidassa unionin oikeuden kanssa yleisesti, sen on hylättävä hakemus.

5.   Jos jäsenvaltio katsoo asiaankuuluvien vaatimusten täyttyvän, sen on

| a) | julkaistava yhtenäinen asiakirja ja tuote-eritelmä ainakin internetissä; ja |
| --- | --- |

a)

julkaistava yhtenäinen asiakirja ja tuote-eritelmä ainakin internetissä; ja

| b) | toimitettava komissiolle suojahakemus, joka sisältää seuraavat tiedot:






  i) | hakijan nimi ja osoite; |
| --- | --- | --- |

b)

toimitettava komissiolle suojahakemus, joka sisältää seuraavat tiedot:

i)

hakijan nimi ja osoite;

| ii) | 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tuote-eritelmä; |
| --- | --- |

ii)

10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tuote-eritelmä;

| iii) | 10 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettu yhtenäinen asiakirja; |
| --- | --- |

iii)

10 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettu yhtenäinen asiakirja;

| iv) | jäsenvaltion ilmoitus siitä, että se katsoo hakijan jättämän hakemuksen olevan vaadittujen edellytysten mukainen; ja |
| --- | --- |

iv)

jäsenvaltion ilmoitus siitä, että se katsoo hakijan jättämän hakemuksen olevan vaadittujen edellytysten mukainen; ja

| v) | viittaus a alakohdassa tarkoitettuun julkaisemiseen. |
| --- | --- |

v)

viittaus a alakohdassa tarkoitettuun julkaisemiseen.

Ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetut tiedot on toimitettava jollakin unionin virallisista kielistä tai niiden mukana on oltava virallinen käännös jollekin kyseisistä kielistä.

6.   Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän artiklan noudattamisen edellyttämät lait, asetukset tai hallinnolliset määräykset viimeistään 28 päivänä maaliskuuta 2015.

7.   Jos jäsenvaltiolla ei ole maantieteellisten merkintöjen suojaa koskevaa kansallista lainsäädäntöä, se voi myöntää tämän luvun mukaisesti nimelle kansallisen tason suojan ainoastaan väliaikaisesti. Tällainen suoja tulee voimaan päivänä, jona hakemus jätetään komissiolle, ja lakkaa sinä päivänä, jona tehdään päätös tämän luvun mukaisesta rekisteröinnistä tai hakemuksen hylkäämisestä.

14 artikla

Komission suorittama hakemuksen tutkiminen

1.   Komissio julkaisee suojahakemuksen jättöpäivän.

2.   Komissio tutkii, ovatko 13 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut suojahakemukset tämän luvun edellytysten mukaisia.

3.   Jos komissio katsoo, että tämän luvun edellytykset täyttyvät, se julkaisee täytäntöönpanosäädöksillä, jotka se hyväksyy soveltamatta 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä, Euroopan unionin virallisessa lehdessä 10 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetun yhtenäisen asiakirjan ja 13 artiklan 5 kohdan a alakohdassa tarkoitetun viittauksen tuote-eritelmän julkaisemiseen.

4.   Jos komissio katsoo, että tässä luvussa säädetyt edellytykset eivät täyty, se päättää täytäntöönpanosäädöksillä hylätä hakemuksen. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

15 artikla

Vastaväitemenettely

Kahden kuukauden kuluessa 14 artiklan 3 kohdassa säädetystä julkaisupäivästä kaikki jäsenvaltiot, kolmannet maat, luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt, joiden oikeutettua etua asia koskee ja jotka asuvat muussa jäsenvaltiossa tai ovat sijoittautuneet muuhun jäsenvaltioon kuin siihen, jossa suojaa on haettu, taikka jotka asuvat kolmannessa maassa tai ovat sijoittautuneet kolmanteen maahan, voivat vastustaa ehdotettua suojaa toimittamalla komissiolle tässä luvussa säädettyihin kelpoisuusedellytyksiin liittyvän, asianmukaisesti perustellun lausuman.

Kolmannessa maassa asuvien luonnollisten henkilöiden ja kolmanteen maahan sijoittautuneiden oikeushenkilöiden on toimitettava lausuma joko suoraan tai kyseisen kolmannen maan viranomaisten välityksellä ensimmäisessä kohdassa tarkoitetussa kahden kuukauden määräajassa.

16 artikla

Suojapäätös

Niiden tietojen perusteella, jotka komissiolla on käytettävissään 15 artiklassa tarkoitetun vastaväitemenettelyn päätyttyä, komissio täytäntöönpanosäädöksillä joko myöntää suojan maantieteelliselle merkinnälle, joka on tässä luvussa säädettyjen edellytysten ja unionin oikeuden mukainen, tai hylkää hakemuksen, jos mainitut edellytykset eivät täyty. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

17 artikla

Homonyymit

1.   Tämän asetuksen mukaisesti jo rekisteröidyn nimen kanssa kokonaan tai osittain homonyymisen nimen, josta on jätetty suojahakemus, rekisteröinnissä on otettava asianmukaisesti huomioon paikalliset ja perinteiset käytännöt sekä sekaannusten riski.

2.   Homonyymistä nimeä, joka saa kuluttajan virheellisesti uskomaan, että tuotteet ovat peräisin joltain muulta alueelta, ei saa rekisteröidä, vaikka nimi olisikin oikea sen alueen tai paikan osalta, mistä kyseiset tuotteet ovat peräisin.

3.   Rekisteröidyn homonyymisen nimen käyttö on sallittua edellyttäen, että myöhemmin rekisteröidyn homonyymisen nimen ja rekisterissä jo olevan nimen välillä on käytännössä riittävä ero, jotta voidaan varmistaa kyseisten tuottajien tasavertainen kohtelu ja se, että kuluttajaa ei johdeta harhaan.

18 artikla

Suojan epäämisperusteet

1.   Nimiä, joista on tullut yleisnimiä, ei saa suojata maantieteellisenä merkintänä.

Tässä luvussa ’nimellä, josta on tullut yleisnimi’, tarkoitetaan maustetun viinituotteen nimeä, josta on unionissa tullut maustetun viinituotteen yleinen nimi, vaikka se viittaakin paikkaan tai alueeseen, jossa kyseistä tuotetta alun perin valmistettiin tai jossa se alun perin saatettiin markkinoille.

Sen määrittämiseksi, onko nimestä tullut yleisnimi, on otettava huomioon kaikki asiaankuuluvat tekijät ja erityisesti

| a) | tilanne unionissa ja erityisesti alueilla, joilla tuotetta käytetään; |
| --- | --- |

a)

tilanne unionissa ja erityisesti alueilla, joilla tuotetta käytetään;

| b) | asiaa koskeva unionin oikeus tai kansallinen oikeus. |
| --- | --- |

b)

asiaa koskeva unionin oikeus tai kansallinen oikeus.

2.   Nimeä ei saa suojata maantieteellisenä merkintänä, jos suoja saattaa johtaa kuluttajaa harhaan maustetun viinituotteen tunnistamisessa tavaramerkin maineen ja tunnettuuden vuoksi.

19 artikla

Suhde tavaramerkkeihin

1.   Jos maantieteellinen merkintä on suojattu tämän asetuksen mukaisesti, jonkin 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla käytetyn ja maustettuun viinituotteeseen liittyvän tavaramerkin rekisteröintihakemus on hylättävä, jos tavaramerkin rekisteröintihakemus on tehty sen päivän jälkeen, jona maantieteellisen merkinnän suojahakemus on toimitettu komissiolle, ja maantieteellinen merkintä on suojattu.

Ensimmäisen alakohdan vastaisesti rekisteröidyt tavaramerkit on mitätöitävä.

2.   Sellaisen tavaramerkin käyttöä, jota käytetään 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla ja jota koskeva rekisteröintihakemus on tehty tai joka on rekisteröity tai jota koskeva oikeus on saatu asiaa koskevan lainsäädännön mukaisesti unionin alueella tapahtuneella käytöllä ennen maantieteellisen merkinnän suojahakemuksen jättämistä komissiolle, voidaan jatkaa ja se voidaan uusia maantieteellisen merkinnän suojaamisesta huolimatta, jos Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2008/95/EY (13) tai neuvoston asetuksessa (EY) N:o 207/2009 (14) säädettyjä tavaramerkin mitättömyys- tai menettämisperusteita ei ole olemassa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 17 artiklan 2 kohdan soveltamista.

Tällöin maantieteellisen merkinnän käyttö on sallittua samanaikaisesti asianomaisten tavaramerkkien kanssa.

20 artikla

Suoja

1.   Tämän asetuksen mukaisesti suojattuja maantieteellisiä merkintöjä saa käyttää kuka tahansa toimija, joka pitää kaupan asianomaisen tuote-eritelmän mukaisesti tuotettua maustettua viinituotetta.

2.   Tämän asetuksen mukaisesti suojatut maantieteelliset merkinnät sekä kyseisiä suojattuja nimiä käyttävät, asianomaisen tuote-eritelmän mukaisesti tuotetut maustetut viinituotteet suojataan

| a) | suojatun nimen suoralta tai välilliseltä kaupalliselta käytöltä






  i) | vastaavissa tuotteissa, jotka eivät ole suojattua nimeä koskevan tuote-eritelmän mukaisia; tai |
| --- | --- | --- |

a)

suojatun nimen suoralta tai välilliseltä kaupalliselta käytöltä

i)

vastaavissa tuotteissa, jotka eivät ole suojattua nimeä koskevan tuote-eritelmän mukaisia; tai

| ii) | siltä osin kuin nimen käytöllä hyödynnetään maantieteellisen merkinnän mainetta; |
| --- | --- |

ii)

siltä osin kuin nimen käytöllä hyödynnetään maantieteellisen merkinnän mainetta;

| b) | väärinkäytöltä, jäljittelyltä tai mielleyhtymiltä, vaikka tuotteen tai palvelun oikea alkuperä on merkitty tai vaikka suojattu nimi on käännetty, litteroitu tai translitteroitu tai siihen on liitetty sellainen ilmaisu kuten ”laatu”, ”tyyppi”, ”menetelmä”, ”tuotettu kuten”, ”jäljitelmä”, ”makuinen”, ”kaltainen” tai muu samankaltainen ilmaisu; |
| --- | --- |

b)

väärinkäytöltä, jäljittelyltä tai mielleyhtymiltä, vaikka tuotteen tai palvelun oikea alkuperä on merkitty tai vaikka suojattu nimi on käännetty, litteroitu tai translitteroitu tai siihen on liitetty sellainen ilmaisu kuten ”laatu”, ”tyyppi”, ”menetelmä”, ”tuotettu kuten”, ”jäljitelmä”, ”makuinen”, ”kaltainen” tai muu samankaltainen ilmaisu;

| c) | muilta vääriltä tai harhaanjohtavilta merkinnöiltä, jotka koskevat tuotteen lähtöpaikkaa, alkuperää, tuotteen luonnetta tai olennaisia ominaisuuksia, jotka on merkitty sisä- tai ulkopakkaukseen, mainoksiin tai asianomaiseen viinituotteeseen liittyviin asiakirjoihin, sekä tuotteen pakkaamiselta tavalla, joka on omiaan antamaan väärän kuvan sen alkuperästä; |
| --- | --- |

c)

muilta vääriltä tai harhaanjohtavilta merkinnöiltä, jotka koskevat tuotteen lähtöpaikkaa, alkuperää, tuotteen luonnetta tai olennaisia ominaisuuksia, jotka on merkitty sisä- tai ulkopakkaukseen, mainoksiin tai asianomaiseen viinituotteeseen liittyviin asiakirjoihin, sekä tuotteen pakkaamiselta tavalla, joka on omiaan antamaan väärän kuvan sen alkuperästä;

| d) | muilta käytännöiltä, jotka saattaisivat johtaa kuluttajaa harhaan tuotteen todellisen alkuperän suhteen. |
| --- | --- |

d)

muilta käytännöiltä, jotka saattaisivat johtaa kuluttajaa harhaan tuotteen todellisen alkuperän suhteen.

3.   Tämän asetuksen mukaisesti suojatuista maantieteellisistä merkinnöistä ei saa tulla unionissa yleisnimiä 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

4.   Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset hallinnolliset ja oikeudelliset toimenpiteet, joilla estetään tai lopetetaan 2 kohdassa tarkoitettu tämän asetuksen mukaisesti suojattujen maantieteellisten merkintöjen laiton käyttö.

21 artikla

Rekisteri

Komissio perustaa täytäntöönpanosäädöksillä, jotka se on hyväksyy soveltamatta 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä, maustettujen viinituotteiden tämän asetuksen mukaisesti suojattujen maantieteellisten merkintöjen sähköisen rekisterin ja pitää yllä tätä rekisteriä, joka on yleisölle avoin.

Ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuun rekisteriin voidaan ottaa tämän asetuksen mukaisesti suojattuina maantieteellisinä merkintöinä sellaisiin kolmansien maiden tuotteisiin liitettyjä maantieteellisiä merkintöjä, jotka on suojattu unionissa sellaisen kansainvälisen sopimuksen nojalla, jonka sopimuspuoli unioni on.

22 artikla

Toimivaltaisen viranomaisen nimeäminen

1.   Jäsenvaltion on nimettävä yksi tai useampi toimivaltainen viranomainen, joka vastaa tässä luvussa säädettyjä velvollisuuksia koskevista tarkastuksista Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 882/2004 (15) 4 artiklassa vahvistettujen perusteiden mukaisesti.

2.   Jäsenvaltion on varmistettava, että tätä lukua noudattavilla toimijoilla on oikeus kuulua tarkastusjärjestelmän piiriin.

3.   Jäsenvaltion on annettava komissiolle tiedoksi 1 kohdassa tarkoitettu toimivaltainen viranomainen tai tarkoitetut toimivaltaiset viranomaiset. Komissio julkistaa niiden nimet ja osoitteet ja päivittää niitä säännöllisesti.

23 artikla

Eritelmien noudattamisen tarkastaminen

1.   Unionissa sijaitsevaan maantieteelliseen alueeseen liittyvien tämän asetuksen mukaisesti suojattujen maantieteellisten merkintöjen osalta tuote-eritelmien noudattamisen tarkastamisesta vuosittain huolehtii maustetun viinituotteen valmistuksen aikana sekä kauppakunnostuksen aikana tai sen jälkeen

| a) | 22 artiklassa tarkoitettu yksi tai useampi toimivaltainen viranomainen; tai |
| --- | --- |

a)

22 artiklassa tarkoitettu yksi tai useampi toimivaltainen viranomainen; tai

| b) | yksi tai useampi asetuksen (EY) N:o 882/2004 2 artiklan toisen kohdan 5 alakohdassa tarkoitettu tarkastuksista vastaava valvontaelin, joka toimii tuotteita sertifioivana elimenä kyseisen asetuksen 5 artiklassa asetettujen vaatimusten mukaisesti. |
| --- | --- |

b)

yksi tai useampi asetuksen (EY) N:o 882/2004 2 artiklan toisen kohdan 5 alakohdassa tarkoitettu tarkastuksista vastaava valvontaelin, joka toimii tuotteita sertifioivana elimenä kyseisen asetuksen 5 artiklassa asetettujen vaatimusten mukaisesti.

Tällaisesta tarkastuksesta aiheutuvista kustannuksista vastaa tarkastuksen kohteena oleva toimija.

2.   Jossakin kolmannessa maassa sijaitsevaan maantieteelliseen alueeseen liittyvien tämän asetuksen mukaisesti suojattujen maantieteellisten merkintöjen osalta tuote-eritelmien noudattamisen tarkastamisesta vuosittain huolehtii maustetun viinituotteen valmistuksen aikana sekä kauppakunnostuksen aikana tai sen jälkeen

| a) | yksi tai useampi kolmannen maan nimeämä viranomainen; tai |
| --- | --- |

a)

yksi tai useampi kolmannen maan nimeämä viranomainen; tai

| b) | yksi tai useampi sertifioiva elin. |
| --- | --- |

b)

yksi tai useampi sertifioiva elin.

3.   Edellä 1 kohdan b alakohdassa ja 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen elinten on noudatettava standardia EN ISO/IEC 17065:2012 (Vaatimustenmukaisuuden arviointi. Vaatimukset tuotteita, prosesseja ja palveluita sertifioiville elimille) ja oltava niiden mukaisesti hyväksyttyjä.

4.   Kun 1 kohdan a alakohdassa ja 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu viranomainen tarkastaa tai tarkoitetut viranomaiset tarkastavat tuote-eritelmien noudattamisen, niiden on annettava riittävät takeet objektiivisuudesta ja puolueettomuudesta ja niillä on oltava käytettävissään tehtäviensä hoitamiseen tarvittava asiantunteva henkilöstö ja voimavarat.

24 artikla

Tuote-eritelmän muutokset

1.   Hakija, joka täyttää 12 artiklan edellytykset, voi pyytää tämän asetuksen mukaisesti suojatun maantieteellisen merkinnän tuote-eritelmän muutoksen hyväksymistä erityisesti tieteellisen ja teknisen tietämyksen kehityksen perusteella tai 10 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitetun maantieteellisen alueen rajauksen tarkistamiseksi. Hakemuksessa on kuvattava ja perusteltava pyydetyt muutokset.

2.   Jos ehdotetusta muutoksesta seuraa yksi tai useampi muutos 10 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettuun yhtenäiseen asiakirjaan, muutoshakemukseen sovelletaan soveltuvin osin 13–16 artiklaa. Jos ehdotettu muutos kuitenkin on vähäinen, komissio päättää täytäntöönpanosäädöksillä, noudattamatta 14 artiklan 2 kohdassa ja 15 artiklassa säädettyä menettelyä, hyväksyykö se hakemuksen, ja jos muutoshakemus hyväksytään, komissio julkaisee 14 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut tiedot. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

25 artikla

Peruuttaminen

Komissio voi omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion, kolmannen maan, luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön, jonka oikeutettua etua asia koskee, asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä päättää peruuttaa täytäntöönpanosäädöksillä maantieteellisen merkinnän suojan, jos asianomaisen tuote-eritelmän edellytysten täyttymistä ei enää voida varmistaa. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

Edellä olevia 13–16 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin.

26 artikla

Olemassa olevat maantieteelliset merkinnät

1.   Asetuksen (ETY) N:o 1601/91 liitteessä II luetellut maustettujen viinituotteiden maantieteelliset merkinnät ja kaikki jäsenvaltiolle toimitetut maantieteelliset merkinnät, jotka asianomainen jäsenvaltio on hyväksynyt ennen 27 päivää maaliskuuta 2014, ovat automaattisesti suojattuja maantieteellisinä merkintöinä tämän asetuksen mukaisesti. Komissio kirjaa ne täytäntöönpanosäädöksillä, jotka se hyväksyy soveltamatta tämän asetuksen 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä, tämän asetuksen 21 artiklassa säädettyyn rekisteriin.

2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava 1 kohdassa tarkoitettujen olemassa olevien maantieteellisten merkintöjen osalta komissiolle seuraavat tiedot:

| a) | 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tekniset asiakirjat; |
| --- | --- |

a)

10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tekniset asiakirjat;

| b) | kansalliset päätökset hyväksymisestä. |
| --- | --- |

b)

kansalliset päätökset hyväksymisestä.

3.   Edellä 1 kohdassa tarkoitetut olemassa olevat maantieteelliset merkinnät, joista ei toimiteta 2 kohdassa tarkoitettuja tietoja viimeistään 28 päivänä maaliskuuta 2017, menettävät tämän asetuksen mukaisen suojan. Komissio toteuttaa täytäntöönpanosäädöksillä, jotka se hyväksyy soveltamatta 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä, tarvittavat toimenpiteet asianomaisten nimitysten poistamiseksi 21 artiklassa säädetystä rekisteristä.

4.   Edellä olevaa 25 artiklaa ei sovelleta tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen olemassa olevien maantieteellisten merkintöjen osalta.

Komissio voi omasta aloitteestaan 28 päivään maaliskuuta 2018 saakka päättää täytäntöönpanosäädöksillä peruuttaa tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun olemassa olevan maantieteellisen merkinnän suojan, jos se ei ole 2 artiklan 3 alakohdan mukainen. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

27 artikla

Maksut

Jäsenvaltiot voivat periä maksun kulujensa kattamiseksi, mukaan lukien kulut, jotka ovat aiheutuneet tämän luvun mukaisista suojahakemusten tutkimisesta, vastaväitteistä sekä muuttamis- ja peruuttamispyynnöistä.

28 artikla

Siirretty säädösvalta

1.   Rajatulla maantieteellisellä alueella tapahtuvan tuotannon erityispiirteiden huomioon ottamiseksi siirretään komissiolle valta antaa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotka koskevat

| a) | maantieteellisen alueen rajaamista koskevia perusteita; ja |
| --- | --- |

a)

maantieteellisen alueen rajaamista koskevia perusteita; ja

| b) | rajatulla maantieteellisellä alueella tapahtuvaan tuotantoon liittyviä sääntöjä, rajoituksia ja poikkeuksia. |
| --- | --- |

b)

rajatulla maantieteellisellä alueella tapahtuvaan tuotantoon liittyviä sääntöjä, rajoituksia ja poikkeuksia.

2.   Tuotteiden laadun ja jäljitettävyyden varmistamiseksi siirretään komissiolle valta antaa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan edellytykset, joiden mukaisesti tuote-eritelmiin voi sisältyä 10 artiklan 2 kohdan f alakohdassa tarkoitettujen vaatimusten lisäksi muita vaatimuksia.

3.   Tuottajien tai toimijoiden oikeuksien tai oikeutettujen etujen turvaamiseksi siirretään komissiolle valta antaa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotta

| a) | määritetään tapaukset, joissa yksittäinen tuottaja voi hakea suojaa maantieteelliselle merkinnälle; |
| --- | --- |

a)

määritetään tapaukset, joissa yksittäinen tuottaja voi hakea suojaa maantieteelliselle merkinnälle;

| b) | määritetään rajoitukset, jotka koskevat hakijatyyppejä, jotka voivat hakea suojaa maantieteelliselle merkinnälle; |
| --- | --- |

b)

määritetään rajoitukset, jotka koskevat hakijatyyppejä, jotka voivat hakea suojaa maantieteelliselle merkinnälle;

| c) | vahvistetaan edellytykset, joita on noudatettava maantieteellisen merkinnän suojahakemuksen, komission tutkimisen, vastaväitemenettelyn sekä maantieteellisen merkinnän muuttamista ja peruuttamista koskevien menettelyjen osalta; |
| --- | --- |

c)

vahvistetaan edellytykset, joita on noudatettava maantieteellisen merkinnän suojahakemuksen, komission tutkimisen, vastaväitemenettelyn sekä maantieteellisen merkinnän muuttamista ja peruuttamista koskevien menettelyjen osalta;

| d) | vahvistetaan rajat ylittävää suojaa koskeviin hakemuksiin sovellettavat edellytykset; |
| --- | --- |

d)

vahvistetaan rajat ylittävää suojaa koskeviin hakemuksiin sovellettavat edellytykset;

| e) | asetetaan päivämäärä, johon mennessä hakemus tai pyyntö on jätettävä; |
| --- | --- |

e)

asetetaan päivämäärä, johon mennessä hakemus tai pyyntö on jätettävä;

| f) | asetetaan päivämäärä, josta alkaen suoja on voimassa; |
| --- | --- |

f)

asetetaan päivämäärä, josta alkaen suoja on voimassa;

| g) | vahvistetaan edellytykset, joiden mukaisesti muutosta on pidettävä 24 artiklan 2 kohdan mukaisesti vähäisenä; |
| --- | --- |

g)

vahvistetaan edellytykset, joiden mukaisesti muutosta on pidettävä 24 artiklan 2 kohdan mukaisesti vähäisenä;

| h) | asetetaan päivämäärä, jona muutos tulee voimaan; |
| --- | --- |

h)

asetetaan päivämäärä, jona muutos tulee voimaan;

| i) | vahvistetaan edellytykset, jotka liittyvät tämän asetuksen mukaisesti suojatun maantieteellisen merkinnän tuote-eritelmän muutoshakemukseen ja sen hyväksymiseen, kun tällaisista muutoksista ei seuraa mitään muutosta 10 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettuun yhtenäiseen asiakirjaan. |
| --- | --- |

i)

vahvistetaan edellytykset, jotka liittyvät tämän asetuksen mukaisesti suojatun maantieteellisen merkinnän tuote-eritelmän muutoshakemukseen ja sen hyväksymiseen, kun tällaisista muutoksista ei seuraa mitään muutosta 10 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettuun yhtenäiseen asiakirjaan.

4.   Asianmukaisen suojan varmistamiseksi siirretään komissiolle valta antaa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotka koskevat suojattua nimitystä koskevia rajoituksia.

29 artikla

Täytäntöönpanovalta

1.   Komissio voi hyväksyä täytäntöönpanosäädöksillä kaikki tähän lukuun liittyvät tarvittavat toimenpiteet, jotka koskevat

| a) | tuote-eritelmässä ilmoitettavia tietoja maantieteellisen alueen ja lopputuotteen välisestä 2 artiklan 3 alakohdassa tarkoitetusta yhteydestä; |
| --- | --- |

a)

tuote-eritelmässä ilmoitettavia tietoja maantieteellisen alueen ja lopputuotteen välisestä 2 artiklan 3 alakohdassa tarkoitetusta yhteydestä;

| b) | 16 artiklassa tarkoitettujen suoja- tai hylkäyspäätösten julkistamistapoja; |
| --- | --- |

b)

16 artiklassa tarkoitettujen suoja- tai hylkäyspäätösten julkistamistapoja;

| c) | rajat ylittävää suojaa koskevan hakemuksen jättämistä; |
| --- | --- |

c)

rajat ylittävää suojaa koskevan hakemuksen jättämistä;

| d) | jäsenvaltioiden tekemiä tarkastuksia ja todentamisia, testaus mukaan luettuna. |
| --- | --- |

d)

jäsenvaltioiden tekemiä tarkastuksia ja todentamisia, testaus mukaan luettuna.

Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

2.   Komissio voi hyväksyä täytäntöönpanosäädöksillä kaikki tähän lukuun liittyvät tarvittavat toimenpiteet, jotka koskevat maantieteellisen merkinnän suojahakemusten tutkimista tai muutosten hyväksymistä koskevaa menettelyä, tutkittavaksi ottamisen edellytykset mukaan luettuina, vastaväitteisiin, peruuttamis- ja muuttamispyyntöihin liittyvää menettelyä, tutkittavaksi ottamisen edellytykset mukaan luettuina, ja olemassa oleviin suojattuihin maantieteellisiin merkintöihin liittyvien tietojen toimittamista erityisesti seuraavien osalta:

| a) | asiakirjojen mallit ja tiedonsiirtomuoto; |
| --- | --- |

a)

asiakirjojen mallit ja tiedonsiirtomuoto;

| b) | määräajat; |
| --- | --- |

b)

määräajat;

| c) | hakemuksen tai pyynnön mukana toimitettavat tosiseikat, todisteet ja todistusasiakirjat. |
| --- | --- |

c)

hakemuksen tai pyynnön mukana toimitettavat tosiseikat, todisteet ja todistusasiakirjat.

Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

30 artikla

Hakemus tai pyyntö, jota ei voida ottaa tutkittavaksi

Jos tämän luvun mukaisesti toimitettua hakemusta tai pyyntöä ei katsota voitavan ottaa tutkittavaksi, komissio päättää täytäntöönpanosäädöksillä, jotka se hyväksyy 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä soveltamatta, jättää sen tutkimatta.

IV   LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET SEKÄ SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET

31 artikla

Maustettuja viinituotteita koskevat tarkastukset ja todentamiset

1.   Jäsenvaltiot vastaavat maustettuja viinituotteita koskevista tarkastuksista. Niiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tämän asetuksen säännösten noudattamisen varmistamiseksi erityisesti nimeämällä toimivaltainen viranomainen tai toimivaltaiset viranomaiset, joka vastaa tai jotka vastaavat asetuksen (EY) N:o 882/2004 mukaisesti tässä asetuksessa säädettyjä velvollisuuksia koskevista tarkastuksista.

2.   Komissio vahvistaa tarvittaessa täytäntöönpanosäädöksillä säännöt, jotka koskevat jäsenvaltioiden toteuttamia, tämän asetuksen soveltamisesta aiheutuvien velvollisuuksien noudattamiseen liittyviä hallinnollisia ja fyysisiä tarkastuksia.

Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

32 artikla

Tietojenvaihto

1.   Jäsenvaltiot ja komissio toimittavat toisilleen tämän asetuksen soveltamisen ja maustettuja viinituotteita koskevien kansainvälisten velvollisuuksien noudattamisen kannalta tarpeelliset tiedot. Nämä tiedot voidaan tapauksen mukaan toimittaa kolmansien maiden toimivaltaisille viranomaisille tai asettaa niiden saataville sekä julkistaa.

2.   Jotta 1 kohdassa tarkoitettu tietojen toimittaminen olisi nopeaa, tehokasta, tarkkaa ja kustannustehokasta, komissiolle siirretään valta antaa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan

| a) | toimitettavien tietojen luonne ja tyyppi; |
| --- | --- |

a)

toimitettavien tietojen luonne ja tyyppi;

| b) | toimitusmenetelmät; |
| --- | --- |

b)

toimitusmenetelmät;

| c) | säännöt, jotka koskevat oikeutta päästä tietoihin tai saataville asetettavia tietojärjestelmiä; |
| --- | --- |

c)

säännöt, jotka koskevat oikeutta päästä tietoihin tai saataville asetettavia tietojärjestelmiä;

| d) | tietojen julkaisemisedellytykset ja -tavat. |
| --- | --- |

d)

tietojen julkaisemisedellytykset ja -tavat.

3.   Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä

| a) | säännöt, jotka koskevat tämän artiklan soveltamiseksi tarvittavien tietojen toimittamista; |
| --- | --- |

a)

säännöt, jotka koskevat tämän artiklan soveltamiseksi tarvittavien tietojen toimittamista;

| b) | järjestelyt toimitettavien tietojen hallinnoimiseksi sekä säännöt, jotka koskevat tiedonantojen sisältöä, muotoa, aikataulua, toimittamistiheyttä ja määräaikoja; |
| --- | --- |

b)

järjestelyt toimitettavien tietojen hallinnoimiseksi sekä säännöt, jotka koskevat tiedonantojen sisältöä, muotoa, aikataulua, toimittamistiheyttä ja määräaikoja;

| c) | järjestelyt, jotka koskevat tietojen ja asiakirjojen toimittamista tai saattamista jäsenvaltioiden, kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten tai yleisön saataville. |
| --- | --- |

c)

järjestelyt, jotka koskevat tietojen ja asiakirjojen toimittamista tai saattamista jäsenvaltioiden, kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten tai yleisön saataville.

Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

33 artikla

Siirretyn säädösvallan käyttäminen

1.   Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.

2.   Siirretään komissiolle 27 päivästä maaliskuuta 2014 viiden vuoden ajaksi 4 artiklan 2 kohdassa, 28 artiklassa, 32 artiklan 2 kohdassa ja 36 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen tämän viiden vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.

3.   Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 4 artiklan 2 kohdassa, 28 artiklassa, 32 artiklan 2 kohdassa ja 36 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.

4.   Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

5.   Tämän asetuksen 4 artiklan 2 kohdan, 28 artiklan, 32 artiklan 2 kohdan ja 36 artiklan 1 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.

34 artikla

Komiteamenettely

1.   Komissiota avustaa maustettujen viinituotteiden komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.

2.   Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.

Jos komitea ei anna lausuntoa 4 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa ja 29 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen täytäntöönpanosäädösten osalta, komissio ei hyväksy ehdotusta täytäntöönpanosäädökseksi, ja sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklan 4 kohdan kolmatta alakohtaa.

35 artikla

Kumoaminen

Kumotaan asetus (ETY) N:o 1601/91 28 päivästä maaliskuuta 2015.

Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen tämän asetuksen liitteessä III olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.

36 artikla

Siirtymätoimenpiteet

1.   Jotta helpotettaisiin siirtymistä asetuksessa (ETY) N:o 1601/91 säädetyistä säännöistä tässä asetuksessa säädettyihin sääntöihin, komissiolle siirretään valta antaa tarvittaessa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan toimenpiteet tämän asetuksen muuttamiseksi tai siitä poikkeamiseksi ja jotka ovat voimassa 28 päivään maaliskuuta 2018 asti.

2.   Maustettuja viinituotteita, jotka eivät täytä tämän asetuksen vaatimuksia mutta jotka on tuotettu asetuksen (ETY) N:o 1601/91 mukaisesti ennen 27 päivää maaliskuuta 2014, voidaan edelleen saattaa markkinoille varastojen loppumiseen asti.

3.   Maustettuja viinituotteita, jotka täyttävät tämän asetuksen 1–6 artiklan ja 9 artiklan vaatimukset ja jotka on tuotettu ennen 27 päivää maaliskuuta 2014, voidaan saattaa markkinoille varaston loppumiseen asti edellyttäen, että tällaiset tuotteet ovat asetuksen (ETY) N:o 1601/91 mukaisia kaikilta niiltä osin, joita tämän asetuksen 1–6 ja 9 artiklassa ei säännellä.

37 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 28 päivästä maaliskuuta 2015. Edellä olevan 36 artiklan 1 ja 3 kohtaa sovelletaan kuitenkin 27 päivästä maaliskuuta 2014.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Strasbourgissa 26 päivänä helmikuuta 2014.

Euroopan parlamentin puolesta

Puhemies

M. SCHULZ

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

D. KOURKOULAS

---

(1)  EUVL C 43, 15.2.2012, s. 67.

1

(2)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 14. tammikuuta 2014 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 17. helmikuuta 2014.

2

(3)  Neuvoston asetus (ETY) N:o 1601/91, annettu 10 päivänä kesäkuuta 1991, maustettujen viinien, maustettujen viinipohjaisten juomien ja maustettujen viinistä valmistettujen juomasekoitusten määritelmää, kuvausta ja esittelyä koskevista yleisistä säännöistä (EYVL L 149, 14.6.1991, s. 1).

3

(4)  Komission asetus (EY) N:o 122/94, annettu 25 päivänä tammikuuta 1994, tietyistä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1601/91 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä maustettujen viinien, maustettujen viinipohjaisten juomien ja maustettujen viinituotteista valmistettujen juomasekoitusten määritelmän, kuvauksen ja esittelyn osalta (EYVL L 21, 26.1.1994, s. 7).

4

(5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1169/2011, annettu 25 päivänä lokakuuta 2011, elintarviketietojen antamisesta kuluttajille, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 1924/2006 ja (EY) N:o 1925/2006 muuttamisesta sekä komission direktiivin 87/250/ETY, neuvoston direktiivin 90/496/ETY, komission direktiivin 1999/10/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/13/EY, komission direktiivien 2002/67/EY ja 2008/5/EY sekä komission asetuksen (EY) N:o 608/2004 kumoamisesta (EUVL L 304, 22.11.2011, s. 18).

5

(6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1333/2008, annettu 16 päivänä joulukuuta 2008, elintarvikelisäaineista (EUVL L 354, 31.12.2008, s. 16).

6

(7)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1334/2008, annettu 16 päivänä joulukuuta 2008, elintarvikkeissa käytettävistä aromeista ja tietyistä ainesosista, joilla on aromaattisia ominaisuuksia, sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1601/91, asetusten (EY) N:o 2232/96 ja (EY) N:o 110/2008 sekä direktiivin 2000/13/EY muuttamisesta (EUVL L 354, 31.12.2008, s. 34).

7

(8)  Neuvoston asetus (EY) N:o 834/2007, annettu 28 päivänä kesäkuuta 2007, luonnonmukaisesta tuotannosta ja luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden merkinnöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 2092/91 kumoamisesta (EUVL L 189, 20.7.2007, s. 1).

8

(9)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 110/2008, annettu 15 päivänä tammikuuta 2008, tislattujen alkoholijuomien määritelmistä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojaamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1576/89 kumoamisesta (EUVL L 39, 13.2.2008, s. 16).

9

(10)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1151/2012, annettu 21 päivänä marraskuuta 2012, maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä (EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1).

10

(11)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1308/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 922/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 671).

11

(12)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13).

12

(13)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/95/EY, annettu 22 päivänä lokakuuta 2008, jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä (EUVL L 299, 8.11.2008, s. 25).

13

(14)  Neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009, annettu 26 päivänä helmikuuta 2009, yhteisön tavaramerkistä (EUVL L 78, 24.3.2009, s. 1).

14

(15)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 882/2004, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta (EUVL L 165, 30.4.2004, s. 1).

15

---

LIITE I

TEKNISET MÄÄRITELMÄT, VAATIMUKSET JA RAJOITUKSET

1)   Maustaminen

| a) | Seuraavien tuotteiden käyttö maustettujen viinien maustamisessa on sallittua:






  i) | asetuksen (EY) N:o 1334/2008 3 artiklan 2 kohdan c ja d alakohdassa määritellyt luontaiset aromiaineet ja/tai aromivalmisteet; |
| --- | --- | --- |

a)

Seuraavien tuotteiden käyttö maustettujen viinien maustamisessa on sallittua:

i)

asetuksen (EY) N:o 1334/2008 3 artiklan 2 kohdan c ja d alakohdassa määritellyt luontaiset aromiaineet ja/tai aromivalmisteet;

| ii) | asetuksen (EY) N:o 1334/2008 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa määritellyt aromit,






  — | jotka ovat vanilliinin kaltaisia, |
| --- | --- | --- |

ii)

asetuksen (EY) N:o 1334/2008 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa määritellyt aromit,

—

jotka ovat vanilliinin kaltaisia,

| — | joilla on mantelin haju ja/tai maku, |
| --- | --- |

—

joilla on mantelin haju ja/tai maku,

| — | joilla on aprikoosin haju ja/tai maku, |
| --- | --- |

—

joilla on aprikoosin haju ja/tai maku,

| — | joilla on munan haju ja/tai maku, ja |
| --- | --- |

—

joilla on munan haju ja/tai maku, ja

| iii) | aromiset yrtit ja/tai mausteet ja/tai mauste-elintarvikkeet. |
| --- | --- |

iii)

aromiset yrtit ja/tai mausteet ja/tai mauste-elintarvikkeet.

| b) | Seuraavien tuotteiden käyttö maustettujen viinipohjaisten juomien ja maustettujen viinistä valmistettujen juomasekoitusten maustamisessa on sallittua:






  i) | asetuksen (EY) N:o 1334/2008 3 artiklan 2 kohdan b ja d alakohdassa määritellyt aromiaineet ja/tai aromivalmisteet, ja |
| --- | --- | --- |

b)

Seuraavien tuotteiden käyttö maustettujen viinipohjaisten juomien ja maustettujen viinistä valmistettujen juomasekoitusten maustamisessa on sallittua:

i)

asetuksen (EY) N:o 1334/2008 3 artiklan 2 kohdan b ja d alakohdassa määritellyt aromiaineet ja/tai aromivalmisteet, ja

| ii) | aromiset yrtit ja/tai mausteet ja/tai mauste-elintarvikkeet. |
| --- | --- |

ii)

aromiset yrtit ja/tai mausteet ja/tai mauste-elintarvikkeet.

Näiden ainesten lisääminen antaa lopputuotteelle viinin aistinvaraisista ominaisuuksista eroavia aistinvaraisia ominaisuuksia.

2)   Makeuttaminen

Seuraavien tuotteiden käyttö maustettujen viinituotteiden makeuttamisessa on sallittua:

| a) | puolivalkoinen sokeri, valkoinen sokeri, erikoisvalkoinen sokeri, dekstroosi, fruktoosi, tärkkelyssiirappi, sokeriliuos, inverttisokeriliuos ja inverttisokerisiirappi, sellaisina kuin ne määritellään neuvoston direktiivissä 2001/111/EY (1); |
| --- | --- |

a)

puolivalkoinen sokeri, valkoinen sokeri, erikoisvalkoinen sokeri, dekstroosi, fruktoosi, tärkkelyssiirappi, sokeriliuos, inverttisokeriliuos ja inverttisokerisiirappi, sellaisina kuin ne määritellään neuvoston direktiivissä 2001/111/EY (1);

| b) | rypäleen puristemehu, tiivistetty rypäleen puristemehu ja puhdistettu tiivistetty rypäleen puristemehu, sellaisina kuin ne määritellään asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteessä VII olevan II osan 10, 13 ja 14 kohdassa; |
| --- | --- |

b)

rypäleen puristemehu, tiivistetty rypäleen puristemehu ja puhdistettu tiivistetty rypäleen puristemehu, sellaisina kuin ne määritellään asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteessä VII olevan II osan 10, 13 ja 14 kohdassa;

| c) | poltettu sokeri, joka valmistetaan sakkaroosista pelkästään kuumentamalla sitä valvotuissa olosuhteissa ilman emäksiä, mineraalihappoja tai muita kemiallisia lisäaineita; |
| --- | --- |

c)

poltettu sokeri, joka valmistetaan sakkaroosista pelkästään kuumentamalla sitä valvotuissa olosuhteissa ilman emäksiä, mineraalihappoja tai muita kemiallisia lisäaineita;

| d) | hunaja, sellaisena kuin se määritellään neuvoston direktiivissä 2001/110/EY (2); |
| --- | --- |

d)

hunaja, sellaisena kuin se määritellään neuvoston direktiivissä 2001/110/EY (2);

| e) | johanneksenleipäpuusiirappi; |
| --- | --- |

e)

johanneksenleipäpuusiirappi;

| f) | muu luonnollinen hiilihydraatti, jolla on samanlainen vaikutus kuin noilla tuotteilla. |
| --- | --- |

f)

muu luonnollinen hiilihydraatti, jolla on samanlainen vaikutus kuin noilla tuotteilla.

3)   Alkoholin lisääminen

Joidenkin maustettujen viinien ja joidenkin maustettujen viinipohjaisten juomien valmistuksessa on sallittua käyttää seuraavia tuotteita:

| a) | maatalousperäinen etyylialkoholi, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EY) N:o 110/2008 liitteessä I olevassa 1 kohdassa, viininviljelyperäinen etyylialkoholi mukaan lukien, |
| --- | --- |

a)

maatalousperäinen etyylialkoholi, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EY) N:o 110/2008 liitteessä I olevassa 1 kohdassa, viininviljelyperäinen etyylialkoholi mukaan lukien,

| b) | viinistä tai kuivatuista rypäleistä peräisin oleva alkoholi, |
| --- | --- |

b)

viinistä tai kuivatuista rypäleistä peräisin oleva alkoholi,

| c) | viinitisle tai kuivatuista rypäleistä saatu tisle, |
| --- | --- |

c)

viinitisle tai kuivatuista rypäleistä saatu tisle,

| d) | maatalousperäinen tisle, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EY) N:o 110/2008 liitteessä I olevassa 2 kohdassa, |
| --- | --- |

d)

maatalousperäinen tisle, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EY) N:o 110/2008 liitteessä I olevassa 2 kohdassa,

| e) | viinistä tislattu väkevä alkoholijuoma, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EY) N:o 110/2008 liitteessä II olevassa 4 kohdassa, |
| --- | --- |

e)

viinistä tislattu väkevä alkoholijuoma, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EY) N:o 110/2008 liitteessä II olevassa 4 kohdassa,

| f) | rypäleiden puristejäännöksestä tislattu väkevä alkoholijuoma, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EY) N:o 110/2008 liitteessä II olevassa 6 kohdassa, |
| --- | --- |

f)

rypäleiden puristejäännöksestä tislattu väkevä alkoholijuoma, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EY) N:o 110/2008 liitteessä II olevassa 6 kohdassa,

| g) | kuivatuista rypäleistä tislattu alkoholijuoma. |
| --- | --- |

g)

kuivatuista rypäleistä tislattu alkoholijuoma.

Väriaineiden, aromien tai maustettujen viinituotteiden valmistuksessa käytettyjen muiden sallittujen lisäaineiden laimentamiseen tai liuottamiseen käytetyn etyylialkoholin on oltava maatalousperäistä ja sen annoksen on oltava tarkalleen sen suuruinen kuin on välttämätöntä, eikä sitä katsota maustettujen viinituotteiden valmistuksessa käytettäväksi alkoholin lisäykseksi.

4)   Lisä- ja väriaineet

Maustettuihin viinituotteisiin sovelletaan elintarvikelisäaineita, väriaineet mukaan luettuina, koskevia sääntöjä, joista säädetään asetuksessa (EY) N:o 1333/2008.

5)   Veden lisääminen

Veden lisääminen maustettujen viinituotteiden valmistuksessa on sallittua, jos käytetty vesiannos on tarkalleen sen suuruinen kuin on välttämätöntä

| — | aromiaineen valmistamiseen, |
| --- | --- |

—

aromiaineen valmistamiseen,

| — | väri- tai makeutusaineiden liuottamiseen, |
| --- | --- |

—

väri- tai makeutusaineiden liuottamiseen,

| — | tuotteen lopullisen koostumuksen säätämiseen. |
| --- | --- |

—

tuotteen lopullisen koostumuksen säätämiseen.

Veden on vastattava laadultaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2009/54/EY (3) ja neuvoston direktiiviä 98/83/EY (4), eikä se saa muuttaa tuotteen luonnetta.

Vesi voi olla tislattua, demineralisoitua, ionivaihdettua tai pehmennettyä.

6)   Hiilihapottaminen maustettuja viinituotteita valmistettaessa on sallittua.

7)   Alkoholipitoisuus

”Alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina” tarkoittaa tuotteen sisältämän puhtaan, 20 °C:n lämpötilassa mitatun alkoholin tilavuuden suhdetta kyseisen tuotteen kokonaistilavuuteen samassa lämpötilassa.

”Todellinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina” tarkoittaa 100 litrassa tuotetta olevan puhtaan alkoholin määrää litroina 20 °C:n lämpötilassa.

”Potentiaalinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina” tarkoittaa 100 litrassa tuotetta olevien sokerien täydellisestä käymisestä syntyvän puhtaan alkoholin määrää litroina 20 °C:n lämpötilassa.

”Kokonaisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina” tarkoittaa todellisen alkoholipitoisuuden ja potentiaalisen alkoholipitoisuuden yhteenlaskettua määrää tilavuusprosentteina.

---

(1)  Neuvoston direktiivi 2001/111/EY, annettu 20 päivänä joulukuuta 2001, tietyistä elintarvikkeina käytettävistä sokereista (EYVL L 10, 12.1.2002, s. 53).

(2)  Neuvoston direktiivi 2001/110/EY, annettu 20 päivänä joulukuuta 2001, hunajasta (EYVL L 10, 12.1.2002, s. 47).

(3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/54/EY, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2009, luontaisten kivennäisvesien hyödyntämisestä ja markkinoille saattamisesta (Uudelleenlaadittu toisinto) (EUVL L 164, 26.6.2009, s. 45).

(4)  Neuvoston direktiivi 98/83/EY, annettu 3 päivänä marraskuuta 1998, ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta (EYVL L 330, 5.12.1998, s. 32).

---

LIITE II

MAUSTETTUJEN VIINITUOTTEIDEN MYYNTINIMITYKSET JA KUVAUKSET

A.   MAUSTETTUJEN VIINIEN MYYNTINIMITYKSET JA KUVAUKSET

1)   Maustettu viini

Tuotteet, jotka ovat 3 artiklan 2 kohdan määritelmän mukaisia.

2)   Viinipohjainen aperitiivi

Maustettu viini, johon voi olla lisätty alkoholia.

Ilmaisun ”aperitiivi” käyttö tässä yhteydessä ei rajoita sen käyttöä määriteltäessä tuotteita, jotka eivät kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan.

3)   Vermutti

Maustettu viini,

| — | johon on lisätty alkoholia, ja |
| --- | --- |

—

johon on lisätty alkoholia, ja

| — | jolle ominainen maku on saatu käyttämällä Artemisia-lajien asianmukaisia aineksia. |
| --- | --- |

—

jolle ominainen maku on saatu käyttämällä Artemisia-lajien asianmukaisia aineksia.

4)   Katkerolla maustettu viini

Maustettu viini, jolla on ominainen katkeroaromi ja johon on lisätty alkoholia.

Myyntinimitystä ”katkerolla maustettu viini” seuraa ensisijaisen katkeroaromiaineen nimi.

Myyntinimitystä ”katkerolla maustettu viini” voidaan täydentää tai se voidaan korvata seuraavilla ilmaisuilla:

| — | ”Quinquina-viini”, kun ensisijainen aromiaine on luontainen kiniiniaromi, |
| --- | --- |

—

”Quinquina-viini”, kun ensisijainen aromiaine on luontainen kiniiniaromi,

| — | ”Bitter vino”, kun ensisijainen aromiaine on gentiankasvin luontainen aromi ja viini on värjätty sallitulla keltaisella ja/tai punaisella värillä; ilmaisun ”bitter” käyttö tässä yhteydessä ei rajoita sen käyttöä määriteltäessä tuotteita, jotka eivät kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan, |
| --- | --- |

—

”Bitter vino”, kun ensisijainen aromiaine on gentiankasvin luontainen aromi ja viini on värjätty sallitulla keltaisella ja/tai punaisella värillä; ilmaisun ”bitter” käyttö tässä yhteydessä ei rajoita sen käyttöä määriteltäessä tuotteita, jotka eivät kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan,

| — | ”Americano”, kun aromi on peräisin koiruohon ja gentiankasvin luontaisista aromiaineista ja viini on värjätty sallitulla keltaisella ja/tai punaisella värillä. |
| --- | --- |

—

”Americano”, kun aromi on peräisin koiruohon ja gentiankasvin luontaisista aromiaineista ja viini on värjätty sallitulla keltaisella ja/tai punaisella värillä.

5)   Kananmunapohjainen mausteviini

Maustettu viini,

| — | johon on lisätty alkoholia, |
| --- | --- |

—

johon on lisätty alkoholia,

| — | johon on lisätty korkealaatuista munankeltuaista tai sen uutetta, |
| --- | --- |

—

johon on lisätty korkealaatuista munankeltuaista tai sen uutetta,

| — | jonka sokeripitoisuus inverttisokerina ilmaistuna on yli 200 grammaa, ja |
| --- | --- |

—

jonka sokeripitoisuus inverttisokerina ilmaistuna on yli 200 grammaa, ja

| — | jossa sekoituksen valmistamisessa käytetään munankeltuaista vähintään 10 grammaa litrassa. |
| --- | --- |

—

jossa sekoituksen valmistamisessa käytetään munankeltuaista vähintään 10 grammaa litrassa.

Myyntinimitystä ”kananmunapohjainen maustettu viini” voidaan täydentää ilmaisulla ”cremovo”, kun suojatulla alkuperänimityksellä varustetun Marsala-viinin osuus kyseisessä viinissä on vähintään 80 prosenttia.

Myyntinimitystä ”kananmunapohjainen mausteviini” voidaan täydentää ilmaisulla ”cremovo zabaione”, kun suojatulla alkuperänimityksellä varustetun Marsala-viinin osuus kyseisessä tuotteessa on vähintään 80 prosenttia ja munankeltuaispitoisuus vähintään 60 grammaa litrassa.

6)   Väkevä viiniglögi / Starkvinsglögg

Maustettu viini,

| — | johon on lisätty alkoholia, ja |
| --- | --- |

—

johon on lisätty alkoholia, ja

| — | jolle ominainen maku on saatu käyttämällä neilikkaa ja/tai kanelia. |
| --- | --- |

—

jolle ominainen maku on saatu käyttämällä neilikkaa ja/tai kanelia.

B.   MAUSTETTUJEN VIINIPOHJAISTEN JUOMIEN MYYNTINIMITYKSET JA KUVAUKSET

1)   Maustettu viinipohjainen juoma

Tuotteet, jotka ovat 3 artiklan 3 kohdan määritelmän mukaisia.

2)   Maustettu väkevöity viinipohjainen juoma

Maustettu viinipohjainen juoma,

| — | johon on lisätty alkoholia, |
| --- | --- |

—

johon on lisätty alkoholia,

| — | jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 7 tilavuusprosenttia, |
| --- | --- |

—

jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 7 tilavuusprosenttia,

| — | joka on makeutettu, |
| --- | --- |

—

joka on makeutettu,

| — | joka on valmistettu valkoviinistä, |
| --- | --- |

—

joka on valmistettu valkoviinistä,

| — | johon on lisätty kuivatuista rypäleistä saatua tislettä, ja |
| --- | --- |

—

johon on lisätty kuivatuista rypäleistä saatua tislettä, ja

| — | joka on maustettu ainoastaan kardemummauutteella, |
| --- | --- |

—

joka on maustettu ainoastaan kardemummauutteella,

tai

| — | johon on lisätty alkoholia, |
| --- | --- |

—

johon on lisätty alkoholia,

| — | jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 7 tilavuusprosenttia, |
| --- | --- |

—

jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 7 tilavuusprosenttia,

| — | joka on makeutettu, |
| --- | --- |

—

joka on makeutettu,

| — | joka on valmistettu punaviinistä, ja |
| --- | --- |

—

joka on valmistettu punaviinistä, ja

| — | johon on lisätty aromivalmisteita, jotka on saatu ainoastaan mausteista, ginseng-juuresta, pähkinöistä, sitrushedelmistä ja aromisista yrteistä. |
| --- | --- |

—

johon on lisätty aromivalmisteita, jotka on saatu ainoastaan mausteista, ginseng-juuresta, pähkinöistä, sitrushedelmistä ja aromisista yrteistä.

3)   Sangría/Sangria

Maustettu viinipohjainen juoma,

| — | joka on valmistettu viinistä, |
| --- | --- |

—

joka on valmistettu viinistä,

| — | joka on maustettu lisäämällä siihen luontaisia sitrushedelmän uutteita tai aromitiivisteitä ja joka joko sisältää tai ei sisällä kyseisen hedelmän mehua, |
| --- | --- |

—

joka on maustettu lisäämällä siihen luontaisia sitrushedelmän uutteita tai aromitiivisteitä ja joka joko sisältää tai ei sisällä kyseisen hedelmän mehua,

| — | johon voi olla lisätty mausteita, |
| --- | --- |

—

johon voi olla lisätty mausteita,

| — | joka on voitu hiilihapottaa, |
| --- | --- |

—

joka on voitu hiilihapottaa,

| — | jota ei ole värjätty, |
| --- | --- |

—

jota ei ole värjätty,

| — | jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 4,5 mutta alle 12 tilavuusprosenttia, ja |
| --- | --- |

—

jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 4,5 mutta alle 12 tilavuusprosenttia, ja

| — | joka voi sisältää kiinteitä sitrushedelmän hedelmälihan tai kuoren kappaleita ja jonka värin on oltava peräisin yksinomaan käytetyistä raaka-aineista. |
| --- | --- |

—

joka voi sisältää kiinteitä sitrushedelmän hedelmälihan tai kuoren kappaleita ja jonka värin on oltava peräisin yksinomaan käytetyistä raaka-aineista.

Myyntinimitystä ”Sangría” tai ”Sangria” voidaan käyttää ainoastaan, kun tuote on valmistettu Espanjassa tai Portugalissa. Kun tuote on valmistettu muussa jäsenvaltiossa, nimitystä ”Sangría” tai ”Sangria” voidaan käyttää myyntinimityksen ”maustettu viinipohjainen juoma” lisäksi edellyttäen, että siihen liitetään maininta ”valmistettu ...”, jota seuraa sen jäsenvaltion tai jonkin rajoitetumman alueen nimi, jossa juoma on valmistettu.

4)   Clarea

Maustettu viinipohjainen juoma, joka on valmistettu valkoviinistä samoin edellytyksin kuin Sangría/Sangria.

Myyntinimitystä ”Clarea” voidaan käyttää ainoastaan, kun tuote on valmistettu Espanjassa. Kun tuote on valmistettu muussa jäsenvaltiossa, nimitystä ”Clarea” voidaan käyttää myyntinimityksen ”maustettu viinipohjainen juoma” lisäksi edellyttäen, että siihen liitetään maininta ”valmistettu ...”, jota seuraa sen jäsenvaltion tai jonkin rajoitetumman alueen nimi, jossa juoma on valmistettu.

5)   Zurra

Maustettu viinipohjainen juoma, joka on valmistettu lisäämällä Sangríaan/Sangriaan ja Clareaan brandya tai viinistä tislattua väkevää alkoholijuomaa, sellaisena kuin ne määritellään asetuksessa (EY) N:o 110/2008, ja johon voi olla lisätty hedelmäpaloja. Todellisen alkoholipitoisuuden on oltava vähintään 9 mutta alle 14 tilavuusprosenttia.

6)   Bitter soda

Maustettu viinipohjainen juoma,

| — | joka on valmistettu ”bitter vino” -juomasta, jota on oltava lopputuotteen tilavuudesta vähintään 50 prosenttia, |
| --- | --- |

—

joka on valmistettu ”bitter vino” -juomasta, jota on oltava lopputuotteen tilavuudesta vähintään 50 prosenttia,

| — | joka on hiilihapotettu tai johon on lisätty hiilihapotettua vettä, ja |
| --- | --- |

—

joka on hiilihapotettu tai johon on lisätty hiilihapotettua vettä, ja

| — | jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 8 mutta alle 10,5 tilavuusprosenttia. |
| --- | --- |

—

jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 8 mutta alle 10,5 tilavuusprosenttia.

Ilmaisun ”bitter” käyttö tässä yhteydessä ei rajoita sen käyttöä määriteltäessä tuotteita, jotka eivät kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan.

7)   Kalte Ente

Maustettu viinipohjainen juoma,

| — | joka on valmistettu sekoittamalla kuohuviiniin tai hiilihapotettuun kuohuviiniin viiniä, helmeilevää viiniä tai hiilihapotettua helmeilevää viiniä, |
| --- | --- |

—

joka on valmistettu sekoittamalla kuohuviiniin tai hiilihapotettuun kuohuviiniin viiniä, helmeilevää viiniä tai hiilihapotettua helmeilevää viiniä,

| — | johon on lisätty luontaisia sitruunan ainesosia tai sen uutteita, ja |
| --- | --- |

—

johon on lisätty luontaisia sitruunan ainesosia tai sen uutteita, ja

| — | jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 7 tilavuusprosenttia. |
| --- | --- |

—

jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 7 tilavuusprosenttia.

Kuohuviinin tai hiilihapotetun kuohuviinin osuuden lopputuotteen tilavuudesta on oltava vähintään 25 prosenttia.

8)   Glühwein

Maustettu viinipohjainen juoma,

| — | joka on valmistettu yksinomaan puna- tai valkoviinistä, |
| --- | --- |

—

joka on valmistettu yksinomaan puna- tai valkoviinistä,

| — | joka on maustettu pääasiassa kanelilla ja/tai neilikalla, ja |
| --- | --- |

—

joka on maustettu pääasiassa kanelilla ja/tai neilikalla, ja

| — | jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 7 tilavuusprosenttia. |
| --- | --- |

—

jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 7 tilavuusprosenttia.

Veden lisääminen on kiellettyä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sellaisten vesimäärien käyttöä, jotka johtuvat liitteessä I olevan 2 kohdan soveltamisesta.

Jos juoma on valmistettu valkoviinistä, myyntinimitystä ”Glühwein” on täydennettävä viittauksella valkoviiniin, kuten ilmaisulla ”valkoviinistä”.

9)   Viiniglögi / Vinglögg / Karštas vynas

Maustettu viinipohjainen juoma,

| — | joka on valmistettu yksinomaan puna- tai valkoviinistä, |
| --- | --- |

—

joka on valmistettu yksinomaan puna- tai valkoviinistä,

| — | joka on maustettu pääasiassa kanelilla ja/tai neilikalla, ja |
| --- | --- |

—

joka on maustettu pääasiassa kanelilla ja/tai neilikalla, ja

| — | jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 7 tilavuusprosenttia. |
| --- | --- |

—

jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 7 tilavuusprosenttia.

Jos juoma on valmistettu valkoviinistä, myyntinimitystä ”Viiniglögi / Vinglögg / Karštas vynas” on täydennettävä viittauksella valkoviiniin, kuten ilmaisulla ”valkoviinistä”.

10)   Maiwein

Maustettu viinipohjainen juoma,

| — | joka on valmistettu viinistä, johon on lisätty Galium odoratum (L.) Scop. (Asperula odorata L.) -kasveja tai niiden uutteita siten, että varmistetaan Galium odoratum (L.) Scop. (Asperula odorata L.) -kasvin vallitseva maku, ja |
| --- | --- |

—

joka on valmistettu viinistä, johon on lisätty Galium odoratum (L.) Scop. (Asperula odorata L.) -kasveja tai niiden uutteita siten, että varmistetaan Galium odoratum (L.) Scop. (Asperula odorata L.) -kasvin vallitseva maku, ja

| — | jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 7 tilavuusprosenttia. |
| --- | --- |

—

jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 7 tilavuusprosenttia.

11)   Maitrank

Maustettu viinipohjainen juoma,

| — | joka on valmistettu valkoviinistä, johon on maseroitu Galium odoratum (L.) Scop. (Asperula odorata L.) -kasveja tai lisätty niiden uutteita sekä lisätty appelsiineja ja/tai muita hedelmiä, mahdollisesti mehutiivisteenä tai mehu-uutteena, ja jossa on enintään 5 prosenttia sokeria makeutusaineena, ja |
| --- | --- |

—

joka on valmistettu valkoviinistä, johon on maseroitu Galium odoratum (L.) Scop. (Asperula odorata L.) -kasveja tai lisätty niiden uutteita sekä lisätty appelsiineja ja/tai muita hedelmiä, mahdollisesti mehutiivisteenä tai mehu-uutteena, ja jossa on enintään 5 prosenttia sokeria makeutusaineena, ja

| — | jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 7 tilavuusprosenttia. |
| --- | --- |

—

jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 7 tilavuusprosenttia.

12)   Pelin

Maustettu viinipohjainen juoma,

| — | joka on valmistettu puna- tai valkoviinistä ja erityisestä yrttitinktuurasta, |
| --- | --- |

—

joka on valmistettu puna- tai valkoviinistä ja erityisestä yrttitinktuurasta,

| — | jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 8,5 tilavuusprosenttia, ja |
| --- | --- |

—

jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 8,5 tilavuusprosenttia, ja

| — | jonka sokeripitoisuus inverttisokerina ilmaistuna on 45–50 grammaa litrassa ja kokonaishappopitoisuus viinihappona ilmaistuna vähintään 3 grammaa litrassa. |
| --- | --- |

—

jonka sokeripitoisuus inverttisokerina ilmaistuna on 45–50 grammaa litrassa ja kokonaishappopitoisuus viinihappona ilmaistuna vähintään 3 grammaa litrassa.

13)   Aromatizovaný dezert

Maustettu viinipohjainen juoma,

| — | joka on valmistettu valko- tai punaviinistä, sokerista ja jälkiruokamausteseoksesta, |
| --- | --- |

—

joka on valmistettu valko- tai punaviinistä, sokerista ja jälkiruokamausteseoksesta,

| — | jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 9 mutta alle 12 tilavuusprosenttia, ja |
| --- | --- |

—

jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 9 mutta alle 12 tilavuusprosenttia, ja

| — | jonka sokeripitoisuus inverttisokerina ilmaistuna on 90–130 grammaa litrassa ja kokonaishappopitoisuus viinihappona ilmaistuna vähintään 2,5 grammaa litrassa. |
| --- | --- |

—

jonka sokeripitoisuus inverttisokerina ilmaistuna on 90–130 grammaa litrassa ja kokonaishappopitoisuus viinihappona ilmaistuna vähintään 2,5 grammaa litrassa.

Myyntinimitystä ”Aromatizovaný dezert” voidaan käyttää ainoastaan, kun tuote on valmistettu Tšekissä. Kun tuote on valmistettu muussa jäsenvaltiossa, nimitystä ”Aromatizovaný dezert” voidaan käyttää myyntinimityksen ”maustettu viinipohjainen juoma” lisäksi edellyttäen, että siihen liitetään maininta ”valmistettu ...”, jota seuraa sen jäsenvaltion tai jonkin rajoitetumman alueen nimi, jossa juoma on valmistettu.

C.   MAUSTETTUJEN VIINISTÄ VALMISTETTUJEN JUOMASEKOITUSTEN MYYNTINIMITYKSET JA KUVAUKSET

1)   Maustettu viinistä valmistettu juomasekoitus

Tuote, joka on 3 artiklan 4 kohdassa säädetyn määritelmän mukainen.

Ilmaisun ”juomasekoitus” käyttö tässä yhteydessä ei rajoita sen käyttöä määriteltäessä tuotteita, jotka eivät kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan.

2)   Viinipohjainen juomasekoitus

Maustettu viinistä valmistettu juomasekoitus,

| — | jossa tiivistetyn rypäleen puristemehun osuus on enintään 10 prosenttia lopputuotteen kokonaistilavuudesta, |
| --- | --- |

—

jossa tiivistetyn rypäleen puristemehun osuus on enintään 10 prosenttia lopputuotteen kokonaistilavuudesta,

| — | jonka todellinen alkoholipitoisuus on alle 7 tilavuusprosenttia, ja |
| --- | --- |

—

jonka todellinen alkoholipitoisuus on alle 7 tilavuusprosenttia, ja

| — | jonka sokeripitoisuus inverttisokerina ilmoitettuna on alle 80 grammaa litrassa. |
| --- | --- |

—

jonka sokeripitoisuus inverttisokerina ilmoitettuna on alle 80 grammaa litrassa.

3)   Maustettu helmeilevä rypälepohjainen juomasekoitus

Maustettu viinistä valmistettu juomasekoitus,

| — | joka on valmistettu yksinomaan rypäleen puristemehusta, |
| --- | --- |

—

joka on valmistettu yksinomaan rypäleen puristemehusta,

| — | jonka todellinen alkoholipitoisuus on alle 4 tilavuusprosenttia, ja |
| --- | --- |

—

jonka todellinen alkoholipitoisuus on alle 4 tilavuusprosenttia, ja

| — | joka sisältää hiilidioksidia, joka on peräisin yksinomaan käytettyjen tuotteiden käymisprosessista. |
| --- | --- |

—

joka sisältää hiilidioksidia, joka on peräisin yksinomaan käytettyjen tuotteiden käymisprosessista.

4)   Kuohuviinipohjainen juomasekoitus

Maustettu viinistä valmistettu juomasekoitus, joka sekoitetaan kuohuviiniin.

---

LIITE III

VASTAAVUUSTAULUKKO

| Asetus (ETY) N:o 1601/91 | Tämä asetus |
| --- | --- |
| 1 artikla | 1 artikla |
| 2 artiklan 1–4 kohta | 3 artikla ja liite II |
| 2 artiklan 5 kohta | 6 artiklan 1 kohta |
| 2 artiklan 6 kohta | 6 artiklan 2 kohta |
| 2 artiklan 7 kohta | — |
| 3 artikla | 4 artiklan 1 kohta ja liite I |
| 4 artiklan 1–3 kohta | 4 artiklan 1 kohta ja liite I |
| 4 artiklan 4 kohta | 4 artiklan 3 kohta |
| 5 artikla | 4 artiklan 2 kohta |
| 6 artiklan 1 kohta | 5 artiklan 1 ja 2 kohta |
| 6 artiklan 2 kohdan a alakohta | 5 artiklan 4 kohta |
| 6 artiklan 2 kohdan b alakohta | 20 artiklan 1 kohta |
| 6 artiklan 3 kohta | 5 artiklan 5 kohta |
| 6 artiklan 4 kohta | 9 artikla |
| 7 artiklan 1 ja 3 kohta | — |
| 7 artiklan 2 kohta | 5 artiklan 3 kohta |
| 8 artiklan 1 kohta | — |
| 8 artiklan 2 kohta | 5 artiklan 1 ja 2 kohta |
| 8 artiklan 3 kohta | 6 artiklan 3 kohta |
| — | 7 artikla |
| 8 artiklan 4 kohdan ensimmäinen ja toinen alakohta | — |
| 8 artiklan 4 kohdan kolmas alakohta | Liitteessä I olevan 3 kohdan toinen alakohta |
| 8 artiklan 4 a kohta | — |
| 8 artiklan 5–8 kohta | 8 artikla |
| 8 artiklan 9 kohta | — |
| 9 artiklan 1–3 kohta | 31 artikla |
| 9 artiklan 4 kohta | 32 artikla |
| 10 artikla | 11 artikla |
| 10 a artikla | 2 artiklan 3 alakohta ja 10–30 artikla |
| 11 artikla | 1 artiklan 3 kohta |
| 12–15 artikla | 33 ja 34 artikla |
| — | 35 artikla |
| 16 artikla | 36 artikla |
| 17 artikla | 37 artikla |
| Liite I | Liitteessä I olevan 3 kohdan a alakohta |
| Liite II | — |

Asetus (ETY) N:o 1601/91

Tämä asetus

1 artikla

1 artikla

2 artiklan 1–4 kohta

3 artikla ja liite II

2 artiklan 5 kohta

6 artiklan 1 kohta

2 artiklan 6 kohta

6 artiklan 2 kohta

2 artiklan 7 kohta

—

3 artikla

4 artiklan 1 kohta ja liite I

4 artiklan 1–3 kohta

4 artiklan 1 kohta ja liite I

4 artiklan 4 kohta

4 artiklan 3 kohta

5 artikla

4 artiklan 2 kohta

6 artiklan 1 kohta

5 artiklan 1 ja 2 kohta

6 artiklan 2 kohdan a alakohta

5 artiklan 4 kohta

6 artiklan 2 kohdan b alakohta

20 artiklan 1 kohta

6 artiklan 3 kohta

5 artiklan 5 kohta

6 artiklan 4 kohta

9 artikla

7 artiklan 1 ja 3 kohta

—

7 artiklan 2 kohta

5 artiklan 3 kohta

8 artiklan 1 kohta

—

8 artiklan 2 kohta

5 artiklan 1 ja 2 kohta

8 artiklan 3 kohta

6 artiklan 3 kohta

—

7 artikla

8 artiklan 4 kohdan ensimmäinen ja toinen alakohta

—

8 artiklan 4 kohdan kolmas alakohta

Liitteessä I olevan 3 kohdan toinen alakohta

8 artiklan 4 a kohta

—

8 artiklan 5–8 kohta

8 artikla

8 artiklan 9 kohta

—

9 artiklan 1–3 kohta

31 artikla

9 artiklan 4 kohta

32 artikla

10 artikla

11 artikla

10 a artikla

2 artiklan 3 alakohta ja 10–30 artikla

11 artikla

1 artiklan 3 kohta

12–15 artikla

33 ja 34 artikla

—

35 artikla

16 artikla

36 artikla

17 artikla

37 artikla

Liite I

Liitteessä I olevan 3 kohdan a alakohta

Liite II

—

---

| 20.3.2014 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 84/35 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2014

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 84/35

---

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 252/2014,

annettu 26 päivänä helmikuuta 2014,

neuvoston asetuksen (EY) N:o 774/94 muuttamisesta komissiolle siirretyn täytäntöönpano- ja säädösvallan osalta

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1),

sekä katsovat seuraavaa:

| (1) | Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 774/94 (2) komissiolle annetaan toimivalta panna täytäntöön joitakin kyseisen asetuksen säännöksiä. |
| --- | --- |

(1)

Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 774/94 (2) komissiolle annetaan toimivalta panna täytäntöön joitakin kyseisen asetuksen säännöksiä.

| (2) | Komissiolle asetuksen (EY) N:o 774/94 mukaisesti annettu toimivalta olisi Lissabonin sopimuksen voimaantulon vuoksi saatettava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 ja 291 artiklan mukaiseksi. |
| --- | --- |

(2)

Komissiolle asetuksen (EY) N:o 774/94 mukaisesti annettu toimivalta olisi Lissabonin sopimuksen voimaantulon vuoksi saatettava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 ja 291 artiklan mukaiseksi.

| (3) | Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti eräiden asetuksen (EY) N:o 774/94 muiden kuin keskeisten osien täydentämiseksi tai muuttamiseksi kyseiseen asetukseen tarvittavien muutosten hyväksymisen osalta silloin, kun määriä tai muita kiintiöjärjestelmän edellytyksiä muutetaan erityisesti yhden tai useamman kolmannen maan kanssa tehdyn sopimuksen tekemistä koskevalla neuvoston päätöksellä. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. |
| --- | --- |

(3)

Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti eräiden asetuksen (EY) N:o 774/94 muiden kuin keskeisten osien täydentämiseksi tai muuttamiseksi kyseiseen asetukseen tarvittavien muutosten hyväksymisen osalta silloin, kun määriä tai muita kiintiöjärjestelmän edellytyksiä muutetaan erityisesti yhden tai useamman kolmannen maan kanssa tehdyn sopimuksen tekemistä koskevalla neuvoston päätöksellä. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.

| (4) | Jotta voidaan varmistaa asetuksen (EY) N:o 774/94 yhdenmukainen täytäntöönpano siinä tarkoitetun kiintiöjärjestelmän hallintoa varten tarvittavien sääntöjen osalta, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (3) mukaisesti. |
| --- | --- |

(4)

Jotta voidaan varmistaa asetuksen (EY) N:o 774/94 yhdenmukainen täytäntöönpano siinä tarkoitetun kiintiöjärjestelmän hallintoa varten tarvittavien sääntöjen osalta, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (3) mukaisesti.

| (5) | Asetus (EY) N:o 774/94 olisi näin ollen muutettava tämän mukaisesti, |
| --- | --- |

(5)

Asetus (EY) N:o 774/94 olisi näin ollen muutettava tämän mukaisesti,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Muutetaan asetus (EY) N:o 774/94 seuraavasti:

| 1) | Korvataan 7 ja 8 artikla seuraavasti:
  ”7 artikla
  Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksillä tässä asetuksessa tarkoitetun kiintiöjärjestelmän hallintoa koskevat tarvittavat säännöt ja tarvittaessa






  a) | tuotteen luonteen, lähtöpaikan ja alkuperän takaavat säännökset; |
| --- | --- | --- |

1)

Korvataan 7 ja 8 artikla seuraavasti:

”7 artikla

Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksillä tässä asetuksessa tarkoitetun kiintiöjärjestelmän hallintoa koskevat tarvittavat säännöt ja tarvittaessa

a)

tuotteen luonteen, lähtöpaikan ja alkuperän takaavat säännökset;

| b) | edellä a alakohdassa tarkoitettujen takeiden tarkastamisen mahdollistavan asiakirjan hyväksymistä koskevat säännökset; ja |
| --- | --- |

b)

edellä a alakohdassa tarkoitettujen takeiden tarkastamisen mahdollistavan asiakirjan hyväksymistä koskevat säännökset; ja

| c) | tuontitodistusten myöntämisedellytykset ja voimassaoloajan. |
| --- | --- |

c)

tuontitodistusten myöntämisedellytykset ja voimassaoloajan.

Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 8 b artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

8 artikla

Kansainvälisten sitoumusten noudattamiseksi ja silloin, kun Euroopan parlamentti ja neuvosto tai neuvosto muuttavat tässä asetuksessa tarkoitettuja määriä tai muita kiintiöjärjestelmän edellytyksiä erityisesti yhden tai useamman kolmannen maan kanssa tehdyn sopimuksen tekemistä koskevalla neuvoston päätöksellä, komissiolle siirretään valta antaa tähän asetukseen sen johdosta tehtävien muutosten osalta delegoituja säädöksiä 8 a artiklan mukaisesti.”

| 2) | Lisätään artiklat seuraavasti:
  ”8 a artikla
  1.   Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
  2.   Siirretään komissiolle 9 päivästä huhtikuuta 2014 viiden vuoden ajaksi 8 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen viiden vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolmea kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.
  3.   Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 8 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
  4.   Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
  5.   Edellä olevan 8 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
  8 b artikla
  1.   Komissiota avustaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (4) 229 artiklalla perustettu maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn komitea. Tämä komitea on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 182/2011 (5) tarkoitettu komitea.
  2.   Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
  3.   Kun komitean lausunto on määrä hankkia kirjallista menettelyä noudattaen, tämä menettely päätetään tuloksettomana, jos komitean puheenjohtaja lausunnon antamiselle asetetussa määräajassa niin päättää tai vähintään neljäsosa komitean jäsenistä sitä pyytää. |
| --- | --- |

2)

Lisätään artiklat seuraavasti:

”8 a artikla

1.   Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.

2.   Siirretään komissiolle 9 päivästä huhtikuuta 2014 viiden vuoden ajaksi 8 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen viiden vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolmea kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.

3.   Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 8 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.

4.   Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

5.   Edellä olevan 8 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.

8 b artikla

1.   Komissiota avustaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (4) 229 artiklalla perustettu maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn komitea. Tämä komitea on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 182/2011 (5) tarkoitettu komitea.

2.   Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.

3.   Kun komitean lausunto on määrä hankkia kirjallista menettelyä noudattaen, tämä menettely päätetään tuloksettomana, jos komitean puheenjohtaja lausunnon antamiselle asetetussa määräajassa niin päättää tai vähintään neljäsosa komitean jäsenistä sitä pyytää.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Strasbourgissa 26 päivänä helmikuuta 2014.

Euroopan parlamentin puolesta

Puhemies

M. SCHULZ

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

D. KOURKOULAS

---

(1)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 14. tammikuuta 2014 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, annettu 17. helmikuuta 2014.

1

(2)  Neuvoston asetus (EY) N:o 774/94, annettu 29 päivänä maaliskuuta 1994, tiettyjen korkealaatuista naudanlihaa, sianlihaa, siipikarjanlihaa, vehnää sekä vehnän ja rukiin sekaviljaa ja leseitä, lesejauhoja ja muita jätetuotteita koskevien yhteisön tariffikiintiöiden avaamisesta ja hallinnosta (EYVL L 91, 8.4.1994, s. 1).

2

(3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13).

3

(4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1308/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 922/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 671).

4

(5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13).”

5

---

Komission lausuma kodifioinnista

Tämän asetuksen hyväksyminen aiheuttaa huomattavan määrän muutoksia kyseisiin säädöksiin. Komissio ehdottaa näiden säädösten luettavuuden parantamiseksi säädösten kodifiointia mahdollisimman pian, heti kun asetus on hyväksytty ja viimeistään 30. syyskuuta 2014 mennessä.

---

Komission lausuma delegoiduista säädöksistä

Komissio muistuttaa tämän asetuksen yhteydessä Euroopan parlamentin ja Euroopan komission välisistä suhteista tehdyn puitesopimuksen 15 kohdassa antamastaan sitoumuksesta toimittaa delegoituja säädöksiä valmistellessaan parlamentille kaikki kansallisten asiantuntijoiden tapaamisia koskevat tiedot ja asiakirjat.

---

| 20.3.2014 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 84/38 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2014

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 84/38

---

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 253/2014,

annettu 26 päivänä helmikuuta 2014,

asetuksen (EU) N:o 510/2011 muuttamisesta uusien kevyiden kuljetusajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämistavoitteiden saavuttamista vuoteen 2020 mennessä koskevien keinojen määrittelemiseksi

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ovat kuulleet alueiden komiteaa,

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),

sekä katsovat seuraavaa:

| (1) | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 510/2011 (3) 13 artiklan 1 kohdan mukaisesti komissio tarkastelee uudelleen keinoja, joiden avulla voidaan vuoteen 2020 mennessä saavuttaa tavoitetaso 147 g CO2/km, mukaan lukien mainitun asetuksen liitteessä I esitetyt kaavat ja 11 artiklassa säädetyt poikkeukset, edellyttäen että tämän tavoitteen toteutettavuus varmistetaan. On asianmukaista, että tämä asetus olisi kilpailun kannalta mahdollisimman neutraali sekä sosiaalisesti oikeudenmukainen ja kestävä. |
| --- | --- |

(1)

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 510/2011 (3) 13 artiklan 1 kohdan mukaisesti komissio tarkastelee uudelleen keinoja, joiden avulla voidaan vuoteen 2020 mennessä saavuttaa tavoitetaso 147 g CO2/km, mukaan lukien mainitun asetuksen liitteessä I esitetyt kaavat ja 11 artiklassa säädetyt poikkeukset, edellyttäen että tämän tavoitteen toteutettavuus varmistetaan. On asianmukaista, että tämä asetus olisi kilpailun kannalta mahdollisimman neutraali sekä sosiaalisesti oikeudenmukainen ja kestävä.

| (2) | Koska hiilidioksidipäästöjen ja polttoaineenkulutuksen välillä on yhteys, kevyiden kuljetusajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämistä koskevien keinojen määritteleminen voisi myös myötävaikuttaa polttoaineenkulutuksen ja tällaisten ajoneuvojen omistajille aiheutuvien asiaan liittyvien kustannusten vähentämiseen kustannustehokkaalla tavalla. |
| --- | --- |

(2)

Koska hiilidioksidipäästöjen ja polttoaineenkulutuksen välillä on yhteys, kevyiden kuljetusajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämistä koskevien keinojen määritteleminen voisi myös myötävaikuttaa polttoaineenkulutuksen ja tällaisten ajoneuvojen omistajille aiheutuvien asiaan liittyvien kustannusten vähentämiseen kustannustehokkaalla tavalla.

| (3) | On aiheellista selventää, että tavoitteena olevan tason 147 g CO2/km noudattamisen todentamiseksi hiilidioksidipäästöt olisi edelleen mitattava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2007 (4) ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisesti sekä innovatiivista teknologiaa hyödyntäen. |
| --- | --- |

(3)

On aiheellista selventää, että tavoitteena olevan tason 147 g CO2/km noudattamisen todentamiseksi hiilidioksidipäästöt olisi edelleen mitattava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2007 (4) ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisesti sekä innovatiivista teknologiaa hyödyntäen.

| (4) | Vaikutustenarvioinnin yhteydessä tehdyn teknisen analyysin mukaan tavoitteena olevan tason 147 g CO2/km saavuttamiseksi tarvittava teknologia on käytettävissä ja vaaditut vähennykset voidaan saavuttaa alhaisemmilla kustannuksilla kuin aikaisemmassa, ennen asetuksen (EU) N:o 510/2011 hyväksymistä tehdyssä teknisessä analyysissä arvioitiin. Lisäksi uusien kevyiden kuljetusajoneuvojen nykyisten keskimääräisten hiilidioksidipäästöjen ero tavoitteeseen 147 g CO2/km on kaventunut. Näin ollen on voitu vahvistaa, että tavoitetaso 147 g CO2/km voidaan saavuttaa vuoteen 2020 mennessä. |
| --- | --- |

(4)

Vaikutustenarvioinnin yhteydessä tehdyn teknisen analyysin mukaan tavoitteena olevan tason 147 g CO2/km saavuttamiseksi tarvittava teknologia on käytettävissä ja vaaditut vähennykset voidaan saavuttaa alhaisemmilla kustannuksilla kuin aikaisemmassa, ennen asetuksen (EU) N:o 510/2011 hyväksymistä tehdyssä teknisessä analyysissä arvioitiin. Lisäksi uusien kevyiden kuljetusajoneuvojen nykyisten keskimääräisten hiilidioksidipäästöjen ero tavoitteeseen 147 g CO2/km on kaventunut. Näin ollen on voitu vahvistaa, että tavoitetaso 147 g CO2/km voidaan saavuttaa vuoteen 2020 mennessä.

| (5) | Ottaen huomioon pienille valmistajille aiheutuvat kohtuuttomat vaikutukset ajoneuvon hyötytekijöiden mukaan määriteltyjen päästötavoitteiden noudattamisesta, poikkeusmenettelyyn liittyvä suuri hallinnollinen taakka ja näiden valmistajien myymien ajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämisestä saatava marginaalinen hyöty, alle 1 000 uutta unionissa rekisteröityä kevyttä kuljetusajoneuvoa vuodessa valmistaviin ajoneuvonvalmistajiin ei olisi sovellettava päästötavoitetta eikä liikapäästömaksua. |
| --- | --- |

(5)

Ottaen huomioon pienille valmistajille aiheutuvat kohtuuttomat vaikutukset ajoneuvon hyötytekijöiden mukaan määriteltyjen päästötavoitteiden noudattamisesta, poikkeusmenettelyyn liittyvä suuri hallinnollinen taakka ja näiden valmistajien myymien ajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämisestä saatava marginaalinen hyöty, alle 1 000 uutta unionissa rekisteröityä kevyttä kuljetusajoneuvoa vuodessa valmistaviin ajoneuvonvalmistajiin ei olisi sovellettava päästötavoitetta eikä liikapäästömaksua.

| (6) | Pieniä valmistajia koskevaa poikkeuksien myöntämismenettelyä olisi yksinkertaistettava, jotta se olisi joustavampi sen osalta, milloin tällaisten valmistajien on haettava poikkeusta ja milloin komission on päätettävä tällaisen poikkeuksen myöntämisestä. |
| --- | --- |

(6)

Pieniä valmistajia koskevaa poikkeuksien myöntämismenettelyä olisi yksinkertaistettava, jotta se olisi joustavampi sen osalta, milloin tällaisten valmistajien on haettava poikkeusta ja milloin komission on päätettävä tällaisen poikkeuksen myöntämisestä.

| (7) | Jotta autoteollisuus voisi toteuttaa pitkän aikavälin investointeja ja innovaatioita, on suositeltavaa antaa viitteitä siitä, miten asetusta (EU) N:o 510/2011 olisi muutettava vuoden 2020 jälkeisen ajan osalta. Näiden viitteiden olisi perustuttava unionin pitkän aikavälin ilmastotavoitteiden kanssa yhdenmukaisen tarvittavan vähennysasteen arviointiin ja kevyiden kuljetusajoneuvojen kustannustehokkaan hiilidioksidipäästöjen vähennysteknologian kehittämisen vaikutuksiin. Komission olisi vuoteen 2015 mennessä tarkasteltava uudelleen tällaisia näkökohtia ja annettava havainnoistaan kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Kertomukseen olisi tarvittaessa sisällytettävä ehdotuksia asetuksen (EU) N:o 510/2011 muuttamiseksi uusien kevyiden kuljetusajoneuvojen vuotta 2020 pidemmälle ulottuvien hiilidioksidipäästötavoitteiden vahvistamisen osalta, mukaan lukien vuodelle 2025 mahdollisesti asetettava realistinen ja saavutettavissa oleva tavoite, kattavan vaikutustenarvioinnin perusteella; tämän arvioinnin yhteydessä tarkasteltaisiin, mikä on teollisuuden ja siitä riippuvaisten teollisuudenalojen kilpailukyky jatkossa, samalla kun pyritään unionin pitkän aikavälin ilmastotavoitteiden mukaiseen selkeään päästöjen vähentämislinjaan. Komission olisi tällaisia ehdotuksia laatiessaan huolehdittava siitä, että ne ovat kilpailun kannalta mahdollisimman neutraaleja sekä sosiaalisesti oikeudenmukaisia ja kestäviä. |
| --- | --- |

(7)

Jotta autoteollisuus voisi toteuttaa pitkän aikavälin investointeja ja innovaatioita, on suositeltavaa antaa viitteitä siitä, miten asetusta (EU) N:o 510/2011 olisi muutettava vuoden 2020 jälkeisen ajan osalta. Näiden viitteiden olisi perustuttava unionin pitkän aikavälin ilmastotavoitteiden kanssa yhdenmukaisen tarvittavan vähennysasteen arviointiin ja kevyiden kuljetusajoneuvojen kustannustehokkaan hiilidioksidipäästöjen vähennysteknologian kehittämisen vaikutuksiin. Komission olisi vuoteen 2015 mennessä tarkasteltava uudelleen tällaisia näkökohtia ja annettava havainnoistaan kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Kertomukseen olisi tarvittaessa sisällytettävä ehdotuksia asetuksen (EU) N:o 510/2011 muuttamiseksi uusien kevyiden kuljetusajoneuvojen vuotta 2020 pidemmälle ulottuvien hiilidioksidipäästötavoitteiden vahvistamisen osalta, mukaan lukien vuodelle 2025 mahdollisesti asetettava realistinen ja saavutettavissa oleva tavoite, kattavan vaikutustenarvioinnin perusteella; tämän arvioinnin yhteydessä tarkasteltaisiin, mikä on teollisuuden ja siitä riippuvaisten teollisuudenalojen kilpailukyky jatkossa, samalla kun pyritään unionin pitkän aikavälin ilmastotavoitteiden mukaiseen selkeään päästöjen vähentämislinjaan. Komission olisi tällaisia ehdotuksia laatiessaan huolehdittava siitä, että ne ovat kilpailun kannalta mahdollisimman neutraaleja sekä sosiaalisesti oikeudenmukaisia ja kestäviä.

| (8) | Energiansaannin turvaamiseen sekä ajoneuvojen valmistukseen ja hävittämiseen liittyvien kasvihuonekaasupäästöjen osuus nykyisessä tieliikenteen kokonaishiilijalanjäljessä on merkittävä, ja on todennäköistä, että niiden merkitys kasvaa huomattavasti tulevaisuudessa. Tästä syystä olisi toteutettava toimia valmistajien ohjaamiseksi käyttämään optimaalisia ratkaisuja, joissa otetaan huomioon erityisesti ne kasvihuonekaasupäästöt, jotka liittyvät ajoneuvoille toimitetun energian, kuten sähkön ja vaihtoehtoisten polttoaineiden, tuottamiseen, ja sen varmistamiseksi, että nämä ennen ajoneuvon käyttöä aiheutuvat päästöt eivät murenna niitä hyötyjä, jotka liittyvät ajoneuvojen operatiivisen energiankäytön parantumiseen, johon asetuksella (EU) N:o 510/2011 pyritään. |
| --- | --- |

(8)

Energiansaannin turvaamiseen sekä ajoneuvojen valmistukseen ja hävittämiseen liittyvien kasvihuonekaasupäästöjen osuus nykyisessä tieliikenteen kokonaishiilijalanjäljessä on merkittävä, ja on todennäköistä, että niiden merkitys kasvaa huomattavasti tulevaisuudessa. Tästä syystä olisi toteutettava toimia valmistajien ohjaamiseksi käyttämään optimaalisia ratkaisuja, joissa otetaan huomioon erityisesti ne kasvihuonekaasupäästöt, jotka liittyvät ajoneuvoille toimitetun energian, kuten sähkön ja vaihtoehtoisten polttoaineiden, tuottamiseen, ja sen varmistamiseksi, että nämä ennen ajoneuvon käyttöä aiheutuvat päästöt eivät murenna niitä hyötyjä, jotka liittyvät ajoneuvojen operatiivisen energiankäytön parantumiseen, johon asetuksella (EU) N:o 510/2011 pyritään.

| (9) | Asetuksen (EU) N:o 510/2011 13 artiklan 3 kohdassa säädetään, että komissio julkaisee kertomuksen, jossa käsitellään jalanjälkeä ja hyötykuormaa koskevien tietojen saatavuutta ja niiden käyttöä hyötyparametreina päästötavoitteiden määrittämisessä, siten kuin asetuksen (EU) N:o 510/2011 liitteessä I olevissa kaavoissa esitetään. Vaikka nämä tiedot ovat käytettävissä ja niiden mahdollista käyttöä on arvioitu vaikutustenarvioinnissa, on voitu päätellä, että on kustannustehokkaampaa pitää edelleen ajokuntoisen ajoneuvon massa hyötyparametrina kevyiden kuljetusajoneuvojen vuoden 2020 tavoitteissa. |
| --- | --- |

(9)

Asetuksen (EU) N:o 510/2011 13 artiklan 3 kohdassa säädetään, että komissio julkaisee kertomuksen, jossa käsitellään jalanjälkeä ja hyötykuormaa koskevien tietojen saatavuutta ja niiden käyttöä hyötyparametreina päästötavoitteiden määrittämisessä, siten kuin asetuksen (EU) N:o 510/2011 liitteessä I olevissa kaavoissa esitetään. Vaikka nämä tiedot ovat käytettävissä ja niiden mahdollista käyttöä on arvioitu vaikutustenarvioinnissa, on voitu päätellä, että on kustannustehokkaampaa pitää edelleen ajokuntoisen ajoneuvon massa hyötyparametrina kevyiden kuljetusajoneuvojen vuoden 2020 tavoitteissa.

| (10) | On edelleen asianmukaista soveltaa tavoitetason asettamista koskevaa lähestymistapaa, joka perustuu kevyen kuljetusajoneuvon tarjoaman hyödyn ja asetuksen (EU) N:o 510/2011 liitteessä I olevissa kaavoissa esitetyn hiilidioksidipäästöjen tavoitetason väliseen lineaariseen suhteeseen, koska tämä lähestymistapa mahdollistaa kevyiden kuljetusajoneuvojen markkinoiden moninaisuuden säilymisen ja antaa edelleen valmistajille mahdollisuuden ottaa huomioon kuluttajien erilaiset tarpeet ja välttää näin kilpailun perusteeton vääristyminen. On kuitenkin asianmukaista ajantasaistaa tätä lähestymistapaa niin, että siinä otetaan huomioon viimeisimmät käytettävissä olevat tiedot uusien kevyiden kuljetusajoneuvojen rekisteröinneistä. |
| --- | --- |

(10)

On edelleen asianmukaista soveltaa tavoitetason asettamista koskevaa lähestymistapaa, joka perustuu kevyen kuljetusajoneuvon tarjoaman hyödyn ja asetuksen (EU) N:o 510/2011 liitteessä I olevissa kaavoissa esitetyn hiilidioksidipäästöjen tavoitetason väliseen lineaariseen suhteeseen, koska tämä lähestymistapa mahdollistaa kevyiden kuljetusajoneuvojen markkinoiden moninaisuuden säilymisen ja antaa edelleen valmistajille mahdollisuuden ottaa huomioon kuluttajien erilaiset tarpeet ja välttää näin kilpailun perusteeton vääristyminen. On kuitenkin asianmukaista ajantasaistaa tätä lähestymistapaa niin, että siinä otetaan huomioon viimeisimmät käytettävissä olevat tiedot uusien kevyiden kuljetusajoneuvojen rekisteröinneistä.

| (11) | Komissio on vaikutusarvioinnissaan arvioinut jalanjälkitietojen saatavuutta ja jalanjälkitietojen käyttöä hyötyparametrina asetuksen (EU) N:o 510/2011 liitteessä I olevissa kaavoissa. Tämän arvioinnin perusteella komissio on tehnyt päätelmän siitä, että vuotta 2020 koskevan kaavan hyötyparametrina olisi oltava massa. |
| --- | --- |

(11)

Komissio on vaikutusarvioinnissaan arvioinut jalanjälkitietojen saatavuutta ja jalanjälkitietojen käyttöä hyötyparametrina asetuksen (EU) N:o 510/2011 liitteessä I olevissa kaavoissa. Tämän arvioinnin perusteella komissio on tehnyt päätelmän siitä, että vuotta 2020 koskevan kaavan hyötyparametrina olisi oltava massa.

| (12) | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 443/2009 (5) mukaan komissio tekee vaikutustenarvioinnin tarkastellakseen uudelleen testimenettelyjä, jotta näissä otettaisiin riittävällä tavalla huomioon autojen hiilidioksidipäästöjen todellinen käyttäytyminen. Asetuksella (EU) N:o 510/2011 sisällytetään kevyet kuljetusajoneuvot testausmenetelmien tarkistukseen. Tällä hetkellä käytössä olevaa uutta eurooppalaista ajosykliä (NEDC) on muutettava, jotta voidaan varmistaa sen edustavan todellisia ajo-olosuhteita ja välttää todellisten hiilidioksidipäästöjen ja polttoaineenkulutuksen aliarviointi. Olisi mahdollisimman pian hyväksyttävä uusi, realistisempi ja luotettavampi testimenettely. Tämänsuuntaisia ponnisteluja ei ole vielä saatu päätökseen, mutta ne etenevät Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission puitteissa kehitettävän Worldwide harmonized Light vehicles Test -menettelyn (WLTP, kevyiden hyötyajoneuvojen kansainvälinen testimenetelmä) myötä. Jotta uusille henkilöautoille ja uusille kevyille kuljetusajoneuvoille määritetyt hiilidioksidipäästöt saatetaan paremmin linjaan normaaleissa käyttöoloissa tuotettujen todellisten päästöjen kanssa, WLTP:tä olisi sovellettava mahdollisimman pian. Tästä syystä asetuksen (EU) N:o 510/2011 liitteessä I säädetään vuotta 2020 koskevista päästörajoista, jotka on määritetty asetuksen (EY) N:o 715/2007 ja komission asetuksen (EY) N:o 692/2008 (6) liitteen XII mukaisesti. Kun testimenettelyjä muutetaan, olisi asetuksen (EU) N:o 510/2011 liitteessä I vahvistetut raja-arvot mukautettava sen varmistamiseksi, että valmistajia ja ajoneuvoluokkia koskevan vaatimustason tiukkuus säilyy vertailukelpoisena. Sen vuoksi komission olisi toteutettava NEDC:n ja uuden WLTP:n testisyklien välinen perusteellinen korrelaatiotutkimus varmistaakseen sen edustavuuden todellisiin ajo-olosuhteisiin nähden. |
| --- | --- |

(12)

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 443/2009 (5) mukaan komissio tekee vaikutustenarvioinnin tarkastellakseen uudelleen testimenettelyjä, jotta näissä otettaisiin riittävällä tavalla huomioon autojen hiilidioksidipäästöjen todellinen käyttäytyminen. Asetuksella (EU) N:o 510/2011 sisällytetään kevyet kuljetusajoneuvot testausmenetelmien tarkistukseen. Tällä hetkellä käytössä olevaa uutta eurooppalaista ajosykliä (NEDC) on muutettava, jotta voidaan varmistaa sen edustavan todellisia ajo-olosuhteita ja välttää todellisten hiilidioksidipäästöjen ja polttoaineenkulutuksen aliarviointi. Olisi mahdollisimman pian hyväksyttävä uusi, realistisempi ja luotettavampi testimenettely. Tämänsuuntaisia ponnisteluja ei ole vielä saatu päätökseen, mutta ne etenevät Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission puitteissa kehitettävän Worldwide harmonized Light vehicles Test -menettelyn (WLTP, kevyiden hyötyajoneuvojen kansainvälinen testimenetelmä) myötä. Jotta uusille henkilöautoille ja uusille kevyille kuljetusajoneuvoille määritetyt hiilidioksidipäästöt saatetaan paremmin linjaan normaaleissa käyttöoloissa tuotettujen todellisten päästöjen kanssa, WLTP:tä olisi sovellettava mahdollisimman pian. Tästä syystä asetuksen (EU) N:o 510/2011 liitteessä I säädetään vuotta 2020 koskevista päästörajoista, jotka on määritetty asetuksen (EY) N:o 715/2007 ja komission asetuksen (EY) N:o 692/2008 (6) liitteen XII mukaisesti. Kun testimenettelyjä muutetaan, olisi asetuksen (EU) N:o 510/2011 liitteessä I vahvistetut raja-arvot mukautettava sen varmistamiseksi, että valmistajia ja ajoneuvoluokkia koskevan vaatimustason tiukkuus säilyy vertailukelpoisena. Sen vuoksi komission olisi toteutettava NEDC:n ja uuden WLTP:n testisyklien välinen perusteellinen korrelaatiotutkimus varmistaakseen sen edustavuuden todellisiin ajo-olosuhteisiin nähden.

| (13) | Jotta voidaan varmistaa, että todelliset maailmanlaajuiset päästöt otetaan asianmukaisesti huomioon ja että mitatut hiilidioksidiarvot ovat täysin vertailukelpoisia, komission olisi varmistettava, että ne testimenettelyn osatekijät, jotka vaikuttavat merkittävästi mitattuihin hiilidioksidipäästöihin, määritellään tarkasti sen estämiseksi, että valmistajat käyttävät testisyklin tarjoamia joustomahdollisuuksia. Tyyppihyväksynnän hiilidioksidipäästöarvojen ja myytäväksi tarjottavien ajoneuvojen tuottamien päästöjen välisiin poikkeamiin olisi puututtava myös ottamalla harkittavaksi käytönaikaista vaatimustenmukaisuutta koskeva testimenettely, joka varmistaisi myytäväksi tarkoitettujen ajoneuvojen edustavan näytteen riippumattoman testauksen, sekä keinot, joilla löydetään ratkaisu niitä tapauksia varten, joissa tarkastuksen tuloksena saadun ja alkuperäisen tyyppihyväksynnän hiilidioksidipäästöjen on osoitettu poikkeavan merkittävästi toisistaan. |
| --- | --- |

(13)

Jotta voidaan varmistaa, että todelliset maailmanlaajuiset päästöt otetaan asianmukaisesti huomioon ja että mitatut hiilidioksidiarvot ovat täysin vertailukelpoisia, komission olisi varmistettava, että ne testimenettelyn osatekijät, jotka vaikuttavat merkittävästi mitattuihin hiilidioksidipäästöihin, määritellään tarkasti sen estämiseksi, että valmistajat käyttävät testisyklin tarjoamia joustomahdollisuuksia. Tyyppihyväksynnän hiilidioksidipäästöarvojen ja myytäväksi tarjottavien ajoneuvojen tuottamien päästöjen välisiin poikkeamiin olisi puututtava myös ottamalla harkittavaksi käytönaikaista vaatimustenmukaisuutta koskeva testimenettely, joka varmistaisi myytäväksi tarkoitettujen ajoneuvojen edustavan näytteen riippumattoman testauksen, sekä keinot, joilla löydetään ratkaisu niitä tapauksia varten, joissa tarkastuksen tuloksena saadun ja alkuperäisen tyyppihyväksynnän hiilidioksidipäästöjen on osoitettu poikkeavan merkittävästi toisistaan.

| (14) | Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on uusien kevyiden kuljetusajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämistavoitteiden saavuttamista vuoteen 2020 mennessä koskevien keinojen määrittely, vaan se voidaan sen laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi. |
| --- | --- |

(14)

Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on uusien kevyiden kuljetusajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämistavoitteiden saavuttamista vuoteen 2020 mennessä koskevien keinojen määrittely, vaan se voidaan sen laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

| (15) | Asetus (EU) N:o 510/2011 olisi sen vuoksi muutettava, |
| --- | --- |

(15)

Asetus (EU) N:o 510/2011 olisi sen vuoksi muutettava,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Muutetaan asetus (EU) N:o 510/2011 seuraavasti:

| 1) | Korvataan 1 artiklan 2 kohta seuraavasti:
  ”2.   Tässä asetuksessa vahvistetaan unionissa rekisteröityjen uusien kevyiden kuljetusajoneuvojen keskimääräisten hiilidioksidipäästöjen, joita mitataan asetuksen (EY) N:o 715/2007 ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisesti sekä hyödyntäen innovatiivista teknologiaa, tavoitetasoksi vuodesta 2020 alkaen 147 g CO2/km.” |
| --- | --- |

1)

Korvataan 1 artiklan 2 kohta seuraavasti:

”2.   Tässä asetuksessa vahvistetaan unionissa rekisteröityjen uusien kevyiden kuljetusajoneuvojen keskimääräisten hiilidioksidipäästöjen, joita mitataan asetuksen (EY) N:o 715/2007 ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisesti sekä hyödyntäen innovatiivista teknologiaa, tavoitetasoksi vuodesta 2020 alkaen 147 g CO2/km.”

| 2) | Lisätään 2 artiklaan kohta seuraavasti:
  ”4.   Jäljempänä olevia 4 artiklaa, 8 artiklan 4 kohdan b ja c alakohtaa, 9 artiklaa ja 10 artiklan 1 kohdan a ja c alakohtaa ei sovelleta valmistajiin, joiden kaikki yritykset yhteensä ovat vastuussa alle 1 000:sta unionissa edellisen kalenterivuoden aikana rekisteröidystä uudesta kevyestä kuljetusajoneuvosta.” |
| --- | --- |

2)

Lisätään 2 artiklaan kohta seuraavasti:

”4.   Jäljempänä olevia 4 artiklaa, 8 artiklan 4 kohdan b ja c alakohtaa, 9 artiklaa ja 10 artiklan 1 kohdan a ja c alakohtaa ei sovelleta valmistajiin, joiden kaikki yritykset yhteensä ovat vastuussa alle 1 000:sta unionissa edellisen kalenterivuoden aikana rekisteröidystä uudesta kevyestä kuljetusajoneuvosta.”

| 3) | Kumotaan 11 artiklan 3 kohdan viimeinen virke. |
| --- | --- |

3)

Kumotaan 11 artiklan 3 kohdan viimeinen virke.

| 4) | Muutetaan 12 artikla seuraavasti:






  a) | korvataan 1 kohta seuraavasti:
  ”1.   Innovatiivisten teknologioiden tai innovatiivisten teknologioiden yhdistelmän (’innovatiivinen teknologiapaketti’) käytön avulla saavutetut hiilidioksidisäästöt otetaan huomioon laitetoimittajan tai valmistajan hakemuksesta.
  Näiden teknologioiden avulla saavutettu osuus valmistajan päästötavoitteen alentumiseen voi olla korkeintaan 7 g CO2/km.”; |
| --- | --- | --- |

4)

Muutetaan 12 artikla seuraavasti:

a)

korvataan 1 kohta seuraavasti:

”1.   Innovatiivisten teknologioiden tai innovatiivisten teknologioiden yhdistelmän (’innovatiivinen teknologiapaketti’) käytön avulla saavutetut hiilidioksidisäästöt otetaan huomioon laitetoimittajan tai valmistajan hakemuksesta.

Näiden teknologioiden avulla saavutettu osuus valmistajan päästötavoitteen alentumiseen voi olla korkeintaan 7 g CO2/km.”;

| b) | korvataan 2 kohdan johdantokappale seuraavasti:
  ”2.   Komissio hyväksyy 1 kohdassa tarkoitettujen innovatiivisten teknologioiden tai innovatiivisten teknologiapakettien hyväksymistä koskevaan menettelyyn sovellettavat yksityiskohtaiset säännökset täytäntöönpanosäädöksillä viimeistään 31 päivän joulukuuta 2012. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään tämän asetuksen 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Nämä yksityiskohtaiset säännökset vastaavat asetuksen (EY) N:o 443/2009 12 artiklan 2 kohdan mukaisia säännöksiä, ja ne pohjautuvat seuraaviin innovatiivisia teknologioita koskeviin perusteisiin:”. |
| --- | --- |

b)

korvataan 2 kohdan johdantokappale seuraavasti:

”2.   Komissio hyväksyy 1 kohdassa tarkoitettujen innovatiivisten teknologioiden tai innovatiivisten teknologiapakettien hyväksymistä koskevaan menettelyyn sovellettavat yksityiskohtaiset säännökset täytäntöönpanosäädöksillä viimeistään 31 päivän joulukuuta 2012. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään tämän asetuksen 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Nämä yksityiskohtaiset säännökset vastaavat asetuksen (EY) N:o 443/2009 12 artiklan 2 kohdan mukaisia säännöksiä, ja ne pohjautuvat seuraaviin innovatiivisia teknologioita koskeviin perusteisiin:”.

| 5) | Muutetaan 13 artikla seuraavasti:






  a) | korvataan 1 kohta seuraavasti:
  ”1.   Komissio tarkastelee 31 päivään joulukuuta 2015 mennessä uudelleen tätä asetusta, erityisesti siinä asetettuja päästötavoitteita ja keinoja hiilidioksidipäästötavoitteiden asettamiseksi uusille kevyille kuljetusajoneuvoille vuoden 2020 jälkeistä ajanjaksoa varten. Arvioinnin tarvittavasta vähennysasteesta olisi sen vuoksi oltava yhdenmukainen unionin pitkän aikavälin ilmastotavoitteiden ja kevyiden kuljetusajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen kustannustehokkaan vähennysteknologian kehittämisen vaikutusten kanssa. Komissio toimittaa tämän arvioinnin tuloksista kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Kertomukseen on tarvittaessa sisällytettävä asianmukaisia ehdotuksia tämän asetuksen muuttamiseksi, mukaan lukien mahdollisesti asetettava realistinen ja saavutettavissa oleva tavoite kattavan vaikutustenarvioinnin perusteella, jossa tarkastellaan, ovatko kevyitä kuljetusajoneuvoja valmistava teollisuus ja siitä riippuvaiset teollisuudenalat kilpailukykyisiä jatkossa. Näitä ehdotuksia laatiessaan komissio huolehtii siitä, että kyseiset ehdotukset ovat kilpailun kannalta mahdollisimman neutraaleja sekä sosiaalisesti oikeudenmukaisia ja kestäviä.”; |
| --- | --- | --- |

5)

Muutetaan 13 artikla seuraavasti:

a)

korvataan 1 kohta seuraavasti:

”1.   Komissio tarkastelee 31 päivään joulukuuta 2015 mennessä uudelleen tätä asetusta, erityisesti siinä asetettuja päästötavoitteita ja keinoja hiilidioksidipäästötavoitteiden asettamiseksi uusille kevyille kuljetusajoneuvoille vuoden 2020 jälkeistä ajanjaksoa varten. Arvioinnin tarvittavasta vähennysasteesta olisi sen vuoksi oltava yhdenmukainen unionin pitkän aikavälin ilmastotavoitteiden ja kevyiden kuljetusajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen kustannustehokkaan vähennysteknologian kehittämisen vaikutusten kanssa. Komissio toimittaa tämän arvioinnin tuloksista kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Kertomukseen on tarvittaessa sisällytettävä asianmukaisia ehdotuksia tämän asetuksen muuttamiseksi, mukaan lukien mahdollisesti asetettava realistinen ja saavutettavissa oleva tavoite kattavan vaikutustenarvioinnin perusteella, jossa tarkastellaan, ovatko kevyitä kuljetusajoneuvoja valmistava teollisuus ja siitä riippuvaiset teollisuudenalat kilpailukykyisiä jatkossa. Näitä ehdotuksia laatiessaan komissio huolehtii siitä, että kyseiset ehdotukset ovat kilpailun kannalta mahdollisimman neutraaleja sekä sosiaalisesti oikeudenmukaisia ja kestäviä.”;

| b) | muutetaan 6 kohta seuraavasti:






  i) | kumotaan toinen alakohta; |
| --- | --- | --- |

b)

muutetaan 6 kohta seuraavasti:

i)

kumotaan toinen alakohta;

| ii) | korvataan neljäs alakohta kahdella alakohdalla seuraavasti:
  ”Komissio määrittelee täytäntöönpanosäädöksillä tarvittavat korrelaatioparametrit, jotta voidaan ottaa huomioon asetuksessa (EY) N:o 715/2007 ja komission asetuksessa (EY) N:o 692/2008 (7) tarkoitettuun hiilidioksidipäästöjen mittaamisessa käytettävään sääntömääräiseen testausmenettelyyn mahdollisesti tehdyt muutokset. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään tämän asetuksen 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
  Komissiolle siirretään valta hyväksyä delegoituja säädöksiä 15 artiklan mukaisesti ja 16 ja 17 artiklassa säädetyin edellytyksin liitteen I kaavojen mukauttamiseksi käyttäen ensimmäisen alakohdan mukaisesti hyväksyttyjä menetelmiä ja samalla varmistaen, että erilaisia hyötyjä tarjoavien ajoneuvojen ja valmistajien vähennysvaatimukset ovat vanhassa ja uudessa testimenettelyssä tiukkuudeltaan vertailukelpoisia. |
| --- | --- |

ii)

korvataan neljäs alakohta kahdella alakohdalla seuraavasti:

”Komissio määrittelee täytäntöönpanosäädöksillä tarvittavat korrelaatioparametrit, jotta voidaan ottaa huomioon asetuksessa (EY) N:o 715/2007 ja komission asetuksessa (EY) N:o 692/2008 (7) tarkoitettuun hiilidioksidipäästöjen mittaamisessa käytettävään sääntömääräiseen testausmenettelyyn mahdollisesti tehdyt muutokset. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään tämän asetuksen 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

Komissiolle siirretään valta hyväksyä delegoituja säädöksiä 15 artiklan mukaisesti ja 16 ja 17 artiklassa säädetyin edellytyksin liitteen I kaavojen mukauttamiseksi käyttäen ensimmäisen alakohdan mukaisesti hyväksyttyjä menetelmiä ja samalla varmistaen, että erilaisia hyötyjä tarjoavien ajoneuvojen ja valmistajien vähennysvaatimukset ovat vanhassa ja uudessa testimenettelyssä tiukkuudeltaan vertailukelpoisia.

| 6) | Lisätään 14 artiklaan kohta seuraavasti:
  ”2a.   Jos 1 kohdassa tarkoitettu komitea ei anna lausuntoa, komissio ei hyväksy luonnosta täytäntöönpanosäädökseksi ja sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklan 4 kohdan kolmatta alakohtaa.” |
| --- | --- |

6)

Lisätään 14 artiklaan kohta seuraavasti:

”2a.   Jos 1 kohdassa tarkoitettu komitea ei anna lausuntoa, komissio ei hyväksy luonnosta täytäntöönpanosäädökseksi ja sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklan 4 kohdan kolmatta alakohtaa.”

| 7) | Lisätään liitteessä I olevaan 1 kohtaan alakohta seuraavasti:






  ”c) | Vuodesta 2020:

  jossa







  M | = | ajoneuvon massa kilogrammoina (kg) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| M0 | = | 13 artiklan 5 kohdan mukaisesti hyväksytty arvo |
| a | = | 0,096.”. |

7)

Lisätään liitteessä I olevaan 1 kohtaan alakohta seuraavasti:

”c)

Vuodesta 2020:

jossa

M

=

ajoneuvon massa kilogrammoina (kg)

M0

=

13 artiklan 5 kohdan mukaisesti hyväksytty arvo

a

=

0,096.”.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Strasbourgissa 26 päivänä helmikuuta 2014.

Euroopan parlamentin puolesta

Puhemies

M. SCHULZ

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

D. KOURKOULAS

---

(1)  EUVL C 44, 15.2.2013, s. 109.

1

(2)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 14. tammikuuta 2014 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 11. helmikuuta 2014.

2

(3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 510/2011, annettu 11 päivänä toukokuuta 2011, päästönormien asettamisesta uusille kevyille kuljetusajoneuvoille osana unionin kokonaisvaltaista lähestymistapaa kevyiden hyötyajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi (EUVL L 145, 31.5.2011, s. 1).

3

(4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 715/2007, annettu 20 päivänä kesäkuuta 2007, moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta (EUVL L 171, 29.6.2007, s. 1).

4

(5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 443/2009, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2009, päästönormien asettamisesta uusille henkilöautoille osana yhteisön kokonaisvaltaista lähestymistapaa kevyiden hyötyajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi (EUVL L 140, 5.6.2009, s. 1).

5

(6)  Komission asetus (EY) N:o 692/2008, annettu 18 päivänä heinäkuuta 2008, moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2007 täytäntöönpanosta ja muuttamisesta (EUVL L 199, 28.7.2008, s. 1).

6

(7)  Komission asetus (EY) N:o 692/2008, annettu 18 päivänä heinäkuuta 2008, moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2007 täytäntöönpanosta ja muuttamisesta (EUVL L 199, 28.7.2008, s. 1).”

7

---

| 20.3.2014 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 84/42 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2014

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 84/42

---

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 254/2014,

annettu 26 päivänä helmikuuta 2014,

monivuotisesta kuluttajaohjelmasta vuosiksi 2014–2020 ja päätöksen N:o 1926/2006/EY kumoamisesta

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 169 artiklan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),

sekä katsovat seuraavaa:

| (1) | Maaliskuun 3 päivänä 2010 annetussa komission tiedonannossa ”Eurooppa 2020 – Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia”, jäljempänä ’Eurooppa 2020 -strategia’, todetaan, että kansalaisille on annettava mahdollisuus osallistua sisämarkkinoihin täysimääräisesti, mikä edellyttää, että kansalaisten mahdollisuuksia ja luottamusta ostaa tavaroita ja palveluja yli rajojen etenkin verkon kautta parannetaan. |
| --- | --- |

(1)

Maaliskuun 3 päivänä 2010 annetussa komission tiedonannossa ”Eurooppa 2020 – Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia”, jäljempänä ’Eurooppa 2020 -strategia’, todetaan, että kansalaisille on annettava mahdollisuus osallistua sisämarkkinoihin täysimääräisesti, mikä edellyttää, että kansalaisten mahdollisuuksia ja luottamusta ostaa tavaroita ja palveluja yli rajojen etenkin verkon kautta parannetaan.

| (2) | Unioni edistää korkeatasoista kuluttajansuojaa ja kuluttajien keskeistä asemaa sisämarkkinoilla tukemalla ja täydentämällä jäsenvaltioiden politiikkaa ja pyrkimällä varmistamaan, että kansalaiset saavat mahdollisimman paljon hyötyä sisämarkkinoista ja että heidän turvallisuuttaan ja oikeudellisia ja taloudellisia etujaan suojellaan asianmukaisesti ja konkreettisin toimin tässä yhteydessä. |
| --- | --- |

(2)

Unioni edistää korkeatasoista kuluttajansuojaa ja kuluttajien keskeistä asemaa sisämarkkinoilla tukemalla ja täydentämällä jäsenvaltioiden politiikkaa ja pyrkimällä varmistamaan, että kansalaiset saavat mahdollisimman paljon hyötyä sisämarkkinoista ja että heidän turvallisuuttaan ja oikeudellisia ja taloudellisia etujaan suojellaan asianmukaisesti ja konkreettisin toimin tässä yhteydessä.

| (3) | Monivuotisella kuluttajaohjelmalla vuosiksi 2014–2020, jäljempänä ’ohjelma’, olisi edistettävä korkeatasoisen kuluttajansuojan toteutumista sekä tuettava mahdollisimman hyvin kasvua ja kilpailukykyä koskevia Eurooppa 2020 -strategian tavoitteita sisällyttämällä siihen Eurooppa 2020 -strategiassa tunnistettuja näkökohtia, jotka liittyvät Euroopan digitaalistrategiaan (varmistetaan, että digitalisoituminen todella lisää kuluttajien hyvinvointia), kestävään kasvuun (siirrytään kestävämpiin kulutustottumuksiin), sosiaaliseen osallisuuteen (otetaan huomioon muita heikommassa asemassa olevien kuluttajien erityistilanne ja ikääntyvän väestön tarpeet) ja älykkääseen sääntelyyn (muun muassa kuluttajamarkkinoiden valvonta älykkään ja kohdennetun sääntelyn perustana). |
| --- | --- |

(3)

Monivuotisella kuluttajaohjelmalla vuosiksi 2014–2020, jäljempänä ’ohjelma’, olisi edistettävä korkeatasoisen kuluttajansuojan toteutumista sekä tuettava mahdollisimman hyvin kasvua ja kilpailukykyä koskevia Eurooppa 2020 -strategian tavoitteita sisällyttämällä siihen Eurooppa 2020 -strategiassa tunnistettuja näkökohtia, jotka liittyvät Euroopan digitaalistrategiaan (varmistetaan, että digitalisoituminen todella lisää kuluttajien hyvinvointia), kestävään kasvuun (siirrytään kestävämpiin kulutustottumuksiin), sosiaaliseen osallisuuteen (otetaan huomioon muita heikommassa asemassa olevien kuluttajien erityistilanne ja ikääntyvän väestön tarpeet) ja älykkääseen sääntelyyn (muun muassa kuluttajamarkkinoiden valvonta älykkään ja kohdennetun sääntelyn perustana).

| (4) | Toukokuun 22 päivänä 2012 annetussa komission tiedonannossa ”Euroopan kuluttaja-asioiden toimintaohjelma – edistetään luottamusta ja kasvua” määritellään unionin kuluttajapolitiikan strategiakehys tuleviksi vuosiksi ja tuetaan kuluttajien etujen toteutumista kaikessa unionin politiikassa. Toimintaohjelman tavoitteena on luoda strategia sellaisten poliittisten toimien toteuttamiseksi, joilla tuetaan tehokkaasti ja vaikuttavasti kuluttajia heidän elämänsä kaikissa vaiheissa huolehtimalla siitä, että heille tarjottavat tuotteet ja palvelut ovat turvallisia, tarjoamalla heille kuluttajavalistusta ja -kasvatusta, tukemalla kuluttajajärjestöjä, lujittamalla kuluttajien oikeuksia, antamalla heidän käyttöönsä oikeussuoja- ja muutoksenhakukeinoja sekä varmistamalla, että kuluttajalainsäädäntö pannaan täytäntöön. |
| --- | --- |

(4)

Toukokuun 22 päivänä 2012 annetussa komission tiedonannossa ”Euroopan kuluttaja-asioiden toimintaohjelma – edistetään luottamusta ja kasvua” määritellään unionin kuluttajapolitiikan strategiakehys tuleviksi vuosiksi ja tuetaan kuluttajien etujen toteutumista kaikessa unionin politiikassa. Toimintaohjelman tavoitteena on luoda strategia sellaisten poliittisten toimien toteuttamiseksi, joilla tuetaan tehokkaasti ja vaikuttavasti kuluttajia heidän elämänsä kaikissa vaiheissa huolehtimalla siitä, että heille tarjottavat tuotteet ja palvelut ovat turvallisia, tarjoamalla heille kuluttajavalistusta ja -kasvatusta, tukemalla kuluttajajärjestöjä, lujittamalla kuluttajien oikeuksia, antamalla heidän käyttöönsä oikeussuoja- ja muutoksenhakukeinoja sekä varmistamalla, että kuluttajalainsäädäntö pannaan täytäntöön.

| (5) | Viimeaikainen talouden laskusuhdanne on paljastanut, että sisämarkkinoilla on lukuisia puutteita ja epäjohdonmukaisuuksia, jotka ovat vähentäneet kuluttajien ja kansalaisten luottamusta. Vaikka on tunnustettava unionin nykyiset budjettirajoitukset, unionin olisi kuitenkin tarjottava riittävä rahoitus, jotta ohjelman tavoitteet voidaan saavuttaa, ja tuettava sen vuoksi Eurooppa 2020 -strategiaa. |
| --- | --- |

(5)

Viimeaikainen talouden laskusuhdanne on paljastanut, että sisämarkkinoilla on lukuisia puutteita ja epäjohdonmukaisuuksia, jotka ovat vähentäneet kuluttajien ja kansalaisten luottamusta. Vaikka on tunnustettava unionin nykyiset budjettirajoitukset, unionin olisi kuitenkin tarjottava riittävä rahoitus, jotta ohjelman tavoitteet voidaan saavuttaa, ja tuettava sen vuoksi Eurooppa 2020 -strategiaa.

| (6) | Sisämarkkinoiden toteuttamiseksi on keskeisen tärkeää poistaa jäljellä olevat perusteettomat ja suhteettomat esteet sisämarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle ja vahvistaa kansalaisten uskoa ja luottamusta järjestelmään erityisesti rajat ylittävässä kaupassa. Unionin olisi pyrittävä luomaan oikeat olosuhteet kuluttajien aseman vahvistamiseksi tarjoamalla kuluttajille riittävästi välineitä, tietoa ja taitoa harkittujen ja tietoon perustuvien päätösten tekemiseksi ja lisäämällä kuluttajavalistusta. |
| --- | --- |

(6)

Sisämarkkinoiden toteuttamiseksi on keskeisen tärkeää poistaa jäljellä olevat perusteettomat ja suhteettomat esteet sisämarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle ja vahvistaa kansalaisten uskoa ja luottamusta järjestelmään erityisesti rajat ylittävässä kaupassa. Unionin olisi pyrittävä luomaan oikeat olosuhteet kuluttajien aseman vahvistamiseksi tarjoamalla kuluttajille riittävästi välineitä, tietoa ja taitoa harkittujen ja tietoon perustuvien päätösten tekemiseksi ja lisäämällä kuluttajavalistusta.

| (7) | Tässä asetuksessa otetaan huomioon taloudellinen, yhteiskunnallinen ja tekninen ympäristö ja niihin liittyvät uudet haasteet. Ohjelmasta rahoitetuilla toimilla pyritään etenkin ratkaisemaan kysymyksiä, jotka liittyvät globalisoitumiseen, digitalisoitumiseen, kuluttajien päätöksenteon monimutkaistumiseen, tarpeeseen lisätä kulutustottumusten kestävyyttä, väestön ikääntymiseen, sosiaaliseen syrjäytymiseen sekä muita heikommassa asemassa oleviin kuluttajiin. Kuluttajien etujen sisällyttäminen kaikkeen unionin politiikkaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 12 artiklan mukaisesti on tärkeä painopistealue. Yhteensovittaminen unionin muiden politiikan alojen ja ohjelmien kanssa on keskeinen tekijä varmistettaessa, että kuluttajien etu otetaan kokonaisvaltaisesti huomioon muilla politiikan aloilla. Yhteisvaikutusten edistämiseksi ja päällekkäisyyksien välttämiseksi muista unionin rahastoista ja ohjelmista olisi niiden kattamilla aloilla tuettava taloudellisesti kuluttajien etujen huomioon ottamista. |
| --- | --- |

(7)

Tässä asetuksessa otetaan huomioon taloudellinen, yhteiskunnallinen ja tekninen ympäristö ja niihin liittyvät uudet haasteet. Ohjelmasta rahoitetuilla toimilla pyritään etenkin ratkaisemaan kysymyksiä, jotka liittyvät globalisoitumiseen, digitalisoitumiseen, kuluttajien päätöksenteon monimutkaistumiseen, tarpeeseen lisätä kulutustottumusten kestävyyttä, väestön ikääntymiseen, sosiaaliseen syrjäytymiseen sekä muita heikommassa asemassa oleviin kuluttajiin. Kuluttajien etujen sisällyttäminen kaikkeen unionin politiikkaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 12 artiklan mukaisesti on tärkeä painopistealue. Yhteensovittaminen unionin muiden politiikan alojen ja ohjelmien kanssa on keskeinen tekijä varmistettaessa, että kuluttajien etu otetaan kokonaisvaltaisesti huomioon muilla politiikan aloilla. Yhteisvaikutusten edistämiseksi ja päällekkäisyyksien välttämiseksi muista unionin rahastoista ja ohjelmista olisi niiden kattamilla aloilla tuettava taloudellisesti kuluttajien etujen huomioon ottamista.

| (8) | Ohjelmassa olisi varmistettava kaikkien kuluttajien korkeatasoinen suoja ja kiinnitettävä erityistä huomiota muita heikommassa asemassa oleviin kuluttajiin, jotta voidaan ottaa huomioon heidän erityistarpeensa ja lisätä heidän valmiuksiaan, kuten edellytetään Euroopan parlamentin 22 päivänä toukokuuta 2012 antamassa päätöslauselmassa strategiasta muita heikommassa asemassa olevien kuluttajien oikeuksien vahvistamiseksi (4). Ohjelmassa olisi varmistettava erityisesti, että muita heikommassa asemassa olevat kuluttajat voivat saada tietoa tuotteista ja palveluista, jotta heillä olisi yhtäläiset mahdollisuudet tehdä vapaasti tietoisia päätöksiä, sillä juuri muita heikommassa asemassa olevilla kuluttajilla saattaa olla vaikeuksia saada ja ymmärtää kuluttajavalistusta, minkä vuoksi he saattavat tulla harhaanjohdetuiksi. |
| --- | --- |

(8)

Ohjelmassa olisi varmistettava kaikkien kuluttajien korkeatasoinen suoja ja kiinnitettävä erityistä huomiota muita heikommassa asemassa oleviin kuluttajiin, jotta voidaan ottaa huomioon heidän erityistarpeensa ja lisätä heidän valmiuksiaan, kuten edellytetään Euroopan parlamentin 22 päivänä toukokuuta 2012 antamassa päätöslauselmassa strategiasta muita heikommassa asemassa olevien kuluttajien oikeuksien vahvistamiseksi (4). Ohjelmassa olisi varmistettava erityisesti, että muita heikommassa asemassa olevat kuluttajat voivat saada tietoa tuotteista ja palveluista, jotta heillä olisi yhtäläiset mahdollisuudet tehdä vapaasti tietoisia päätöksiä, sillä juuri muita heikommassa asemassa olevilla kuluttajilla saattaa olla vaikeuksia saada ja ymmärtää kuluttajavalistusta, minkä vuoksi he saattavat tulla harhaanjohdetuiksi.

| (9) | Ohjelmassa tulisi erityisesti ottaa huomioon lapset, muun muassa pyrkimällä yhdessä sidosryhmien kanssa varmistamaan näiden sitoutuminen vastuullisuuteen alaikäisiin kohdistuvassa mainonnassa ja etenkin torjumaan harhaanjohtavaa verkkomainontaa. |
| --- | --- |

(9)

Ohjelmassa tulisi erityisesti ottaa huomioon lapset, muun muassa pyrkimällä yhdessä sidosryhmien kanssa varmistamaan näiden sitoutuminen vastuullisuuteen alaikäisiin kohdistuvassa mainonnassa ja etenkin torjumaan harhaanjohtavaa verkkomainontaa.

| (10) | Toimet olisi vahvistettava ohjelmassa, joka muodostaa unionin kehyksen toimien rahoittamiselle. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (5) 54 artiklan mukaisesti tämä asetus muodostaa oikeudellisen perustan kyseisille toimille ja ohjelman täytäntöönpanolle. Tässä asetuksessa hyödynnetään ja jatketaan toimia, joita rahoitettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1926/2006/EY (6) nojalla. |
| --- | --- |

(10)

Toimet olisi vahvistettava ohjelmassa, joka muodostaa unionin kehyksen toimien rahoittamiselle. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (5) 54 artiklan mukaisesti tämä asetus muodostaa oikeudellisen perustan kyseisille toimille ja ohjelman täytäntöönpanolle. Tässä asetuksessa hyödynnetään ja jatketaan toimia, joita rahoitettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1926/2006/EY (6) nojalla.

| (11) | On tärkeää parantaa kuluttajansuojaa. Jotta tämä yleinen tavoite voidaan saavuttaa, olisi määritettävä erityistavoitteita, jotka koskevat turvallisuutta, kuluttajavalistusta ja -kasvatusta, kuluttajajärjestöjen tukemista unionin tasolla, oikeuksia ja oikeussuojakeinoja sekä kuluttajien oikeuksien täytäntöönpanoa. Ohjelman perusteella toteutettujen toimenpiteiden merkitystä ja vaikutuksia olisi seurattava ja arvioitava säännöllisin väliajoin, jotta voidaan helpottaa älykkäämmän, kuluttajien edun mukaisen politiikan suunnittelua. Kuluttajapolitiikan ja etenkin toteutettujen toimenpiteiden tarkan vaikutuksen arviointia varten olisi kehitettävä indikaattoreita, joiden merkitystä olisi kuitenkin tarkasteltava laajemmassa yhteydessä. |
| --- | --- |

(11)

On tärkeää parantaa kuluttajansuojaa. Jotta tämä yleinen tavoite voidaan saavuttaa, olisi määritettävä erityistavoitteita, jotka koskevat turvallisuutta, kuluttajavalistusta ja -kasvatusta, kuluttajajärjestöjen tukemista unionin tasolla, oikeuksia ja oikeussuojakeinoja sekä kuluttajien oikeuksien täytäntöönpanoa. Ohjelman perusteella toteutettujen toimenpiteiden merkitystä ja vaikutuksia olisi seurattava ja arvioitava säännöllisin väliajoin, jotta voidaan helpottaa älykkäämmän, kuluttajien edun mukaisen politiikan suunnittelua. Kuluttajapolitiikan ja etenkin toteutettujen toimenpiteiden tarkan vaikutuksen arviointia varten olisi kehitettävä indikaattoreita, joiden merkitystä olisi kuitenkin tarkasteltava laajemmassa yhteydessä.

| (12) | On tärkeää lujittaa kuluttajien luottamusta. Tavoitteen saavuttamiseksi olisi vahvistettava toimintaedellytyksiä erityisesti myöntämällä asianmukaista taloudellista tukea unionin tason kuluttajajärjestöille ja eurooppalaisille kuluttajaneuvontakeskuksille, sillä niiden keskeinen tehtävä on tarjota kuluttajille apua ja tietoa heidän oikeuksistaan, tukea kuluttajia kuluttajariidoissa erityisesti asianmukaisten riitojenratkaisujärjestelmien käytön osalta ja edistää kuluttajien etua sisämarkkinoiden moitteettomasta toiminnasta. Näillä järjestöillä ja keskuksilla olisi oltava valmiudet parantaa kuluttajansuojaa ja lisätä kuluttajien luottamusta toimimalla paikan päällä ja tarjoamalla yksilöllisesti räätälöityä apua, tietoa ja valistusta. |
| --- | --- |

(12)

On tärkeää lujittaa kuluttajien luottamusta. Tavoitteen saavuttamiseksi olisi vahvistettava toimintaedellytyksiä erityisesti myöntämällä asianmukaista taloudellista tukea unionin tason kuluttajajärjestöille ja eurooppalaisille kuluttajaneuvontakeskuksille, sillä niiden keskeinen tehtävä on tarjota kuluttajille apua ja tietoa heidän oikeuksistaan, tukea kuluttajia kuluttajariidoissa erityisesti asianmukaisten riitojenratkaisujärjestelmien käytön osalta ja edistää kuluttajien etua sisämarkkinoiden moitteettomasta toiminnasta. Näillä järjestöillä ja keskuksilla olisi oltava valmiudet parantaa kuluttajansuojaa ja lisätä kuluttajien luottamusta toimimalla paikan päällä ja tarjoamalla yksilöllisesti räätälöityä apua, tietoa ja valistusta.

| (13) | On säädettävä tukikelpoisista toimista, joiden avulla tavoitteet on tarkoitus saavuttaa. |
| --- | --- |

(13)

On säädettävä tukikelpoisista toimista, joiden avulla tavoitteet on tarkoitus saavuttaa.

| (14) | On tarpeen määritellä potentiaalisten edunsaajien ryhmät, jotka voivat hakea avustuksia. |
| --- | --- |

(14)

On tarpeen määritellä potentiaalisten edunsaajien ryhmät, jotka voivat hakea avustuksia.

| (15) | Tähän asetukseen sisältyy talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (7) 17 kohdan mukaisesti ohjelman rahoitusohje, joka ei kuitenkaan vaikuta Euroopan parlamentin ja neuvoston talousarviota koskevaan toimivaltaan, sellaisena kuin se vahvistettu Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa. |
| --- | --- |

(15)

Tähän asetukseen sisältyy talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (7) 17 kohdan mukaisesti ohjelman rahoitusohje, joka ei kuitenkaan vaikuta Euroopan parlamentin ja neuvoston talousarviota koskevaan toimivaltaan, sellaisena kuin se vahvistettu Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa.

| (16) | Jotta ohjelma voidaan panna täytäntöön moitteettoman varainhoidon, avoimuuden ja joustavuuden periaatteiden mukaisesti, toimeenpanoviraston jatkaminen olisi sallittava, jos kaikki neuvoston asetuksessa (EY) N:o 58/2003 (8) asetetut vaatimukset täyttyvät. |
| --- | --- |

(16)

Jotta ohjelma voidaan panna täytäntöön moitteettoman varainhoidon, avoimuuden ja joustavuuden periaatteiden mukaisesti, toimeenpanoviraston jatkaminen olisi sallittava, jos kaikki neuvoston asetuksessa (EY) N:o 58/2003 (8) asetetut vaatimukset täyttyvät.

| (17) | Olisi koordinoitava nykyistä paremmin unionin ja jäsenvaltioiden varojen käyttöä kuluttajien turvallisuuden, kuluttajakasvatuksen ja kuluttajien oikeuksien ja niiden täytäntöönpanon alalla, jotta voidaan varmistaa täydentävyys, parantaa tehokkuutta ja näkyvyyttä ja lisätä talousarvioiden yhteisvaikutusta. |
| --- | --- |

(17)

Olisi koordinoitava nykyistä paremmin unionin ja jäsenvaltioiden varojen käyttöä kuluttajien turvallisuuden, kuluttajakasvatuksen ja kuluttajien oikeuksien ja niiden täytäntöönpanon alalla, jotta voidaan varmistaa täydentävyys, parantaa tehokkuutta ja näkyvyyttä ja lisätä talousarvioiden yhteisvaikutusta.

| (18) | Euroopan talousalueesta tehdyssä sopimuksessa määrätään kuluttajansuoja-alan yhteistyöstä unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Euroopan talousalueeseen kuuluvien Euroopan vapaakauppaliiton maiden välillä. Olisi myös säädettävä siitä, että ohjelmaan voivat osallistua muut maat, etenkin unionin naapurimaat sekä unionin jäsenyyttä hakevat maat, ehdokasmaat sekä liittymässä olevat maat. |
| --- | --- |

(18)

Euroopan talousalueesta tehdyssä sopimuksessa määrätään kuluttajansuoja-alan yhteistyöstä unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Euroopan talousalueeseen kuuluvien Euroopan vapaakauppaliiton maiden välillä. Olisi myös säädettävä siitä, että ohjelmaan voivat osallistua muut maat, etenkin unionin naapurimaat sekä unionin jäsenyyttä hakevat maat, ehdokasmaat sekä liittymässä olevat maat.

| (19) | Koska tuotantoketju globalisoituu ja markkinoiden keskinäinen riippuvuus kasvaa, ohjelman täytäntöönpanon yhteydessä olisi edistettävä yhteistyötä ohjelmaan osallistumattomien kolmansien maiden kanssa ottaen huomioon mahdolliset asian kannalta merkitykselliset sopimukset näiden maiden ja unionin välillä. |
| --- | --- |

(19)

Koska tuotantoketju globalisoituu ja markkinoiden keskinäinen riippuvuus kasvaa, ohjelman täytäntöönpanon yhteydessä olisi edistettävä yhteistyötä ohjelmaan osallistumattomien kolmansien maiden kanssa ottaen huomioon mahdolliset asian kannalta merkitykselliset sopimukset näiden maiden ja unionin välillä.

| (20) | Komissiolle olisi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti siirrettävä valta antaa säädöksiä, jotka koskevat liitteessä II vahvistettujen indikaattoreiden mukauttamista kuluttajansuojan alalla lainsäädäntökehykseen tehtyjen muutosten huomioon ottamiseksi ja liitteen I muuttamista poistamalla tiettyjä toimia komission arviointikertomuksen tulosten huomioon ottamiseksi. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. |
| --- | --- |

(20)

Komissiolle olisi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti siirrettävä valta antaa säädöksiä, jotka koskevat liitteessä II vahvistettujen indikaattoreiden mukauttamista kuluttajansuojan alalla lainsäädäntökehykseen tehtyjen muutosten huomioon ottamiseksi ja liitteen I muuttamista poistamalla tiettyjä toimia komission arviointikertomuksen tulosten huomioon ottamiseksi. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.

| (21) | Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa vuotuisten työohjelmien hyväksymisen osalta. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (9) mukaisesti. Koska ohjelmassa ei vahvisteta tuoteturvallisuutta koskevia kriteereitä, vaan sillä pyritään antamaan rahoitustukea tuoteturvallisuutta koskevan politiikan täytäntöönpanovälineisiin, ja koska kyseiset määrärahat ovat suhteellisen vähäisiä, on asianmukaista soveltaa neuvoa-antavaa menettelyä. |
| --- | --- |

(21)

Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa vuotuisten työohjelmien hyväksymisen osalta. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (9) mukaisesti. Koska ohjelmassa ei vahvisteta tuoteturvallisuutta koskevia kriteereitä, vaan sillä pyritään antamaan rahoitustukea tuoteturvallisuutta koskevan politiikan täytäntöönpanovälineisiin, ja koska kyseiset määrärahat ovat suhteellisen vähäisiä, on asianmukaista soveltaa neuvoa-antavaa menettelyä.

| (22) | Unionin taloudellisia etuja olisi menojen hallinnoinnin kaikissa vaiheissa suojattava oikeasuhteisin toimenpitein, joita ovat sääntöjenvastaisuuksien ehkäiseminen, havaitseminen ja tutkiminen sekä menetettyjen, epäasianmukaisesti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen takaisinperintä ja soveltuvin osin hallinnolliset ja taloudelliset seuraamukset asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisesti. |
| --- | --- |

(22)

Unionin taloudellisia etuja olisi menojen hallinnoinnin kaikissa vaiheissa suojattava oikeasuhteisin toimenpitein, joita ovat sääntöjenvastaisuuksien ehkäiseminen, havaitseminen ja tutkiminen sekä menetettyjen, epäasianmukaisesti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen takaisinperintä ja soveltuvin osin hallinnolliset ja taloudelliset seuraamukset asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisesti.

| (23) | Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, koska asianomaiset kysymykset ovat luonteeltaan rajat ylittäviä, vaan ne voidaan unionin laajempien toimintamahdollisuuksien vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. |
| --- | --- |

(23)

Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, koska asianomaiset kysymykset ovat luonteeltaan rajat ylittäviä, vaan ne voidaan unionin laajempien toimintamahdollisuuksien vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.

| (24) | Päätös N:o 1926/2006/EY olisi näin ollen kumottava. |
| --- | --- |

(24)

Päätös N:o 1926/2006/EY olisi näin ollen kumottava.

| (25) | On asianmukaista varmistaa siirtyminen päätöksellä N:o 1926/2006/EY perustetusta kuluttajapolitiikkaa koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (2007–2013) tähän ohjelmaan niin, että otetaan huomioon etenkin monivuotisten toimenpiteiden jatkuvuus sekä edellisen ohjelman saavuttaman menestyksen arviointi ja enemmän huomiota edellyttävät alat. Lisäksi on asianmukaista mukauttaa tämän ohjelman kesto neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (10) vahvistetun monivuotisen rahoituskehyksen keston mukaiseksi. Näin ollen ohjelmaa olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2014. Teknisen ja hallinnollisen avun määrärahoilla olisi 1 päivästä tammikuuta 2021 lukien kuitenkin katettava tarvittaessa ne menot, jotka liittyvät niiden toimien hallinnointiin, joita ei ole vielä saatu päätökseen vuoden 2020 loppuun mennessä, |
| --- | --- |

(25)

On asianmukaista varmistaa siirtyminen päätöksellä N:o 1926/2006/EY perustetusta kuluttajapolitiikkaa koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (2007–2013) tähän ohjelmaan niin, että otetaan huomioon etenkin monivuotisten toimenpiteiden jatkuvuus sekä edellisen ohjelman saavuttaman menestyksen arviointi ja enemmän huomiota edellyttävät alat. Lisäksi on asianmukaista mukauttaa tämän ohjelman kesto neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (10) vahvistetun monivuotisen rahoituskehyksen keston mukaiseksi. Näin ollen ohjelmaa olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2014. Teknisen ja hallinnollisen avun määrärahoilla olisi 1 päivästä tammikuuta 2021 lukien kuitenkin katettava tarvittaessa ne menot, jotka liittyvät niiden toimien hallinnointiin, joita ei ole vielä saatu päätökseen vuoden 2020 loppuun mennessä,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Monivuotinen kuluttajaohjelma

Tällä asetuksella perustetaan monivuotinen kuluttajaohjelma, jäljempänä ’ohjelma’, joka kattaa 1 päivänä tammikuuta 2014 alkavan ja 31 päivänä joulukuuta 2020 päättyvän ajanjakson.

2 artikla

Yleinen tavoite

Ohjelman yleisenä tavoitteena on varmistaa korkeatasoinen kuluttajansuoja, antaa kuluttajille vaikutusmahdollisuuksia ja tehdä kuluttajasta sisämarkkinoiden keskeinen toimija älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan yleisen strategian puitteissa. Ohjelma pyrkii tähän myötävaikuttamalla kuluttajien terveyden, turvallisuuden sekä oikeudellisten ja taloudellisten etujen suojaamiseen ja edistämällä kuluttajien oikeutta tiedonsaantiin ja valistukseen ja oikeutta järjestäytyä etujensa valvomiseksi sekä tukemalla kuluttajan etujen huomioon ottamista muilla politiikan aloilla. Ohjelmalla täydennetään, tuetaan ja seurataan jäsenvaltioiden toteuttamaa politiikkaa.

3 artikla

Erityistavoitteet ja indikaattorit

1.   Edellä 2 artiklassa tarkoitettuun yleiseen tavoitteeseen pyritään seuraavien erityistavoitteiden avulla:

| a) | Tavoite I – Turvallisuus: vakiinnutetaan tuoteturvallisuus ja edistetään sitä tehokkaan markkinavalvonnan avulla kaikkialla unionissa.
  Tämän tavoitteen edistymistä mitataan etenkin vaarallisia kulutustuotteita koskevan EU:n nopean hälytysjärjestelmän (RAPEX) toiminnan ja vaikuttavuuden kautta. |
| --- | --- |

a)

Tavoite I – Turvallisuus: vakiinnutetaan tuoteturvallisuus ja edistetään sitä tehokkaan markkinavalvonnan avulla kaikkialla unionissa.

Tämän tavoitteen edistymistä mitataan etenkin vaarallisia kulutustuotteita koskevan EU:n nopean hälytysjärjestelmän (RAPEX) toiminnan ja vaikuttavuuden kautta.

| b) | Tavoite II – Kuluttajavalistus ja -kasvatus sekä kuluttajajärjestöjen tukeminen: kehitetään kuluttajakasvatusta ja -valistusta ja parannetaan kuluttajien tietoisuutta omista oikeuksistaan, kootaan näyttöä kuluttajapolitiikan perustaksi ja tuetaan kuluttajajärjestöjä ottaen huomioon myös muita heikommassa asemassa olevien kuluttajien erityistarpeet. |
| --- | --- |

b)

Tavoite II – Kuluttajavalistus ja -kasvatus sekä kuluttajajärjestöjen tukeminen: kehitetään kuluttajakasvatusta ja -valistusta ja parannetaan kuluttajien tietoisuutta omista oikeuksistaan, kootaan näyttöä kuluttajapolitiikan perustaksi ja tuetaan kuluttajajärjestöjä ottaen huomioon myös muita heikommassa asemassa olevien kuluttajien erityistarpeet.

| c) | Tavoite III – Oikeudet ja oikeussuojakeinot: kehitetään ja vahvistetaan kuluttajien oikeuksia erityisesti älykkään sääntelyn avulla ja parantamalla yksinkertaisten, tehokkaiden, nopeiden ja edullisten oikeussuojakeinojen saatavuutta, vaihtoehtoinen riitojenratkaisu mukaan luettuna.
  Tämän tavoitteen edistymistä mitataan etenkin sillä, miten paljon vaihtoehtoisia riitojenratkaisukeinoja käytetään rajat ylittävien kiistojen ratkaisemisessa, miten unionin laajuinen online-riitojenratkaisujärjestelmä toimii ja kuinka suuri prosenttiosuus kuluttajista käyttää oikeussuojakeinoja kohtaamansa ongelman vuoksi. |
| --- | --- |

c)

Tavoite III – Oikeudet ja oikeussuojakeinot: kehitetään ja vahvistetaan kuluttajien oikeuksia erityisesti älykkään sääntelyn avulla ja parantamalla yksinkertaisten, tehokkaiden, nopeiden ja edullisten oikeussuojakeinojen saatavuutta, vaihtoehtoinen riitojenratkaisu mukaan luettuna.

Tämän tavoitteen edistymistä mitataan etenkin sillä, miten paljon vaihtoehtoisia riitojenratkaisukeinoja käytetään rajat ylittävien kiistojen ratkaisemisessa, miten unionin laajuinen online-riitojenratkaisujärjestelmä toimii ja kuinka suuri prosenttiosuus kuluttajista käyttää oikeussuojakeinoja kohtaamansa ongelman vuoksi.

| d) | Tavoite IV – Täytäntöönpano: tuetaan kuluttajien oikeuksien täytäntöönpanoa lisäämällä kansallisten täytäntöönpanoviranomaisten välistä yhteistyötä ja tarjoamalla kuluttajien tueksi neuvontaa.
  Tämän tavoitteen edistymistä mitataan tarkastelemalla etenkin kuluttajansuoja-asioiden yhteistyöverkoston kautta välitettyjen tietojen määrää ja sen puitteissa tehtävän yhteistyön tehokkuutta, eurooppalaisten kuluttajaneuvontakeskusten toimintaa sekä sitä, miten hyvin kuluttajat tuntevat ne.
  Laadukas kuluttajavalistus ja kuluttajien osallistuminen on monialainen painopistealue, ja siksi siihen on pyrittävä mahdollisuuksien mukaan kaikissa alakohtaisissa tavoitteissa ja ohjelmalla rahoitettavissa toimissa. |
| --- | --- |

d)

Tavoite IV – Täytäntöönpano: tuetaan kuluttajien oikeuksien täytäntöönpanoa lisäämällä kansallisten täytäntöönpanoviranomaisten välistä yhteistyötä ja tarjoamalla kuluttajien tueksi neuvontaa.

Tämän tavoitteen edistymistä mitataan tarkastelemalla etenkin kuluttajansuoja-asioiden yhteistyöverkoston kautta välitettyjen tietojen määrää ja sen puitteissa tehtävän yhteistyön tehokkuutta, eurooppalaisten kuluttajaneuvontakeskusten toimintaa sekä sitä, miten hyvin kuluttajat tuntevat ne.

Laadukas kuluttajavalistus ja kuluttajien osallistuminen on monialainen painopistealue, ja siksi siihen on pyrittävä mahdollisuuksien mukaan kaikissa alakohtaisissa tavoitteissa ja ohjelmalla rahoitettavissa toimissa.

2.   Kuvaus indikaattoreista esitetään liitteessä II.

3.   Siirretään komissiolle valta antaa liitteessä II esitettyjen indikaattorien mukauttamista koskevia delegoituja säädöksiä 15 artiklan mukaisesti.

4 artikla

Tukikelpoiset toimet

Edellä 3 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamiseen on pyrittävä seuraavassa luettelossa mainittujen tukikelpoisten toimien avulla:

| a) | Tavoite I – Turvallisuus:






  1) | Tieteellinen neuvonta ja riskianalyysi, jotka koskevat kuluttajien terveyttä ja turvallisuutta, kun kyse on palveluista ja muista tuotteista kuin elintarvikkeista, sekä niiden riippumattomien tiedekomiteoiden tehtävien tukeminen, jotka on perustettu komission päätöksellä 2008/721/EY (11). |
| --- | --- | --- |

a)

Tavoite I – Turvallisuus:

1)

Tieteellinen neuvonta ja riskianalyysi, jotka koskevat kuluttajien terveyttä ja turvallisuutta, kun kyse on palveluista ja muista tuotteista kuin elintarvikkeista, sekä niiden riippumattomien tiedekomiteoiden tehtävien tukeminen, jotka on perustettu komission päätöksellä 2008/721/EY (11).

| 2) | Tuoteturvallisuutta koskevien markkinavalvonta- ja täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointi ottaen huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/95/EY (12) sekä toimet, joilla parannetaan kuluttajapalvelujen turvallisuutta. |
| --- | --- |

2)

Tuoteturvallisuutta koskevien markkinavalvonta- ja täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointi ottaen huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/95/EY (12) sekä toimet, joilla parannetaan kuluttajapalvelujen turvallisuutta.

| 3) | Kosmetiikkatietokantojen ylläpito ja jatkokehittäminen. |
| --- | --- |

3)

Kosmetiikkatietokantojen ylläpito ja jatkokehittäminen.

| b) | Tavoite II – Kuluttajavalistus ja -kasvatus sekä kuluttajajärjestöjen tukeminen:






  4) | Näytön kokoaminen ja tietojen saatavuuden parantaminen kuluttajia koskevilla aloilla toteutettavan politiikan kehittämisen, älykkään ja kohdennetun sääntelyn sekä markkinoiden toiminnan puutteiden tai kuluttajien tarpeiden kehityssuuntien havaitsemisen perustaksi; näyttöpohjan kokoaminen kuluttajapolitiikan kehittämistä varten ja kuluttajien kannalta ongelmallisimpien alojen määrittämiseksi sekä kuluttajien etujen ottamiseksi huomioon unionin muilla politiikan aloilla. |
| --- | --- | --- |

b)

Tavoite II – Kuluttajavalistus ja -kasvatus sekä kuluttajajärjestöjen tukeminen:

4)

Näytön kokoaminen ja tietojen saatavuuden parantaminen kuluttajia koskevilla aloilla toteutettavan politiikan kehittämisen, älykkään ja kohdennetun sääntelyn sekä markkinoiden toiminnan puutteiden tai kuluttajien tarpeiden kehityssuuntien havaitsemisen perustaksi; näyttöpohjan kokoaminen kuluttajapolitiikan kehittämistä varten ja kuluttajien kannalta ongelmallisimpien alojen määrittämiseksi sekä kuluttajien etujen ottamiseksi huomioon unionin muilla politiikan aloilla.

| 5) | Tuki rahoituksen muodossa unionin tason kuluttajajärjestöille sekä unionin, kansallisen ja alueellisen tason kuluttajajärjestöjen valmiuksien kehittäminen, avoimuuden lisääminen sekä parhaiden toimintatapojen ja kokemusten vaihdon lisääminen. |
| --- | --- |

5)

Tuki rahoituksen muodossa unionin tason kuluttajajärjestöille sekä unionin, kansallisen ja alueellisen tason kuluttajajärjestöjen valmiuksien kehittäminen, avoimuuden lisääminen sekä parhaiden toimintatapojen ja kokemusten vaihdon lisääminen.

| 6) | Kuluttajamarkkinoiden avoimuuden ja kuluttajavalistuksen edistäminen varmistamalla, että kuluttajien käytössä on myös rajat ylittävää kaupankäyntiä varten vertailukelpoista, luotettavaa ja helposti saatavissa olevaa tietoa, jonka avulla kuluttajat voivat vertailla hintojen lisäksi myös tavaroiden ja palvelujen laatua ja kestävyyttä. |
| --- | --- |

6)

Kuluttajamarkkinoiden avoimuuden ja kuluttajavalistuksen edistäminen varmistamalla, että kuluttajien käytössä on myös rajat ylittävää kaupankäyntiä varten vertailukelpoista, luotettavaa ja helposti saatavissa olevaa tietoa, jonka avulla kuluttajat voivat vertailla hintojen lisäksi myös tavaroiden ja palvelujen laatua ja kestävyyttä.

| 7) | Kuluttajakasvatuksen edistäminen elinikäisen oppimisen prosessina, jossa keskitytään erityisesti muita heikommassa asemassa oleviin kuluttajiin. |
| --- | --- |

7)

Kuluttajakasvatuksen edistäminen elinikäisen oppimisen prosessina, jossa keskitytään erityisesti muita heikommassa asemassa oleviin kuluttajiin.

| c) | Tavoite III – Oikeudet ja oikeussuojakeinot:






  8) | Kuluttajansuoja-alan lainsäädäntö- ja muiden sääntelyaloitteiden valmistelu komissiossa, sen seuranta, miten jäsenvaltiot saattavat lainsäädännön osaksi kansallista lainsäädäntöä ja lainsäädännön vaikutusten arviointi sekä yhteissääntely- ja itsesääntelyaloitteiden edistäminen ja tällaisten aloitteiden kuluttajamarkkinoihin kohdistuvien vaikutusten seuranta. |
| --- | --- | --- |

c)

Tavoite III – Oikeudet ja oikeussuojakeinot:

8)

Kuluttajansuoja-alan lainsäädäntö- ja muiden sääntelyaloitteiden valmistelu komissiossa, sen seuranta, miten jäsenvaltiot saattavat lainsäädännön osaksi kansallista lainsäädäntöä ja lainsäädännön vaikutusten arviointi sekä yhteissääntely- ja itsesääntelyaloitteiden edistäminen ja tällaisten aloitteiden kuluttajamarkkinoihin kohdistuvien vaikutusten seuranta.

| 9) | Kuluttajille tarjottavien riitojenratkaisujärjestelmien, etenkin vaihtoehtoisten riitojenratkaisujärjestelmien ja muun muassa unionin laajuisen online-järjestelmän, saatavuuden edistäminen ja kansallisten vaihtoehtoisten riitojenratkaisujärjestelmien verkottuminen, erityishuomion kiinnittäminen muita heikommassa asemassa olevien kuluttajien tarpeiden ja oikeuksien kannalta asianmukaisiin toimenpiteisiin; kuluttajille tarjottavien riitojenratkaisujärjestelmien toiminnan ja vaikuttavuuden seuranta, mukaan lukien kehittämällä ja ylläpitämällä asianmukaisia tietoteknisiä välineitä sekä jäsenvaltioiden tämänhetkisten parhaiden toimintatapojen ja kokemusten vaihto. |
| --- | --- |

9)

Kuluttajille tarjottavien riitojenratkaisujärjestelmien, etenkin vaihtoehtoisten riitojenratkaisujärjestelmien ja muun muassa unionin laajuisen online-järjestelmän, saatavuuden edistäminen ja kansallisten vaihtoehtoisten riitojenratkaisujärjestelmien verkottuminen, erityishuomion kiinnittäminen muita heikommassa asemassa olevien kuluttajien tarpeiden ja oikeuksien kannalta asianmukaisiin toimenpiteisiin; kuluttajille tarjottavien riitojenratkaisujärjestelmien toiminnan ja vaikuttavuuden seuranta, mukaan lukien kehittämällä ja ylläpitämällä asianmukaisia tietoteknisiä välineitä sekä jäsenvaltioiden tämänhetkisten parhaiden toimintatapojen ja kokemusten vaihto.

| d) | Tavoite IV – Täytäntöönpano:






  10) | Valvonta- ja täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointi ottaen huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2006/2004 (13). |
| --- | --- | --- |

d)

Tavoite IV – Täytäntöönpano:

10)

Valvonta- ja täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointi ottaen huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2006/2004 (13).

| 11) | Rahoitustuki toimiin, joita toteutetaan yhdessä sellaisten julkisten tai voittoa tavoittelemattomien elinten kanssa, jotka muodostavat unionin verkostoja, jotka tarjoavat kuluttajille tietoa ja apua, jotta nämä voivat käyttää oikeuksiaan ja tarkoituksenmukaisia riitojenratkaisukeinoja, muun muassa online-riitojenratkaisujärjestelmiä (Euroopan kuluttajaneuvontakeskusten verkosto). |
| --- | --- |

11)

Rahoitustuki toimiin, joita toteutetaan yhdessä sellaisten julkisten tai voittoa tavoittelemattomien elinten kanssa, jotka muodostavat unionin verkostoja, jotka tarjoavat kuluttajille tietoa ja apua, jotta nämä voivat käyttää oikeuksiaan ja tarkoituksenmukaisia riitojenratkaisukeinoja, muun muassa online-riitojenratkaisujärjestelmiä (Euroopan kuluttajaneuvontakeskusten verkosto).

Tämän artiklan ensimmäisessä kohdassa esitetyt tukikelpoiset toimet määritetään tarvittaessa tarkemmin liitteessä I luettelemalla niihin kuuluvia erityistoimia.

5 artikla

Edunsaajat, jotka voivat hakea avustuksia

1.   Avustuksia unionin tason kuluttajajärjestöjen toimintaan voidaan myöntää eurooppalaisille kuluttajajärjestöille, jotka täyttävät kaikki seuraavassa esitetyt ehdot:

| a) | ne ovat hallituksista riippumattomia, voittoa tavoittelemattomia sekä toimialasta, yrityksistä ja kaupallisista ja muista eturistiriidoista riippumattomia, ja niiden päätarkoituksena ja päätoimintamuotona on kuluttajien terveyden ja turvallisuuden sekä kuluttajien taloudellisten ja oikeudellisten etujen edistäminen ja suojaaminen unionissa; |
| --- | --- |

a)

ne ovat hallituksista riippumattomia, voittoa tavoittelemattomia sekä toimialasta, yrityksistä ja kaupallisista ja muista eturistiriidoista riippumattomia, ja niiden päätarkoituksena ja päätoimintamuotona on kuluttajien terveyden ja turvallisuuden sekä kuluttajien taloudellisten ja oikeudellisten etujen edistäminen ja suojaaminen unionissa;

| b) | ne ovat saaneet valtuudet edustaa kuluttajien etuja unionin tasolla vähintään puolessa jäsenvaltioista toimivilta järjestöiltä, jotka edustavat kuluttajia kansallisten sääntöjen tai käytäntöjen mukaisesti ja toimivat alueellisella tai kansallisella tasolla. |
| --- | --- |

b)

ne ovat saaneet valtuudet edustaa kuluttajien etuja unionin tasolla vähintään puolessa jäsenvaltioista toimivilta järjestöiltä, jotka edustavat kuluttajia kansallisten sääntöjen tai käytäntöjen mukaisesti ja toimivat alueellisella tai kansallisella tasolla.

2.   Avustuksia ohjelman tavoitteisiin myötävaikuttavia periaatteita ja toimintalinjoja edistävien kansainvälisten elinten toimintaan voidaan myöntää järjestöille, jotka täyttävät kaikki seuraavassa esitetyt ehdot:

| a) | ne ovat hallituksista riippumattomia, voittoa tavoittelemattomia sekä toimialasta, yrityksistä ja kaupallisista ja muista eturistiriidoista riippumattomia, ja niiden päätarkoituksena ja päätoimintamuotona on kuluttajien terveyden ja turvallisuuden sekä kuluttajien taloudellisten ja oikeudellisten etujen edistäminen ja suojaaminen unionissa; |
| --- | --- |

a)

ne ovat hallituksista riippumattomia, voittoa tavoittelemattomia sekä toimialasta, yrityksistä ja kaupallisista ja muista eturistiriidoista riippumattomia, ja niiden päätarkoituksena ja päätoimintamuotona on kuluttajien terveyden ja turvallisuuden sekä kuluttajien taloudellisten ja oikeudellisten etujen edistäminen ja suojaaminen unionissa;

| b) | ne toteuttavat kaikkia seuraavia toimintoja: ne tarjoavat virallisen järjestelmän, jonka kautta unionin ja kolmansien maiden kuluttajien edustajat voivat vaikuttaa poliittiseen keskusteluun ja toimintalinjoihin, järjestävät politiikasta ja sääntelystä vastaavien virkamiesten kanssa kokouksia edistääkseen ja tuodakseen esiin kuluttajien etuja viranomaisille, kartoittavat yhteisiä kuluttaja-alan kysymyksiä ja haasteita, edistävät kuluttajien näkökantoja unionin ja kolmansien maiden kahdenvälisissä suhteissa, edistävät kuluttaja-asioita koskevan asiantuntemuksen ja tietämyksen vaihtoa ja jakamista unionissa ja kolmansissa maissa ja tuottavat politiikkaa koskevia suosituksia. |
| --- | --- |

b)

ne toteuttavat kaikkia seuraavia toimintoja: ne tarjoavat virallisen järjestelmän, jonka kautta unionin ja kolmansien maiden kuluttajien edustajat voivat vaikuttaa poliittiseen keskusteluun ja toimintalinjoihin, järjestävät politiikasta ja sääntelystä vastaavien virkamiesten kanssa kokouksia edistääkseen ja tuodakseen esiin kuluttajien etuja viranomaisille, kartoittavat yhteisiä kuluttaja-alan kysymyksiä ja haasteita, edistävät kuluttajien näkökantoja unionin ja kolmansien maiden kahdenvälisissä suhteissa, edistävät kuluttaja-asioita koskevan asiantuntemuksen ja tietämyksen vaihtoa ja jakamista unionissa ja kolmansissa maissa ja tuottavat politiikkaa koskevia suosituksia.

3.   Avustuksia tuoteturvallisuusalan täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointia varten perustettujen unionin tason elinten toimintaan voidaan myöntää elimille, jotka on hyväksytty tähän tarkoitukseen unionin lainsäädännössä.

4.   Avustuksia käytännesääntöjen, parhaiden toimintatapojen sekä tuotteiden hinnan, laadun ja kestävyyden vertailun kehittämistä edistävien unionin laajuisten elinten toimiin voidaan myöntää elimille, jotka täyttävät kaikki seuraavassa esitetyt ehdot:

| a) | ne ovat hallituksista riippumattomia, voittoa tavoittelemattomia sekä toimialasta, yrityksistä ja kaupallisista tai muista eturistiriidoista riippumattomia, ja niiden päätarkoituksena ja päätoimintamuotona on kuluttajien terveyden ja turvallisuuden sekä kuluttajien taloudellisten ja oikeudellisten etujen edistäminen ja suojaaminen unionissa; |
| --- | --- |

a)

ne ovat hallituksista riippumattomia, voittoa tavoittelemattomia sekä toimialasta, yrityksistä ja kaupallisista tai muista eturistiriidoista riippumattomia, ja niiden päätarkoituksena ja päätoimintamuotona on kuluttajien terveyden ja turvallisuuden sekä kuluttajien taloudellisten ja oikeudellisten etujen edistäminen ja suojaaminen unionissa;

| b) | ne toimivat vähintään puolessa jäsenvaltioista. |
| --- | --- |

b)

ne toimivat vähintään puolessa jäsenvaltioista.

5.   Avustuksia unionin kuluttajapolitiikkaa koskevien puheenjohtajavaltion tapahtumien järjestämiseen voidaan myöntää ulkoasiainneuvostoa lukuun ottamatta neuvoston kokoonpanojen puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion kansallisille viranomaisille tai kyseisen jäsenvaltion nimeämille elimille.

6.   Avustuksia kuluttaja-asioista vastaavien jäsenvaltioiden viranomaisten ja kolmansien maiden viranomaisten toimiin voidaan myöntää viranomaisille, jotka jäsenvaltio on ilmoittanut komissiolle asetuksen (EY) N:o 2006/2004 tai direktiivin 2001/95/EY mukaisesti tai jotka jokin tämän asetuksen 7 artiklassa tarkoitetuista kolmansista maista on ilmoittanut komissiolle, tai kyseisten viranomaisten tätä tarkoitusta varten nimenomaisesti nimeämille voittoa tavoittelemattomille elimille.

7.   Avustuksia jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden täytäntöönpanoviranomaisille voidaan myöntää viranomaisille, jotka jäsenvaltio on ilmoittanut komissiolle asetuksen (EY) N:o 2006/2004 tai direktiivin 2001/95/EY mukaisesti tai jotka jokin tämän asetuksen 7 artiklassa tarkoitetuista kolmansista maista on ilmoittanut komissiolle.

8.   Avustuksia toimiin voidaan myöntää jäsenvaltion tai 7 artiklassa tarkoitetun kolmannen maan nimeämälle elimelle, joka on avoimella menettelyllä valittu voittoa tavoittelematon elin tai julkinen elin. Nimetyn elimen on oltava osa unionin verkostoa, joka tarjoaa kuluttajille tietoa ja apua, jotta nämä voivat käyttää oikeuksiaan ja tarkoituksenmukaisia riitojenratkaisukeinoja (Euroopan kuluttajaneuvontakeskusten verkosto). Komission ja Euroopan kuluttajaneuvontakeskusten verkoston ja/tai sen perustajaelinten välille voidaan perustaa puitekumppanuus pitkäaikaiseksi yhteistyömekanismiksi.

9.   Avustuksia toimiin voidaan myöntää valitustenkäsittelyelimille, jotka on perustettu ja jotka toimivat unionin jäsenvaltioissa ja Euroopan talousalueeseen kuuluvissa Euroopan vapaakauppaliiton maissa ja jotka vastaavat kuluttajien valitusten keräämisestä tai pyrkivät ratkaisemaan valituksia tai jotka antavat kuluttajille neuvoja tai tietoja valituksista tai kyselyistä ja jotka ovat kolmantena osapuolena kuluttajan tekemässä kauppiasta koskevassa valituksessa tai kyselyssä. Niihin eivät sisälly kauppiaiden ylläpitämät kuluttajavalitusten käsittelyjärjestelmät, joissa käsitellään kyselyjä tai valituksia suoraan kuluttajien kanssa, tai kauppiaan ylläpitämät tai tämän puolesta ylläpidetyt järjestelmät, jotka tarjoavat kuluttajavalitusten käsittelypalveluita.

6 artikla

Rahoituskehys

1.   Rahoituspuitteet ohjelman toteuttamiseksi 1 päivänä tammikuuta 2014 alkavalla ja 31 päivänä joulukuuta 2020 päättyvällä kaudella ovat 188 829 000 euroa käypinä hintoina.

2.   Euroopan parlamentti ja neuvosto myöntävät vuotuiset määrärahat monivuotisen rahoituskehyksen rajoissa.

7 artikla

Kolmansien maiden osallistuminen ohjelmaan

Ohjelmaan voivat osallistua:

| a) | Euroopan talousalueeseen kuuluvat Euroopan vapaakauppaliiton maat Euroopan talousalueesta tehdyssä sopimuksessa määrättyjen ehtojen mukaisesti; |
| --- | --- |

a)

Euroopan talousalueeseen kuuluvat Euroopan vapaakauppaliiton maat Euroopan talousalueesta tehdyssä sopimuksessa määrättyjen ehtojen mukaisesti;

| b) | kolmannet maat, etenkin liittyvät maat, ehdokasmaat ja mahdolliset ehdokasmaat sekä maat, jotka kuuluvat Euroopan naapuruuspolitiikan piiriin, niiden osallistumista unionin ohjelmiin koskevien yleisten periaatteiden ja edellytysten mukaisesti, jotka on vahvistettu asianomaisissa puitesopimuksissa, assosiaationeuvoston päätöksissä tai vastaavissa sopimuksissa. |
| --- | --- |

b)

kolmannet maat, etenkin liittyvät maat, ehdokasmaat ja mahdolliset ehdokasmaat sekä maat, jotka kuuluvat Euroopan naapuruuspolitiikan piiriin, niiden osallistumista unionin ohjelmiin koskevien yleisten periaatteiden ja edellytysten mukaisesti, jotka on vahvistettu asianomaisissa puitesopimuksissa, assosiaationeuvoston päätöksissä tai vastaavissa sopimuksissa.

8 artikla

Tukimuodot ja yhteisrahoituksen enimmäismäärä

1.   Asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisesti unionin rahoitustuki voidaan myöntää joko avustuksina tai julkisina hankintoina taikka muina tämän asetuksen 2 ja 3 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamisen edellyttäminä tukimuotoina.

2.   Unionin avustukset ja niiden enimmäismäärät ovat seuraavat:

| a) | edellä 5 artiklan 1 kohdassa määritellyt avustukset unionin tason kuluttajajärjestöjen toimintaan: enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista; |
| --- | --- |

a)

edellä 5 artiklan 1 kohdassa määritellyt avustukset unionin tason kuluttajajärjestöjen toimintaan: enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista;

| b) | edellä 5 artiklan 2 kohdassa määritellyt avustukset ohjelman tavoitteisiin myötävaikuttavia periaatteita ja toimintalinjoja edistävien kansainvälisten elinten toimintaan: enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista; |
| --- | --- |

b)

edellä 5 artiklan 2 kohdassa määritellyt avustukset ohjelman tavoitteisiin myötävaikuttavia periaatteita ja toimintalinjoja edistävien kansainvälisten elinten toimintaan: enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista;

| c) | edellä 5 artiklan 3 kohdassa määritellyt avustukset tuoteturvallisuusalan täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointia varten perustettujen ja unionin lainsäädännössä tätä tarkoitusta varten tunnustettujen unionin tason elinten toimintaan: enintään 95 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista; |
| --- | --- |

c)

edellä 5 artiklan 3 kohdassa määritellyt avustukset tuoteturvallisuusalan täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointia varten perustettujen ja unionin lainsäädännössä tätä tarkoitusta varten tunnustettujen unionin tason elinten toimintaan: enintään 95 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista;

| d) | edellä 5 artiklan 4 kohdassa määritellyt avustukset käytännesääntöjen, parhaiden toimintatapojen sekä tuotteiden hinnan, laadun ja kestävyyden vertailun kehittämistä edistävien unionin laajuisten elinten toimiin: enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista; |
| --- | --- |

d)

edellä 5 artiklan 4 kohdassa määritellyt avustukset käytännesääntöjen, parhaiden toimintatapojen sekä tuotteiden hinnan, laadun ja kestävyyden vertailun kehittämistä edistävien unionin laajuisten elinten toimiin: enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista;

| e) | avustukset unionin kuluttajapolitiikkaa koskevien puheenjohtajavaltion tapahtumien järjestämiseen ulkoasiainneuvostoa lukuun ottamatta neuvoston kokoonpanojen puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion kansallisille viranomaisille tai kyseisen jäsenvaltion nimeämille elimille: enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista; |
| --- | --- |

e)

avustukset unionin kuluttajapolitiikkaa koskevien puheenjohtajavaltion tapahtumien järjestämiseen ulkoasiainneuvostoa lukuun ottamatta neuvoston kokoonpanojen puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion kansallisille viranomaisille tai kyseisen jäsenvaltion nimeämille elimille: enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista;

| f) | edellä 5 artiklan 6 kohdassa määritellyt avustukset kuluttaja-asioista vastaavien jäsenvaltioiden viranomaisten ja 7 artiklan mukaisesti osallistuvien kolmansien maiden vastaavien viranomaisten toimiin: enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista lukuun ottamatta poikkeuksellisen hyödyllisiä toimia, joiden osalta unionin osuus tukikelpoisista kustannuksista saa olla enintään 70 prosenttia; |
| --- | --- |

f)

edellä 5 artiklan 6 kohdassa määritellyt avustukset kuluttaja-asioista vastaavien jäsenvaltioiden viranomaisten ja 7 artiklan mukaisesti osallistuvien kolmansien maiden vastaavien viranomaisten toimiin: enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista lukuun ottamatta poikkeuksellisen hyödyllisiä toimia, joiden osalta unionin osuus tukikelpoisista kustannuksista saa olla enintään 70 prosenttia;

| g) | edellä 5 artiklan 7 kohdassa määritellyt, jäsenvaltioiden ja 7 artiklan nojalla osallistuvien kolmansien maiden täytäntöönpanoviranomaisten vaihtoihin tarkoitetut avustukset: matkakorvaukset ja päivärahat; |
| --- | --- |

g)

edellä 5 artiklan 7 kohdassa määritellyt, jäsenvaltioiden ja 7 artiklan nojalla osallistuvien kolmansien maiden täytäntöönpanoviranomaisten vaihtoihin tarkoitetut avustukset: matkakorvaukset ja päivärahat;

| h) | edellä 5 artiklan 8 kohdassa määritellyt avustukset jäsenvaltioiden tai 7 artiklassa tarkoitettujen kolmansien maiden nimeämien elinten toimiin: enintään 70 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista; |
| --- | --- |

h)

edellä 5 artiklan 8 kohdassa määritellyt avustukset jäsenvaltioiden tai 7 artiklassa tarkoitettujen kolmansien maiden nimeämien elinten toimiin: enintään 70 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista;

| i) | edellä 5 artiklan 9 kohdassa määritellyt avustukset kansallisten kuluttajavalituksia käsittelevien elinten toimiin: enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. |
| --- | --- |

i)

edellä 5 artiklan 9 kohdassa määritellyt avustukset kansallisten kuluttajavalituksia käsittelevien elinten toimiin: enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.

3.   Toimi katsotaan 2 kohdan f alakohdassa tarkoitetuksi poikkeuksellisen hyödylliseksi toimeksi, jos:

| a) | asetuksen (EY) N:o 2006/2004 soveltamiseksi viranomaisille myönnetyt ja komissiolle ilmoitetut avustukset kattavat vähintään kuusi jäsenvaltiota tai ne koskevat rikkomuksia, joista aiheutuu tai todennäköisesti aiheutuu haittaa kahdelle tai useammalle jäsenvaltiolle; |
| --- | --- |

a)

asetuksen (EY) N:o 2006/2004 soveltamiseksi viranomaisille myönnetyt ja komissiolle ilmoitetut avustukset kattavat vähintään kuusi jäsenvaltiota tai ne koskevat rikkomuksia, joista aiheutuu tai todennäköisesti aiheutuu haittaa kahdelle tai useammalle jäsenvaltiolle;

| b) | kulutustavaroiden turvallisuudesta vastaaville viranomaisille myönnetyt avustukset koskevat vähintään kymmentä jäsenvaltiota, jotka osallistuvat direktiivin 2001/95/EY 10 artiklassa tarkoitettuun tuoteturvallisuuden alalla toimivaltaisten jäsenvaltioiden viranomaisten eurooppalaiseen verkkoon, tai edistävät unionin säädöksessä säädettyjen markkinoiden valvontatoimien täytäntöönpanoa kulutustavaroiden turvallisuuden alalla. |
| --- | --- |

b)

kulutustavaroiden turvallisuudesta vastaaville viranomaisille myönnetyt avustukset koskevat vähintään kymmentä jäsenvaltiota, jotka osallistuvat direktiivin 2001/95/EY 10 artiklassa tarkoitettuun tuoteturvallisuuden alalla toimivaltaisten jäsenvaltioiden viranomaisten eurooppalaiseen verkkoon, tai edistävät unionin säädöksessä säädettyjen markkinoiden valvontatoimien täytäntöönpanoa kulutustavaroiden turvallisuuden alalla.

9 artikla

Hallinnollinen ja tekninen apu

1.   Ohjelmaan osoitetuilla määrärahoilla voidaan myös kattaa menoja, jotka liittyvät ohjelman hallinnon ja sen tavoitteiden saavuttamisen edellyttämään valmistelu-, seuranta-, valvonta-, tarkastus- ja arviointitoimintaan, mukaan luettuna unionin poliittisista painopistealoista tiedottaminen sikäli kuin ne liittyvät tämän asetuksen yleiseen tavoitteiseen, sekä kaikki muut sellaisen teknisen ja hallinnollisen avun menot, joita komissiolle aiheutuu ohjelman hallinnoinnin yhteydessä.

2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun valmistelu-, seuranta-, valvonta-, tarkastus- ja arviointitoimintaan sekä tekniseen ja hallinnolliseen apuun liittyvien menojen kattamiseen kohdennettu kokonaismäärä saa olla enintään 12 prosenttia ohjelmalle kohdennetuista rahoituspuitteista.

10 artikla

Ohjelman täytäntöönpanotavat

Komissio panee ohjelman täytäntöön asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 58 artiklassa tarkoitettujen hallinnointitapojen mukaisesti.

11 artikla

Johdonmukaisuus ja täydentävyys muun politiikan kanssa

Komissio varmistaa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, että ohjelma ja unionin muut asianomaiset politiikat, välineet ja toimet, erityisesti kauden 2014–2020 monivuotisen perusoikeus-, tasa-arvo- ja kansalaisuusohjelman mukaiset politiikat, välineet ja toimet (14), ovat keskenään johdonmukaisia ja toisiaan täydentäviä.

12 artikla

Vuotuiset työohjelmat

Komissio panee ohjelman täytäntöön vuotuisten työohjelmien välityksellä. Vuotuisilla työohjelmilla on pantava johdonmukaisesti täytäntöön 2 ja 3 artiklassa vahvistetut tavoitteet sekä toimet, jotka on vahvistettu 4 artiklassa ja joita tarkennetaan liitteessä I.

Komissio hyväksyy vuotuiset työohjelmat täytäntöönpanosäädösten muodossa tämän asetuksen 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. Täytäntöönpanosäädöksissä vahvistetaan asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012 säädetyt seikat ja etenkin seuraavat:

| a) | toimien täytäntöönpano tämän asetuksen 4 artiklan ja liitteen I mukaisesti ja määrärahojen ohjeellinen jakaminen; |
| --- | --- |

a)

toimien täytäntöönpano tämän asetuksen 4 artiklan ja liitteen I mukaisesti ja määrärahojen ohjeellinen jakaminen;

| b) | suunniteltujen tarjouspyyntöjen ja ehdotuspyyntöjen aikataulu. |
| --- | --- |

b)

suunniteltujen tarjouspyyntöjen ja ehdotuspyyntöjen aikataulu.

13 artikla

Arviointi ja levitys

1.   Jäsenvaltioiden on annettava komission pyynnöstä sille tietoja tämän ohjelman täytäntöönpanosta ja vaikutuksista.

2.   Komissio

| a) | viimeistään 30 päivänä syykuuta 2017






  i) | arvioi toimenpiteiden uusimista, muuttamista tai keskeyttämistä koskevan päätöksen tekemiseksi kuluttajansuojan alalla tapahtunut kehitys huomioon ottaen kaikkien toimenpiteiden tavoitteiden saavuttamista (tulosten ja vaikutusten tasolla), 4 artiklassa vahvistettujen tukikelpoisten toimien ja liitteessä I tarkoitettujen erityistoimien täytäntöönpanotilannetta, varojen jakamista edunsaajille 5 artiklassa vahvistetuin edellytyksin sekä resurssien käytön tehokkuutta ja siitä Euroopan tasolla saatavaa lisäarvoa; |
| --- | --- | --- |

a)

viimeistään 30 päivänä syykuuta 2017

i)

arvioi toimenpiteiden uusimista, muuttamista tai keskeyttämistä koskevan päätöksen tekemiseksi kuluttajansuojan alalla tapahtunut kehitys huomioon ottaen kaikkien toimenpiteiden tavoitteiden saavuttamista (tulosten ja vaikutusten tasolla), 4 artiklassa vahvistettujen tukikelpoisten toimien ja liitteessä I tarkoitettujen erityistoimien täytäntöönpanotilannetta, varojen jakamista edunsaajille 5 artiklassa vahvistetuin edellytyksin sekä resurssien käytön tehokkuutta ja siitä Euroopan tasolla saatavaa lisäarvoa;

| ii) | toimittaa toteutettua tarkastelua koskevan arviointikertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle; |
| --- | --- |

ii)

toimittaa toteutettua tarkastelua koskevan arviointikertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle;

| b) | viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2017 toimittaa tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksen tai, 3 kohtaa sovellettaessa, hyväksyy delegoidun säädöksen. |
| --- | --- |

b)

viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2017 toimittaa tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksen tai, 3 kohtaa sovellettaessa, hyväksyy delegoidun säädöksen.

Arviointikertomuksessa on lisäksi käsiteltävä yksinkertaistamisen laajuutta, sen sisäistä ja ulkoista johdonmukaisuutta, kaikkien tavoitteiden jatkuvaa merkityksellisyyttä sekä sitä, miten toimenpiteillä on edistetty unionin painopisteiden eli älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun toteutumista. Siinä on otettava huomioon edellisen ohjelman pitkän aikavälin vaikutuksia koskevan arvioinnin tulokset.

Ohjelman pitemmän aikavälin vaikutuksia ja vaikutusten kestävyyttä on arvioitava seuraavan ohjelman uusimista, muuttamista tai keskeyttämistä koskevan päätöksen perustaksi.

3.   Sellaisen tilanteen ottamiseksi huomioon, jossa 2 kohdassa tarkoitetussa arviointikertomuksessa todetaan, että liitteessä I vahvistettuja erityistoimia ei ole toteutettu 31 päivään joulukuuta 2016 mennessä eikä niitä voida toteuttaa ennen ohjelman päättymistä, mukaan lukien jos kyseisillä erityistoimilla ei ole enää merkitystä 2 ja 3 artiklassa vahvistettujen tavoitteiden saavuttamisen kannalta, komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 15 artiklan mukaisesti liitteen I muuttamiseksi poistamalla kyseiset erityistoimet.

4.   Komissio saattaa tämän asetuksen nojalla toteutettujen toimien tulokset yleisön saataville.

14 artikla

Unionin taloudellisten etujen suojaaminen

1.   Komissio varmistaa asianmukaisin toimenpitein, että tämän asetuksen mukaisesti rahoitettavia toimia toteutettaessa unionin taloudellisia etuja suojataan petoksia, lahjontaa ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja, jos sääntöjenvastaisuuksia havaitaan, perimällä aiheettomasti maksetut määrät takaisin sekä soveltuvin osin käyttämällä tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia hallinnollisia ja taloudellisia seuraamuksia.

2.   Komissiolla ja sen edustajilla sekä Euroopan tilintarkastustuomioistuimella on valtuudet toimittaa kaikkien tämän asetuksen mukaisesti unionilta varoja saaneiden edunsaajien, toimeksisaajien ja alihankkijoiden osalta asiakirjoihin perustuvia ja paikalla suoritettavia tarkastuksia.

3.   Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) voi suorittaa tutkimuksia, paikan päällä suoritettavat tarkastukset ja todentamiset mukaan luettuina, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 883/2013 (15) sekä neuvoston asetuksessa (Euratom, EY) N:o 2185/96 (16) säädettyjen menettelyjen mukaisesti avustussopimukseen tai avustuspäätökseen taikka tämän asetuksen nojalla rahoitettuun sopimukseen liittyvän, unionin taloudellisia etuja vahingoittavan petoksen, lahjonnan tai muun laittoman toiminnan osoittamiseksi.

4.   Tämän asetuksen täytäntöönpanosta johtuviin yhteistyösopimuksiin kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa, sopimuksiin, avustussopimuksiin ja avustuspäätöksiin on sisällyttävä määräyksiä, joissa nimenomaisesti annetaan komissiolle, Euroopan tilintarkastustuomioistuimelle ja OLAFille valtuudet tehdä tällaisia tarkastuksia ja tutkimuksia kukin oman toimivaltansa mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1, 2 ja 3 kohdan soveltamista.

15 artikla

Siirretyn säädösvallan käyttäminen

1.   Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.

2.   Siirretään komissiolle ohjelmakauden ajaksi 3 artiklan 3 kohdassa ja 13 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.

3.   Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 3 artiklan 3 kohdassa ja 13 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.

4.   Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

5.   Edellä olevien 3 artiklan 3 kohdan ja 13 artiklan 3 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.

16 artikla

Komiteamenettely

1.   Komissiota avustaa komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.

2.   Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa.

17 artikla

Siirtymätoimenpiteet

1.   Päätöksen N:o 1926/2006/EY 6 artiklaa sovelletaan edelleen kyseisen päätöksen soveltamisalaan kuuluviin toimiin, joita ei ole saatettu loppuun 31 päivään joulukuuta 2013 mennessä. Ohjelman mukaisella rahoituksella voidaan sen vuoksi kattaa myös teknisen ja hallinnollisen avun menoja, jotka ovat tarpeen, jotta voidaan varmistaa siirtyminen päätöksen N:o 1926/2006/EY mukaisesti hyväksytyistä toimenpiteistä ohjelman mukaisiin toimenpiteisiin.

2.   Määrärahoja voidaan tarvittaessa sisällyttää 9 artiklassa säädettyjen menojen kattamiseksi talousarvioon vielä 31 päivän joulukuuta 2020 jälkeen, jotta sellaisten toimien hallinnointi olisi mahdollista, joita ei ole saatettu päätökseen 31 päivään joulukuuta 2020 mennessä.

18 artikla

Kumoaminen

Kumotaan päätös N:o 1926/2006/EY 1 päivästä tammikuuta 2014.

19 artikla

Voimaantulo ja soveltamispäivä

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Strasbourgissa 26 päivänä helmikuuta 2014.

Euroopan parlamentin puolesta

Puhemies

M. SCHULZ

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

D. KOURKOULAS

---

(1)  EUVL C 181, 21.6.2012, s. 89.

1

(2)  EUVL C 225, 27.7.2012, s. 217.

2

(3)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 14. tammikuuta 2014 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, annettu 11. helmikuuta 2014.

3

(4)  EUVL C 264 E, 13.9.2013, s. 11.

4

(5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 966/2012, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta (EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1).

5

(6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1926/2006/EY, tehty 18 päivänä joulukuuta 2006, kuluttajapolitiikkaa koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (2007–2013) (EUVL L 404, 30.12.2006, s. 39).

6

(7)  EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

7

(8)  Neuvoston asetus (EY) N:o 58/2003, annettu 19 päivänä joulukuuta 2002, tiettyjä yhteisön ohjelmien hallinnointitehtäviä hoitavien toimeenpanovirastojen asemasta (EYVL L 11, 16.1.2003, s. 1).

8

(9)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13).

9

(10)  Neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 1311/2013, annettu 2 päivänä joulukuuta 2013, vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884).

10

(11)  Komission päätös 2008/721/EY, tehty 5 päivänä elokuuta 2008, kuluttajien turvallisuuden, kansanterveyden ja ympäristön aloilla toimivien tiedekomiteoiden ja asiantuntijoiden neuvoa-antavan rakenteen luomisesta ja päätöksen 2004/210/EY kumoamisesta (EUVL L 241, 10.9.2008, s. 21).

11

(12)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi N:o 2001/95/EY, annettu 3 päivänä joulukuuta 2001, yleisestä tuoteturvallisuudesta (EYVL L 11, 15.1.2002, s. 4).

12

(13)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2006/2004, annettu 27 päivänä lokakuuta 2004, kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten viranomaisten yhteistyöstä (EUVL L 364, 9.12.2004, s. 1).

13

(14)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1381/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, kauden 2014–2020 perusoikeus-, tasa-arvo, ja kansalaisuusohjelman perustamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 62).

14

(15)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 883/2013, annettu 11 päivänä syyskuuta 2013, Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999 ja neuvoston asetuksen (Euratom) N:o 1074/1999 kumoamisesta (EUVL L 248, 18.9.2013, s. 1).

15

(16)  Neuvoston asetus (Euratom, EY) N:o 2185/96, annettu 11 päivänä marraskuuta 1996, komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi (EYVL L 292, 15.11.1996, s. 2).

16

---

LIITE I

TOIMIEN TYYPIT

Tavoite I

Turvallisuus: vakiinnutetaan tuoteturvallisuus ja edistetään sitä tehokkaan markkinavalvonnan avulla kaikkialla unionissa

| 1. | Tieteellinen neuvonta ja riskianalyysi, jotka koskevat kuluttajien terveyttä ja turvallisuutta, kun kyse on palveluista ja muista tuotteista kuin elintarvikkeista, sekä niiden riippumattomien tiedekomiteoiden tehtävien tukeminen, jotka on perustettu päätöksellä 2008/721/EY. |
| --- | --- |

1.

Tieteellinen neuvonta ja riskianalyysi, jotka koskevat kuluttajien terveyttä ja turvallisuutta, kun kyse on palveluista ja muista tuotteista kuin elintarvikkeista, sekä niiden riippumattomien tiedekomiteoiden tehtävien tukeminen, jotka on perustettu päätöksellä 2008/721/EY.

| 2. | Tuoteturvallisuutta koskevien markkinavalvonta- ja täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointi ottaen huomioon direktiivi 2001/95/EY sekä toimet, joilla parannetaan kuluttajapalvelujen turvallisuutta:






  a) | tietoteknisten välineiden (kuten tietokantojen ja tieto- ja viestintäjärjestelmien) kehittäminen, uudistaminen ja ylläpito erityisesti siten, että nykyisten järjestelmien tehokkuutta voidaan parantaa lisäämällä mahdollisuuksia tiedonsiirtoon, tilastojen lajitteluun ja tilastollisiin otoksiin sekä helpottamalla sähköistä tiedonvaihtoa ja -käyttöä jäsenvaltioiden välillä; |
| --- | --- | --- |

2.

Tuoteturvallisuutta koskevien markkinavalvonta- ja täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointi ottaen huomioon direktiivi 2001/95/EY sekä toimet, joilla parannetaan kuluttajapalvelujen turvallisuutta:

a)

tietoteknisten välineiden (kuten tietokantojen ja tieto- ja viestintäjärjestelmien) kehittäminen, uudistaminen ja ylläpito erityisesti siten, että nykyisten järjestelmien tehokkuutta voidaan parantaa lisäämällä mahdollisuuksia tiedonsiirtoon, tilastojen lajitteluun ja tilastollisiin otoksiin sekä helpottamalla sähköistä tiedonvaihtoa ja -käyttöä jäsenvaltioiden välillä;

| b) | tuoteturvallisuuden alan sidosryhmien sekä riskien ja täytäntöönpanon asiantuntijoiden seminaarien, konferenssien, ryhmätyötapaamisten ja kokousten järjestäminen; |
| --- | --- |

b)

tuoteturvallisuuden alan sidosryhmien sekä riskien ja täytäntöönpanon asiantuntijoiden seminaarien, konferenssien, ryhmätyötapaamisten ja kokousten järjestäminen;

| c) | täytäntöönpanoviranomaisten vaihdot ja koulutus, jossa keskitytään riskiperusteisen lähestymistavan huomioon ottamiseen; |
| --- | --- |

c)

täytäntöönpanoviranomaisten vaihdot ja koulutus, jossa keskitytään riskiperusteisen lähestymistavan huomioon ottamiseen;

| d) | direktiivin 2001/95/EY mukaiset erityiset yhteistyötoimet, jotka liittyvät muiden kulutustuotteiden kuin elintarvikkeiden turvallisuuteen sekä palvelujen turvallisuuteen; |
| --- | --- |

d)

direktiivin 2001/95/EY mukaiset erityiset yhteistyötoimet, jotka liittyvät muiden kulutustuotteiden kuin elintarvikkeiden turvallisuuteen sekä palvelujen turvallisuuteen;

| e) | muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden sekä palvelujen turvallisuuden seuranta ja arviointi, mukaan luettuna tietoperusta uusien standardien tai muiden turvallisuutta koskevien viitearvojen kehittämiselle, sekä jäljitettävyyttä koskevien vaatimusten selventäminen; |
| --- | --- |

e)

muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden sekä palvelujen turvallisuuden seuranta ja arviointi, mukaan luettuna tietoperusta uusien standardien tai muiden turvallisuutta koskevien viitearvojen kehittämiselle, sekä jäljitettävyyttä koskevien vaatimusten selventäminen;

| f) | hallintoa, täytäntöönpanoa ja tuotteiden jäljitettävyyttä koskeva yhteistyö sekä ennalta ehkäisevien toimien kehittäminen muiden kuin tämän asetuksen 7 artiklan soveltamisalaan kuuluvien kolmansien maiden kanssa, myös niiden kolmansien maiden kanssa, joista on peräisin suurin osa tuotteista, joista unionissa on tehty ilmoitus siitä, että tuote ei täytä unionin lainsäädännössä asetettuja vaatimuksia; |
| --- | --- |

f)

hallintoa, täytäntöönpanoa ja tuotteiden jäljitettävyyttä koskeva yhteistyö sekä ennalta ehkäisevien toimien kehittäminen muiden kuin tämän asetuksen 7 artiklan soveltamisalaan kuuluvien kolmansien maiden kanssa, myös niiden kolmansien maiden kanssa, joista on peräisin suurin osa tuotteista, joista unionissa on tehty ilmoitus siitä, että tuote ei täytä unionin lainsäädännössä asetettuja vaatimuksia;

| g) | tuki elimille, jotka on hyväksytty jäsenvaltioiden täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointia varten unionin lainsäädännössä. |
| --- | --- |

g)

tuki elimille, jotka on hyväksytty jäsenvaltioiden täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointia varten unionin lainsäädännössä.

| 3. | Kosmetiikkatietokantojen ylläpito ja jatkokehittäminen:






  a) | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1223/2009 (1) mukaisesti perustetun kosmeettisia valmisteita koskevien ilmoitusten portaalin ylläpito; |
| --- | --- | --- |

3.

Kosmetiikkatietokantojen ylläpito ja jatkokehittäminen:

a)

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1223/2009 (1) mukaisesti perustetun kosmeettisia valmisteita koskevien ilmoitusten portaalin ylläpito;

| b) | kosmeettisten ainesosien tietokannan ylläpitäminen asetuksen (EY) N:o 1223/2009 täytäntöönpanon tueksi. |
| --- | --- |

b)

kosmeettisten ainesosien tietokannan ylläpitäminen asetuksen (EY) N:o 1223/2009 täytäntöönpanon tueksi.

Tavoite II

Kuluttajavalistus ja -kasvatus sekä kuluttajajärjestöjen tukeminen: kehitetään kuluttajakasvatusta ja -valistusta ja parannetaan kuluttajien tietoisuutta omista oikeuksistaan, kootaan näyttöä kuluttajapolitiikan perustaksi ja tuetaan kuluttajajärjestöjä ottaen huomioon myös muita heikommassa asemassa olevien kuluttajien erityistarpeet

| 4. | Näytön kokoaminen ja tietojen saatavuuden parantaminen kuluttajia koskevilla aloilla toteutettavan politiikan kehittämisen, älykkään ja kohdennetun sääntelyn sekä markkinoiden toiminnan puutteiden tai kuluttajien tarpeiden kehityssuuntien havaitsemisen perustaksi; näyttöpohjan kokoaminen kuluttajapolitiikan kehittämistä varten ja kuluttajien kannalta ongelmallisimpien alojen määrittämiseksi sekä kuluttajien etujen ottamiseksi huomioon unionin muilla politiikan aloilla, mukaan luettuina:






  a) | unionin laajuiset kuluttajia ja kuluttajamarkkinoita koskevat tutkimukset ja analyysit älykkään ja kohdennetun sääntelyn sekä markkinoiden toiminnan puutteiden tai kuluttajien tarpeiden kehityssuuntien havaitsemisen perustaksi; |
| --- | --- | --- |

4.

Näytön kokoaminen ja tietojen saatavuuden parantaminen kuluttajia koskevilla aloilla toteutettavan politiikan kehittämisen, älykkään ja kohdennetun sääntelyn sekä markkinoiden toiminnan puutteiden tai kuluttajien tarpeiden kehityssuuntien havaitsemisen perustaksi; näyttöpohjan kokoaminen kuluttajapolitiikan kehittämistä varten ja kuluttajien kannalta ongelmallisimpien alojen määrittämiseksi sekä kuluttajien etujen ottamiseksi huomioon unionin muilla politiikan aloilla, mukaan luettuina:

a)

unionin laajuiset kuluttajia ja kuluttajamarkkinoita koskevat tutkimukset ja analyysit älykkään ja kohdennetun sääntelyn sekä markkinoiden toiminnan puutteiden tai kuluttajien tarpeiden kehityssuuntien havaitsemisen perustaksi;

| b) | tietokantojen kehittäminen ja ylläpito erityisesti koottujen tietojen saattamiseksi sidosryhmien, kuten kuluttajajärjestöjen, kansallisten viranomaisten ja tutkijoiden, käyttöön; |
| --- | --- |

b)

tietokantojen kehittäminen ja ylläpito erityisesti koottujen tietojen saattamiseksi sidosryhmien, kuten kuluttajajärjestöjen, kansallisten viranomaisten ja tutkijoiden, käyttöön;

| c) | kansallisten tilastollisten ja muiden merkityksellisten tietojen kehittäminen ja analysointi. Erityisesti hintoja, valituksia, täytäntöönpanoa, oikeussuojakeinoja koskevien kansallisten tietojen ja indikaattorien kerääminen ja kehittäminen yhteistyössä kansallisten sidosryhmien kanssa. |
| --- | --- |

c)

kansallisten tilastollisten ja muiden merkityksellisten tietojen kehittäminen ja analysointi. Erityisesti hintoja, valituksia, täytäntöönpanoa, oikeussuojakeinoja koskevien kansallisten tietojen ja indikaattorien kerääminen ja kehittäminen yhteistyössä kansallisten sidosryhmien kanssa.

| 5. | Tuki rahoituksen muodossa unionin tason kuluttajajärjestöille sekä unionin, kansallisen ja alueellisen tason kuluttajajärjestöjen valmiuksien kehittäminen, avoimuuden lisääminen sekä parhaiden toimintatapojen ja kokemusten vaihdon lisääminen:






  a) | rahoitustuki tämän asetuksen 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti kuluttajien etuja edustavien unionin tason kuluttajajärjestöjen toimintaan; |
| --- | --- | --- |

5.

Tuki rahoituksen muodossa unionin tason kuluttajajärjestöille sekä unionin, kansallisen ja alueellisen tason kuluttajajärjestöjen valmiuksien kehittäminen, avoimuuden lisääminen sekä parhaiden toimintatapojen ja kokemusten vaihdon lisääminen:

a)

rahoitustuki tämän asetuksen 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti kuluttajien etuja edustavien unionin tason kuluttajajärjestöjen toimintaan;

| b) | paikallisten, kansallisten ja eurooppalaisten kuluttajajärjestöjen valmiuksien kehittäminen esimerkiksi eri kielillä ja kaikkialla unionissa annettavan koulutuksen sekä henkilöstön välisen parhaiden toimintatapojen ja asiantuntemuksen vaihdon kautta; tämä koskee etenkin niissä jäsenvaltioissa toimivia kuluttajajärjestöjä, joissa kuluttajajärjestöt eivät ole tarpeeksi kehittyneitä tai joissa kuluttajamarkkinoiden ja kulutusympäristön seuranta on osoittanut, että kuluttajien luottamus ja tietoisuus ovat suhteellisen matalalla tasolla; |
| --- | --- |

b)

paikallisten, kansallisten ja eurooppalaisten kuluttajajärjestöjen valmiuksien kehittäminen esimerkiksi eri kielillä ja kaikkialla unionissa annettavan koulutuksen sekä henkilöstön välisen parhaiden toimintatapojen ja asiantuntemuksen vaihdon kautta; tämä koskee etenkin niissä jäsenvaltioissa toimivia kuluttajajärjestöjä, joissa kuluttajajärjestöt eivät ole tarpeeksi kehittyneitä tai joissa kuluttajamarkkinoiden ja kulutusympäristön seuranta on osoittanut, että kuluttajien luottamus ja tietoisuus ovat suhteellisen matalalla tasolla;

| c) | avoimuuden sekä hyvien toimintatapojen ja asiantuntemuksen vaihdon edistäminen erityisesti tehostamalla verkottumista, jonka tueksi perustetaan kuluttajajärjestöille tarkoitettu verkkoportaali, joka toimii interaktiivisena vaihto- ja verkottumisfoorumina ja jossa koulutuksen yhteydessä tuotettu aineisto annetaan maksutta käyttöön; |
| --- | --- |

c)

avoimuuden sekä hyvien toimintatapojen ja asiantuntemuksen vaihdon edistäminen erityisesti tehostamalla verkottumista, jonka tueksi perustetaan kuluttajajärjestöille tarkoitettu verkkoportaali, joka toimii interaktiivisena vaihto- ja verkottumisfoorumina ja jossa koulutuksen yhteydessä tuotettu aineisto annetaan maksutta käyttöön;

| d) | tuki ohjelman tavoitteiden mukaisia periaatteita ja toimintalinjoja edistävien kansainvälisten elinten toimintaan. |
| --- | --- |

d)

tuki ohjelman tavoitteiden mukaisia periaatteita ja toimintalinjoja edistävien kansainvälisten elinten toimintaan.

| 6. | Kuluttajamarkkinoiden avoimuuden ja kuluttajavalistuksen edistäminen varmistamalla, että kuluttajien käytössä on myös rajat ylittävää kaupankäyntiä varten vertailukelpoista, luotettavaa ja helposti saatavissa olevaa tietoa, jonka avulla kuluttajat voivat vertailla hintojen lisäksi myös tavaroiden ja palvelujen laatua ja kestävyyttä:






  a) | kuluttaja-asioita koskevien valistuskampanjoiden tukeminen muun muassa jäsenvaltioiden kanssa toteutettavien yhteishankkeiden kautta; |
| --- | --- | --- |

6.

Kuluttajamarkkinoiden avoimuuden ja kuluttajavalistuksen edistäminen varmistamalla, että kuluttajien käytössä on myös rajat ylittävää kaupankäyntiä varten vertailukelpoista, luotettavaa ja helposti saatavissa olevaa tietoa, jonka avulla kuluttajat voivat vertailla hintojen lisäksi myös tavaroiden ja palvelujen laatua ja kestävyyttä:

a)

kuluttaja-asioita koskevien valistuskampanjoiden tukeminen muun muassa jäsenvaltioiden kanssa toteutettavien yhteishankkeiden kautta;

| b) | kuluttajamarkkinoiden avoimuutta edistävät toimet esimerkiksi vähittäismarkkinoilla myytävien rahoitustuotteiden, energian, digitaali- ja televiestinnän sekä liikenteen aloilla; |
| --- | --- |

b)

kuluttajamarkkinoiden avoimuutta edistävät toimet esimerkiksi vähittäismarkkinoilla myytävien rahoitustuotteiden, energian, digitaali- ja televiestinnän sekä liikenteen aloilla;

| c) | toimet, joilla lisätään kuluttajien mahdollisuuksia saada asianmukaista, vertailukelpoista, luotettavaa ja helposti saatavilla olevaa tietoa tavaroista, palveluista ja markkinoista, erityisesti tavaroiden ja palvelujen hinnoista, laadusta ja kestävyydestä, olipa kyseessä fyysinen kaupankäynti tai verkkokauppa, esimerkiksi hintavertailuja myös rajat ylittävässä kaupassa tekevien hintavertailusivustojen ja -toimien avulla varmistaen kyseisten sivustojen ja toimien laadukkuuden ja luotettavuuden; |
| --- | --- |

c)

toimet, joilla lisätään kuluttajien mahdollisuuksia saada asianmukaista, vertailukelpoista, luotettavaa ja helposti saatavilla olevaa tietoa tavaroista, palveluista ja markkinoista, erityisesti tavaroiden ja palvelujen hinnoista, laadusta ja kestävyydestä, olipa kyseessä fyysinen kaupankäynti tai verkkokauppa, esimerkiksi hintavertailuja myös rajat ylittävässä kaupassa tekevien hintavertailusivustojen ja -toimien avulla varmistaen kyseisten sivustojen ja toimien laadukkuuden ja luotettavuuden;

| d) | toimet, joilla lisätään kuluttajien mahdollisuuksia saada tietoa tavaroiden ja palveluiden kestävästä kuluttamisesta; |
| --- | --- |

d)

toimet, joilla lisätään kuluttajien mahdollisuuksia saada tietoa tavaroiden ja palveluiden kestävästä kuluttamisesta;

| e) | tuki unionin kuluttajapolitiikkaa koskeville tapahtumille, joita ulkoasiainneuvostoa lukuun ottamatta neuvoston kokoonpanojen puheenjohtajana toimiva jäsenvaltio järjestää ja joissa käsitellään unionin poliittisten painopisteiden mukaisesti valittuja aiheita; |
| --- | --- |

e)

tuki unionin kuluttajapolitiikkaa koskeville tapahtumille, joita ulkoasiainneuvostoa lukuun ottamatta neuvoston kokoonpanojen puheenjohtajana toimiva jäsenvaltio järjestää ja joissa käsitellään unionin poliittisten painopisteiden mukaisesti valittuja aiheita;

| f) | rahoitustuki kansallisille valituselimille niiden tukemiseksi yhtenäistettyjen menetelmien käytössä kuluttajien tekemien valitusten ja kyselyjen luokittelussa ja raportoinnissa; |
| --- | --- |

f)

rahoitustuki kansallisille valituselimille niiden tukemiseksi yhtenäistettyjen menetelmien käytössä kuluttajien tekemien valitusten ja kyselyjen luokittelussa ja raportoinnissa;

| g) | tuki unionin laajuisille elimille hinnan, laadun ja kestävyyden vertailua koskevien käytännesääntöjen, parhaiden toimintatapojen ja ohjeiden kehittämistä varten, mukaan lukien vertailusivustojen kautta; |
| --- | --- |

g)

tuki unionin laajuisille elimille hinnan, laadun ja kestävyyden vertailua koskevien käytännesääntöjen, parhaiden toimintatapojen ja ohjeiden kehittämistä varten, mukaan lukien vertailusivustojen kautta;

| h) | tuki kuluttajakysymyksiä koskevaan viestintään, muun muassa kannustamalla tiedotusvälineitä levittämään oikeaa ja asianmukaista tietoa kuluttajakysymyksistä. |
| --- | --- |

h)

tuki kuluttajakysymyksiä koskevaan viestintään, muun muassa kannustamalla tiedotusvälineitä levittämään oikeaa ja asianmukaista tietoa kuluttajakysymyksistä.

| 7. | Kuluttajakasvatuksen edistäminen elinikäisen oppimisen prosessina, jossa keskitytään erityisesti muita heikommassa asemassa oleviin kuluttajiin:






  a) | interaktiivisen foorumin kehittäminen parhaiden toimintatapojen ja elinikäiseen kuluttajakasvatukseen tähtäävän valistusaineiston vaihtoa varten keskittyen kuluttajakasvatuksessa erityisesti muita heikommassa asemassa oleviin kuluttajiin, joiden on vaikea saada ja ymmärtää kuluttajavalistusta, jotta voidaan varmistaa, ettei tätä kuluttajaryhmää ei johdeta harhaan; |
| --- | --- | --- |

7.

Kuluttajakasvatuksen edistäminen elinikäisen oppimisen prosessina, jossa keskitytään erityisesti muita heikommassa asemassa oleviin kuluttajiin:

a)

interaktiivisen foorumin kehittäminen parhaiden toimintatapojen ja elinikäiseen kuluttajakasvatukseen tähtäävän valistusaineiston vaihtoa varten keskittyen kuluttajakasvatuksessa erityisesti muita heikommassa asemassa oleviin kuluttajiin, joiden on vaikea saada ja ymmärtää kuluttajavalistusta, jotta voidaan varmistaa, ettei tätä kuluttajaryhmää ei johdeta harhaan;

| b) | kuluttajien oikeuksia, muun muassa rajat ylittäviä kysymyksiä, terveyttä ja turvallisuutta, unionin kuluttajalainsäädäntöä, kestävää ja eettistä kuluttamista, unionin sertifiointijärjestelmät mukaan lukien, ja finanssiosaamista ja medialukutaitoa koskevien valistustoimenpiteiden ja -aineiston laatiminen yhteistyössä sidosryhmien kanssa (esimerkiksi kansalliset viranomaiset, opettajat, kuluttajajärjestöt ja ruohonjuuritason toimijat) erityisesti hyödyntämällä (esimerkiksi kerääminen, kokoaminen, kääntäminen ja levittäminen) kansallisella tasolla tai aiempien aloitteiden yhteydessä tuotettua aineistoa eri esitysmuodoissa (myös digitaalisessa). |
| --- | --- |

b)

kuluttajien oikeuksia, muun muassa rajat ylittäviä kysymyksiä, terveyttä ja turvallisuutta, unionin kuluttajalainsäädäntöä, kestävää ja eettistä kuluttamista, unionin sertifiointijärjestelmät mukaan lukien, ja finanssiosaamista ja medialukutaitoa koskevien valistustoimenpiteiden ja -aineiston laatiminen yhteistyössä sidosryhmien kanssa (esimerkiksi kansalliset viranomaiset, opettajat, kuluttajajärjestöt ja ruohonjuuritason toimijat) erityisesti hyödyntämällä (esimerkiksi kerääminen, kokoaminen, kääntäminen ja levittäminen) kansallisella tasolla tai aiempien aloitteiden yhteydessä tuotettua aineistoa eri esitysmuodoissa (myös digitaalisessa).

Tavoite III

Oikeudet ja oikeussuojakeinot: kehitetään ja vahvistetaan kuluttajien oikeuksia erityisesti älykkään sääntelyn avulla ja parantamalla yksinkertaisten, tehokkaiden, nopeiden ja edullisten oikeussuojakeinojen saatavuutta, vaihtoehtoinen riitojenratkaisu mukaan luettuna

| 8. | Kuluttajansuoja-alan lainsäädäntö- ja muiden sääntelyaloitteiden valmistelu komissiossa, sen seuranta, miten jäsenvaltiot saattavat lainsäädännön osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja tätä seuraava lainsäädännön vaikutusten arviointi sekä yhteissääntely- ja itsesääntelyaloitteiden edistäminen ja tällaisten aloitteiden kuluttajamarkkinoihin kohdistuvien vaikutusten seuranta, mukaan luettuina:






  a) | tutkimukset ja älykäs sääntelytoiminta, kuten ennakko- ja jälkiarvioinnit, vaikutusten arvioinnit, julkiset kuulemiset, nykyisen lainsäädännön arviointi ja yksinkertaistaminen; |
| --- | --- | --- |

8.

Kuluttajansuoja-alan lainsäädäntö- ja muiden sääntelyaloitteiden valmistelu komissiossa, sen seuranta, miten jäsenvaltiot saattavat lainsäädännön osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja tätä seuraava lainsäädännön vaikutusten arviointi sekä yhteissääntely- ja itsesääntelyaloitteiden edistäminen ja tällaisten aloitteiden kuluttajamarkkinoihin kohdistuvien vaikutusten seuranta, mukaan luettuina:

a)

tutkimukset ja älykäs sääntelytoiminta, kuten ennakko- ja jälkiarvioinnit, vaikutusten arvioinnit, julkiset kuulemiset, nykyisen lainsäädännön arviointi ja yksinkertaistaminen;

| b) | sidosryhmien ja asiantuntijoiden seminaarit, konferenssit, ryhmätyötapaamiset ja kokoukset; |
| --- | --- |

b)

sidosryhmien ja asiantuntijoiden seminaarit, konferenssit, ryhmätyötapaamiset ja kokoukset;

| c) | unionin kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanoa koskevien helppokäyttöisten julkisten tietokantojen kehittäminen ja ylläpito; |
| --- | --- |

c)

unionin kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanoa koskevien helppokäyttöisten julkisten tietokantojen kehittäminen ja ylläpito;

| d) | ohjelman yhteydessä toteutettujen toimien arviointi. |
| --- | --- |

d)

ohjelman yhteydessä toteutettujen toimien arviointi.

| 9. | Kuluttajille tarjottavien riitojenratkaisujärjestelmien, etenkin vaihtoehtoisten riitojenratkaisujärjestelmien ja muun muassa unionin laajuisen online-järjestelmän, saatavuuden edistäminen ja kansallisten vaihtoehtoisten riitojenratkaisujärjestelmien verkottuminen, erityishuomion kiinnittäminen muita heikommassa asemassa olevien kuluttajien tarpeiden ja oikeuksien kannalta asianmukaisiin toimenpiteisiin; kuluttajille tarjottavien riitojenratkaisujärjestelmien toiminnan ja vaikuttavuuden seuranta, mukaan lukien kehittämällä ja ylläpitämällä asianmukaisia tietoteknisiä välineitä sekä jäsenvaltioiden tämänhetkisten parhaiden toimintatapojen ja kokemusten vaihto:






  a) | tietoteknisten välineiden kehittäminen ja ylläpito; |
| --- | --- | --- |

9.

Kuluttajille tarjottavien riitojenratkaisujärjestelmien, etenkin vaihtoehtoisten riitojenratkaisujärjestelmien ja muun muassa unionin laajuisen online-järjestelmän, saatavuuden edistäminen ja kansallisten vaihtoehtoisten riitojenratkaisujärjestelmien verkottuminen, erityishuomion kiinnittäminen muita heikommassa asemassa olevien kuluttajien tarpeiden ja oikeuksien kannalta asianmukaisiin toimenpiteisiin; kuluttajille tarjottavien riitojenratkaisujärjestelmien toiminnan ja vaikuttavuuden seuranta, mukaan lukien kehittämällä ja ylläpitämällä asianmukaisia tietoteknisiä välineitä sekä jäsenvaltioiden tämänhetkisten parhaiden toimintatapojen ja kokemusten vaihto:

a)

tietoteknisten välineiden kehittäminen ja ylläpito;

| b) | tuki unionin laajuisen online-riitojenratkaisujärjestelmän kehittämiselle ja ylläpidolle, mukaan luettuina siihen liittyvät palvelut, esimerkiksi kääntäminen; |
| --- | --- |

b)

tuki unionin laajuisen online-riitojenratkaisujärjestelmän kehittämiselle ja ylläpidolle, mukaan luettuina siihen liittyvät palvelut, esimerkiksi kääntäminen;

| c) | tuki kansallisten vaihtoehtoisten riitojenratkaisuelinten verkottumiselle sekä niiden keskinäiselle hyvien toimintatapojen ja kokemusten vaihdolle; |
| --- | --- |

c)

tuki kansallisten vaihtoehtoisten riitojenratkaisuelinten verkottumiselle sekä niiden keskinäiselle hyvien toimintatapojen ja kokemusten vaihdolle;

| d) | sellaisten erityisvälineiden kehittäminen, joiden avulla muita heikommassa asemassa olevien henkilöiden, jotka eivät kovin herkästi käytä oikeussuojakeinoja, on helpompi käyttää niitä. |
| --- | --- |

d)

sellaisten erityisvälineiden kehittäminen, joiden avulla muita heikommassa asemassa olevien henkilöiden, jotka eivät kovin herkästi käytä oikeussuojakeinoja, on helpompi käyttää niitä.

Tavoite IV

Täytäntöönpano: tuetaan kuluttajien oikeuksien täytäntöönpanoa lisäämällä kansallisten täytäntöönpanoviranomaisten välistä yhteistyötä ja tarjoamalla kuluttajien tueksi neuvontaa

| 10. | Valvonta- ja täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointi ottaen huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2006/2004, mukaan luettuina:






  a) | tietoteknisten välineiden, kuten tietokantojen ja tieto- ja viestintäjärjestelmien kehittäminen ja ylläpito; |
| --- | --- | --- |

10.

Valvonta- ja täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointi ottaen huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2006/2004, mukaan luettuina:

a)

tietoteknisten välineiden, kuten tietokantojen ja tieto- ja viestintäjärjestelmien kehittäminen ja ylläpito;

| b) | toimet viranomaisten välisen yhteistyön sekä seuranta- ja täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinoinnin parantamiseksi, esimerkiksi täytäntöönpanoviranomaisten vaihto-ohjelmat, yhteistoiminta sekä täytäntöönpanoon osallistuvalle henkilöstölle ja oikeuslaitoksen henkilöstölle suunnattu koulutus; |
| --- | --- |

b)

toimet viranomaisten välisen yhteistyön sekä seuranta- ja täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinoinnin parantamiseksi, esimerkiksi täytäntöönpanoviranomaisten vaihto-ohjelmat, yhteistoiminta sekä täytäntöönpanoon osallistuvalle henkilöstölle ja oikeuslaitoksen henkilöstölle suunnattu koulutus;

| c) | sidosryhmien ja asiantuntijoiden seminaarit, konferenssit, ryhmätyötapaamiset ja kokoukset; |
| --- | --- |

c)

sidosryhmien ja asiantuntijoiden seminaarit, konferenssit, ryhmätyötapaamiset ja kokoukset;

| d) | hallintoa ja täytäntöönpanoa koskeva yhteistyö ohjelmaan osallistumattomien kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa. |
| --- | --- |

d)

hallintoa ja täytäntöönpanoa koskeva yhteistyö ohjelmaan osallistumattomien kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa.

| 11. | Rahoitustuki toimiin, joita toteutetaan yhdessä sellaisten julkisten tai voittoa tavoittelemattomien elinten kanssa, jotka muodostavat unionin verkostoja, jotka tarjoavat kuluttajille tietoa ja apua, jotta nämä voivat käyttää oikeuksiaan ja tarkoituksenmukaisia riitojenratkaisukeinoja, muun muassa online-riitojenratkaisujärjestelmiä (Euroopan kuluttajakeskusten verkosto), ja joihin sisältyy myös:






  a) | Euroopan kuluttajaneuvontakeskusten verkoston asianmukaisen toiminnan kannalta välttämättömien tietoteknisten välineiden, kuten tietokantojen ja tieto- ja viestintäjärjestelmien kehittäminen ja ylläpito; |
| --- | --- | --- |

11.

Rahoitustuki toimiin, joita toteutetaan yhdessä sellaisten julkisten tai voittoa tavoittelemattomien elinten kanssa, jotka muodostavat unionin verkostoja, jotka tarjoavat kuluttajille tietoa ja apua, jotta nämä voivat käyttää oikeuksiaan ja tarkoituksenmukaisia riitojenratkaisukeinoja, muun muassa online-riitojenratkaisujärjestelmiä (Euroopan kuluttajakeskusten verkosto), ja joihin sisältyy myös:

a)

Euroopan kuluttajaneuvontakeskusten verkoston asianmukaisen toiminnan kannalta välttämättömien tietoteknisten välineiden, kuten tietokantojen ja tieto- ja viestintäjärjestelmien kehittäminen ja ylläpito;

| b) | Euroopan kuluttajaneuvontakeskusten näkyvyyttä ja tunnettuutta lisäävät toimet. |
| --- | --- |

b)

Euroopan kuluttajaneuvontakeskusten näkyvyyttä ja tunnettuutta lisäävät toimet.

---

(1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1223/2009, annettu 30 päivänä marraskuuta 2009, kosmeettisista valmisteista (EUVL L 342, 22.12.2009, s. 59).

---

LIITE II

TÄMÄN ASETUKSEN 3 ARTIKLAN MUKAISET INDIKAATTORIT

Tavoite I

Turvallisuus: vakiinnutetaan tuoteturvallisuus ja edistetään sitä tehokkaan markkinavalvonnan avulla kaikkialla unionissa

| Indikaattori | Lähde | Nykytilanne | Tavoite |
| --- | --- | --- | --- |
| RAPEX-ilmoitukset (prosentteina), jotka johtavat ainakin yhteen (toisen jäsenvaltion) reaktioon | RAPEX | 43 % (843 ilmoitusta) vuonna 2010 | 10 %:n lisäys vuoteen 2020 mennessä |
| Reaktioiden lukumäärän ja ilmoitusten lukumäärän välinen suhde (vakavat riskit) (1) | RAPEX | 1,07 vuonna 2010 | 15 %:n lisäys vuoteen 2020 mennessä |

Indikaattori

Lähde

Nykytilanne

Tavoite

RAPEX-ilmoitukset (prosentteina), jotka johtavat ainakin yhteen (toisen jäsenvaltion) reaktioon

RAPEX

43 % (843 ilmoitusta) vuonna 2010

10 %:n lisäys vuoteen 2020 mennessä

Reaktioiden lukumäärän ja ilmoitusten lukumäärän välinen suhde (vakavat riskit) (1)

RAPEX

1,07 vuonna 2010

15 %:n lisäys vuoteen 2020 mennessä

Tavoite II

Kuluttajavalistus ja -kasvatus sekä kuluttajajärjestöjen tukeminen: kehitetään kuluttajakasvatusta ja -valistusta ja parannetaan kuluttajien tietoisuutta omista oikeuksistaan, kootaan näyttöä kuluttajapolitiikan perustaksi ja tuetaan kuluttajajärjestöjä ottaen huomioon myös muita heikommassa asemassa olevien kuluttajien erityistarpeet

| Indikaattori | Lähde | Nykytilanne | Tavoite |
| --- | --- | --- | --- |
| ECCRS-järjestelmään valituksia toimittavien valituselinten ja maiden lukumäärä | ECCRS (eurooppalainen kuluttajavalitusten rekisteröintijärjestelmä) | 33 valituselintä seitsemästä maasta vuonna 2012. | 70 valituselintä 20 maasta vuoteen 2020 mennessä. |

Indikaattori

Lähde

Nykytilanne

Tavoite

ECCRS-järjestelmään valituksia toimittavien valituselinten ja maiden lukumäärä

ECCRS (eurooppalainen kuluttajavalitusten rekisteröintijärjestelmä)

33 valituselintä seitsemästä maasta vuonna 2012.

70 valituselintä 20 maasta vuoteen 2020 mennessä.

Tavoite III

Oikeudet ja oikeussuojakeinot: kehitetään ja vahvistetaan kuluttajien oikeuksia erityisesti älykkään sääntelyn avulla ja parantamalla yksinkertaisten, tehokkaiden, nopeiden ja edullisten oikeussuojakeinojen saatavuutta, vaihtoehtoinen riitojenratkaisu mukaan luettuna

| Indikaattori | Lähde | Nykytilanne | Tavoite |
| --- | --- | --- | --- |
| Niiden Euroopan kuluttajaneuvontakeskusten käsittelemien tapausten prosentuaalinen osuus, joita ei ole ratkaistu suoraan kauppiaiden kanssa ja jotka on sittemmin ohjattu vaihtoehtoisen riitojenratkaisun piiriin | Kuluttajaneuvontakes-kusten vuosiraportti | 9 % vuonna 2010 | 75 % vuoteen 2020 mennessä |
| Unionin laajuisen online-riitojenratkaisujärjestelmän avulla ratkaistujen tapausten lukumäärä | Verkkovälitteinen riidanratkaisufoorumi | 17 500 (Euroopan kuluttajakeskuksille esitettyjen verkkokauppaan liittyvien valitusten lukumäärä) vuonna 2010 | 100 000 vuoteen 2020 mennessä |
| Niiden kuluttajien prosentuaalinen osuus, jotka käynnistivät menettelyn kahdentoista edellisen kuukauden aikana esiintyneen ongelman johdosta: | Kuluttajien tulostaulu | 83 % vuonna 2010 | 90 % vuoteen 2020 mennessä |

Indikaattori

Lähde

Nykytilanne

Tavoite

Niiden Euroopan kuluttajaneuvontakeskusten käsittelemien tapausten prosentuaalinen osuus, joita ei ole ratkaistu suoraan kauppiaiden kanssa ja jotka on sittemmin ohjattu vaihtoehtoisen riitojenratkaisun piiriin

Kuluttajaneuvontakes-kusten vuosiraportti

9 % vuonna 2010

75 % vuoteen 2020 mennessä

Unionin laajuisen online-riitojenratkaisujärjestelmän avulla ratkaistujen tapausten lukumäärä

Verkkovälitteinen riidanratkaisufoorumi

17 500 (Euroopan kuluttajakeskuksille esitettyjen verkkokauppaan liittyvien valitusten lukumäärä) vuonna 2010

100 000 vuoteen 2020 mennessä

Niiden kuluttajien prosentuaalinen osuus, jotka käynnistivät menettelyn kahdentoista edellisen kuukauden aikana esiintyneen ongelman johdosta:

Kuluttajien tulostaulu

83 % vuonna 2010

90 % vuoteen 2020 mennessä

Tavoite IV

Täytäntöönpano: tuetaan kuluttajien oikeuksien täytäntöönpanoa lisäämällä kansallisten täytäntöönpanoviranomaisten välistä yhteistyötä ja tarjoamalla kuluttajien tueksi neuvontaa

| Indikaattori | Lähde | Nykytilanne | Tavoite |
| --- | --- | --- | --- |
| Tiedonkulun ja yhteistyön taso kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien viranomaisten CPC-verkostossa: | CPC-verkoston tietokanta (CPCS) | Vuotta kohti lasketut keskiarvot 2007–2010 | |
| — | viranomaisten välisten tiedonvaihtopyyntöjen lukumäärä |

Indikaattori

Lähde

Nykytilanne

Tavoite

Tiedonkulun ja yhteistyön taso kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien viranomaisten CPC-verkostossa:

CPC-verkoston tietokanta (CPCS)

Vuotta kohti lasketut keskiarvot 2007–2010

—

viranomaisten välisten tiedonvaihtopyyntöjen lukumäärä

129

| — | 30 %:n lisäys vuoteen 2020 mennessä |
| --- | --- |

—

30 %:n lisäys vuoteen 2020 mennessä

| — | viranomaisten välisten täytäntöönpanotoimenpiteitä koskevien pyyntöjen lukumäärä |
| --- | --- |

—

viranomaisten välisten täytäntöönpanotoimenpiteitä koskevien pyyntöjen lukumäärä

142

| — | 30 %:n lisäys vuoteen 2020 mennessä |
| --- | --- |

—

30 %:n lisäys vuoteen 2020 mennessä

| — | hälytysten lukumäärä CPC-verkostossa |
| --- | --- |

—

hälytysten lukumäärä CPC-verkostossa

63

| — | 30 %:n lisäys vuoteen 2020 mennessä |
| --- | --- |

—

30 %:n lisäys vuoteen 2020 mennessä

Niiden täytäntöönpanopyyntöjen prosentuaalinen osuus, jotka CPC-verkosto on käsitellyt 12 kuukauden kuluessa

CPC-verkoston tietokanta (CPCS)

50 % (viitekausi 2007–2010)

60 % vuoteen 2020 mennessä

Niiden tietopyyntöjen prosentuaalinen osuus, jotka CPC-verkosto on käsitellyt 3 kuukauden kuluessa

CPC-verkoston tietokanta (CPCS)

33 % (viitekausi 2007–2010)

50 % vuoteen 2020 mennessä

Euroopan kuluttajaneuvontakeskusten (ECC) ja kuluttajien välisten yhteydenottojen lukumäärä

ECC-raportti

71 000 vuonna 2010

50 %:n lisäys vuoteen 2020 mennessä

ECC:n verkkosivustolle tehtyjen vierailujen lukumäärä

ECC-verkoston arviointikertomus

1 670 000 vuonna 2011

70 %:n lisäys vuoteen 2020 mennessä

Näitä indikaattoreita voidaan tarkastella yleisessä yhteydessä ja horisontaalisten taustaindikaattoreiden kanssa.

---

(1)  Yksi ilmoitus voi saada aikaan useita reaktioita muiden jäsenvaltioiden viranomaisilta.

---

| 20.3.2014 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 84/57 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2014

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 84/57

---

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 255/2014,

annettu 26 päivänä helmikuuta 2014,

neuvoston asetusten (EY) N:o 2008/97, (EY) N:o 779/98 ja (EY) N:o 1506/98 muuttamisesta Turkista peräisin olevan oliiviöljyn ja tiettyjen muiden maataloustuotteiden tuonnin alalla siltä osin kuin on kyse komissiolle siirretystä säädösvallasta ja täytäntöönpanovallasta

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1),

sekä katsovat seuraavaa:

| (1) | Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2008/97 (2) komissiolle siirretään valta antaa yksityiskohtaiset säännöt Turkista peräisin olevan oliiviöljyn ja muiden maataloustuotteiden tuontia koskevien erityisjärjestelyjen soveltamiseksi. Siinä annetaan komissiolle myös valta hyväksyä kyseistä asetusta koskevia mukautuksia, jos asiaankuuluvassa assosiointisopimuksessa määrättyjä erityisjärjestelyjä muutetaan. |
| --- | --- |

(1)

Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2008/97 (2) komissiolle siirretään valta antaa yksityiskohtaiset säännöt Turkista peräisin olevan oliiviöljyn ja muiden maataloustuotteiden tuontia koskevien erityisjärjestelyjen soveltamiseksi. Siinä annetaan komissiolle myös valta hyväksyä kyseistä asetusta koskevia mukautuksia, jos asiaankuuluvassa assosiointisopimuksessa määrättyjä erityisjärjestelyjä muutetaan.

| (2) | Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 779/98 (3) komissiolle siirretään valta antaa yksityiskohtaiset säännöt tuontijärjestelyn soveltamiseksi niihin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä I lueteltuihin, Turkista peräisin oleviin tuotteisiin, joiden tuonti unioniin on sallittua EY–Turkki-assosiaationeuvoston päätöksessä N:o 1/98 (4) säädetyin edellytyksin. |
| --- | --- |

(2)

Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 779/98 (3) komissiolle siirretään valta antaa yksityiskohtaiset säännöt tuontijärjestelyn soveltamiseksi niihin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä I lueteltuihin, Turkista peräisin oleviin tuotteisiin, joiden tuonti unioniin on sallittua EY–Turkki-assosiaationeuvoston päätöksessä N:o 1/98 (4) säädetyin edellytyksin.

| (3) | Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1506/98 (5) komissiolle siirretään valta kumota kyseisessä asetuksessa tarkoitetut suspendointitoimenpiteet heti, kun etuuskohteluun oikeutetun Turkkiin suuntautuvan unionin viennin esteet on poistettu. |
| --- | --- |

(3)

Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1506/98 (5) komissiolle siirretään valta kumota kyseisessä asetuksessa tarkoitetut suspendointitoimenpiteet heti, kun etuuskohteluun oikeutetun Turkkiin suuntautuvan unionin viennin esteet on poistettu.

| (4) | Komissiolle asetusten (EY) N:o 2008/97, (EY) N:o 779/98 ja (EY) N:o 1506/98 mukaisesti annettu toimivalta olisi Lissabonin sopimuksen voimaantulon seurauksena mukautettava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 ja 291 artiklan mukaiseksi. |
| --- | --- |

(4)

Komissiolle asetusten (EY) N:o 2008/97, (EY) N:o 779/98 ja (EY) N:o 1506/98 mukaisesti annettu toimivalta olisi Lissabonin sopimuksen voimaantulon seurauksena mukautettava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 ja 291 artiklan mukaiseksi.

| (5) | Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti eräiden asetuksen (EY) N:o 2008/97 muiden kuin keskeisten osien täydentämiseksi tai muuttamiseksi kyseiseen asetukseen tarvittavien muutosten osalta silloin, kun assosiointisopimuksessa määrättyjä erityisjärjestelyjä muutetaan erityisesti määrien osalta tai kun tehdään uusi sopimus. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. |
| --- | --- |

(5)

Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti eräiden asetuksen (EY) N:o 2008/97 muiden kuin keskeisten osien täydentämiseksi tai muuttamiseksi kyseiseen asetukseen tarvittavien muutosten osalta silloin, kun assosiointisopimuksessa määrättyjä erityisjärjestelyjä muutetaan erityisesti määrien osalta tai kun tehdään uusi sopimus. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.

| (6) | Jotta voidaan varmistaa asetusten (EY) N:o 2008/97, (EY) N:o 779/98 ja (EY) N:o 1506/98 yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (6) mukaisesti. |
| --- | --- |

(6)

Jotta voidaan varmistaa asetusten (EY) N:o 2008/97, (EY) N:o 779/98 ja (EY) N:o 1506/98 yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (6) mukaisesti.

| (7) | Asetukset (EY) N:o 2008/97, (EY) N:o 779/98 ja (EY) N:o 1506/98 olisi sen vuoksi muutettava tämän mukaisesti, |
| --- | --- |

(7)

Asetukset (EY) N:o 2008/97, (EY) N:o 779/98 ja (EY) N:o 1506/98 olisi sen vuoksi muutettava tämän mukaisesti,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Muutetaan asetus (EY) N:o 2008/97 seuraavasti:

| 1) | Korvataan 7 ja 8 artikla seuraavasti:
  ”7 artikla
  Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksillä tarvittavat säännöt tässä asetuksessa säädetyn tuontia koskevan erityisjärjestelyn soveltamiseksi. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 8 b artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
  8 artikla
  Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 8 a artiklan mukaisesti tähän asetukseen tehtävien muutosten osalta, jotta voidaan noudattaa kansainvälisiä sitoumuksia ja ottaa huomioon tapaukset, joissa neuvosto on päättänyt hyväksyä muutoksia assosiointisopimuksessa määrättyihin erityisjärjestelyihin tai tehdä uuden sopimuksen.” |
| --- | --- |

1)

Korvataan 7 ja 8 artikla seuraavasti:

”7 artikla

Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksillä tarvittavat säännöt tässä asetuksessa säädetyn tuontia koskevan erityisjärjestelyn soveltamiseksi. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 8 b artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

8 artikla

Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 8 a artiklan mukaisesti tähän asetukseen tehtävien muutosten osalta, jotta voidaan noudattaa kansainvälisiä sitoumuksia ja ottaa huomioon tapaukset, joissa neuvosto on päättänyt hyväksyä muutoksia assosiointisopimuksessa määrättyihin erityisjärjestelyihin tai tehdä uuden sopimuksen.”

| 2) | Lisätään artiklat seuraavasti:
  ”8 a artikla
  1.   Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
  2.   Siirretään komissiolle 9 päivästä huhtikuuta 2014 viiden vuoden ajaksi 8 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen tämän viiden vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.
  3.   Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 8 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
  4.   Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
  5.   Edellä olevan 8 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
  8 b artikla
  1.   Komissiota avustaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (7) 229 artiklalla perustettu maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn komitea. Tämä komitea on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 182/2011 (8) tarkoitettu komitea.
  2.   Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
  3.   Kun komitean lausunto on määrä hankkia kirjallista menettelyä noudattaen, tämä menettely päätetään tuloksettomana, jos komitean puheenjohtaja lausunnon antamiselle asetetussa määräajassa niin päättää tai vähintään neljäsosa komitean jäsenistä sitä pyytää. |
| --- | --- |

2)

Lisätään artiklat seuraavasti:

”8 a artikla

1.   Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.

2.   Siirretään komissiolle 9 päivästä huhtikuuta 2014 viiden vuoden ajaksi 8 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen tämän viiden vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.

3.   Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 8 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.

4.   Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

5.   Edellä olevan 8 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.

8 b artikla

1.   Komissiota avustaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (7) 229 artiklalla perustettu maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn komitea. Tämä komitea on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 182/2011 (8) tarkoitettu komitea.

2.   Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.

3.   Kun komitean lausunto on määrä hankkia kirjallista menettelyä noudattaen, tämä menettely päätetään tuloksettomana, jos komitean puheenjohtaja lausunnon antamiselle asetetussa määräajassa niin päättää tai vähintään neljäsosa komitean jäsenistä sitä pyytää.

2 artikla

Muutetaan asetus (EY) N:o 779/98 seuraavasti:

| 1) | Korvataan 1 artikla seuraavasti:
  ”1 artikla
  Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksillä tarvittavat säännöt tuontijärjestelyn soveltamiseksi niihin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä I lueteltuihin, Turkista peräisin oleviin tuotteisiin, joiden tuonti unioniin on sallittua EY–Turkki-assosiaationeuvoston päätöksessä N:o 1/98 säädetyin edellytyksin. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 2 a artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.” |
| --- | --- |

1)

Korvataan 1 artikla seuraavasti:

”1 artikla

Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksillä tarvittavat säännöt tuontijärjestelyn soveltamiseksi niihin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä I lueteltuihin, Turkista peräisin oleviin tuotteisiin, joiden tuonti unioniin on sallittua EY–Turkki-assosiaationeuvoston päätöksessä N:o 1/98 säädetyin edellytyksin. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 2 a artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.”

| 2) | Lisätään artikla seuraavasti:
  ”2 a artikla
  1.   Komissiota avustaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (9) 229 artiklalla perustettu maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn komitea. Tämä komitea on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 182/2011 (10) tarkoitettu komitea.
  2.   Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
  3.   Kun komitean lausunto on määrä hankkia kirjallista menettelyä noudattaen, tämä menettely päätetään tuloksettomana, jos komitean puheenjohtaja lausunnon antamiselle asetetussa määräajassa niin päättää tai vähintään neljäsosa komitean jäsenistä sitä pyytää. |
| --- | --- |

2)

Lisätään artikla seuraavasti:

”2 a artikla

1.   Komissiota avustaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (9) 229 artiklalla perustettu maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn komitea. Tämä komitea on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 182/2011 (10) tarkoitettu komitea.

2.   Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.

3.   Kun komitean lausunto on määrä hankkia kirjallista menettelyä noudattaen, tämä menettely päätetään tuloksettomana, jos komitean puheenjohtaja lausunnon antamiselle asetetussa määräajassa niin päättää tai vähintään neljäsosa komitean jäsenistä sitä pyytää.

3 artikla

Muutetaan asetus (EY) N:o 1506/98 seuraavasti:

| 1) | Korvataan 3 artikla seuraavasti:
  ”3 artikla
  Komissio lopettaa täytäntöönpanosäädöksillä 2 artiklassa tarkoitetut suspendointitoimenpiteet heti, kun etuuskohteluun oikeutetun Turkkiin suuntautuvan unionin viennin esteet on poistettu. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 3 a artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.” |
| --- | --- |

1)

Korvataan 3 artikla seuraavasti:

”3 artikla

Komissio lopettaa täytäntöönpanosäädöksillä 2 artiklassa tarkoitetut suspendointitoimenpiteet heti, kun etuuskohteluun oikeutetun Turkkiin suuntautuvan unionin viennin esteet on poistettu. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 3 a artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.”

| 2) | Lisätään artikla seuraavasti:
  ”3 a artikla
  1.   Komissiota avustaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (11) 229 artiklalla perustettu maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn komitea. Tämä komitea on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 182/2011 (12) tarkoitettu komitea.
  2.   Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
  3.   Kun komitean lausunto on määrä hankkia kirjallista menettelyä noudattaen, tämä menettely päätetään tuloksettomana, jos komitean puheenjohtaja lausunnon antamiselle asetetussa määräajassa niin päättää tai vähintään neljäsosa komitean jäsenistä sitä pyytää. |
| --- | --- |

2)

Lisätään artikla seuraavasti:

”3 a artikla

1.   Komissiota avustaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (11) 229 artiklalla perustettu maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn komitea. Tämä komitea on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 182/2011 (12) tarkoitettu komitea.

2.   Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.

3.   Kun komitean lausunto on määrä hankkia kirjallista menettelyä noudattaen, tämä menettely päätetään tuloksettomana, jos komitean puheenjohtaja lausunnon antamiselle asetetussa määräajassa niin päättää tai vähintään neljäsosa komitean jäsenistä sitä pyytää.

4 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Strasbourgissa 26 päivänä helmikuuta 2014.

Euroopan parlamentin puolesta

Puhemies

M. SCHULZ

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

D. KOURKOULAS

---

(1)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 14. tammikuuta 2014 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 17. helmikuuta 2014.

1

(2)  Neuvoston asetus (EY) N:o 2008/97, annettu 9 päivänä lokakuuta 1997, Turkista peräisin olevan oliiviöljyn ja tiettyjen muiden maataloustuotteiden tuontia koskevan erityisjärjestelyn tietyistä soveltamissäännöistä (EYVL L 284, 16.10.1997, s. 17).

2

(3)  Neuvoston asetus (EY) N:o 779/98, annettu 7 päivänä huhtikuuta 1998, Turkista peräisin olevien maataloustuotteiden tuonnista yhteisöön, asetuksen (ETY) N:o 4115/86 kumoamisesta ja asetuksen (EY) N:o 3010/95 muuttamisesta (EYVL L 113, 15.4.1998, s. 1).

3

(4)  EYVL L 86, 20.3.1998, s. 1.

4

(5)  Neuvoston asetus (EY) N:o 1506/98, annettu 13 päivänä heinäkuuta 1998, hasselpähkinöitä, myös filbertspähkinöitä, koskevan yhteisön tariffikiintiönä sovellettavan myönnytyksen vahvistamisesta Turkin osalta vuodelle 1998 ja tiettyjen myönnytysten suspendoimisesta (EYVL L 200, 16.7.1998, s. 1).

5

(6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13).

6

(7)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1308/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 922/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 671).

7

(8)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13).”

8

(9)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1308/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 922/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 671).

9

(10)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13).”

10

(11)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1308/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 922/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 671).

11

(12)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13).”

12

---

Komission lausuma kodifioinnista

Tämän asetuksen hyväksyminen aiheuttaa huomattavan määrän muutoksia kyseisiin säädöksiin. Komissio ehdottaa kyseisten säädösten luettavuuden parantamiseksi säädösten kodifiointia mahdollisimman pian, heti kun kyseinen asetus on annettu ja viimeistään 30. syyskuuta 2014.

---

Komission lausuma delegoiduista säädöksistä

Komissio muistuttaa tämän asetuksen yhteydessä Euroopan parlamentin ja Euroopan komission välisistä suhteista tehdyn puitesopimuksen 15 kohdassa antamastaan sitoumuksesta toimittaa delegoituja säädöksiä valmistellessaan parlamentille kaikki kansallisten asiantuntijoiden tapaamisia koskevat tiedot ja asiakirjat.

---

| 20.3.2014 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 84/61 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2014

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 84/61

---

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 256/2014,

annettu 26 päivänä helmikuuta 2014,

Euroopan unionin energiainfrastruktuuriin liittyvien investointihankkeiden ilmoittamisesta komissiolle, neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 617/2010 korvaamisesta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 736/96 kumoamisesta

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 194 artiklan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ovat kuulleet alueiden komiteaa,

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),

sekä katsovat seuraavaa:

| (1) | Yleiskuvan saaminen siitä, kuinka energiainfrastruktuuriin liittyvät investoinnit kehittyvät unionissa, on ensiarvoisen tärkeää unionin energiapolitiikan kehityksen kannalta, ja se on ensiarvoisen tärkeää komissiolle, jotta se voi suorittaa energia-alaa koskevat tehtävänsä. Säännöllisten ja ajan tasalla olevien tietojen saatavuudella olisi mahdollistettava se, että komissio voi tehdä tarvittavia vertailuja ja arviointeja ja ehdottaa asiaa koskevia toimenpiteitä asianmukaisten lukujen ja analyysien pohjalta etenkin energian kysynnän ja tarjonnan tulevan tasapainon suhteen. |
| --- | --- |

(1)

Yleiskuvan saaminen siitä, kuinka energiainfrastruktuuriin liittyvät investoinnit kehittyvät unionissa, on ensiarvoisen tärkeää unionin energiapolitiikan kehityksen kannalta, ja se on ensiarvoisen tärkeää komissiolle, jotta se voi suorittaa energia-alaa koskevat tehtävänsä. Säännöllisten ja ajan tasalla olevien tietojen saatavuudella olisi mahdollistettava se, että komissio voi tehdä tarvittavia vertailuja ja arviointeja ja ehdottaa asiaa koskevia toimenpiteitä asianmukaisten lukujen ja analyysien pohjalta etenkin energian kysynnän ja tarjonnan tulevan tasapainon suhteen.

| (2) | Energiaympäristö on viime vuosina muuttunut merkittävästi niin unionissa kuin sen ulkopuolellakin, minkä vuoksi energiainfrastruktuuriin tehtävät investoinnit ovat keskeisessä asemassa unionin energiansaannin varmistamisessa, sisämarkkinoiden toiminnassa ja unionin aloittamassa siirtymisessä kohti vähähiilistä energiajärjestelmää. |
| --- | --- |

(2)

Energiaympäristö on viime vuosina muuttunut merkittävästi niin unionissa kuin sen ulkopuolellakin, minkä vuoksi energiainfrastruktuuriin tehtävät investoinnit ovat keskeisessä asemassa unionin energiansaannin varmistamisessa, sisämarkkinoiden toiminnassa ja unionin aloittamassa siirtymisessä kohti vähähiilistä energiajärjestelmää.

| (3) | Uusi energiaympäristö edellyttää huomattavia investointeja kaikenlaiseen infrastruktuuriin kaikilla energiasektoreilla sekä uudentyyppisen infrastruktuurin ja markkinoilla yleistyvien uusien teknologioiden kehittämistä. Energia-alan vapauttaminen ja sisämarkkinoiden lisääntyvä yhdentyminen kasvattavat talouden toimijoiden roolia investoinneissa. Samalla uudet poliittiset vaatimukset, kuten polttoainevalikoimaan vaikuttavat tavoitteet, suuntaavat jäsenvaltioiden energiapolitiikkoja kohti uuden ja/tai uudenaikaistetun energiainfrastruktuurin kehittämistä. |
| --- | --- |

(3)

Uusi energiaympäristö edellyttää huomattavia investointeja kaikenlaiseen infrastruktuuriin kaikilla energiasektoreilla sekä uudentyyppisen infrastruktuurin ja markkinoilla yleistyvien uusien teknologioiden kehittämistä. Energia-alan vapauttaminen ja sisämarkkinoiden lisääntyvä yhdentyminen kasvattavat talouden toimijoiden roolia investoinneissa. Samalla uudet poliittiset vaatimukset, kuten polttoainevalikoimaan vaikuttavat tavoitteet, suuntaavat jäsenvaltioiden energiapolitiikkoja kohti uuden ja/tai uudenaikaistetun energiainfrastruktuurin kehittämistä.

| (4) | Tässä yhteydessä unionin energiainfrastruktuuriin tehtäviä investointeja olisi seurattava tiiviimmin, erityisesti siksi, että voitaisiin ennakoida mahdollisia ongelmia, edistää parhaita toimintatapoja ja parantaa unionin energiajärjestelmän tulevaan kehitykseen liittyvää avoimuutta. |
| --- | --- |

(4)

Tässä yhteydessä unionin energiainfrastruktuuriin tehtäviä investointeja olisi seurattava tiiviimmin, erityisesti siksi, että voitaisiin ennakoida mahdollisia ongelmia, edistää parhaita toimintatapoja ja parantaa unionin energiajärjestelmän tulevaan kehitykseen liittyvää avoimuutta.

| (5) | Komissiolla ja erityisesti sen energiamarkkinoiden seurantakeskuksella olisi siksi oltava käytössään tarkat tiedot unionin energiajärjestelmän tärkeimpiin osatekijöihin liittyvistä investointihankkeista, myös käytöstä poistamiseen liittyvistä hankkeista. |
| --- | --- |

(5)

Komissiolla ja erityisesti sen energiamarkkinoiden seurantakeskuksella olisi siksi oltava käytössään tarkat tiedot unionin energiajärjestelmän tärkeimpiin osatekijöihin liittyvistä investointihankkeista, myös käytöstä poistamiseen liittyvistä hankkeista.

| (6) | Tuotanto-, siirto- ja varastointikapasiteetin ennakoitavissa olevaa kehitystä ja eri energiasektoreiden hankkeita koskevat tiedot ovat unionin kannalta merkityksellisiä ja ne ovat tärkeitä tulevien investointien kannalta. Siksi on tarpeellista varmistaa, että komissiolle ilmoitetaan investointihankkeista, joihin liittyvät rakennus- tai käytöstäpoistamistyöt on aloitettu tai joiden osalta on tehty lopullinen investointipäätös. |
| --- | --- |

(6)

Tuotanto-, siirto- ja varastointikapasiteetin ennakoitavissa olevaa kehitystä ja eri energiasektoreiden hankkeita koskevat tiedot ovat unionin kannalta merkityksellisiä ja ne ovat tärkeitä tulevien investointien kannalta. Siksi on tarpeellista varmistaa, että komissiolle ilmoitetaan investointihankkeista, joihin liittyvät rakennus- tai käytöstäpoistamistyöt on aloitettu tai joiden osalta on tehty lopullinen investointipäätös.

| (7) | Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 41 ja 42 artiklan mukaan yritysten on ilmoitettava investointihankkeistaan. Näitä tietoja on tarpeen täydentää investointihankkeiden toteutusta koskevalla säännöllisellä raportoinnilla. Tällainen lisäraportointi ei rajoita Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 41–44 artiklan soveltamista. Yrityksille aiheutuvaa kaksinkertaista rasitusta olisi kuitenkin mahdollisuuksien mukaan vältettävä. |
| --- | --- |

(7)

Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 41 ja 42 artiklan mukaan yritysten on ilmoitettava investointihankkeistaan. Näitä tietoja on tarpeen täydentää investointihankkeiden toteutusta koskevalla säännöllisellä raportoinnilla. Tällainen lisäraportointi ei rajoita Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 41–44 artiklan soveltamista. Yrityksille aiheutuvaa kaksinkertaista rasitusta olisi kuitenkin mahdollisuuksien mukaan vältettävä.

| (8) | Jotta komissiolla olisi yhtenäinen näkemys unionin energiajärjestelmän tulevasta kehityksestä kokonaisuudessaan, investointihankkeita koskevien tietojen ilmoittamiselle on tarpeen olla olemassa yhdenmukaistettu kehys, joka perustuu niiden virallisten tietojen ajan tasalle saatettuun luokitukseen, jotka jäsenvaltioiden on toimitettava. |
| --- | --- |

(8)

Jotta komissiolla olisi yhtenäinen näkemys unionin energiajärjestelmän tulevasta kehityksestä kokonaisuudessaan, investointihankkeita koskevien tietojen ilmoittamiselle on tarpeen olla olemassa yhdenmukaistettu kehys, joka perustuu niiden virallisten tietojen ajan tasalle saatettuun luokitukseen, jotka jäsenvaltioiden on toimitettava.

| (9) | Tätä varten jäsenvaltioiden olisi toimitettava komissiolle tiedot alueellaan suunnitteilla tai rakenteilla olevista energiainfrastruktuurin investointihankkeista, jotka liittyvät öljyn, maakaasun, sähkön, mukaan lukien uusiutuvista lähteistä peräisin oleva sähkö, hiilestä ja ruskohiilestä tuotettu sähkö sekä sähkön ja hyötylämmön yhteistuotanto, tuotantoon, siirtoon ja varastointiin, biopolttoaineiden tuotantoon sekä hiilidioksidin talteenottoon, siirtoon ja varastointiin. Jäsenvaltioiden olisi myös toimitettava komissiolle tiedot investointihankkeista, jotka koskevat sähkö- ja kaasuverkkojen yhteenliitäntöjä unionin ja kolmansien maiden välillä. Asianomaiset yritykset olisi velvoitettava ilmoittamaan kyseiset tiedot asianomaiselle jäsenvaltiolle. |
| --- | --- |

(9)

Tätä varten jäsenvaltioiden olisi toimitettava komissiolle tiedot alueellaan suunnitteilla tai rakenteilla olevista energiainfrastruktuurin investointihankkeista, jotka liittyvät öljyn, maakaasun, sähkön, mukaan lukien uusiutuvista lähteistä peräisin oleva sähkö, hiilestä ja ruskohiilestä tuotettu sähkö sekä sähkön ja hyötylämmön yhteistuotanto, tuotantoon, siirtoon ja varastointiin, biopolttoaineiden tuotantoon sekä hiilidioksidin talteenottoon, siirtoon ja varastointiin. Jäsenvaltioiden olisi myös toimitettava komissiolle tiedot investointihankkeista, jotka koskevat sähkö- ja kaasuverkkojen yhteenliitäntöjä unionin ja kolmansien maiden välillä. Asianomaiset yritykset olisi velvoitettava ilmoittamaan kyseiset tiedot asianomaiselle jäsenvaltiolle.

| (10) | Energia-alan investointihankkeiden toteutusaika huomioon ottaen olisi riittävää, että tiedot ilmoitetaan kahden vuoden välein. |
| --- | --- |

(10)

Energia-alan investointihankkeiden toteutusaika huomioon ottaen olisi riittävää, että tiedot ilmoitetaan kahden vuoden välein.

| (11) | Jotta vältettäisiin suhteettoman suuret hallinnolliset rasitteet ja jotta jäsenvaltioille ja yrityksille, etenkin pienille ja keskisuurille yrityksille, aiheutuvat kustannukset pysyisivät mahdollisimman pieninä, tässä asetuksessa olisi annettava mahdollisuus vapauttaa jäsenvaltiot ja yritykset ilmoitusvelvollisuudesta sillä edellytyksellä, että komissiolle on jo toimitettu vastaavat tiedot unionin energia-alaa koskevien sellaisten säädösten nojalla, joilla pyritään saavuttamaan kilpailtuihin unionin energiamarkkinoihin, unionin energiajärjestelmän kestävyyteen ja unionin energiasaannin varmuuteen liittyvät tavoitteet. Olisi siksi vältettävä luomasta kolmannessa sähkön ja maakaasun sisämarkkinoita koskevassa paketissa esitettyjen ilmoitusvelvollisuuksien kanssa päällekkäisiä velvollisuuksia. Raportointirasitteen helpottamiseksi komission olisi tarjottava jäsenvaltioille tukea sen selventämiseksi, missä tapauksissa komissio katsoo, että sille muiden säädösten nojalla jo toimitetut tiedot täyttävät tämän asetuksen vaatimukset. |
| --- | --- |

(11)

Jotta vältettäisiin suhteettoman suuret hallinnolliset rasitteet ja jotta jäsenvaltioille ja yrityksille, etenkin pienille ja keskisuurille yrityksille, aiheutuvat kustannukset pysyisivät mahdollisimman pieninä, tässä asetuksessa olisi annettava mahdollisuus vapauttaa jäsenvaltiot ja yritykset ilmoitusvelvollisuudesta sillä edellytyksellä, että komissiolle on jo toimitettu vastaavat tiedot unionin energia-alaa koskevien sellaisten säädösten nojalla, joilla pyritään saavuttamaan kilpailtuihin unionin energiamarkkinoihin, unionin energiajärjestelmän kestävyyteen ja unionin energiasaannin varmuuteen liittyvät tavoitteet. Olisi siksi vältettävä luomasta kolmannessa sähkön ja maakaasun sisämarkkinoita koskevassa paketissa esitettyjen ilmoitusvelvollisuuksien kanssa päällekkäisiä velvollisuuksia. Raportointirasitteen helpottamiseksi komission olisi tarjottava jäsenvaltioille tukea sen selventämiseksi, missä tapauksissa komissio katsoo, että sille muiden säädösten nojalla jo toimitetut tiedot täyttävät tämän asetuksen vaatimukset.

| (12) | Komission ja erityisesti sen energiamarkkinoiden seurantakeskuksen olisi voitava toteuttaa kaikki tietojen käsittelemiseksi ja tietojen ilmoittamisen yksinkertaistamiseksi ja turvaamiseksi tarvittavat toimenpiteet ja erityisesti käyttää integroituja tietotekniikkavälineitä ja -menettelyjä, millä olisi taattava komissiolle ilmoitettujen tietojen luottamuksellisuus. |
| --- | --- |

(12)

Komission ja erityisesti sen energiamarkkinoiden seurantakeskuksen olisi voitava toteuttaa kaikki tietojen käsittelemiseksi ja tietojen ilmoittamisen yksinkertaistamiseksi ja turvaamiseksi tarvittavat toimenpiteet ja erityisesti käyttää integroituja tietotekniikkavälineitä ja -menettelyjä, millä olisi taattava komissiolle ilmoitettujen tietojen luottamuksellisuus.

| (13) | Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä jäsenvaltioissa säädetään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (3), ja yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä komissiossa säädetään puolestaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 45/2001 (4). Tämä asetus ei vaikuta kyseisiin säännöksiin. |
| --- | --- |

(13)

Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä jäsenvaltioissa säädetään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (3), ja yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä komissiossa säädetään puolestaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 45/2001 (4). Tämä asetus ei vaikuta kyseisiin säännöksiin.

| (14) | Jäsenvaltioiden tai niiden valtuuttamien elinten ja komission olisi pidettävä kaupallisesti arkaluonteiset tiedot luottamuksellisina. Jäsenvaltioiden tai niiden valtuuttamien elinten olisi näin ollen koottava tällaiset tiedot yhteen kansallisella tasolla ennen kuin ne toimitetaan komissiolle, paitsi jos kyse on rajat ylittäviin siirtohankkeisiin liittyvistä tiedoista. Komission olisi tarvittaessa koottava nämä tiedot siten, että yksittäisiä yrityksiä koskevia tietoja ei paljasteta eivätkä ne ole pääteltävissä. |
| --- | --- |

(14)

Jäsenvaltioiden tai niiden valtuuttamien elinten ja komission olisi pidettävä kaupallisesti arkaluonteiset tiedot luottamuksellisina. Jäsenvaltioiden tai niiden valtuuttamien elinten olisi näin ollen koottava tällaiset tiedot yhteen kansallisella tasolla ennen kuin ne toimitetaan komissiolle, paitsi jos kyse on rajat ylittäviin siirtohankkeisiin liittyvistä tiedoista. Komission olisi tarvittaessa koottava nämä tiedot siten, että yksittäisiä yrityksiä koskevia tietoja ei paljasteta eivätkä ne ole pääteltävissä.

| (15) | Komission ja erityisesti sen energiamarkkinoiden seurantakeskuksen olisi laadittava säännöllinen ja monialainen analyysi unionin energiajärjestelmän rakenteellisesta kehityksestä ja tulevaisuudennäkymistä ja tarvittaessa tarkemmin rajattu analyysi tämän energiajärjestelmän tietyistä näkökohdista. Tässä analyysissä olisi erityisesti parannettava energiavarmuutta määrittelemällä infrastruktuurin ja investointien mahdollisia puutteita energian kysynnän ja tarjonnan tasapainon suhteen. Analyysin olisi myös edistettävä unionin tasolla käytävää keskustelua energiainfrastruktuureista ja se olisi näin ollen toimitettava Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja annettava niiden osapuolten käyttöön, joita asia koskee. |
| --- | --- |

(15)

Komission ja erityisesti sen energiamarkkinoiden seurantakeskuksen olisi laadittava säännöllinen ja monialainen analyysi unionin energiajärjestelmän rakenteellisesta kehityksestä ja tulevaisuudennäkymistä ja tarvittaessa tarkemmin rajattu analyysi tämän energiajärjestelmän tietyistä näkökohdista. Tässä analyysissä olisi erityisesti parannettava energiavarmuutta määrittelemällä infrastruktuurin ja investointien mahdollisia puutteita energian kysynnän ja tarjonnan tasapainon suhteen. Analyysin olisi myös edistettävä unionin tasolla käytävää keskustelua energiainfrastruktuureista ja se olisi näin ollen toimitettava Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja annettava niiden osapuolten käyttöön, joita asia koskee.

| (16) | Investointisuunnitelmiaan laatiessaan pienet ja keskisuuret yritykset voivat hyödyntää komission monialaista analyysia ja komission tämän asetuksen nojalla julkistamia tietoja. |
| --- | --- |

(16)

Investointisuunnitelmiaan laatiessaan pienet ja keskisuuret yritykset voivat hyödyntää komission monialaista analyysia ja komission tämän asetuksen nojalla julkistamia tietoja.

| (17) | Komissiota voivat avustaa jäsenvaltioiden asiantuntijat tai ketkä tahansa muut pätevät asiantuntijat, millä edistetään yhteisen näkemyksen muodostamista mahdollisista infrastruktuurin puutteista ja niihin liittyvistä riskeistä ja lisätään avoimuutta tulevan kehityksen suhteen, mikä on erityisesti uusien markkinoille tulijoiden etujen mukaista. |
| --- | --- |

(17)

Komissiota voivat avustaa jäsenvaltioiden asiantuntijat tai ketkä tahansa muut pätevät asiantuntijat, millä edistetään yhteisen näkemyksen muodostamista mahdollisista infrastruktuurin puutteista ja niihin liittyvistä riskeistä ja lisätään avoimuutta tulevan kehityksen suhteen, mikä on erityisesti uusien markkinoille tulijoiden etujen mukaista.

| (18) | Tämän asetuksen olisi korvattava neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 617/2010 (5), jonka Euroopan unionin tuomioistuin kumosi 6 päivänä syyskuuta 2012 (6) ja jonka vaikutukset määrättiin pysytettäväksi, kunnes uusi asetus tulee voimaan. Näin ollen tämän asetuksen voimaantulon myötä asetuksen (EU, Euratom) N:o 617/2010 kumoamista koskevan unionin tuomioistuimen määräyksen olisi tultava voimaan. Lisäksi neuvoston asetus (EY) N:o 736/96 (7), joka kumottiin kumotulla asetuksella (EU, Euratom) N:o 617/2010, olisi kumottava tällä asetuksella. |
| --- | --- |

(18)

Tämän asetuksen olisi korvattava neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 617/2010 (5), jonka Euroopan unionin tuomioistuin kumosi 6 päivänä syyskuuta 2012 (6) ja jonka vaikutukset määrättiin pysytettäväksi, kunnes uusi asetus tulee voimaan. Näin ollen tämän asetuksen voimaantulon myötä asetuksen (EU, Euratom) N:o 617/2010 kumoamista koskevan unionin tuomioistuimen määräyksen olisi tultava voimaan. Lisäksi neuvoston asetus (EY) N:o 736/96 (7), joka kumottiin kumotulla asetuksella (EU, Euratom) N:o 617/2010, olisi kumottava tällä asetuksella.

| (19) | Komissiolle energiainfrastruktuuriin liittyvistä investointihankkeista tehtävien ilmoitusten muodosta ja teknisistä yksityiskohdista säädetään komission asetuksessa (EU, Euratom) N:o 833/2010 (8). Asetusta (EU, Euratom) N:o 833/2010 olisi sovellettava siihen saakka, kunnes sitä tarkistetaan tämän asetuksen hyväksymisen jälkeen. |
| --- | --- |

(19)

Komissiolle energiainfrastruktuuriin liittyvistä investointihankkeista tehtävien ilmoitusten muodosta ja teknisistä yksityiskohdista säädetään komission asetuksessa (EU, Euratom) N:o 833/2010 (8). Asetusta (EU, Euratom) N:o 833/2010 olisi sovellettava siihen saakka, kunnes sitä tarkistetaan tämän asetuksen hyväksymisen jälkeen.

| (20) | Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi, |
| --- | --- |

(20)

Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Kohde ja soveltamisala

1.   Tässä asetuksessa vahvistetaan yhteinen kehys komissiolle tehtäville ilmoituksille, jotka koskevat energiainfrastruktuuriin liittyviä investointihankkeita, joita toteutetaan öljyn, maakaasun ja sähkön – mukaan lukien uusiutuvista lähteistä peräisin oleva sähkö, hiilestä ja ruskohiilestä saatava sähkö sekä sähkön ja hyötylämmön yhteistuotanto – sektoreilla, sekä investointihankkeita, jotka liittyvät biopolttoaineiden tuotantoon sekä näiden sektoreiden tuottaman hiilidioksidin talteenottoon, siirtoon ja varastointiin.

2.   Tätä asetusta sovelletaan liitteessä luetellun tyyppisiin investointihankkeisiin, joihin liittyvät rakennus- tai käytöstäpoistamistyöt on aloitettu tai joiden osalta on tehty lopullinen investointipäätös.

Jäsenvaltiot voivat lisäksi toimittaa arviotietoja tai alustavia tietoja liitteessä lueteltujen tyyppisistä investointihankkeista, joiden osalta rakennustöiden on suunniteltu alkavan viiden vuoden kuluessa tai joissa on kyseessä käytöstä poistaminen kolmen vuoden kuluessa, mutta joiden osalta ei ole vielä tehty lopullista investointipäätöstä.

2 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan

| 1) | ’infrastruktuurilla’ minkä tahansa tyyppistä laitosta tai laitoksen osaa, joka liittyy tuotantoon, siirtoon ja varastointiin, mukaan lukien unionin ja kolmansien maiden väliset yhteenliitännät; |
| --- | --- |

1)

’infrastruktuurilla’ minkä tahansa tyyppistä laitosta tai laitoksen osaa, joka liittyy tuotantoon, siirtoon ja varastointiin, mukaan lukien unionin ja kolmansien maiden väliset yhteenliitännät;

| 2) | ’investointihankkeilla’ hankkeita, joiden tarkoituksena on:






  i) | uuden infrastruktuurin rakentaminen; |
| --- | --- | --- |

2)

’investointihankkeilla’ hankkeita, joiden tarkoituksena on:

i)

uuden infrastruktuurin rakentaminen;

| ii) | olemassa olevan infrastruktuurin muuntaminen tai uudenaikaistaminen tai sen kapasiteetin lisääminen tai pienentäminen; |
| --- | --- |

ii)

olemassa olevan infrastruktuurin muuntaminen tai uudenaikaistaminen tai sen kapasiteetin lisääminen tai pienentäminen;

| iii) | olemassa olevan infrastruktuurin osittainen tai täydellinen käytöstä poistaminen; |
| --- | --- |

iii)

olemassa olevan infrastruktuurin osittainen tai täydellinen käytöstä poistaminen;

| 3) | ’lopullisella investointipäätöksellä’ yrityksen tasolla tehtyä päätöstä varata lopullisesti varat hankkeen investointivaiheeseen; |
| --- | --- |

3)

’lopullisella investointipäätöksellä’ yrityksen tasolla tehtyä päätöstä varata lopullisesti varat hankkeen investointivaiheeseen;

| 4) | ’investointivaiheella’ vaihetta, jonka aikana rakentaminen tai käytöstä poistaminen tapahtuu ja jossa aiheutuu pääomakustannuksia; investointivaihe ei sisällä suunnitteluvaihetta, |
| --- | --- |

4)

’investointivaiheella’ vaihetta, jonka aikana rakentaminen tai käytöstä poistaminen tapahtuu ja jossa aiheutuu pääomakustannuksia; investointivaihe ei sisällä suunnitteluvaihetta,

| 5) | ’suunnitteluvaiheella’ vaihetta, jonka aikana hankkeen toteuttamista valmistellaan ja johon sisältyvät tapauksen mukaan toteutettavuuden arviointi, valmistelevat ja tekniset tutkimukset sekä lupien hankkiminen ja jossa aiheutuu pääomakustannuksia; |
| --- | --- |

5)

’suunnitteluvaiheella’ vaihetta, jonka aikana hankkeen toteuttamista valmistellaan ja johon sisältyvät tapauksen mukaan toteutettavuuden arviointi, valmistelevat ja tekniset tutkimukset sekä lupien hankkiminen ja jossa aiheutuu pääomakustannuksia;

| 6) | ’rakenteilla olevilla investointihankkeilla’ investointihankkeita, joiden rakentaminen on alkanut ja jotka ovat aiheuttaneet pääomakustannuksia; |
| --- | --- |

6)

’rakenteilla olevilla investointihankkeilla’ investointihankkeita, joiden rakentaminen on alkanut ja jotka ovat aiheuttaneet pääomakustannuksia;

| 7) | ’käytöstä poistamisella’ vaihetta, jossa infrastruktuuri poistetaan lopullisesti käytöstä; |
| --- | --- |

7)

’käytöstä poistamisella’ vaihetta, jossa infrastruktuuri poistetaan lopullisesti käytöstä;

| 8) | ’tuotannolla’ sähköntuotantoa ja polttoaineiden, myös biopolttoaineiden, jalostusta; |
| --- | --- |

8)

’tuotannolla’ sähköntuotantoa ja polttoaineiden, myös biopolttoaineiden, jalostusta;

| 9) | ’siirrolla’ energialähteiden tai -tuotteiden tai hiilidioksidin siirtoa verkon kautta etenkin:






  i) | putkistoissa, lukuun ottamatta tuotantovaiheen putkiverkkoa ja sitä putkistojen osaa, jota käytetään pääasiallisesti paikalliseen jakeluun; tai |
| --- | --- | --- |

9)

’siirrolla’ energialähteiden tai -tuotteiden tai hiilidioksidin siirtoa verkon kautta etenkin:

i)

putkistoissa, lukuun ottamatta tuotantovaiheen putkiverkkoa ja sitä putkistojen osaa, jota käytetään pääasiallisesti paikalliseen jakeluun; tai

| ii) | yhteenliitetyissä siirtojännite- ja suurjännitejärjestelmissä, lukuun ottamatta järjestelmiä, joita käytetään pääasiallisesti paikalliseen jakeluun; |
| --- | --- |

ii)

yhteenliitetyissä siirtojännite- ja suurjännitejärjestelmissä, lukuun ottamatta järjestelmiä, joita käytetään pääasiallisesti paikalliseen jakeluun;

| 10) | ’talteenotolla’ prosessia hiilidioksidin talteen ottamiseksi teollisuuslaitoksissa varastointia varten; |
| --- | --- |

10)

’talteenotolla’ prosessia hiilidioksidin talteen ottamiseksi teollisuuslaitoksissa varastointia varten;

| 11) | ’varastoinnilla’ energian tai energialähteiden pysyvää tai tilapäistä varastointia maanpäällisissä tai maanalaisissa infrastruktuureissa tai geologisilla varastointialueilla tai hiilidioksidin eristämistä maanalaisiin geologisiin muodostumiin; |
| --- | --- |

11)

’varastoinnilla’ energian tai energialähteiden pysyvää tai tilapäistä varastointia maanpäällisissä tai maanalaisissa infrastruktuureissa tai geologisilla varastointialueilla tai hiilidioksidin eristämistä maanalaisiin geologisiin muodostumiin;

| 12) | ’yrityksellä’ sekä yksityistä että julkista luonnollista tai oikeushenkilöä, joka päättää investointihankkeesta tai toteuttaa sen; |
| --- | --- |

12)

’yrityksellä’ sekä yksityistä että julkista luonnollista tai oikeushenkilöä, joka päättää investointihankkeesta tai toteuttaa sen;

| 13) | ’energialähteellä’:






  i) | primaarienergialähteitä, kuten öljyä, maakaasua ja hiiltä; |
| --- | --- | --- |

13)

’energialähteellä’:

i)

primaarienergialähteitä, kuten öljyä, maakaasua ja hiiltä;

| ii) | muunnettuja energialähteitä, kuten sähköä; |
| --- | --- |

ii)

muunnettuja energialähteitä, kuten sähköä;

| iii) | uusiutuvia energialähteitä, mukaan lukien vesivoima, biomassa, biokaasu, tuuli-, aurinko-, vuorovesi- ja aaltoenergia sekä geoterminen energia; ja |
| --- | --- |

iii)

uusiutuvia energialähteitä, mukaan lukien vesivoima, biomassa, biokaasu, tuuli-, aurinko-, vuorovesi- ja aaltoenergia sekä geoterminen energia; ja

| iv) | energiatuotteita, kuten jalostettuja öljytuotteita ja biopolttoaineita; |
| --- | --- |

iv)

energiatuotteita, kuten jalostettuja öljytuotteita ja biopolttoaineita;

| 14) | ’erityiselimellä’ elintä, jolle unionin energia-alaa koskevan säädöksen nojalla on annettu tehtäväksi sellaisten energiainfrastruktuuria koskevien unionin laajuisten monivuotisten verkoston kehittämis- ja investointisuunnitelmien valmistelu ja hyväksyminen, kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 714/2009 (9) 4 artiklassa tarkoitettu sähkön siirtoverkonhaltijoiden eurooppalainen verkosto, jäljempänä ’Sähkö-ENTSO’, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2009 (10) 4 artiklassa tarkoitettu kaasun siirtoverkonhaltijoiden eurooppalainen verkosto, jäljempänä ’Kaasu-ENTSO’; |
| --- | --- |

14)

’erityiselimellä’ elintä, jolle unionin energia-alaa koskevan säädöksen nojalla on annettu tehtäväksi sellaisten energiainfrastruktuuria koskevien unionin laajuisten monivuotisten verkoston kehittämis- ja investointisuunnitelmien valmistelu ja hyväksyminen, kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 714/2009 (9) 4 artiklassa tarkoitettu sähkön siirtoverkonhaltijoiden eurooppalainen verkosto, jäljempänä ’Sähkö-ENTSO’, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2009 (10) 4 artiklassa tarkoitettu kaasun siirtoverkonhaltijoiden eurooppalainen verkosto, jäljempänä ’Kaasu-ENTSO’;

| 15) | ’koostetiedoilla’ yhden tai useamman jäsenvaltion tasolla koottuja tietoja. |
| --- | --- |

15)

’koostetiedoilla’ yhden tai useamman jäsenvaltion tasolla koottuja tietoja.

3 artikla

Tietojen ilmoittaminen

1.   Jäsenvaltioiden tai elinten, jotka jäsenvaltiot valtuuttavat hoitamaan tietojen keräämiseen ja raportointiin kuuluvia tehtäviä, on pidettävä tietojen keräämiseen ja raportointiin liittyvät rasitteet oikeasuhteisina sekä kerättävä kaikki tämän asetuksen nojalla vaaditut tiedot 1 päivästä tammikuuta 2015 lähtien ja sen jälkeen kahden vuoden välein.

Niiden on ilmoitettava tässä asetuksessa määritellyt tiedot ja asianmukaiset hanketiedot komissiolle vuonna 2015, joka on ensimmäinen raportointivuosi, ja sen jälkeen kahden vuoden välein. Ilmoitus on tehtävä koostetussa muodossa lukuun ottamatta rajat ylittäviä siirtohankkeita koskevia asianmukaisia tietoja.

Jäsenvaltioiden tai niiden valtuuttamien elinten on ilmoitettava koostetiedot ja asianmukaiset hanketiedot kyseessä olevan raportointivuoden heinäkuun 31 päivään mennessä.

2.   Jäsenvaltiot tai niiden valtuuttamat elimet vapautetaan 1 kohdassa säädetyistä velvollisuuksista edellyttäen että, ja siinä määrin kuin, energia-alaa koskevan unionin säädöksen tai Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen nojalla

| a) | asianomainen jäsenvaltio tai sen valtuuttama elin on jo toimittanut komissiolle tämän asetuksen nojalla vaadittuja tietoja vastaavat tiedot ja on ilmoittanut tietojen toimittamisen ajankohdan sekä sen, minkä säädöksen nojalla tiedot on ilmoitettu; tai |
| --- | --- |

a)

asianomainen jäsenvaltio tai sen valtuuttama elin on jo toimittanut komissiolle tämän asetuksen nojalla vaadittuja tietoja vastaavat tiedot ja on ilmoittanut tietojen toimittamisen ajankohdan sekä sen, minkä säädöksen nojalla tiedot on ilmoitettu; tai

| b) | erityiselimelle on annettu tehtäväksi laatia unionin tasolla energiainfrastruktuuriin tehtäviä investointeja koskeva monivuotinen investointisuunnitelma, ja se kerää tätä varten tämän asetuksen nojalla vaadittuja tietoja vastaavat tiedot. Tässä tapauksessa ja tämän asetuksen soveltamiseksi mainittu erityiselin ilmoittaa kaikki asiaan kuuluvat tiedot komissiolle. |
| --- | --- |

b)

erityiselimelle on annettu tehtäväksi laatia unionin tasolla energiainfrastruktuuriin tehtäviä investointeja koskeva monivuotinen investointisuunnitelma, ja se kerää tätä varten tämän asetuksen nojalla vaadittuja tietoja vastaavat tiedot. Tässä tapauksessa ja tämän asetuksen soveltamiseksi mainittu erityiselin ilmoittaa kaikki asiaan kuuluvat tiedot komissiolle.

4 artikla

Tietolähteet

Asianomaisten yritysten on ilmoitettava ennen kunkin raportointivuoden kesäkuun 1 päivää 3 artiklassa tarkoitetut tiedot niille jäsenvaltioille tai näiden valtuuttamille elimille, joiden alueella ne aikovat toteuttaa investointihankkeita. Ilmoitettujen tietojen on vastattava investointihankkeiden tilannetta asianomaisen raportointivuoden maaliskuun 31 päivänä.

Ensimmäistä kohtaa ei sovelleta yrityksiin, jos asianomainen jäsenvaltio päättää käyttää muita keinoja 3 artiklassa tarkoitettujen tietojen toimittamiseksi komissiolle, edellyttäen että toimitetut tiedot ovat vertailukelpoisia.

5 artikla

Ilmoituksen sisältö

1.   Liitteessä luetellun tyyppisten investointihankkeiden osalta 3 artiklassa säädetyssä ilmoituksessa on mainittava soveltuvin osin:

| a) | suunnitteilla tai rakenteilla olevan kapasiteetin määrä; |
| --- | --- |

a)

suunnitteilla tai rakenteilla olevan kapasiteetin määrä;

| b) | suunnitteilla tai rakenteilla olevan infrastruktuurin tai kapasiteetin tyyppi ja keskeiset ominaispiirteet sekä tarvittaessa rajat ylittävien siirtohankkeiden sijainti; |
| --- | --- |

b)

suunnitteilla tai rakenteilla olevan infrastruktuurin tai kapasiteetin tyyppi ja keskeiset ominaispiirteet sekä tarvittaessa rajat ylittävien siirtohankkeiden sijainti;

| c) | todennäköinen käyttöönottovuosi; |
| --- | --- |

c)

todennäköinen käyttöönottovuosi;

| d) | käytettyjen energialähteiden tyyppi; |
| --- | --- |

d)

käytettyjen energialähteiden tyyppi;

| e) | laitokset, jotka pystyvät vastaamaan toimitusvarmuutta koskeviin ongelmatilanteisiin, kuten käänteiset virtaukset tai polttoaineen vaihtamisen mahdollistavat laitteet; ja |
| --- | --- |

e)

laitokset, jotka pystyvät vastaamaan toimitusvarmuutta koskeviin ongelmatilanteisiin, kuten käänteiset virtaukset tai polttoaineen vaihtamisen mahdollistavat laitteet; ja

| f) | hiilidioksidin talteenottojärjestelmien laitteet tai hiilidioksidin talteenottoa ja varastointia koskevat jälkiasennusmahdollisuudet. |
| --- | --- |

f)

hiilidioksidin talteenottojärjestelmien laitteet tai hiilidioksidin talteenottoa ja varastointia koskevat jälkiasennusmahdollisuudet.

2.   Ehdotetun kapasiteetin käytöstä poistamisen osalta 3 artiklassa säädetyssä ilmoituksessa on mainittava:

| a) | kyseessä olevan infrastruktuurin laatu ja kapasiteetti; ja |
| --- | --- |

a)

kyseessä olevan infrastruktuurin laatu ja kapasiteetti; ja

| b) | todennäköinen käytöstäpoistamisvuosi. |
| --- | --- |

b)

todennäköinen käytöstäpoistamisvuosi.

3.   Edellä 3 artiklassa tarkoitetuissa ilmoituksissa on tarvittaessa ilmoitettava:

| a) | sellaisen asennetun tuotanto-, siirto- ja varastointikapasiteetin kokonaismäärä, joka on käytössä kyseessä olevan raportointivuoden alussa tai jonka toiminta on keskeytetty yli kolmeksi vuodeksi; ja |
| --- | --- |

a)

sellaisen asennetun tuotanto-, siirto- ja varastointikapasiteetin kokonaismäärä, joka on käytössä kyseessä olevan raportointivuoden alussa tai jonka toiminta on keskeytetty yli kolmeksi vuodeksi; ja

| b) | asiaan kuuluvat tiedot investointihankkeiden toteuttamisen viivästymisistä ja/tai esteistä, jos jäsenvaltioilla, niiden valtuuttamilla elimillä tai asianomaisella erityiselimellä on nämä tiedot. |
| --- | --- |

b)

asiaan kuuluvat tiedot investointihankkeiden toteuttamisen viivästymisistä ja/tai esteistä, jos jäsenvaltioilla, niiden valtuuttamilla elimillä tai asianomaisella erityiselimellä on nämä tiedot.

6 artikla

Tietojen laatu ja julkisuus

1.   Jäsenvaltioiden, niiden valtuuttamien elinten tai tilanteen mukaan erityiselinten on pyrittävä varmistamaan, että niiden komissiolle ilmoittamat tiedot ovat laadukkaita, merkityksellisiä, tarkkoja, selkeitä, ajantasaisia ja johdonmukaisia.

Jos erityiselimet huolehtivat ilmoittamisesta, tietojen mukana voidaan toimittaa asianmukaiset jäsenvaltioiden huomautukset.

2.   Komissio voi julkaista tämän asetuksen mukaisesti toimitetut koostetiedot, etenkin 10 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa analyyseissä, edellyttäen että yksittäisiä yrityksiä ja laitoksia koskevia tietoja ei paljasteta eivätkä ne ole pääteltävissä.

3.   Jäsenvaltioiden, niiden valtuuttamien elinten tai komission on kunkin pidettävä hallussaan olevat kaupallisesti arkaluonteiset tiedot luottamuksellisina.

7 artikla

Täytäntöönpanosäännökset

Komissio hyväksyy tässä asetuksessa vahvistetuissa rajoissa viimeistään 10 päivänä kesäkuuta 2014 tämän asetuksen täytäntöönpanon kannalta tarpeelliset säännökset, jotka koskevat 3 ja 5 artiklassa tarkoitettujen tietojen ilmoittamisen muotoa ja muita teknisiä yksityiskohtia. Siihen saakka sovelletaan asetusta (EU, Euratom) N:o 833/2010.

8 artikla

Tietojenkäsittely

Komissio vastaa sille tämän asetuksen mukaisesti toimitettujen energiainfrastruktuuria koskevien tietojen vastaanotossa, tallentamisessa ja käsittelyssä tarvittavien tietotekniikkaresurssien kehittämisestä, isännöinnistä, hallinnoinnista ja ylläpidosta.

Komissio varmistaa myös, että ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen tietotekniikkaresurssien avulla taataan sille tämän asetuksen nojalla toimitettujen tietojen käsittelyn luottamuksellisuus.

9 artikla

Yksilöiden suojelu tietojen käsittelyssä

Tämä asetus ei rajoita unionin oikeuden soveltamista eikä sillä varsinkaan muuteta direktiivissä 95/46/EY säädettyjä jäsenvaltioiden velvoitteita niiden suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä eikä asetuksen (EY) N:o 45/2001 mukaisia unionin toimielinten ja muiden elinten velvoitteita niiden käsitellessä henkilötietoja tehtäviensä yhteydessä.

10 artikla

Valvonta ja raportointi

1.   Toimitettujen tietojen ja tarvittaessa muiden tietolähteiden, kuten komission ostamien tietojen, pohjalta ja ottaen huomioon asianmukaiset analyysit, kuten kaasun ja sähkön monivuotisen verkoston kehittämissuunnitelmat, komissio toimittaa Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja julkaisee joka toinen vuosi monialaisen analyysin unionin energiajärjestelmän rakenteellisesta kehityksestä ja tulevaisuudennäkymistä. Tällä analyysillä pyritään erityisesti:

| a) | yksilöimään energiakysynnän ja -tarjonnan väliset mahdolliset tulevat puutteet, jotka ovat merkityksellisiä unionin energiapolitiikan kannalta, mukaan lukien energian sisämarkkinoiden toiminta, ja keskittymään mahdollisiin tuleviin puutteisiin ja vikoihin tuotanto- ja siirtoinfrastruktuurissa; |
| --- | --- |

a)

yksilöimään energiakysynnän ja -tarjonnan väliset mahdolliset tulevat puutteet, jotka ovat merkityksellisiä unionin energiapolitiikan kannalta, mukaan lukien energian sisämarkkinoiden toiminta, ja keskittymään mahdollisiin tuleviin puutteisiin ja vikoihin tuotanto- ja siirtoinfrastruktuurissa;

| b) | määrittelemään investointien esteet ja edistämään parhaita toimintatapoja niiden voittamiseksi; ja |
| --- | --- |

b)

määrittelemään investointien esteet ja edistämään parhaita toimintatapoja niiden voittamiseksi; ja

| c) | lisäämään avoimuutta markkinatoimijoille ja mahdollisille markkinatulokkaille. |
| --- | --- |

c)

lisäämään avoimuutta markkinatoimijoille ja mahdollisille markkinatulokkaille.

Komissio voi näiden tietojen pohjalta laatia myös tarpeellisiksi tai sopiviksi katsomiaan erityisanalyysejä.

2.   Komissiota voivat avustaa edellä 1 kohdassa tarkoitettujen analyysien laadinnassa jäsenvaltioiden asiantuntijat ja/tai mitkä tahansa muut asiantuntijat tai ammatilliset yhdistykset, joilla on erityisosaamista kyseessä olevalta alalta.

Komissio antaa kaikille jäsenvaltioille tilaisuuden esittää huomautuksia analyysiluonnoksista.

3.   Komissio keskustelee analyyseistä niiden osapuolten kanssa, joita asia koskee, kuten Sähkö-ENTSO, Kaasu-ENTSO, kaasualan koordinointiryhmä, sähköalan koordinointiryhmä ja öljyalan koordinointiryhmä.

11 artikla

Uudelleentarkastelu

Komissio tarkastelee uudelleen tämän asetuksen täytäntöönpanoa 31 päivänä joulukuuta 2016 ja esittää raportin tämän tarkastelun tuloksista Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Uudelleentarkastelussa komissio tarkastelee muun muassa:

| a) | mahdollisuutta laajentaa tämän asetuksen soveltamisala koskemaan






  i) | kaasun, öljyn ja hiilen tuotantoa; |
| --- | --- | --- |

a)

mahdollisuutta laajentaa tämän asetuksen soveltamisala koskemaan

i)

kaasun, öljyn ja hiilen tuotantoa;

| ii) | paineistetun maakaasun terminaaleja; |
| --- | --- |

ii)

paineistetun maakaasun terminaaleja;

| iii) | muita sähkönvarastointityyppejä; ja |
| --- | --- |

iii)

muita sähkönvarastointityyppejä; ja

| b) | mahdollista tarvetta alentaa uusiutuvan energian tuotantolaitoksiin sovellettavia kynnysarvoja. |
| --- | --- |

b)

mahdollista tarvetta alentaa uusiutuvan energian tuotantolaitoksiin sovellettavia kynnysarvoja.

Näitä mahdollisuuksia tarkastellessaan komissio ottaa huomioon, että on varmistettava tasapaino kasvaneen hallinnollisen rasitteen ja lisätietojen hankkimisesta saatavan hyödyn välillä.

12 artikla

Kumoaminen

Kumotaan asetus (EY) N:o 736/96 9 päivästä huhtikuuta 2014.

13 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Strasbourgissa 26 päivänä helmikuuta 2014.

Euroopan parlamentin puolesta

Puhemies

M. SCHULZ

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

D. KOURKOULAS

---

(1)  EUVL C 271, 19.9.2013, s. 153.

1

(2)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 4. helmikuuta 2014 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, annettu 20. helmikuuta 2014.

2

(3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY, annettu 24 päivänä lokakuuta 1995, yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta (EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31).

3

(4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001, annettu 18 päivänä joulukuuta 2000, yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta (EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1).

4

(5)  Neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 617/2010, annettu 24 päivänä kesäkuuta 2010, Euroopan unionin energiainfrastruktuuriin liittyvien investointihankkeiden ilmoittamisesta komissiolle ja asetuksen (EY) N:o 736/96 kumoamisesta (EYVL L 180, 15.7.2010, s. 7).

5

(6)  Unionin tuomioistuimen tuomio 6. syyskuuta 2012 asiassa C-490/10, parlamentti v. neuvosto (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).

6

(7)  Neuvoston asetus (EY) N:o 736/96, annettu 22 päivänä huhtikuuta 1996, yhteisön etua koskevien raakaöljy-, maakaasu- ja sähköalan investointihankkeiden ilmoittamisesta komissiolle (EYVL L 102, 25.4.1996, s. 1).

7

(8)  Komission asetus (EU, Euratom) N:o 833/2010, annettu 21 päivänä syyskuuta 2010, Euroopan unionin energiainfrastruktuuriin liittyvien investointihankkeiden ilmoittamisesta komissiolle annetun neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 617/2010 täytäntöönpanosta (EUVL L 248, 22.9.2010, s. 36).

8

(9)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 714/2009, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, verkkoon pääsyä koskevista edellytyksistä rajat ylittävässä sähkön kaupassa ja asetuksen (EY) N:o 1228/2003 kumoamisesta (EUVL L 211, 14.8.2009, s. 15).

9

(10)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 715/2009, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, maakaasunsiirtoverkkoihin pääsyä koskevista edellytyksistä ja asetuksen (EY) N:o 1775/2005 kumoamisesta (EUVL L 211, 14.8.2009, s. 36).

10

---

LIITE

INVESTOINTIHANKKEET

1.   ÖLJY

1.1   Jalostus

| — | tislauslaitokset, joiden kapasiteetti on vähintään miljoona tonnia vuodessa, |
| --- | --- |

—

tislauslaitokset, joiden kapasiteetti on vähintään miljoona tonnia vuodessa,

| — | tislauskapasiteetin lisäys yli miljoonaan tonniin vuodessa, |
| --- | --- |

—

tislauskapasiteetin lisäys yli miljoonaan tonniin vuodessa,

| — | reformointilaitokset/krakkauslaitokset, joiden kapasiteetti on vähintään 500 tonnia päivässä, |
| --- | --- |

—

reformointilaitokset/krakkauslaitokset, joiden kapasiteetti on vähintään 500 tonnia päivässä,

| — | rikinpoistolaitokset raskaalle polttoöljylle, kaasuöljylle, syöttöaineille tai muille öljytuotteille. |
| --- | --- |

—

rikinpoistolaitokset raskaalle polttoöljylle, kaasuöljylle, syöttöaineille tai muille öljytuotteille.

Soveltamisalaan eivät kuulu kemianteollisuuden laitokset, jotka eivät tuota polttoöljyä ja/tai moottoripolttonesteitä tai jotka tuottavat niitä vain sivutuotteina.

1.2   Siirto

| — | raakaöljyputkistot, joiden kapasiteetti on vähintään 3 miljoonaa metristä tonnia vuodessa, ja tällaisten vähintään 30 kilometrin pituisten putkistojen laajentaminen tai pidentäminen, |
| --- | --- |

—

raakaöljyputkistot, joiden kapasiteetti on vähintään 3 miljoonaa metristä tonnia vuodessa, ja tällaisten vähintään 30 kilometrin pituisten putkistojen laajentaminen tai pidentäminen,

| — | öljytuoteputkistot, joiden kapasiteetti on vähintään 1,5 miljoonaa tonnia vuodessa, ja tällaisten vähintään 30 kilometrin pituisten putkistojen laajentaminen tai pidentäminen, |
| --- | --- |

—

öljytuoteputkistot, joiden kapasiteetti on vähintään 1,5 miljoonaa tonnia vuodessa, ja tällaisten vähintään 30 kilometrin pituisten putkistojen laajentaminen tai pidentäminen,

| — | putkistot, jotka muodostavat olennaisia yhteyksiä kansallisissa ja kansainvälisissä yhteenliitetyissä verkoissa, sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 171 artiklan mukaisesti laadituissa suuntaviivoissa määritellyt putkistot ja yhteistä etua koskevat hankkeet. |
| --- | --- |

—

putkistot, jotka muodostavat olennaisia yhteyksiä kansallisissa ja kansainvälisissä yhteenliitetyissä verkoissa, sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 171 artiklan mukaisesti laadituissa suuntaviivoissa määritellyt putkistot ja yhteistä etua koskevat hankkeet.

Soveltamisalaan eivät kuulu sotilaallisiin tarkoituksiin käytettävät putkistot eikä putkistot, joilla toimitetaan öljyä 1.1 kohdan soveltamisalaan kuulumattomiin laitoksiin.

1.3   Varastointi

| — | raakaöljyn ja öljytuotteiden varastointilaitokset (laitokset, joiden kapasiteetti on vähintään 150 000 kuutiometriä tai säiliöiden osalta vähintään 100 000 kuutiometriä). |
| --- | --- |

—

raakaöljyn ja öljytuotteiden varastointilaitokset (laitokset, joiden kapasiteetti on vähintään 150 000 kuutiometriä tai säiliöiden osalta vähintään 100 000 kuutiometriä).

Soveltamisalaan eivät kuulu sotilaallisiin tarkoituksiin käytettävät säiliöt eikä säiliöt, joista toimitetaan öljyä 1.1 kohdan soveltamisalaan kuulumattomiin laitoksiin.

2.   KAASU

2.1   Siirto

| — | kaasun, johon kuuluvat maakaasu ja biokaasu, siirtoputkistot, jotka ovat osa pääasiassa korkeapaineputkia sisältäviä putkistoja, lukuun ottamatta tuotantovaiheen putkiverkkoa ja sitä korkeapaineputkistojen osaa, jota käytetään pääasiallisesti maakaasun paikalliseen jakeluun, |
| --- | --- |

—

kaasun, johon kuuluvat maakaasu ja biokaasu, siirtoputkistot, jotka ovat osa pääasiassa korkeapaineputkia sisältäviä putkistoja, lukuun ottamatta tuotantovaiheen putkiverkkoa ja sitä korkeapaineputkistojen osaa, jota käytetään pääasiallisesti maakaasun paikalliseen jakeluun,

| — | SEUT 171 artiklan mukaisesti laadituissa suuntaviivoissa määritellyt putkistot ja yhteistä etua koskevat hankkeet. |
| --- | --- |

—

SEUT 171 artiklan mukaisesti laadituissa suuntaviivoissa määritellyt putkistot ja yhteistä etua koskevat hankkeet.

2.2   Nesteytetyn maakaasun terminaalit

| — | nesteytetyn maakaasun maahantuontiterminaalit, joissa on vähintään miljardin kuutiometrin vuotuinen kaasuttamiskapasiteetti. |
| --- | --- |

—

nesteytetyn maakaasun maahantuontiterminaalit, joissa on vähintään miljardin kuutiometrin vuotuinen kaasuttamiskapasiteetti.

2.3   Varastointi

| — | edellä 2.1 kohdassa tarkoitettuihin siirtoputkistoihin liitetyt varastointilaitokset. |
| --- | --- |

—

edellä 2.1 kohdassa tarkoitettuihin siirtoputkistoihin liitetyt varastointilaitokset.

Soveltamisalaan eivät kuulu sotilaallisiin tarkoituksiin käytettävät kaasuputkistot, terminaalit ja laitokset tai putkistot, terminaalit tai laitokset, joilla toimitetaan kaasua energiatuotteita tuottamattomiin tai niitä vain sivutuotteina tuottaviin kemianteollisuuden laitoksiin.

3.   SÄHKÖ

3.1   Tuotanto

| — | lämpö- ja ydinvoimalaitokset (generaattorit, joiden teho on vähintään 100 MWe), |
| --- | --- |

—

lämpö- ja ydinvoimalaitokset (generaattorit, joiden teho on vähintään 100 MWe),

| — | biomassa-, bioneste- ja jätevoimalaitokset (joiden teho on vähintään 20 MW), |
| --- | --- |

—

biomassa-, bioneste- ja jätevoimalaitokset (joiden teho on vähintään 20 MW),

| — | sähkön ja lämmön yhteistuotantolaitokset (laitokset, joiden sähköntuotantokapasiteetti on vähintään 20 MW), |
| --- | --- |

—

sähkön ja lämmön yhteistuotantolaitokset (laitokset, joiden sähköntuotantokapasiteetti on vähintään 20 MW),

| — | vesivoimalaitokset (laitokset, joiden teho on vähintään 30 MW), |
| --- | --- |

—

vesivoimalaitokset (laitokset, joiden teho on vähintään 30 MW),

| — | tuulivoimapuistot, joiden teho on vähintään 20 MW, |
| --- | --- |

—

tuulivoimapuistot, joiden teho on vähintään 20 MW,

| — | keskittävät aurinkolämpöjärjestelmät ja geotermiset laitokset (joiden teho on vähintään 20 MW), |
| --- | --- |

—

keskittävät aurinkolämpöjärjestelmät ja geotermiset laitokset (joiden teho on vähintään 20 MW),

| — | aurinkosähkölaitokset (joiden teho on vähintään 10 MW). |
| --- | --- |

—

aurinkosähkölaitokset (joiden teho on vähintään 10 MW).

3.2   Siirto

| — | ilmassa kulkevat siirtojohdot, jotka on suunniteltu kansallisella tasolla yhteenliitäntälinjoissa tavallisesti käytettävälle jännitteelle, ja edellyttäen, että ne on suunniteltu vähintään 220 kV:n jännitteelle, |
| --- | --- |

—

ilmassa kulkevat siirtojohdot, jotka on suunniteltu kansallisella tasolla yhteenliitäntälinjoissa tavallisesti käytettävälle jännitteelle, ja edellyttäen, että ne on suunniteltu vähintään 220 kV:n jännitteelle,

| — | maan- tai merenalaiset siirtojohdot, jotka on suunniteltu vähintään 150 kV:n jännitteelle, |
| --- | --- |

—

maan- tai merenalaiset siirtojohdot, jotka on suunniteltu vähintään 150 kV:n jännitteelle,

| — | SEUT 171 artiklan mukaisesti laadituissa suuntaviivoissa määritellyt yhteistä etua koskevat hankkeet. |
| --- | --- |

—

SEUT 171 artiklan mukaisesti laadituissa suuntaviivoissa määritellyt yhteistä etua koskevat hankkeet.

4.   BIOPOLTTOAINEET

4.1   Tuotanto

| — | biopolttoaineiden tuotanto- ja jalostuslaitokset (laitokset, joiden kapasiteetti on vähintään 50 000 tonnia vuodessa). |
| --- | --- |

—

biopolttoaineiden tuotanto- ja jalostuslaitokset (laitokset, joiden kapasiteetti on vähintään 50 000 tonnia vuodessa).

5.   HIILIDIOKSIDI

5.1   Siirto

| — | edellä 1.1 ja 3.1 kohdassa tarkoitettuihin tuotantolaitoksiin liittyvät hiilidioksidiputkistot. |
| --- | --- |

—

edellä 1.1 ja 3.1 kohdassa tarkoitettuihin tuotantolaitoksiin liittyvät hiilidioksidiputkistot.

5.2   Varastointi

| — | varastointilaitokset (varastointipaikka tai -kompleksi, jonka kapasiteetti on vähintään 100 kilotonnia). |
| --- | --- |

—

varastointilaitokset (varastointipaikka tai -kompleksi, jonka kapasiteetti on vähintään 100 kilotonnia).

Soveltamisalaan eivät kuulu tutkimukseen ja teknologian kehittämiseen tarkoitetut varastointilaitokset.

---

| 20.3.2014 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 84/69 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2014

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 84/69

---

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 257/2014,

annettu 26 päivänä helmikuuta 2014,

neuvoston asetuksen (EY) N:o 2368/2002 muuttamisesta Grönlannin ottamiseksi mukaan Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmän täytäntöönpanoon

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1),

sekä katsovat seuraavaa:

| (1) | Neuvoston asetuksella (EY) N:o 2368/2002 (2) perustetaan raakatimanttien sertifiointia sekä niiden tuonti- ja vientitarkastuksia koskeva yhteisön järjestelmä Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmän täytäntöönpanoa varten. |
| --- | --- |

(1)

Neuvoston asetuksella (EY) N:o 2368/2002 (2) perustetaan raakatimanttien sertifiointia sekä niiden tuonti- ja vientitarkastuksia koskeva yhteisön järjestelmä Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmän täytäntöönpanoa varten.

| (2) | Grönlanti ei kuulu unionin alueeseen, mutta se on mukana Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) liitteessä II olevassa merentakaisten maiden ja alueiden luettelossa. SEUT 198 artiklan mukaisesti merentakaisten maiden ja alueiden assosioinnissa unioniin on tavoitteena edistää merentakaisten maiden ja alueiden taloudellista ja sosiaalista kehitystä ja vahvistaa läheiset taloudelliset suhteet niiden ja koko unionin välille. |
| --- | --- |

(2)

Grönlanti ei kuulu unionin alueeseen, mutta se on mukana Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) liitteessä II olevassa merentakaisten maiden ja alueiden luettelossa. SEUT 198 artiklan mukaisesti merentakaisten maiden ja alueiden assosioinnissa unioniin on tavoitteena edistää merentakaisten maiden ja alueiden taloudellista ja sosiaalista kehitystä ja vahvistaa läheiset taloudelliset suhteet niiden ja koko unionin välille.

| (3) | Neuvoston päätöksessä 2014/136/EU (3) vahvistetaan säännöt ja menettelyt Grönlannin osallistumiselle raakatimantteja koskevan Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmään sen unionin kanssa tekemän yhteistyön kautta. Tällainen yhteistyö vahvistaisi unionin ja Grönlannin taloussuhteita timanttiteollisuuden alalla ja antaisi ennen kaikkea Grönlannille mahdollisuuden viedä järjestelmän puitteissa myönnetyllä EU-sertifikaatilla varustettuja raakatimantteja, mikä edistäisi Grönlannin talouskehitystä. |
| --- | --- |

(3)

Neuvoston päätöksessä 2014/136/EU (3) vahvistetaan säännöt ja menettelyt Grönlannin osallistumiselle raakatimantteja koskevan Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmään sen unionin kanssa tekemän yhteistyön kautta. Tällainen yhteistyö vahvistaisi unionin ja Grönlannin taloussuhteita timanttiteollisuuden alalla ja antaisi ennen kaikkea Grönlannille mahdollisuuden viedä järjestelmän puitteissa myönnetyllä EU-sertifikaatilla varustettuja raakatimantteja, mikä edistäisi Grönlannin talouskehitystä.

| (4) | Asetusta (EY) N:o 2368/2002 olisi muutettava, jotta päätös 2014/136/EU voisi tulla voimaan ja erityisesti jotta voitaisiin säätää Grönlannin ottamisesta mukaan sertifiointijärjestelmään. |
| --- | --- |

(4)

Asetusta (EY) N:o 2368/2002 olisi muutettava, jotta päätös 2014/136/EU voisi tulla voimaan ja erityisesti jotta voitaisiin säätää Grönlannin ottamisesta mukaan sertifiointijärjestelmään.

| (5) | Näin ollen Grönlantia kielletään hyväksymästä raakatimanttien tuontia muun osanottajan kuin unionin alueelta tai vientiä muun osanottajan kuin unionin alueelle ilman voimassa olevaa sertifikaattia. Tähän asetukseen sisältyvät muutokset mahdollistavat raakatimanttien viennin Grönlannista kolmansiin maihin sillä edellytyksellä, että niihin on liitetty EU-sertifikaatti. |
| --- | --- |

(5)

Näin ollen Grönlantia kielletään hyväksymästä raakatimanttien tuontia muun osanottajan kuin unionin alueelta tai vientiä muun osanottajan kuin unionin alueelle ilman voimassa olevaa sertifikaattia. Tähän asetukseen sisältyvät muutokset mahdollistavat raakatimanttien viennin Grönlannista kolmansiin maihin sillä edellytyksellä, että niihin on liitetty EU-sertifikaatti.

| (6) | Sertifioinnin saaminen edellyttää tällä hetkellä todisteita siitä, että raakatimantit on tuotu laillisesti unioniin; tämän edellytyksen lisäksi olisi otettava käyttöön Grönlannissa louhittuja ja erotettuja timantteja koskeva vaihtoehtoinen edellytys, jonka puitteissa todistetaan erityisesti, että kyseisiä timantteja ei ole koskaan aikaisemmin viety Grönlannin alueen ulkopuolelle. |
| --- | --- |

(6)

Sertifioinnin saaminen edellyttää tällä hetkellä todisteita siitä, että raakatimantit on tuotu laillisesti unioniin; tämän edellytyksen lisäksi olisi otettava käyttöön Grönlannissa louhittuja ja erotettuja timantteja koskeva vaihtoehtoinen edellytys, jonka puitteissa todistetaan erityisesti, että kyseisiä timantteja ei ole koskaan aikaisemmin viety Grönlannin alueen ulkopuolelle.

| (7) | Lisäksi olisi muutettava yksityiskohtaisia sääntöjä raakatimanttien toimittamisesta unionin viranomaisten tarkastettavaksi, laajennettava kauttakuljettamista koskevat erityissäännöt koskemaan Grönlantia, mahdollistettava Grönlannin osallistuminen asetuksen (EY) N:o 2368/2002 täytäntöönpanoa käsittelevän komitean toimintaan ja säädettävä Grönlannin edustuksesta Kimberleyn prosessissa ja yhteistyöstä muiden jäsenvaltioiden kanssa komission välityksellä. |
| --- | --- |

(7)

Lisäksi olisi muutettava yksityiskohtaisia sääntöjä raakatimanttien toimittamisesta unionin viranomaisten tarkastettavaksi, laajennettava kauttakuljettamista koskevat erityissäännöt koskemaan Grönlantia, mahdollistettava Grönlannin osallistuminen asetuksen (EY) N:o 2368/2002 täytäntöönpanoa käsittelevän komitean toimintaan ja säädettävä Grönlannin edustuksesta Kimberleyn prosessissa ja yhteistyöstä muiden jäsenvaltioiden kanssa komission välityksellä.

| (8) | Sen vuoksi asetus (EY) N:o 2368/2002 olisi muutettava, |
| --- | --- |

(8)

Sen vuoksi asetus (EY) N:o 2368/2002 olisi muutettava,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Muutetaan asetus (EY) N:o 2368/2002 seuraavasti:

| 1) | Korvataan 1 artikla seuraavasti:
  ”1 artikla
  Tällä asetuksella perustetaan raakatimanttien sertifiointia sekä niiden tuonti- ja vientitarkastuksia koskeva unionin järjestelmä Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmän täytäntöönpanoa varten.
  Sertifiointijärjestelmän osalta unionin ja Grönlannin aluetta on tarkasteltava yhtenä kokonaisuutena ilman sisärajoja.
  Tämä asetus ei vaikuta voimassa oleviin tullimuodollisuuksia ja -tarkastuksia koskeviin säännöksiin tai korvaa niitä.” |
| --- | --- |

1)

Korvataan 1 artikla seuraavasti:

”1 artikla

Tällä asetuksella perustetaan raakatimanttien sertifiointia sekä niiden tuonti- ja vientitarkastuksia koskeva unionin järjestelmä Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmän täytäntöönpanoa varten.

Sertifiointijärjestelmän osalta unionin ja Grönlannin aluetta on tarkasteltava yhtenä kokonaisuutena ilman sisärajoja.

Tämä asetus ei vaikuta voimassa oleviin tullimuodollisuuksia ja -tarkastuksia koskeviin säännöksiin tai korvaa niitä.”

| 2) | Korvataan 3 artiklassa johdantolause seuraavasti:
  ”Raakatimanttien tuonti yhteisön (4) alueelle tai Grönlantiin kielletään, elleivät kaikki seuraavassa mainitut edellytykset täyty: |
| --- | --- |

2)

Korvataan 3 artiklassa johdantolause seuraavasti:

”Raakatimanttien tuonti yhteisön (4) alueelle tai Grönlantiin kielletään, elleivät kaikki seuraavassa mainitut edellytykset täyty:

| 3) | Korvataan 4 artiklan 1 kohta seuraavasti:
  ”1.   Säiliöt ja niitä koskevat sertifikaatit on toimitettava viipymättä tarkastusta varten yhdessä yhteisön viranomaiselle siinä jäsenvaltiossa, johon ne on tuotu, tai siinä jäsenvaltiossa, joka on niiden mukana olevissa asiakirjoissa ilmoitettu niiden määräpaikaksi. Säiliöt, joiden määräpaikka on Grönlanti, on toimitettava tarkastettavaksi yhteisön viranomaiselle siinä jäsenvaltiossa, johon ne on tuotu, tai yhdessä niistä muista jäsenvaltioista, joissa toimii yhteisön viranomainen.” |
| --- | --- |

3)

Korvataan 4 artiklan 1 kohta seuraavasti:

”1.   Säiliöt ja niitä koskevat sertifikaatit on toimitettava viipymättä tarkastusta varten yhdessä yhteisön viranomaiselle siinä jäsenvaltiossa, johon ne on tuotu, tai siinä jäsenvaltiossa, joka on niiden mukana olevissa asiakirjoissa ilmoitettu niiden määräpaikaksi. Säiliöt, joiden määräpaikka on Grönlanti, on toimitettava tarkastettavaksi yhteisön viranomaiselle siinä jäsenvaltiossa, johon ne on tuotu, tai yhdessä niistä muista jäsenvaltioista, joissa toimii yhteisön viranomainen.”

| 4) | Korvataan 8 artiklan 1 kohta seuraavasti:
  ”1.   Komissio kuulee osanottajia siitä, miten käytännössä järjestetään vahvistuksen toimittaminen tuonnista yhteisön alueelle tai Grönlantiin sertifikaatin vahvistaneelle viejäosanottajan toimivaltaiselle viranomaiselle.” |
| --- | --- |

4)

Korvataan 8 artiklan 1 kohta seuraavasti:

”1.   Komissio kuulee osanottajia siitä, miten käytännössä järjestetään vahvistuksen toimittaminen tuonnista yhteisön alueelle tai Grönlantiin sertifikaatin vahvistaneelle viejäosanottajan toimivaltaiselle viranomaiselle.”

| 5) | Korvataan 11 artiklassa johdantolause seuraavasti:
  ”Raakatimanttien vienti yhteisön alueelta tai Grönlannista kielletään, elleivät molemmat seuraavassa mainitut edellytykset täyty:” |
| --- | --- |

5)

Korvataan 11 artiklassa johdantolause seuraavasti:

”Raakatimanttien vienti yhteisön alueelta tai Grönlannista kielletään, elleivät molemmat seuraavassa mainitut edellytykset täyty:”

| 6) | Korvataan 12 artiklan 1 kohdan a alakohta seuraavasti:






  ”a) | viejä on toimittanut kiistattomat todisteet siitä, että






  i) | raakatimantit, joille sertifikaattia haetaan, on tuotu maahan laillisesti 3 artiklaa noudattaen; tai |
| --- | --- | --- | --- |

6)

Korvataan 12 artiklan 1 kohdan a alakohta seuraavasti:

”a)

viejä on toimittanut kiistattomat todisteet siitä, että

i)

raakatimantit, joille sertifikaattia haetaan, on tuotu maahan laillisesti 3 artiklaa noudattaen; tai

| ii) | raakatimantit, joille sertifikaattia haetaan, on louhittu tai erotettu Grönlannissa siinä tapauksessa, että niitä ei ole aikaisemmin viety muulle osanottajalle kuin unioniin.” |
| --- | --- |

ii)

raakatimantit, joille sertifikaattia haetaan, on louhittu tai erotettu Grönlannissa siinä tapauksessa, että niitä ei ole aikaisemmin viety muulle osanottajalle kuin unioniin.”

| 7) | Korvataan 18 artikla seuraavasti:
  ”18 artikla
  Edellä olevia 4, 11, 12 ja 14 artiklaa ei sovelleta raakatimantteihin, jotka saapuvat yhteisön alueelle tai Grönlantiin yksinomaan kauttakuljetettavaksi mainittujen alueiden ulkopuoliselle osanottajalle, edellyttäen, että sekä alkuperäinen säiliö, jossa raakatimantit kuljetetaan, että sen mukana oleva osanottajan toimivaltaisen viranomaisen antama alkuperäinen sertifikaatti ovat vahingoittumattomia yhteisön tai Grönlannin alueelle saavuttaessa tai sieltä poistuttaessa ja että kauttakuljetustarkoitus ilmoitetaan selvästi asianomaisessa sertifikaatissa.” |
| --- | --- |

7)

Korvataan 18 artikla seuraavasti:

”18 artikla

Edellä olevia 4, 11, 12 ja 14 artiklaa ei sovelleta raakatimantteihin, jotka saapuvat yhteisön alueelle tai Grönlantiin yksinomaan kauttakuljetettavaksi mainittujen alueiden ulkopuoliselle osanottajalle, edellyttäen, että sekä alkuperäinen säiliö, jossa raakatimantit kuljetetaan, että sen mukana oleva osanottajan toimivaltaisen viranomaisen antama alkuperäinen sertifikaatti ovat vahingoittumattomia yhteisön tai Grönlannin alueelle saavuttaessa tai sieltä poistuttaessa ja että kauttakuljetustarkoitus ilmoitetaan selvästi asianomaisessa sertifikaatissa.”

| 8) | Korvataan 21 artikla seuraavasti:
  ”21 artikla
  1.   Unionista, Grönlanti mukaan luettuna, tulee Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmän osanottaja.
  2.   Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmässä unionia, Grönlanti mukaan luettuna, edustava komissio pyrkii varmistamaan, erityisesti yhteistyössä osanottajien kanssa, että Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmä pannaan täytäntöön mahdollisimman tehokkaasti. Tätä tarkoitusta varten komissio ja osanottajat toimittavat toisilleen tietoja raakatimanttien kansainvälisestä kaupasta ja toimivat yhteistyössä toteutettaessa tarvittaessa seurantatoimia ja ratkaistaessa mahdollisia riitoja.” |
| --- | --- |

8)

Korvataan 21 artikla seuraavasti:

”21 artikla

1.   Unionista, Grönlanti mukaan luettuna, tulee Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmän osanottaja.

2.   Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmässä unionia, Grönlanti mukaan luettuna, edustava komissio pyrkii varmistamaan, erityisesti yhteistyössä osanottajien kanssa, että Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmä pannaan täytäntöön mahdollisimman tehokkaasti. Tätä tarkoitusta varten komissio ja osanottajat toimittavat toisilleen tietoja raakatimanttien kansainvälisestä kaupasta ja toimivat yhteistyössä toteutettaessa tarvittaessa seurantatoimia ja ratkaistaessa mahdollisia riitoja.”

| 9) | Korvataan 23 artikla seuraavasti:
  ”23 artikla
  Edellä 22 artiklassa tarkoitettu komitea voi tarkastella kaikkia tämän asetuksen soveltamiseen liittyviä kysymyksiä. Tällaisia kysymyksiä voivat ottaa esille puheenjohtaja tai jäsenvaltioiden tai Grönlannin edustajat.” |
| --- | --- |

9)

Korvataan 23 artikla seuraavasti:

”23 artikla

Edellä 22 artiklassa tarkoitettu komitea voi tarkastella kaikkia tämän asetuksen soveltamiseen liittyviä kysymyksiä. Tällaisia kysymyksiä voivat ottaa esille puheenjohtaja tai jäsenvaltioiden tai Grönlannin edustajat.”

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Strasbourgissa 26 päivänä helmikuuta 2014.

Euroopan parlamentin puolesta

Puhemies

M. SCHULZ

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

D. KOURKOULAS

---

(1)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 4. helmikuuta 2014 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, annettu 20. helmikuuta 2014.

1

(2)  Neuvoston asetus (EY) N:o 2368/2002, annettu 20 päivänä joulukuuta 2002, raakatimanttien kansainväliseen kauppaan sovellettavasta Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmästä (EYVL L 358, 31.12.2002, s. 28).

2

(3)  Neuvoston päätös 2014/136/EU, annettu 20 päivänä helmikuuta 2014, Grönlannin osallistumisen raakatimantteja koskevan Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmään mahdollistavista säännöistä ja menettelyistä (katso tämän virallisen lehden sivu 99).

3

(4)  Euroopan unionin toiminnasta tehty sopimus on aiheuttanut 1 päivästä joulukuuta 2009 alkaen joitakin muutoksia, esimerkiksi ”yhteisö” on korvattu ”unionilla”.”

4

---

DIREKTIIVIT

| 20.3.2014 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 84/72 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2014

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 84/72

---

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2014/26/EU,

annettu 26 päivänä helmikuuta 2014,

tekijänoikeuden ja lähioikeuksien kollektiivisesta hallinnoinnista sekä usean valtion alueen kattavasta musiikkiteosten oikeuksien lisensioinnista verkkokäyttöä varten sisämarkkinoilla

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 50 artiklan 1 kohdan, 53 artiklan 1 kohdan ja 62 artiklan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),

sekä katsovat seuraavaa:

| (1) | Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien alalla annetuissa unionin direktiiveissä vahvistetaan jo korkeatasoinen suoja oikeudenhaltijoille ja kehys näillä oikeuksilla suojatun sisällön hyödyntämiselle. Nämä direktiivit edistävät luovuuden kehittämistä ja ylläpitämistä. Sisämarkkinoilla, joilla kilpailu ei ole vääristynyt, innovoinnin ja älyllisen luovuuden suojeleminen kannustaa myös investoimaan innovatiivisiin palveluihin ja tuotteisiin. |
| --- | --- |

(1)

Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien alalla annetuissa unionin direktiiveissä vahvistetaan jo korkeatasoinen suoja oikeudenhaltijoille ja kehys näillä oikeuksilla suojatun sisällön hyödyntämiselle. Nämä direktiivit edistävät luovuuden kehittämistä ja ylläpitämistä. Sisämarkkinoilla, joilla kilpailu ei ole vääristynyt, innovoinnin ja älyllisen luovuuden suojeleminen kannustaa myös investoimaan innovatiivisiin palveluihin ja tuotteisiin.

| (2) | Tekijänoikeudella ja lähioikeuksilla suojatun sisällön, kuten kirjojen, audiovisuaalisten tuotantojen ja äänitetyn musiikin levittäminen, sekä tähän liittyvät palvelut edellyttävät, että tekijänoikeuden ja lähioikeuksien eri haltijat, kuten tekijät, esittäjät, tuottajat ja julkaisijat, lisensioivat oikeutensa. Tavallisesti oikeudenhaltija voi itse valita, hallinnoidaanko oikeudenhaltijan oikeuksia erikseen vai kollektiivisesti, paitsi jos jäsenvaltiot ovat toisin säätäneet unionin lainsäädännön sekä unionin ja sen jäsenvaltioiden kansainvälisten velvoitteiden mukaisesti. Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien hallinnointiin sisältyvät lisenssien myöntäminen käyttäjille, käyttäjiä koskevat tarkastukset, oikeuksien käytön seuranta, tekijänoikeuden ja lähioikeuksien täytäntöönpano, oikeuksien hyödyntämisestä saatavien tekijänoikeustulojen kerääminen ja oikeudenhaltijoille kuuluvien määrien maksaminen. Yhteishallinnointiorganisaatiot tekevät oikeudenhaltijoille mahdolliseksi saada tuloja käytöstä, jota he eivät voisi ohjata tai valvoa itse, myös kotimaansa ulkopuolisilla markkinoilla. |
| --- | --- |

(2)

Tekijänoikeudella ja lähioikeuksilla suojatun sisällön, kuten kirjojen, audiovisuaalisten tuotantojen ja äänitetyn musiikin levittäminen, sekä tähän liittyvät palvelut edellyttävät, että tekijänoikeuden ja lähioikeuksien eri haltijat, kuten tekijät, esittäjät, tuottajat ja julkaisijat, lisensioivat oikeutensa. Tavallisesti oikeudenhaltija voi itse valita, hallinnoidaanko oikeudenhaltijan oikeuksia erikseen vai kollektiivisesti, paitsi jos jäsenvaltiot ovat toisin säätäneet unionin lainsäädännön sekä unionin ja sen jäsenvaltioiden kansainvälisten velvoitteiden mukaisesti. Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien hallinnointiin sisältyvät lisenssien myöntäminen käyttäjille, käyttäjiä koskevat tarkastukset, oikeuksien käytön seuranta, tekijänoikeuden ja lähioikeuksien täytäntöönpano, oikeuksien hyödyntämisestä saatavien tekijänoikeustulojen kerääminen ja oikeudenhaltijoille kuuluvien määrien maksaminen. Yhteishallinnointiorganisaatiot tekevät oikeudenhaltijoille mahdolliseksi saada tuloja käytöstä, jota he eivät voisi ohjata tai valvoa itse, myös kotimaansa ulkopuolisilla markkinoilla.

| (3) | Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 167 artiklassa edellytetään, että unioni ottaa kulttuurisen monimuotoisuuden huomioon toiminnassaan ja myötävaikuttaa siihen, että jäsenvaltioiden kulttuurit kehittyvät kukoistaviksi pitäen arvossa niiden kansallista ja alueellista monimuotoisuutta ja korostaen samalla niiden yhteistä kulttuuriperintöä. Yhteishallinnointiorganisaatioilla on ja olisi jatkossakin oltava tärkeä tehtävä kulttuuri-ilmaisujen moninaisuuden edistäjinä sekä mahdollistamalla pienimpien ja vähemmän suosittujen teosvalikoimien pääsy markkinoille että tarjoamalla sosiaali-, kulttuuri- ja koulutuspalveluja oikeudenhaltijoille ja yleisölle. |
| --- | --- |

(3)

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 167 artiklassa edellytetään, että unioni ottaa kulttuurisen monimuotoisuuden huomioon toiminnassaan ja myötävaikuttaa siihen, että jäsenvaltioiden kulttuurit kehittyvät kukoistaviksi pitäen arvossa niiden kansallista ja alueellista monimuotoisuutta ja korostaen samalla niiden yhteistä kulttuuriperintöä. Yhteishallinnointiorganisaatioilla on ja olisi jatkossakin oltava tärkeä tehtävä kulttuuri-ilmaisujen moninaisuuden edistäjinä sekä mahdollistamalla pienimpien ja vähemmän suosittujen teosvalikoimien pääsy markkinoille että tarjoamalla sosiaali-, kulttuuri- ja koulutuspalveluja oikeudenhaltijoille ja yleisölle.

| (4) | Unioniin sijoittautuneiden yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi voitava nauttia perussopimuksissa vahvistetuista vapauksista edustaessaan toisissa jäsenvaltioissa asuvia tai toisiin jäsenvaltioihin sijoittautuneita oikeudenhaltijoita tai myöntäessään lisenssejä toisissa jäsenvaltioissa asuville tai toisiin jäsenvaltioihin sijoittautuneille käyttäjille. |
| --- | --- |

(4)

Unioniin sijoittautuneiden yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi voitava nauttia perussopimuksissa vahvistetuista vapauksista edustaessaan toisissa jäsenvaltioissa asuvia tai toisiin jäsenvaltioihin sijoittautuneita oikeudenhaltijoita tai myöntäessään lisenssejä toisissa jäsenvaltioissa asuville tai toisiin jäsenvaltioihin sijoittautuneille käyttäjille.

| (5) | Yhteishallinnointiorganisaatioiden toimintaan sovellettavat kansalliset säännöt eroavat merkittävästi toisistaan, erityisesti mitä tulee niiden avoimuuteen ja selontekovelvollisuuteen jäseniään ja oikeudenhaltijoita kohtaan. Tämä on aiheuttanut usein vaikeuksia erityisesti ulkomaisille oikeudenhaltijoille niiden pyrkiessä käyttämään oikeuksiaan ja johtanut kerättyjen tulojen huonoon hallinnointiin. Yhteishallinnointiorganisaatioiden toimintaan liittyvät ongelmat johtavat tehottomuuteen tekijänoikeuden ja lähioikeuksien hyödyntämisessä sisämarkkinoilla, mistä koituu haittaa yhteishallinnointiorganisaatioiden jäsenille, oikeudenhaltijoille ja käyttäjille. |
| --- | --- |

(5)

Yhteishallinnointiorganisaatioiden toimintaan sovellettavat kansalliset säännöt eroavat merkittävästi toisistaan, erityisesti mitä tulee niiden avoimuuteen ja selontekovelvollisuuteen jäseniään ja oikeudenhaltijoita kohtaan. Tämä on aiheuttanut usein vaikeuksia erityisesti ulkomaisille oikeudenhaltijoille niiden pyrkiessä käyttämään oikeuksiaan ja johtanut kerättyjen tulojen huonoon hallinnointiin. Yhteishallinnointiorganisaatioiden toimintaan liittyvät ongelmat johtavat tehottomuuteen tekijänoikeuden ja lähioikeuksien hyödyntämisessä sisämarkkinoilla, mistä koituu haittaa yhteishallinnointiorganisaatioiden jäsenille, oikeudenhaltijoille ja käyttäjille.

| (6) | Tarve parantaa yhteishallinnointiorganisaatioiden toimintaa on todettu jo komission suosituksessa 2005/737/EY (3). Kyseinen suositus sisältää joitakin periaatteita, kuten oikeudenhaltijoiden vapaus valita yhteishallinnointiorganisaatio, eri luokkiin kuuluvien oikeudenhaltijoiden tasapuolinen kohtelu ja rojaltien tasapuolinen jakaminen. Yhteishallinnointiorganisaatioita kehotetaan myös antamaan käyttäjille riittävät tiedot tariffeista ja teosvalikoimasta ennen käyttäjien kanssa käytäviä neuvotteluja. Suositus sisältää lisäksi suosituksia selontekovelvollisuudesta, oikeudenhaltijoiden edustuksesta yhteishallinnointiorganisaatioiden päätöksentekoelimissä ja riidanratkaisusta. Sitä on kuitenkin noudatettu hyvin vaihtelevasti. |
| --- | --- |

(6)

Tarve parantaa yhteishallinnointiorganisaatioiden toimintaa on todettu jo komission suosituksessa 2005/737/EY (3). Kyseinen suositus sisältää joitakin periaatteita, kuten oikeudenhaltijoiden vapaus valita yhteishallinnointiorganisaatio, eri luokkiin kuuluvien oikeudenhaltijoiden tasapuolinen kohtelu ja rojaltien tasapuolinen jakaminen. Yhteishallinnointiorganisaatioita kehotetaan myös antamaan käyttäjille riittävät tiedot tariffeista ja teosvalikoimasta ennen käyttäjien kanssa käytäviä neuvotteluja. Suositus sisältää lisäksi suosituksia selontekovelvollisuudesta, oikeudenhaltijoiden edustuksesta yhteishallinnointiorganisaatioiden päätöksentekoelimissä ja riidanratkaisusta. Sitä on kuitenkin noudatettu hyvin vaihtelevasti.

| (7) | Yhteishallinnointiorganisaatioiden jäsenten, oikeudenhaltijoiden ja kolmansien osapuolten etujen suojeleminen edellyttää, että tekijänoikeuksien hallinnointia ja usean valtion alueen kattavaa musiikkiteosten verkko-oikeuksien lisensiointia koskevaa jäsenvaltioiden lainsäädäntöä koordinoidaan samanveroisten suojatoimien aikaansaamiseksi koko unionissa. Tämän direktiivin oikeusperustana olisi näin ollen oltava SEUT 50 artiklan 1 kohta. |
| --- | --- |

(7)

Yhteishallinnointiorganisaatioiden jäsenten, oikeudenhaltijoiden ja kolmansien osapuolten etujen suojeleminen edellyttää, että tekijänoikeuksien hallinnointia ja usean valtion alueen kattavaa musiikkiteosten verkko-oikeuksien lisensiointia koskevaa jäsenvaltioiden lainsäädäntöä koordinoidaan samanveroisten suojatoimien aikaansaamiseksi koko unionissa. Tämän direktiivin oikeusperustana olisi näin ollen oltava SEUT 50 artiklan 1 kohta.

| (8) | Tämän direktiivin tavoitteena on sovittaa yhteen kansalliset säännöt, jotka koskevat yhteishallinnointiorganisaatioiden harjoittaman tekijänoikeuden ja lähioikeuksien hallinnointitoiminnan aloittamista, niiden hallintoon sovellettavia sääntöjä ja niiden valvontakehystä, minkä vuoksi sen oikeusperustana olisi oltava myös SEUT 53 artiklan 1 kohta. Koska lisäksi kyseessä on ala, joka tarjoaa palveluja kaikkialla unionissa, tämän direktiivin oikeusperustana olisi oltava myös SEUT 62 artikla. |
| --- | --- |

(8)

Tämän direktiivin tavoitteena on sovittaa yhteen kansalliset säännöt, jotka koskevat yhteishallinnointiorganisaatioiden harjoittaman tekijänoikeuden ja lähioikeuksien hallinnointitoiminnan aloittamista, niiden hallintoon sovellettavia sääntöjä ja niiden valvontakehystä, minkä vuoksi sen oikeusperustana olisi oltava myös SEUT 53 artiklan 1 kohta. Koska lisäksi kyseessä on ala, joka tarjoaa palveluja kaikkialla unionissa, tämän direktiivin oikeusperustana olisi oltava myös SEUT 62 artikla.

| (9) | Tämän direktiivin tavoitteena on vahvistaa yhteishallinnointiorganisaatioille vaatimuksia hallinnon, varainhoidon, avoimuuden ja raportoinnin korkean tason varmistamiseksi. Tämä ei kuitenkaan saisi estää jäsenvaltioita säilyttämästä tai ottamasta käyttöön niiden alueille sijoittautuneiden yhteishallinnointiorganisaatioiden osalta tiukempia vaatimuksia kuin tämän direktiivin II osastossa säädetyt vaatimukset, jos nämä tiukemmat vaatimukset ovat unionin lainsäädännön mukaisia. |
| --- | --- |

(9)

Tämän direktiivin tavoitteena on vahvistaa yhteishallinnointiorganisaatioille vaatimuksia hallinnon, varainhoidon, avoimuuden ja raportoinnin korkean tason varmistamiseksi. Tämä ei kuitenkaan saisi estää jäsenvaltioita säilyttämästä tai ottamasta käyttöön niiden alueille sijoittautuneiden yhteishallinnointiorganisaatioiden osalta tiukempia vaatimuksia kuin tämän direktiivin II osastossa säädetyt vaatimukset, jos nämä tiukemmat vaatimukset ovat unionin lainsäädännön mukaisia.

| (10) | Mikään tässä direktiivissä ei saisi estää jäsenvaltiota soveltamasta samoja tai vastaavia säännöksiä sellaisiin yhteishallinnointiorganisaatioihin, jotka ovat sijoittautuneet unionin ulkopuolelle mutta toimivat kyseisessä jäsenvaltiossa. |
| --- | --- |

(10)

Mikään tässä direktiivissä ei saisi estää jäsenvaltiota soveltamasta samoja tai vastaavia säännöksiä sellaisiin yhteishallinnointiorganisaatioihin, jotka ovat sijoittautuneet unionin ulkopuolelle mutta toimivat kyseisessä jäsenvaltiossa.

| (11) | Mikään tässä direktiivissä ei saisi estää yhteishallinnointiorganisaatioita tekemästä SEUT 101 ja 102 artiklassa määrättyjen kilpailusääntöjen mukaisesti edustussopimuksia toisten yhteishallinnointiorganisaatioiden kanssa oikeuksien hallinnoinnin alalla, jotta voidaan helpottaa, parantaa ja yksinkertaistaa menettelyjä lisenssien myöntämiseksi käyttäjille, myös yhteislaskutuksen käyttöönottoa varten, tasapuolisin, syrjimättömin ja avoimin ehdoin ja tarjota usean valtion alueen kattavia lisenssejä myös muilla kuin tämän direktiivin III osastossa tarkoitetuilla aloilla. |
| --- | --- |

(11)

Mikään tässä direktiivissä ei saisi estää yhteishallinnointiorganisaatioita tekemästä SEUT 101 ja 102 artiklassa määrättyjen kilpailusääntöjen mukaisesti edustussopimuksia toisten yhteishallinnointiorganisaatioiden kanssa oikeuksien hallinnoinnin alalla, jotta voidaan helpottaa, parantaa ja yksinkertaistaa menettelyjä lisenssien myöntämiseksi käyttäjille, myös yhteislaskutuksen käyttöönottoa varten, tasapuolisin, syrjimättömin ja avoimin ehdoin ja tarjota usean valtion alueen kattavia lisenssejä myös muilla kuin tämän direktiivin III osastossa tarkoitetuilla aloilla.

| (12) | Vaikka tätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin yhteishallinnointiorganisaatioihin, lukuun ottamatta III osastoa, jota sovelletaan ainoastaan sellaisiin yhteishallinnointiorganisaatioihin, jotka hallinnoivat musiikkiteosten tekijöiden verkko-oikeuksia usean valtion alueella, se ei vaikuta oikeuksien hallinnointijärjestelyihin jäsenvaltioissa, kuten erillinen hallinnointi, edustavan yhteishallinnointiorganisaation ja käyttäjän välisen sopimuksen laajennettu vaikutus eli laajennettu kollektiivinen lisensiointi, pakollinen kollektiivinen hallinnointi, edustusta koskevat oikeudelliset olettamat ja oikeuksien siirtäminen yhteishallinnointiorganisaatioille. |
| --- | --- |

(12)

Vaikka tätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin yhteishallinnointiorganisaatioihin, lukuun ottamatta III osastoa, jota sovelletaan ainoastaan sellaisiin yhteishallinnointiorganisaatioihin, jotka hallinnoivat musiikkiteosten tekijöiden verkko-oikeuksia usean valtion alueella, se ei vaikuta oikeuksien hallinnointijärjestelyihin jäsenvaltioissa, kuten erillinen hallinnointi, edustavan yhteishallinnointiorganisaation ja käyttäjän välisen sopimuksen laajennettu vaikutus eli laajennettu kollektiivinen lisensiointi, pakollinen kollektiivinen hallinnointi, edustusta koskevat oikeudelliset olettamat ja oikeuksien siirtäminen yhteishallinnointiorganisaatioille.

| (13) | Tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioiden mahdollisuuteen säätää alueellaan sovellettavalla lailla, asetuksella tai jollain muulla erityisjärjestelyllä oikeudenhaltijalle maksettavasta kohtuullisesta korvauksesta, joka koskee Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/29/EY (4) säädettyjä poikkeuksia ja rajoituksia kappaleen valmistamista koskevaan oikeuteen sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2006/115/EY (5) säädettyjä poikkeuksia yksinoikeudesta lainata yleisölle, sekä näiden korvauksen keräämiseen sovellettavista ehdoista. |
| --- | --- |

(13)

Tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioiden mahdollisuuteen säätää alueellaan sovellettavalla lailla, asetuksella tai jollain muulla erityisjärjestelyllä oikeudenhaltijalle maksettavasta kohtuullisesta korvauksesta, joka koskee Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/29/EY (4) säädettyjä poikkeuksia ja rajoituksia kappaleen valmistamista koskevaan oikeuteen sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2006/115/EY (5) säädettyjä poikkeuksia yksinoikeudesta lainata yleisölle, sekä näiden korvauksen keräämiseen sovellettavista ehdoista.

| (14) | Tässä direktiivissä ei edellytetä yhteishallinnointiorganisaatioilta tiettyä oikeudellista muotoa. Käytännössä nämä organisaatiot toimivat erilaisissa oikeudellisissa muodoissa, kuten yhdistyksinä, osuuskuntina tai osakeyhtiöinä, jotka ovat tekijänoikeuden ja lähioikeuksien haltijoiden tai oikeudenhaltijoita edustavien yhteisöjen määräysvallassa tai omistuksessa. Joissakin poikkeustapauksissa yhteishallinnointiorganisaation oikeudellinen muoto on sellainen, että tällaista omistusta tai määräysvaltaa ei ole. Näin on muun muassa silloin, kun kyseessä ovat säätiöt, joilla ei ole jäseniä. Tätä direktiiviä olisi kuitenkin sovellettava myös näihin organisaatioihin. Vastaavasti jäsenvaltioiden olisi ryhdyttävä asianmukaisiin toimenpiteisiin, jotta voidaan estää tämän direktiivin velvoitteiden kiertäminen oikeudellisen muodon valinnalla. Olisi pantava merkille, että oikeudenhaltijoita edustavat yhteisöt, jotka ovat yhteishallinnointiorganisaatioiden jäseniä, voivat olla muita yhteishallinnointiorganisaatioita, oikeudenhaltijoiden yhteenliittymiä, liittoja tai muita organisaatioita. |
| --- | --- |

(14)

Tässä direktiivissä ei edellytetä yhteishallinnointiorganisaatioilta tiettyä oikeudellista muotoa. Käytännössä nämä organisaatiot toimivat erilaisissa oikeudellisissa muodoissa, kuten yhdistyksinä, osuuskuntina tai osakeyhtiöinä, jotka ovat tekijänoikeuden ja lähioikeuksien haltijoiden tai oikeudenhaltijoita edustavien yhteisöjen määräysvallassa tai omistuksessa. Joissakin poikkeustapauksissa yhteishallinnointiorganisaation oikeudellinen muoto on sellainen, että tällaista omistusta tai määräysvaltaa ei ole. Näin on muun muassa silloin, kun kyseessä ovat säätiöt, joilla ei ole jäseniä. Tätä direktiiviä olisi kuitenkin sovellettava myös näihin organisaatioihin. Vastaavasti jäsenvaltioiden olisi ryhdyttävä asianmukaisiin toimenpiteisiin, jotta voidaan estää tämän direktiivin velvoitteiden kiertäminen oikeudellisen muodon valinnalla. Olisi pantava merkille, että oikeudenhaltijoita edustavat yhteisöt, jotka ovat yhteishallinnointiorganisaatioiden jäseniä, voivat olla muita yhteishallinnointiorganisaatioita, oikeudenhaltijoiden yhteenliittymiä, liittoja tai muita organisaatioita.

| (15) | Oikeudenhaltijoiden olisi voitava vapaasti antaa oikeuksiensa hallinnointi riippumattomille hallinnointiyhteisöille. Tällaiset riippumattomat hallinnointiyhteisöt ovat kaupallisia yhteisöjä, jotka eroavat yhteishallinnointiorganisaatioista muun muassa siten, että ne eivät ole oikeudenhaltijoiden omistuksessa tai määräysvallassa. Kuitenkin siinä määrin kuin tällaiset riippumattomat hallinnointiyhteisöt harjoittavat samaa toimintaa kuin yhteishallinnointiorganisaatiot, niillä olisi oltava velvoite antaa edustamilleen oikeudenhaltijoille, yhteishallinnointiorganisaatioille, käyttäjille ja yleisölle tiettyjä tietoja. |
| --- | --- |

(15)

Oikeudenhaltijoiden olisi voitava vapaasti antaa oikeuksiensa hallinnointi riippumattomille hallinnointiyhteisöille. Tällaiset riippumattomat hallinnointiyhteisöt ovat kaupallisia yhteisöjä, jotka eroavat yhteishallinnointiorganisaatioista muun muassa siten, että ne eivät ole oikeudenhaltijoiden omistuksessa tai määräysvallassa. Kuitenkin siinä määrin kuin tällaiset riippumattomat hallinnointiyhteisöt harjoittavat samaa toimintaa kuin yhteishallinnointiorganisaatiot, niillä olisi oltava velvoite antaa edustamilleen oikeudenhaltijoille, yhteishallinnointiorganisaatioille, käyttäjille ja yleisölle tiettyjä tietoja.

| (16) | Audiovisuaalisen alan tuottajat, levytuottajat ja lähetystoiminnan harjoittajat lisensioivat omia oikeuksiaan tietyissä tapauksissa yhdessä esimerkiksi esittäjien niille erikseen neuvoteltujen sopimusten pohjalta siirtämien oikeuksien kanssa ja toimivat oman etunsa mukaisesti. Kirjojen, musiikin ja lehtien julkaisijat lisensioivat oikeuksia, jotka on siirretty niille erikseen neuvoteltujen sopimusten pohjalta, ja toimivat oman etunsa mukaisesti. Näin ollen audiovisuaalisen alan tuottajia, levytuottajia, lähetystoiminnan harjoittajia ja julkaisijoita ei olisi pidettävä ”riippumattomina hallinnointiyhteisöinä”. Myöskään teosten tekijöiden ja esittäjien managereja ja edustajia, jotka edustavat oikeudenhaltijoita näiden suhteissa yhteishallinnointiorganisaatioihin, ei olisi pidettävä ”riippumattomina hallinnointiyhteisöinä”, sillä ne eivät hallinnoi oikeuksia tariffien asettamisen ja lisenssien myöntämisen muodossa eivätkä kerää rahaa käyttäjiltä. |
| --- | --- |

(16)

Audiovisuaalisen alan tuottajat, levytuottajat ja lähetystoiminnan harjoittajat lisensioivat omia oikeuksiaan tietyissä tapauksissa yhdessä esimerkiksi esittäjien niille erikseen neuvoteltujen sopimusten pohjalta siirtämien oikeuksien kanssa ja toimivat oman etunsa mukaisesti. Kirjojen, musiikin ja lehtien julkaisijat lisensioivat oikeuksia, jotka on siirretty niille erikseen neuvoteltujen sopimusten pohjalta, ja toimivat oman etunsa mukaisesti. Näin ollen audiovisuaalisen alan tuottajia, levytuottajia, lähetystoiminnan harjoittajia ja julkaisijoita ei olisi pidettävä ”riippumattomina hallinnointiyhteisöinä”. Myöskään teosten tekijöiden ja esittäjien managereja ja edustajia, jotka edustavat oikeudenhaltijoita näiden suhteissa yhteishallinnointiorganisaatioihin, ei olisi pidettävä ”riippumattomina hallinnointiyhteisöinä”, sillä ne eivät hallinnoi oikeuksia tariffien asettamisen ja lisenssien myöntämisen muodossa eivätkä kerää rahaa käyttäjiltä.

| (17) | Yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi voitava vapaasti antaa osa toiminnastaan, kuten käyttäjien laskutus tai oikeudenhaltijoille kuuluvien määrien maksaminen, tytäryhtiöiden tai muiden määräysvallassaan olevien yhteisöjen suoritettavaksi. Tällaisissa tapauksissa tytäryhtiöiden tai muiden yhteisöjen toimintaan olisi sovellettava niitä tämän direktiivin säännöksiä, joita olisi sovellettava, jos yhteishallinnointiorganisaatio suorittaisi tehtävät itse. |
| --- | --- |

(17)

Yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi voitava vapaasti antaa osa toiminnastaan, kuten käyttäjien laskutus tai oikeudenhaltijoille kuuluvien määrien maksaminen, tytäryhtiöiden tai muiden määräysvallassaan olevien yhteisöjen suoritettavaksi. Tällaisissa tapauksissa tytäryhtiöiden tai muiden yhteisöjen toimintaan olisi sovellettava niitä tämän direktiivin säännöksiä, joita olisi sovellettava, jos yhteishallinnointiorganisaatio suorittaisi tehtävät itse.

| (18) | Sen varmistamiseksi, että tekijänoikeuden ja lähioikeuksien haltijat voivat hyötyä täysin sisämarkkinoista oikeuksiensa kollektiivisessa hallinnoimisessa ja että oikeudenhaltijoiden vapautta käyttää oikeuksiaan ei rajoiteta tarpeettomasti, on tarpeen huolehtia asianmukaisten suojatoimien sisällyttämisestä yhteishallinnointiorganisaatioiden perussääntöön. Lisäksi yhteishallinnointiorganisaatio ei hallinnointipalvelujaan tarjotessaan saisi suoraan tai välillisesti syrjiä oikeudenhaltijoita näiden kansalaisuuden, asuinpaikan tai sijoittautumispaikan perusteella. |
| --- | --- |

(18)

Sen varmistamiseksi, että tekijänoikeuden ja lähioikeuksien haltijat voivat hyötyä täysin sisämarkkinoista oikeuksiensa kollektiivisessa hallinnoimisessa ja että oikeudenhaltijoiden vapautta käyttää oikeuksiaan ei rajoiteta tarpeettomasti, on tarpeen huolehtia asianmukaisten suojatoimien sisällyttämisestä yhteishallinnointiorganisaatioiden perussääntöön. Lisäksi yhteishallinnointiorganisaatio ei hallinnointipalvelujaan tarjotessaan saisi suoraan tai välillisesti syrjiä oikeudenhaltijoita näiden kansalaisuuden, asuinpaikan tai sijoittautumispaikan perusteella.

| (19) | SEUT:ssa vahvistetut vapaudet huomioon ottaen tekijänoikeuden ja lähioikeuksien kollektiivinen hallinnointi edellytettäisi, että oikeudenhaltijan olisi voitava vapaasti valita yhteishallinnointiorganisaatio hallinnoimaan oikeuksiaan, olkoonpa näissä oikeuksissa kyse oikeudesta välittää yleisölle tai valmistaa kappale tai sellaisiin luokkiin kuuluvista oikeuksista, jotka liittyvät hyödyntämismuotoon, kuten lähetystoiminnan harjoittaminen, teatteriesitys tai kappaleen valmistaminen verkkojakelua varten, edellyttäen, että oikeudenhaltijan valitsema yhteishallinnointiorganisaatio hallinnoi jo tällaisia oikeuksia tai tällaisiin luokkiin kuuluvia oikeuksia.
  Yhteishallinnointiorganisaation hallinnoimat oikeudet, oikeuksien luokat tai teosten ja muun aineiston tyypit olisi määritettävä kyseisen organisaation jäsenten yleiskokouksessa, jos niitä ei ole jo määritetty sen perussäännössä tai niistä ei ole säädetty laissa. Oikeudet ja oikeuksien luokat on tärkeää määrittää niin, että oikeudenhaltijoiden vapaus määrätä teoksistaan ja muusta aineistosta sekä organisaation kyky hallinnoida tehokkaasti oikeuksia ovat keskenään tasapainossa, kun otetaan huomioon erityisesti organisaation hallinnoimien oikeuksien luokka ja luova ala, jolla se toimii. Tämän tasapainon säilyttämiseksi oikeudenhaltijoiden olisi voitava helposti peruuttaa yhteishallinnointiorganisaatiolta oikeutensa tai tiettyyn luokkaan kuuluvat oikeutensa ja hallinnoida näitä oikeuksia erikseen tai uskoa tai siirtää niiden hallinnoinnin osittain tai kokonaan toiselle yhteishallinnointiorganisaatiolle tai toiselle yhteisölle riippumatta yhteishallinnointiorganisaation, toisen yhteisön tai oikeudenhaltijan kansalaisuus-, asuin- tai sijoittautumisjäsenvaltiosta. Jos jäsenvaltio unionin lainsäädännön ja unionin ja sen jäsenvaltioiden kansainvälisten velvoitteiden mukaisesti säätää pakollisesta oikeuksien kollektiivisesta hallinnoinnista, oikeudenhaltija voi valita vain toisen yhteishallinnointiorganisaation.
  Erityyppisiä teoksia ja muuta aineistoa, kuten kirjallisia teoksia, musiikki- tai valokuvateoksia, hallinnoivien yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi niin ikään mahdollistettava tämä joustavuus oikeudenhaltijoille erityyppisten teosten ja muun aineiston hallinnoinnissa. Kun kyseessä on ei-kaupallinen käyttö, jäsenvaltioiden olisi säädettävä, että yhteishallinnointiorganisaatiot ryhtyvät tarvittaviin toimiin sen varmistamiseksi, että niiden oikeudenhaltijoilla on oikeus myöntää lisenssejä tällaiseen käyttöön. Tällaisiin toimiin olisi kuuluttava muun muassa yhteishallinnointiorganisaation päätös tämän oikeuden käyttöön liittyvistä edellytyksistä sekä näistä edellytyksistä tiedottaminen jäsenille. Yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi ilmoitettava oikeudenhaltijoille tästä valinnanmahdollisuudesta ja huolehdittava siitä, että ne voivat käyttää tähän liittyviä oikeuksiaan mahdollisimman helposti. Oikeudenhaltijoille, jotka ovat jo valtuuttaneet yhteishallinnointiorganisaation, voidaan tiedottaa organisaation verkkosivustolla. Vaatimus oikeudenhaltijoiden valtuutuksessa antamasta suostumuksesta kunkin oikeuden, oikeuksien luokan tai teoksen ja muun aineiston tyypin hallinnoinnille ei saisi estää oikeudenhaltijoita hyväksymästä myöhemmin ehdotettuja muutoksia valtuutukseen hiljaisella sopimuksella kansallisessa lainsäädännössä vahvistettujen edellytysten mukaisesti. Tämä direktiivi ei sinällään estä sopimusjärjestelyjä, joiden mukaan oikeudenhaltijan tekemällä lakkautuksella tai peruutuksella on välitön vaikutus ennen lakkautusta tai peruutusta myönnettyihin lisensseihin, eikä sopimusjärjestelyjä, joiden mukaan nämä lisenssit säilyvät ennallaan tietyn ajan lakkautuksen tai peruutuksen jälkeen. Nämä järjestelyt eivät kuitenkaan saisi haitata tämän direktiivin täysimääräistä soveltamista. Tämä direktiivi ei saisi rajoittaa oikeudenhaltijoiden mahdollisuutta hallinnoida oikeuksiaan erikseen, ei-kaupallinen käyttö mukaan lukien. |
| --- | --- |

(19)

SEUT:ssa vahvistetut vapaudet huomioon ottaen tekijänoikeuden ja lähioikeuksien kollektiivinen hallinnointi edellytettäisi, että oikeudenhaltijan olisi voitava vapaasti valita yhteishallinnointiorganisaatio hallinnoimaan oikeuksiaan, olkoonpa näissä oikeuksissa kyse oikeudesta välittää yleisölle tai valmistaa kappale tai sellaisiin luokkiin kuuluvista oikeuksista, jotka liittyvät hyödyntämismuotoon, kuten lähetystoiminnan harjoittaminen, teatteriesitys tai kappaleen valmistaminen verkkojakelua varten, edellyttäen, että oikeudenhaltijan valitsema yhteishallinnointiorganisaatio hallinnoi jo tällaisia oikeuksia tai tällaisiin luokkiin kuuluvia oikeuksia.

Yhteishallinnointiorganisaation hallinnoimat oikeudet, oikeuksien luokat tai teosten ja muun aineiston tyypit olisi määritettävä kyseisen organisaation jäsenten yleiskokouksessa, jos niitä ei ole jo määritetty sen perussäännössä tai niistä ei ole säädetty laissa. Oikeudet ja oikeuksien luokat on tärkeää määrittää niin, että oikeudenhaltijoiden vapaus määrätä teoksistaan ja muusta aineistosta sekä organisaation kyky hallinnoida tehokkaasti oikeuksia ovat keskenään tasapainossa, kun otetaan huomioon erityisesti organisaation hallinnoimien oikeuksien luokka ja luova ala, jolla se toimii. Tämän tasapainon säilyttämiseksi oikeudenhaltijoiden olisi voitava helposti peruuttaa yhteishallinnointiorganisaatiolta oikeutensa tai tiettyyn luokkaan kuuluvat oikeutensa ja hallinnoida näitä oikeuksia erikseen tai uskoa tai siirtää niiden hallinnoinnin osittain tai kokonaan toiselle yhteishallinnointiorganisaatiolle tai toiselle yhteisölle riippumatta yhteishallinnointiorganisaation, toisen yhteisön tai oikeudenhaltijan kansalaisuus-, asuin- tai sijoittautumisjäsenvaltiosta. Jos jäsenvaltio unionin lainsäädännön ja unionin ja sen jäsenvaltioiden kansainvälisten velvoitteiden mukaisesti säätää pakollisesta oikeuksien kollektiivisesta hallinnoinnista, oikeudenhaltija voi valita vain toisen yhteishallinnointiorganisaation.

Erityyppisiä teoksia ja muuta aineistoa, kuten kirjallisia teoksia, musiikki- tai valokuvateoksia, hallinnoivien yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi niin ikään mahdollistettava tämä joustavuus oikeudenhaltijoille erityyppisten teosten ja muun aineiston hallinnoinnissa. Kun kyseessä on ei-kaupallinen käyttö, jäsenvaltioiden olisi säädettävä, että yhteishallinnointiorganisaatiot ryhtyvät tarvittaviin toimiin sen varmistamiseksi, että niiden oikeudenhaltijoilla on oikeus myöntää lisenssejä tällaiseen käyttöön. Tällaisiin toimiin olisi kuuluttava muun muassa yhteishallinnointiorganisaation päätös tämän oikeuden käyttöön liittyvistä edellytyksistä sekä näistä edellytyksistä tiedottaminen jäsenille. Yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi ilmoitettava oikeudenhaltijoille tästä valinnanmahdollisuudesta ja huolehdittava siitä, että ne voivat käyttää tähän liittyviä oikeuksiaan mahdollisimman helposti. Oikeudenhaltijoille, jotka ovat jo valtuuttaneet yhteishallinnointiorganisaation, voidaan tiedottaa organisaation verkkosivustolla. Vaatimus oikeudenhaltijoiden valtuutuksessa antamasta suostumuksesta kunkin oikeuden, oikeuksien luokan tai teoksen ja muun aineiston tyypin hallinnoinnille ei saisi estää oikeudenhaltijoita hyväksymästä myöhemmin ehdotettuja muutoksia valtuutukseen hiljaisella sopimuksella kansallisessa lainsäädännössä vahvistettujen edellytysten mukaisesti. Tämä direktiivi ei sinällään estä sopimusjärjestelyjä, joiden mukaan oikeudenhaltijan tekemällä lakkautuksella tai peruutuksella on välitön vaikutus ennen lakkautusta tai peruutusta myönnettyihin lisensseihin, eikä sopimusjärjestelyjä, joiden mukaan nämä lisenssit säilyvät ennallaan tietyn ajan lakkautuksen tai peruutuksen jälkeen. Nämä järjestelyt eivät kuitenkaan saisi haitata tämän direktiivin täysimääräistä soveltamista. Tämä direktiivi ei saisi rajoittaa oikeudenhaltijoiden mahdollisuutta hallinnoida oikeuksiaan erikseen, ei-kaupallinen käyttö mukaan lukien.

| (20) | Yhteishallinnointiorganisaatioiden jäsenyyden olisi perustuttava objektiivisiin, avoimiin ja syrjimättömiin kriteereihin, jotka koskevat muun muassa suhteessa julkaisijoita, jotka oikeuksien hyödyntämistä koskevan sopimuksen nojalla ovat oikeutettuja saamaan osuuden yhteishallinnointiorganisaatioiden hallinnoimien oikeuksien tuottamista tuloista ja keräämään nämä tulot yhteishallinnointiorganisaatioilta. Näiden kriteerien ei olisi velvoitettava yhteishallinnointiorganisaatioita hyväksymään jäseniä, joiden oikeudet, tiettyihin luokkiin kuuluvat oikeudet tai teosten ja muun aineiston tyypit eivät kuulu niiden toimialaan. Jokaisen yhteishallinnointiorganisaation kirjanpidon olisi tehtävä mahdolliseksi tunnistaa ja tavoittaa sen jäsenet ja oikeudenhaltijat, joiden oikeuksia organisaatio edustaa näiden oikeudenhaltijoiden antamien valtuutusten nojalla. |
| --- | --- |

(20)

Yhteishallinnointiorganisaatioiden jäsenyyden olisi perustuttava objektiivisiin, avoimiin ja syrjimättömiin kriteereihin, jotka koskevat muun muassa suhteessa julkaisijoita, jotka oikeuksien hyödyntämistä koskevan sopimuksen nojalla ovat oikeutettuja saamaan osuuden yhteishallinnointiorganisaatioiden hallinnoimien oikeuksien tuottamista tuloista ja keräämään nämä tulot yhteishallinnointiorganisaatioilta. Näiden kriteerien ei olisi velvoitettava yhteishallinnointiorganisaatioita hyväksymään jäseniä, joiden oikeudet, tiettyihin luokkiin kuuluvat oikeudet tai teosten ja muun aineiston tyypit eivät kuulu niiden toimialaan. Jokaisen yhteishallinnointiorganisaation kirjanpidon olisi tehtävä mahdolliseksi tunnistaa ja tavoittaa sen jäsenet ja oikeudenhaltijat, joiden oikeuksia organisaatio edustaa näiden oikeudenhaltijoiden antamien valtuutusten nojalla.

| (21) | Niiden oikeudenhaltijoiden suojelemiseksi, joiden oikeuksia yhteishallinnointiorganisaatio edustaa suoraan mutta jotka eivät täytä sen jäsenyysvaatimuksia, on syytä vaatia, että tiettyjä jäseniä koskevia tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan myös näihin oikeudenhaltijoihin. Jäsenvaltioiden olisi myös voitava säätää näiden oikeudenhaltijoiden oikeudesta osallistua yhteishallinnointiorganisaation päätöksentekoprosessiin. |
| --- | --- |

(21)

Niiden oikeudenhaltijoiden suojelemiseksi, joiden oikeuksia yhteishallinnointiorganisaatio edustaa suoraan mutta jotka eivät täytä sen jäsenyysvaatimuksia, on syytä vaatia, että tiettyjä jäseniä koskevia tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan myös näihin oikeudenhaltijoihin. Jäsenvaltioiden olisi myös voitava säätää näiden oikeudenhaltijoiden oikeudesta osallistua yhteishallinnointiorganisaation päätöksentekoprosessiin.

| (22) | Yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi toimittava edustamiensa oikeudenhaltijoiden yhteisten etujen mukaisesti. Siksi on tärkeää säätää järjestelmistä, joiden avulla yhteishallinnointiorganisaatioiden jäsenet voivat käyttää jäsenyysoikeuksiaan osallistumalla organisaation päätöksentekoprosessiin. Joillakin yhteishallinnointiorganisaatioilla on eri jäsenluokkia, jotka voivat edustaa erilaisia oikeudenhaltijoita, kuten tuottajia ja esittäjiä. Näihin eri luokkiin kuuluvien jäsenten olisi oltava tasapuolisesti ja tasapainoisesti edustettuina päätöksentekoprosessissa. Yhteishallinnointiorganisaatioiden jäsenten yleiskokouksen sääntöjen tehokkuus vaarantuu, jollei ole olemassa säännöksiä siitä, miten yleiskokoukset olisi järjestettävä. Sen vuoksi on tarpeen varmistaa, että yleiskokous kutsutaan koolle säännöllisesti ja ainakin vuosittain ja että tärkeimmät yhteishallinnointiorganisaation päätökset tehdään yleiskokouksessa. |
| --- | --- |

(22)

Yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi toimittava edustamiensa oikeudenhaltijoiden yhteisten etujen mukaisesti. Siksi on tärkeää säätää järjestelmistä, joiden avulla yhteishallinnointiorganisaatioiden jäsenet voivat käyttää jäsenyysoikeuksiaan osallistumalla organisaation päätöksentekoprosessiin. Joillakin yhteishallinnointiorganisaatioilla on eri jäsenluokkia, jotka voivat edustaa erilaisia oikeudenhaltijoita, kuten tuottajia ja esittäjiä. Näihin eri luokkiin kuuluvien jäsenten olisi oltava tasapuolisesti ja tasapainoisesti edustettuina päätöksentekoprosessissa. Yhteishallinnointiorganisaatioiden jäsenten yleiskokouksen sääntöjen tehokkuus vaarantuu, jollei ole olemassa säännöksiä siitä, miten yleiskokoukset olisi järjestettävä. Sen vuoksi on tarpeen varmistaa, että yleiskokous kutsutaan koolle säännöllisesti ja ainakin vuosittain ja että tärkeimmät yhteishallinnointiorganisaation päätökset tehdään yleiskokouksessa.

| (23) | Yhteishallinnointiorganisaatioiden kaikkien jäsenten olisi voitava osallistua jäsenten yleiskokoukseen ja äänestää siellä. Näiden oikeuksien käyttöön olisi sovellettava ainoastaan oikeudenmukaisia ja oikeasuhteisia rajoituksia. Joissakin poikkeustapauksissa yhteishallinnointiorganisaatioita perustetaan siten, että niiden oikeudellisena muotona on säätiö, joten niillä ei ole jäseniä. Tällaisissa tapauksissa jäsenten yleiskokouksen valtuuksien olisi kuuluttava valvontatoiminnosta huolehtivalle elimelle. Jos yhteishallinnointiorganisaatioiden jäseninä on oikeudenhaltijoita edustavia yhteisöjä, kuten voi olla siinä tapauksessa, että yhteishallinnointiorganisaatio on osakeyhtiö ja sen jäsenet ovat oikeudenhaltijoiden yhteenliittymiä, jäsenvaltioiden olisi voitava säätää, että näiden oikeudenhaltijoiden kokouksen on käytettävä osaa tai kaikkia jäsenten yleiskokouksen valtuuksista. Jäsenten yleiskokouksella olisi oltava ainakin valtuudet määritellä hallinnointikehys, erityisesti yhteishallinnointiorganisaatioiden tekijänoikeustulojen käytölle. Tämä ei kuitenkaan saisi vaikuttaa jäsenvaltioiden mahdollisuuteen säätää tiukemmista säännöistä koskien esimerkiksi sijoituksia, sulautumia tai lainojen ottamista, mukaan lukien tällaisten toimenpiteiden kieltäminen. Yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi kannustettava jäseniään osallistumaan aktiivisesti yleiskokoukseen. Äänioikeuksien käyttö olisi tehtävä helpoksi yleiskokoukseen osallistuville jäsenille ja myös niille jäsenille, jotka eivät siihen osallistu. Sen lisäksi, että jäsenet voivat käyttää oikeuksiaan sähköisesti, heillä olisi oltava mahdollisuus osallistua ja äänestää jäsenten yleiskokouksessa asiamiehen välityksellä. Tällaista valtakirjalla äänestämistä olisi rajoitettava eturistiriitatapauksissa. Jäsenvaltioiden olisi kuitenkin säädettävä valtakirjan käyttöä koskevista rajoituksista ainoastaan, jos se ei haittaa jäsenten asianmukaista ja tehokasta osallistumista päätöksentekoprosessiin. Asiamiehen nimeäminen edistää erityisesti jäsenten asianmukaista ja tehokasta osallistumista päätöksentekoprosessiin ja antaa oikeudenhaltijoille todellisen mahdollisuuden valita vapaasti yhteishallinnointiorganisaatio sen sijoittautumisjäsenvaltiosta riippumatta. |
| --- | --- |

(23)

Yhteishallinnointiorganisaatioiden kaikkien jäsenten olisi voitava osallistua jäsenten yleiskokoukseen ja äänestää siellä. Näiden oikeuksien käyttöön olisi sovellettava ainoastaan oikeudenmukaisia ja oikeasuhteisia rajoituksia. Joissakin poikkeustapauksissa yhteishallinnointiorganisaatioita perustetaan siten, että niiden oikeudellisena muotona on säätiö, joten niillä ei ole jäseniä. Tällaisissa tapauksissa jäsenten yleiskokouksen valtuuksien olisi kuuluttava valvontatoiminnosta huolehtivalle elimelle. Jos yhteishallinnointiorganisaatioiden jäseninä on oikeudenhaltijoita edustavia yhteisöjä, kuten voi olla siinä tapauksessa, että yhteishallinnointiorganisaatio on osakeyhtiö ja sen jäsenet ovat oikeudenhaltijoiden yhteenliittymiä, jäsenvaltioiden olisi voitava säätää, että näiden oikeudenhaltijoiden kokouksen on käytettävä osaa tai kaikkia jäsenten yleiskokouksen valtuuksista. Jäsenten yleiskokouksella olisi oltava ainakin valtuudet määritellä hallinnointikehys, erityisesti yhteishallinnointiorganisaatioiden tekijänoikeustulojen käytölle. Tämä ei kuitenkaan saisi vaikuttaa jäsenvaltioiden mahdollisuuteen säätää tiukemmista säännöistä koskien esimerkiksi sijoituksia, sulautumia tai lainojen ottamista, mukaan lukien tällaisten toimenpiteiden kieltäminen. Yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi kannustettava jäseniään osallistumaan aktiivisesti yleiskokoukseen. Äänioikeuksien käyttö olisi tehtävä helpoksi yleiskokoukseen osallistuville jäsenille ja myös niille jäsenille, jotka eivät siihen osallistu. Sen lisäksi, että jäsenet voivat käyttää oikeuksiaan sähköisesti, heillä olisi oltava mahdollisuus osallistua ja äänestää jäsenten yleiskokouksessa asiamiehen välityksellä. Tällaista valtakirjalla äänestämistä olisi rajoitettava eturistiriitatapauksissa. Jäsenvaltioiden olisi kuitenkin säädettävä valtakirjan käyttöä koskevista rajoituksista ainoastaan, jos se ei haittaa jäsenten asianmukaista ja tehokasta osallistumista päätöksentekoprosessiin. Asiamiehen nimeäminen edistää erityisesti jäsenten asianmukaista ja tehokasta osallistumista päätöksentekoprosessiin ja antaa oikeudenhaltijoille todellisen mahdollisuuden valita vapaasti yhteishallinnointiorganisaatio sen sijoittautumisjäsenvaltiosta riippumatta.

| (24) | Jäsenten olisi voitava osallistua yhteishallinnointiorganisaatioiden hallinnoinnin jatkuvaan seurantaan. Näillä organisaatioilla olisi oltava tätä varten organisaatiorakenteensa kannalta sopiva valvontatoiminto ja niiden olisi annettava jäsenilleen mahdollisuus olla edustettuina tätä toimintoa harjoittavassa elimessä. Yhteishallinnointiorganisaation rakenteesta riippuen valvontatoiminnosta voi huolehtia erillinen elin, kuten valvontaneuvosto, tai siitä voivat huolehtia jotkut tai kaikki hallintoneuvoston johtajat, jotka eivät johda yhteishallinnointiorganisaation liiketoimintaa. Vaatimus jäsenten tasapuolisesta ja tasapainoisesta edustuksesta ei saisi estää yhteishallinnointiorganisaatiota nimittämästä valvontatoiminnosta huolehtimaan kolmansia osapuolia, myös alan ammatillista asiantuntemusta omaavia henkilöitä ja oikeudenhaltijoita, jotka eivät täytä jäsenyyden vaatimuksia tai joita ei suoraan edusta kyseinen organisaatio vaan yhteisö, joka on yhteishallinnointiorganisaation jäsen. |
| --- | --- |

(24)

Jäsenten olisi voitava osallistua yhteishallinnointiorganisaatioiden hallinnoinnin jatkuvaan seurantaan. Näillä organisaatioilla olisi oltava tätä varten organisaatiorakenteensa kannalta sopiva valvontatoiminto ja niiden olisi annettava jäsenilleen mahdollisuus olla edustettuina tätä toimintoa harjoittavassa elimessä. Yhteishallinnointiorganisaation rakenteesta riippuen valvontatoiminnosta voi huolehtia erillinen elin, kuten valvontaneuvosto, tai siitä voivat huolehtia jotkut tai kaikki hallintoneuvoston johtajat, jotka eivät johda yhteishallinnointiorganisaation liiketoimintaa. Vaatimus jäsenten tasapuolisesta ja tasapainoisesta edustuksesta ei saisi estää yhteishallinnointiorganisaatiota nimittämästä valvontatoiminnosta huolehtimaan kolmansia osapuolia, myös alan ammatillista asiantuntemusta omaavia henkilöitä ja oikeudenhaltijoita, jotka eivät täytä jäsenyyden vaatimuksia tai joita ei suoraan edusta kyseinen organisaatio vaan yhteisö, joka on yhteishallinnointiorganisaation jäsen.

| (25) | Vastuullisen johtamisen varmistamiseksi yhteishallinnointiorganisaation johdon on oltava riippumaton. Johtajat, ovat he sitten vaaleilla valittuja tai organisaation sopimuspohjaisesti palkkaamia, olisi velvoitettava ilmoittamaan sekä ennen johtajan tehtävien aloittamista että sen jälkeen vuosittain, vallitseeko heidän ja yhteishallinnointiorganisaation edustamien oikeudenhaltijoiden välillä eturistiriitoja. Myös valvontatoimintoja hoitavien henkilöiden olisi annettava tällaiset vuosittaiset lausumat. Jäsenvaltioiden olisi voitava vaatia yhteishallinnointiorganisaatioita julkistamaan nämä ilmoitukset tai toimittamaan ne viranomaisille. |
| --- | --- |

(25)

Vastuullisen johtamisen varmistamiseksi yhteishallinnointiorganisaation johdon on oltava riippumaton. Johtajat, ovat he sitten vaaleilla valittuja tai organisaation sopimuspohjaisesti palkkaamia, olisi velvoitettava ilmoittamaan sekä ennen johtajan tehtävien aloittamista että sen jälkeen vuosittain, vallitseeko heidän ja yhteishallinnointiorganisaation edustamien oikeudenhaltijoiden välillä eturistiriitoja. Myös valvontatoimintoja hoitavien henkilöiden olisi annettava tällaiset vuosittaiset lausumat. Jäsenvaltioiden olisi voitava vaatia yhteishallinnointiorganisaatioita julkistamaan nämä ilmoitukset tai toimittamaan ne viranomaisille.

| (26) | Yhteishallinnointiorganisaatiot keräävät, hallinnoivat ja jakavat oikeudenhaltijoiden niiden haltuun uskomien oikeuksien hyödyntämisestä saatavat tulot. Nämä tulot kuuluvat viime kädessä oikeudenhaltijoille, joilla voi olla suora oikeudellinen suhde organisaatioon tai jotka voivat olla edustettuja yhteisön, joka on yhteishallinnointiorganisaation jäsen, tai edustussopimuksen kautta. Sen vuoksi on tärkeää, että yhteishallinnointiorganisaatio noudattaa mahdollisimman suurta huolellisuutta näiden tulojen keräämisessä, hallinnoimisessa ja jakamisessa. Tulojen täsmällinen jakaminen on mahdollista vain, jos yhteishallinnointiorganisaatiot pitävät asianmukaisesti kirjaa jäsenistä, lisensseistä sekä teosten ja muun aineiston käytöstä. Myös oikeudenhaltijoiden ja käyttäjien olisi annettava toimivaan oikeuksien kollektiiviseen hallinnointiin tarvittavat tiedot, ja yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi todennettava ne. |
| --- | --- |

(26)

Yhteishallinnointiorganisaatiot keräävät, hallinnoivat ja jakavat oikeudenhaltijoiden niiden haltuun uskomien oikeuksien hyödyntämisestä saatavat tulot. Nämä tulot kuuluvat viime kädessä oikeudenhaltijoille, joilla voi olla suora oikeudellinen suhde organisaatioon tai jotka voivat olla edustettuja yhteisön, joka on yhteishallinnointiorganisaation jäsen, tai edustussopimuksen kautta. Sen vuoksi on tärkeää, että yhteishallinnointiorganisaatio noudattaa mahdollisimman suurta huolellisuutta näiden tulojen keräämisessä, hallinnoimisessa ja jakamisessa. Tulojen täsmällinen jakaminen on mahdollista vain, jos yhteishallinnointiorganisaatiot pitävät asianmukaisesti kirjaa jäsenistä, lisensseistä sekä teosten ja muun aineiston käytöstä. Myös oikeudenhaltijoiden ja käyttäjien olisi annettava toimivaan oikeuksien kollektiiviseen hallinnointiin tarvittavat tiedot, ja yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi todennettava ne.

| (27) | Kerätyt ja oikeudenhaltijoille kuuluvat määrät olisi pidettävä erillään yhteishallinnointiorganisaation mahdollisista omista varoista. Jos näitä määriä sijoitetaan, se olisi tehtävä yhteishallinnointiorganisaation yleisten sijoitus- ja riskinhallintaperiaatteiden mukaisesti, sanotun rajoittamatta jäsenvaltioiden mahdollisuutta säätää tiukemmista sijoituksia koskevista säännöistä, tekijänoikeustulojen sijoituskielto mukaan lukien. Jotta voidaan huolehtia oikeudenhaltijoiden oikeuksien korkeatasoisesta suojasta ja varmistaa, että kaikki tällaisten oikeuksien hyödyntämisestä mahdollisesti saatavat tulot koituvat oikeudenhaltijoiden hyödyksi, yhteishallinnointiorganisaation tekemiä ja hallussaan pitämiä sijoituksia olisi hallinnoitava noudattaen kriteerejä, jotka velvoittavat yhteishallinnointiorganisaation varovaisuuteen ja antavat sille mahdollisuuden valita turvallisimman ja tehokkaimman sijoituspolitiikan. Yhteishallinnointiorganisaation olisi voitava päättää varojen kohdentamisesta, joka soveltuu sijoitettujen tekijänoikeustulojen mahdollisen riskialtistuksen luonteeseen ja kestoon eikä perusteetta vaaranna oikeudenhaltijoille kuuluvia tekijänoikeustuloja. |
| --- | --- |

(27)

Kerätyt ja oikeudenhaltijoille kuuluvat määrät olisi pidettävä erillään yhteishallinnointiorganisaation mahdollisista omista varoista. Jos näitä määriä sijoitetaan, se olisi tehtävä yhteishallinnointiorganisaation yleisten sijoitus- ja riskinhallintaperiaatteiden mukaisesti, sanotun rajoittamatta jäsenvaltioiden mahdollisuutta säätää tiukemmista sijoituksia koskevista säännöistä, tekijänoikeustulojen sijoituskielto mukaan lukien. Jotta voidaan huolehtia oikeudenhaltijoiden oikeuksien korkeatasoisesta suojasta ja varmistaa, että kaikki tällaisten oikeuksien hyödyntämisestä mahdollisesti saatavat tulot koituvat oikeudenhaltijoiden hyödyksi, yhteishallinnointiorganisaation tekemiä ja hallussaan pitämiä sijoituksia olisi hallinnoitava noudattaen kriteerejä, jotka velvoittavat yhteishallinnointiorganisaation varovaisuuteen ja antavat sille mahdollisuuden valita turvallisimman ja tehokkaimman sijoituspolitiikan. Yhteishallinnointiorganisaation olisi voitava päättää varojen kohdentamisesta, joka soveltuu sijoitettujen tekijänoikeustulojen mahdollisen riskialtistuksen luonteeseen ja kestoon eikä perusteetta vaaranna oikeudenhaltijoille kuuluvia tekijänoikeustuloja.

| (28) | Koska oikeudenhaltijoille kuuluu korvaus heidän oikeuksiensa hyödyntämisestä, on tärkeää, että hallinnointipalkkiot eivät ylitä oikeuksien hallinnoinnin perusteltuja kustannuksia ja että yhteishallinnointiorganisaation jäsenten olisi päätettävä mahdollisista muista kuin hallinnointipalkkioiden osalta tehtävistä vähennyksistä, esimerkiksi sosiaalisiin, kulttuurisiin tai koulutukseen liittyviin tarkoituksiin tehdyistä vähennyksistä. Yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi tiedotettava tällaisiin vähennyksiin sovellettavista säännöistä avoimesti oikeudenhaltijoille. Samoja vaatimuksia olisi sovellettava kaikkiin päätöksiin käyttää tekijänoikeustuloja kollektiivisesti, kuten apurahoihin. Oikeudenhaltijoiden olisi voitava käyttää syrjimättömästi kyseisistä vähennyksistä mahdollisesti rahoitettavia sosiaali-, kulttuuri- tai koulutuspalveluja. Tämä direktiivi ei saisi vaikuttaa kansallisen lainsäädännön mukaisiin vähennyksiin, kuten yhteishallinnointiorganisaatioiden oikeudenhaltijoille tarjoamia sosiaalipalveluja varten tehtyihin vähennyksiin, kun kyse on seikoista, joita ei säädellä tällä direktiivillä, edellyttäen että nämä vähennykset ovat unionin lainsäädännön mukaisia. |
| --- | --- |

(28)

Koska oikeudenhaltijoille kuuluu korvaus heidän oikeuksiensa hyödyntämisestä, on tärkeää, että hallinnointipalkkiot eivät ylitä oikeuksien hallinnoinnin perusteltuja kustannuksia ja että yhteishallinnointiorganisaation jäsenten olisi päätettävä mahdollisista muista kuin hallinnointipalkkioiden osalta tehtävistä vähennyksistä, esimerkiksi sosiaalisiin, kulttuurisiin tai koulutukseen liittyviin tarkoituksiin tehdyistä vähennyksistä. Yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi tiedotettava tällaisiin vähennyksiin sovellettavista säännöistä avoimesti oikeudenhaltijoille. Samoja vaatimuksia olisi sovellettava kaikkiin päätöksiin käyttää tekijänoikeustuloja kollektiivisesti, kuten apurahoihin. Oikeudenhaltijoiden olisi voitava käyttää syrjimättömästi kyseisistä vähennyksistä mahdollisesti rahoitettavia sosiaali-, kulttuuri- tai koulutuspalveluja. Tämä direktiivi ei saisi vaikuttaa kansallisen lainsäädännön mukaisiin vähennyksiin, kuten yhteishallinnointiorganisaatioiden oikeudenhaltijoille tarjoamia sosiaalipalveluja varten tehtyihin vähennyksiin, kun kyse on seikoista, joita ei säädellä tällä direktiivillä, edellyttäen että nämä vähennykset ovat unionin lainsäädännön mukaisia.

| (29) | Yksittäisille oikeudenhaltijoille tai tapauksen mukaan tiettyyn luokkaan kuuluville oikeudenhaltijoille kuuluvat määrät olisi jaettava ja maksettava oikea-aikaisesti ja kyseisen yhteishallinnointiorganisaation yleisiä jakoperiaatteita noudattaen myös silloin, kun se tehdään toisen oikeudenhaltijoita edustavan yhteisön kautta. Viivästyksiä oikeudenhaltijoille kuuluvien määrien jakamisessa ja maksamisessa voidaan perustella vain yhteishallinnointiorganisaatiosta riippumattomilla objektiivisilla syillä. Näin ollen esimerkiksi tekijänoikeustulojen sijoittaminen määräajaksi ei saisi olla pätevä syy viivästymiselle. On aiheellista jättää jäsenvaltioiden päätettäväksi säännöt, joilla varmistetaan oikea-aikainen jakaminen sekä oikeudenhaltijoiden tehokas etsintä ja tunnistaminen tapauksissa, joissa tällaisia objektiivia syitä on. Jotta voidaan varmistaa, että oikeudenhaltijoille kuuluvat määrät jaetaan asianmukaisesti ja tehokkaasti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden mahdollisuutta säätää tiukemmista säännöistä, olisi vaadittava yhteishallinnointiorganisaatioita toteuttamaan vilpittömässä mielessä kohtuullisia ja huolellisia toimenpiteitä asianomaisten oikeudenhaltijoiden tunnistamiseksi ja tavoittamiseksi. On myös asianmukaista, että yhteishallinnointiorganisaatioiden jäsenten olisi päätettävä kansallisen lainsäädännön puitteissa niiden määrien käytöstä, joita ei voida jakaa, jos näihin määriin oikeutettuja oikeudenhaltijoita ei ole voitu tunnistaa tai tavoittaa. |
| --- | --- |

(29)

Yksittäisille oikeudenhaltijoille tai tapauksen mukaan tiettyyn luokkaan kuuluville oikeudenhaltijoille kuuluvat määrät olisi jaettava ja maksettava oikea-aikaisesti ja kyseisen yhteishallinnointiorganisaation yleisiä jakoperiaatteita noudattaen myös silloin, kun se tehdään toisen oikeudenhaltijoita edustavan yhteisön kautta. Viivästyksiä oikeudenhaltijoille kuuluvien määrien jakamisessa ja maksamisessa voidaan perustella vain yhteishallinnointiorganisaatiosta riippumattomilla objektiivisilla syillä. Näin ollen esimerkiksi tekijänoikeustulojen sijoittaminen määräajaksi ei saisi olla pätevä syy viivästymiselle. On aiheellista jättää jäsenvaltioiden päätettäväksi säännöt, joilla varmistetaan oikea-aikainen jakaminen sekä oikeudenhaltijoiden tehokas etsintä ja tunnistaminen tapauksissa, joissa tällaisia objektiivia syitä on. Jotta voidaan varmistaa, että oikeudenhaltijoille kuuluvat määrät jaetaan asianmukaisesti ja tehokkaasti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden mahdollisuutta säätää tiukemmista säännöistä, olisi vaadittava yhteishallinnointiorganisaatioita toteuttamaan vilpittömässä mielessä kohtuullisia ja huolellisia toimenpiteitä asianomaisten oikeudenhaltijoiden tunnistamiseksi ja tavoittamiseksi. On myös asianmukaista, että yhteishallinnointiorganisaatioiden jäsenten olisi päätettävä kansallisen lainsäädännön puitteissa niiden määrien käytöstä, joita ei voida jakaa, jos näihin määriin oikeutettuja oikeudenhaltijoita ei ole voitu tunnistaa tai tavoittaa.

| (30) | Yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi voitava hallinnoida oikeuksia ja kerätä tuloja niiden hyödyntämisestä muiden organisaatioiden kanssa tehtyjen edustussopimusten nojalla. Näiden muiden yhteishallinnointiorganisaatioiden jäsenten oikeuksien suojelemiseksi yhteishallinnointiorganisaatio ei saisi tehdä eroa edustussopimusten nojalla hallinnoimiensa ja suoraan omien oikeudenhaltijoidensa lukuun hallinnoimiensa oikeuksien välillä. Yhteishallinnointiorganisaatio ei saisi myöskään tehdä muita kuin hallinnointipalkkioiden osalta tehtäviä vähennyksiä toisen yhteishallinnointiorganisaation puolesta kerätyistä tekijänoikeustuloista ilman kyseisen toisen organisaation nimenomaista suostumusta. On myös aiheellista edellyttää, että yhteishallinnointiorganisaatiot suorittavat määrien jakamisen ja maksut muille organisaatioille näiden edustussopimusten nojalla saman ajan kuluessa kuin ne jakavat ja maksavat määrät omille jäsenilleen ja edustamilleen oikeudenhaltijoille, jotka eivät ole jäseniä. Lisäksi määrät vastaanottavan organisaation olisi vuorostaan jaettava edustamilleen oikeudenhaltijoille kuuluvat määrät viipymättä. |
| --- | --- |

(30)

Yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi voitava hallinnoida oikeuksia ja kerätä tuloja niiden hyödyntämisestä muiden organisaatioiden kanssa tehtyjen edustussopimusten nojalla. Näiden muiden yhteishallinnointiorganisaatioiden jäsenten oikeuksien suojelemiseksi yhteishallinnointiorganisaatio ei saisi tehdä eroa edustussopimusten nojalla hallinnoimiensa ja suoraan omien oikeudenhaltijoidensa lukuun hallinnoimiensa oikeuksien välillä. Yhteishallinnointiorganisaatio ei saisi myöskään tehdä muita kuin hallinnointipalkkioiden osalta tehtäviä vähennyksiä toisen yhteishallinnointiorganisaation puolesta kerätyistä tekijänoikeustuloista ilman kyseisen toisen organisaation nimenomaista suostumusta. On myös aiheellista edellyttää, että yhteishallinnointiorganisaatiot suorittavat määrien jakamisen ja maksut muille organisaatioille näiden edustussopimusten nojalla saman ajan kuluessa kuin ne jakavat ja maksavat määrät omille jäsenilleen ja edustamilleen oikeudenhaltijoille, jotka eivät ole jäseniä. Lisäksi määrät vastaanottavan organisaation olisi vuorostaan jaettava edustamilleen oikeudenhaltijoille kuuluvat määrät viipymättä.

| (31) | Tasapuoliset ja syrjimättömät kaupalliset lisensiointiehdot ovat erityisen tärkeitä sen varmistamiseksi, että käyttäjät voivat saada lisenssejä teoksille ja muille aineistoille, joita koskevia oikeuksia yhteishallinnointiorganisaatio edustaa, sekä oikeudenhaltijoiden asianmukaisten korvausten varmistamiseksi. Yhteishallinnointiorganisaatioiden ja käyttäjien olisi sen vuoksi käytävä lisenssineuvottelut vilpittömässä mielessä ja sovellettava tariffeja, jotka olisi määritettävä objektiivisin ja syrjimättömin perustein. On aiheellista edellyttää, että yhteishallinnointiorganisaatioiden määrittämä lisenssimaksu tai korvaus on kohtuullinen suhteessa muun muassa oikeuksien käytön taloudelliseen arvoon tietyssä tilanteessa. Yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi myös vastattava ilman aiheetonta viivytystä käyttäjien lisenssipyyntöihin. |
| --- | --- |

(31)

Tasapuoliset ja syrjimättömät kaupalliset lisensiointiehdot ovat erityisen tärkeitä sen varmistamiseksi, että käyttäjät voivat saada lisenssejä teoksille ja muille aineistoille, joita koskevia oikeuksia yhteishallinnointiorganisaatio edustaa, sekä oikeudenhaltijoiden asianmukaisten korvausten varmistamiseksi. Yhteishallinnointiorganisaatioiden ja käyttäjien olisi sen vuoksi käytävä lisenssineuvottelut vilpittömässä mielessä ja sovellettava tariffeja, jotka olisi määritettävä objektiivisin ja syrjimättömin perustein. On aiheellista edellyttää, että yhteishallinnointiorganisaatioiden määrittämä lisenssimaksu tai korvaus on kohtuullinen suhteessa muun muassa oikeuksien käytön taloudelliseen arvoon tietyssä tilanteessa. Yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi myös vastattava ilman aiheetonta viivytystä käyttäjien lisenssipyyntöihin.

| (32) | Yhteishallinnointiorganisaatiot joutuvat digitaalisessa ympäristössä usein lisensioimaan kokoelmansa täysin uudenlaisia hyödyntämis- ja liiketoimintamalleja varten. Jotta voidaan edistää tällaisen lisensioinnin kehittämiselle otollista toimintaympäristöä rajoittamatta kuitenkaan kilpailulainsäädännön soveltamista, yhteishallinnointiorganisaatioilla olisi tällaisissa tapauksissa oltava tarvittava liikkumavara, jotta ne voivat tarjota mahdollisimman joustavasti yksilöllistettyjä lisenssejä innovatiivisia verkkopalveluja varten ilman riskiä siitä, että niitä voitaisiin käyttää ennakkotapauksina muiden lisenssien ehtojen määrittelyssä. |
| --- | --- |

(32)

Yhteishallinnointiorganisaatiot joutuvat digitaalisessa ympäristössä usein lisensioimaan kokoelmansa täysin uudenlaisia hyödyntämis- ja liiketoimintamalleja varten. Jotta voidaan edistää tällaisen lisensioinnin kehittämiselle otollista toimintaympäristöä rajoittamatta kuitenkaan kilpailulainsäädännön soveltamista, yhteishallinnointiorganisaatioilla olisi tällaisissa tapauksissa oltava tarvittava liikkumavara, jotta ne voivat tarjota mahdollisimman joustavasti yksilöllistettyjä lisenssejä innovatiivisia verkkopalveluja varten ilman riskiä siitä, että niitä voitaisiin käyttää ennakkotapauksina muiden lisenssien ehtojen määrittelyssä.

| (33) | Sen varmistamiseksi, että yhteishallinnointiorganisaatiot voivat noudattaa tässä direktiivissä asetettuja velvoitteita, käyttäjien olisi annettava näille organisaatioille asiaankuuluvat tiedot niiden edustamien oikeuksien käytöstä. Tätä velvoitetta ei olisi sovellettava luonnollisiin henkilöihin, jotka toimivat muissa kuin elinkeinoonsa, liiketoimintaansa tai ammattiinsa liittyvissä tarkoituksissa ja joita tässä direktiivissä säädetty käyttäjän määritelmä ei näin ollen kata. Lisäksi yhteishallinnointiorganisaatioiden vaatimat tiedot olisi rajoitettava siihen, mikä on kohtuullista, tarpeen ja käyttäjien hallussa, jotta tällaiset organisaatiot voivat suorittaa tehtävänsä ottaen huomioon pienten ja keskisuurten yritysten erityisaseman. Tämä velvoite olisi voitava sisällyttää yhteishallinnointiorganisaation ja käyttäjän välisen sopimukseen; tämä sisällyttäminen ei vaikuta kansallisen lainsäädännön mukaisiin oikeuksiin saada tietoa. Käyttäjien antamiin tietoihin sovellettavien määräaikojen olisi tehtävä yhteishallinnointiorganisaatioille mahdolliseksi noudattaa oikeudenhaltijoille kuuluvien määrien jakamista koskevia määräaikoja. Tämä direktiivi ei saisi vaikuttaa jäsenvaltioiden mahdollisuuteen vaatia alueelleen sijoittautuneita yhteishallinnointiorganisaatioita käyttämään yhteislaskutusta. |
| --- | --- |

(33)

Sen varmistamiseksi, että yhteishallinnointiorganisaatiot voivat noudattaa tässä direktiivissä asetettuja velvoitteita, käyttäjien olisi annettava näille organisaatioille asiaankuuluvat tiedot niiden edustamien oikeuksien käytöstä. Tätä velvoitetta ei olisi sovellettava luonnollisiin henkilöihin, jotka toimivat muissa kuin elinkeinoonsa, liiketoimintaansa tai ammattiinsa liittyvissä tarkoituksissa ja joita tässä direktiivissä säädetty käyttäjän määritelmä ei näin ollen kata. Lisäksi yhteishallinnointiorganisaatioiden vaatimat tiedot olisi rajoitettava siihen, mikä on kohtuullista, tarpeen ja käyttäjien hallussa, jotta tällaiset organisaatiot voivat suorittaa tehtävänsä ottaen huomioon pienten ja keskisuurten yritysten erityisaseman. Tämä velvoite olisi voitava sisällyttää yhteishallinnointiorganisaation ja käyttäjän välisen sopimukseen; tämä sisällyttäminen ei vaikuta kansallisen lainsäädännön mukaisiin oikeuksiin saada tietoa. Käyttäjien antamiin tietoihin sovellettavien määräaikojen olisi tehtävä yhteishallinnointiorganisaatioille mahdolliseksi noudattaa oikeudenhaltijoille kuuluvien määrien jakamista koskevia määräaikoja. Tämä direktiivi ei saisi vaikuttaa jäsenvaltioiden mahdollisuuteen vaatia alueelleen sijoittautuneita yhteishallinnointiorganisaatioita käyttämään yhteislaskutusta.

| (34) | Jotta voidaan lisätä oikeudenhaltijoiden, käyttäjien ja muiden yhteishallinnointiorganisaatioiden luottamusta yhteishallinnointiorganisaatioiden suorittamaan oikeuksien hallinnointiin, jokaisen yhteishallinnointiorganisaation olisi noudatettava erityisiä avoimuusvaatimuksia. Jokainen yhteishallinnointiorganisaatio tai sen jäsen, joka on oikeudenhaltijoille kuuluvien määrien jakamisesta ja maksamisesta vastaava yhteisö, olisi velvoitettava antamaan yksittäisille oikeudenhaltijoille vähintään kerran vuodessa tietyt tiedot, kuten näille jaetut tai maksetut määrät ja tehdyt vähennykset. Yhteishallinnointiorganisaatioita olisi lisäksi vaadittava antamaan riittävät tiedot, myös taloudelliset tiedot, muille yhteishallinnointiorganisaatioille, joiden oikeuksia ne hallinnoivat edustussopimusten nojalla. |
| --- | --- |

(34)

Jotta voidaan lisätä oikeudenhaltijoiden, käyttäjien ja muiden yhteishallinnointiorganisaatioiden luottamusta yhteishallinnointiorganisaatioiden suorittamaan oikeuksien hallinnointiin, jokaisen yhteishallinnointiorganisaation olisi noudatettava erityisiä avoimuusvaatimuksia. Jokainen yhteishallinnointiorganisaatio tai sen jäsen, joka on oikeudenhaltijoille kuuluvien määrien jakamisesta ja maksamisesta vastaava yhteisö, olisi velvoitettava antamaan yksittäisille oikeudenhaltijoille vähintään kerran vuodessa tietyt tiedot, kuten näille jaetut tai maksetut määrät ja tehdyt vähennykset. Yhteishallinnointiorganisaatioita olisi lisäksi vaadittava antamaan riittävät tiedot, myös taloudelliset tiedot, muille yhteishallinnointiorganisaatioille, joiden oikeuksia ne hallinnoivat edustussopimusten nojalla.

| (35) | Sen varmistamiseksi, että oikeudenhaltijoilla, muilla yhteishallinnointiorganisaatioilla ja käyttäjillä on saatavillaan tietoa organisaation toimialasta ja sen edustamista teoksista tai muusta aineistosta, yhteishallinnointiorganisaation olisi asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä toimitettava tietoa näistä seikoista. Kansallisessa lainsäädännössä olisi säädettävä siitä, voidaanko tästä palvelusta periä kohtuullista maksua ja missä määrin. Jokaisen yhteishallinnointiorganisaation olisi julkistettava tiedot rakenteestaan ja toimintatavoistaan, mukaan lukien sen perussääntö ja hallinnointipalkkioita, vähennyksiä ja tariffeja koskevat yleiset periaatteet. |
| --- | --- |

(35)

Sen varmistamiseksi, että oikeudenhaltijoilla, muilla yhteishallinnointiorganisaatioilla ja käyttäjillä on saatavillaan tietoa organisaation toimialasta ja sen edustamista teoksista tai muusta aineistosta, yhteishallinnointiorganisaation olisi asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä toimitettava tietoa näistä seikoista. Kansallisessa lainsäädännössä olisi säädettävä siitä, voidaanko tästä palvelusta periä kohtuullista maksua ja missä määrin. Jokaisen yhteishallinnointiorganisaation olisi julkistettava tiedot rakenteestaan ja toimintatavoistaan, mukaan lukien sen perussääntö ja hallinnointipalkkioita, vähennyksiä ja tariffeja koskevat yleiset periaatteet.

| (36) | Sen varmistamiseksi, että oikeudenhaltijat kykenevät seuraamaan yhteishallinnointiorganisaatioiden suoriutumista tehtävistään ja vertaamaan niitä toisiinsa, tällaisten organisaatioiden olisi julkaistava vuotuinen avoimuusraportti, joka sisältää vertailukelpoista tarkastettua taloudellista tietoa niiden toiminnasta. Yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi julkistettava osana vuotuista avoimuusraporttia myös vuotuinen erityisraportti sosiaali-, kulttuuri- ja koulutuspalveluihin osoitettujen määrien käytöstä. Tämän direktiivin ei olisi estettävä yhteishallinnointiorganisaatiota julkaisemasta vuotuisen avoimuusraportin edellyttämää tietoa yhdessä asiakirjassa, esimerkiksi osana vuositilinpäätöstä, tai erillisinä raportteina. |
| --- | --- |

(36)

Sen varmistamiseksi, että oikeudenhaltijat kykenevät seuraamaan yhteishallinnointiorganisaatioiden suoriutumista tehtävistään ja vertaamaan niitä toisiinsa, tällaisten organisaatioiden olisi julkaistava vuotuinen avoimuusraportti, joka sisältää vertailukelpoista tarkastettua taloudellista tietoa niiden toiminnasta. Yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi julkistettava osana vuotuista avoimuusraporttia myös vuotuinen erityisraportti sosiaali-, kulttuuri- ja koulutuspalveluihin osoitettujen määrien käytöstä. Tämän direktiivin ei olisi estettävä yhteishallinnointiorganisaatiota julkaisemasta vuotuisen avoimuusraportin edellyttämää tietoa yhdessä asiakirjassa, esimerkiksi osana vuositilinpäätöstä, tai erillisinä raportteina.

| (37) | Tarjotakseen musiikkiteoksia sisältäviä verkkopalveluja, joiden avulla kuluttajat voivat esimerkiksi ladata musiikkia tai kuunnella sitä suoratoistona, tai muita sellaisten elokuvien tai pelien käytön mahdollistavia palveluja, joissa musiikki on tärkeä osatekijä, palveluntarjoajien on ensin hankittava oikeus käyttää kyseisiä teoksia. Direktiivissä 2001/29/EY edellytetään, että jokaiselle musiikkiteosten verkkokäyttöön sovellettavalle oikeudelle hankitaan lisenssi. Tekijöiden osalta nämä oikeudet ovat yksinoikeus kappaleen valmistamiseen ja yksinoikeus välittää yleisölle musiikkiteoksia, joista jälkimmäiseen sisältyy oikeus saattaa teokset yleisön saataviin. Näitä oikeuksia voivat hallinnoida yksittäiset oikeudenhaltijat itse, kuten tekijät tai musiikkijulkaisijat, tai oikeudenhaltijoille kollektiivisia hallinnointipalveluja tarjoavat yhteishallinnointiorganisaatiot. Tekijöiden oikeutta kappaleen valmistamiseen ja teosten välittämiseen yleisölle voivat hallinnoida eri yhteishallinnointiorganisaatiot. Lisäksi on tapauksia, joissa useat oikeudenhaltijat, joilla on oikeuksia samaan teokseen, ovat valtuuttaneet eri organisaatiot lisensioimaan omat oikeutensa teokseen. Halutessaan tarjota kuluttajille verkkopalvelua, joka kattaa laajan valikoiman musiikkiteoksia, käyttäjä joutuu kokoamaan teosten oikeudet eri oikeudenhaltijoilta ja yhteishallinnointiorganisaatioilta. |
| --- | --- |

(37)

Tarjotakseen musiikkiteoksia sisältäviä verkkopalveluja, joiden avulla kuluttajat voivat esimerkiksi ladata musiikkia tai kuunnella sitä suoratoistona, tai muita sellaisten elokuvien tai pelien käytön mahdollistavia palveluja, joissa musiikki on tärkeä osatekijä, palveluntarjoajien on ensin hankittava oikeus käyttää kyseisiä teoksia. Direktiivissä 2001/29/EY edellytetään, että jokaiselle musiikkiteosten verkkokäyttöön sovellettavalle oikeudelle hankitaan lisenssi. Tekijöiden osalta nämä oikeudet ovat yksinoikeus kappaleen valmistamiseen ja yksinoikeus välittää yleisölle musiikkiteoksia, joista jälkimmäiseen sisältyy oikeus saattaa teokset yleisön saataviin. Näitä oikeuksia voivat hallinnoida yksittäiset oikeudenhaltijat itse, kuten tekijät tai musiikkijulkaisijat, tai oikeudenhaltijoille kollektiivisia hallinnointipalveluja tarjoavat yhteishallinnointiorganisaatiot. Tekijöiden oikeutta kappaleen valmistamiseen ja teosten välittämiseen yleisölle voivat hallinnoida eri yhteishallinnointiorganisaatiot. Lisäksi on tapauksia, joissa useat oikeudenhaltijat, joilla on oikeuksia samaan teokseen, ovat valtuuttaneet eri organisaatiot lisensioimaan omat oikeutensa teokseen. Halutessaan tarjota kuluttajille verkkopalvelua, joka kattaa laajan valikoiman musiikkiteoksia, käyttäjä joutuu kokoamaan teosten oikeudet eri oikeudenhaltijoilta ja yhteishallinnointiorganisaatioilta.

| (38) | Vaikka internet ei tunne rajoja, musiikkipalvelujen verkkomarkkinat ovat unionissa edelleen hajanaiset eikä digitaalisia sisämarkkinoita ole vielä täysin saatu aikaan. Oikeuksien kollektiivisen hallinnoinnin monimutkaisuus ja vaikeus unionissa ovat useissa tapauksissa lisänneet verkkomusiikkipalvelujen eurooppalaisten digitaalisten markkinoiden pirstaloituneisuutta. Tämä tilanne on jyrkästi ristiriidassa sen kanssa, että digitaalisen sisällön ja siihen liittyvien innovatiivisten palvelujen kysyntä kuluttajien taholta kasvaa nopeasti, myös kansallisten rajojen yli. |
| --- | --- |

(38)

Vaikka internet ei tunne rajoja, musiikkipalvelujen verkkomarkkinat ovat unionissa edelleen hajanaiset eikä digitaalisia sisämarkkinoita ole vielä täysin saatu aikaan. Oikeuksien kollektiivisen hallinnoinnin monimutkaisuus ja vaikeus unionissa ovat useissa tapauksissa lisänneet verkkomusiikkipalvelujen eurooppalaisten digitaalisten markkinoiden pirstaloituneisuutta. Tämä tilanne on jyrkästi ristiriidassa sen kanssa, että digitaalisen sisällön ja siihen liittyvien innovatiivisten palvelujen kysyntä kuluttajien taholta kasvaa nopeasti, myös kansallisten rajojen yli.

| (39) | Komission suosituksella 2005/737/EY edistettiin uutta sääntely-ympäristöä, joka soveltuu unionin tasolla paremmin tekijänoikeuden ja lähioikeuksien hallinnointiin laillisten verkkomusiikkipalvelujen tarjoamiseksi. Musiikkiteosten verkkokäytön aikakautena kaupalliset käyttäjät tarvitsevat lisensiointipolitiikan, joka soveltuu verkkoympäristön aika- ja paikkariippumattomuuteen sekä kattaa monen maan alueen. Suosituksen avulla ei kuitenkaan ole voitu riittävästi kannustaa laajaan musiikkiteosten verkko-oikeuksien lisensiointiin monen maan alueella eikä vastata erityisvaatimuksiin, joita monen maan alueen kattavaan lisensiointiin liittyy. |
| --- | --- |

(39)

Komission suosituksella 2005/737/EY edistettiin uutta sääntely-ympäristöä, joka soveltuu unionin tasolla paremmin tekijänoikeuden ja lähioikeuksien hallinnointiin laillisten verkkomusiikkipalvelujen tarjoamiseksi. Musiikkiteosten verkkokäytön aikakautena kaupalliset käyttäjät tarvitsevat lisensiointipolitiikan, joka soveltuu verkkoympäristön aika- ja paikkariippumattomuuteen sekä kattaa monen maan alueen. Suosituksen avulla ei kuitenkaan ole voitu riittävästi kannustaa laajaan musiikkiteosten verkko-oikeuksien lisensiointiin monen maan alueella eikä vastata erityisvaatimuksiin, joita monen maan alueen kattavaan lisensiointiin liittyy.

| (40) | Verkkomusiikkialalla, jolla normina on edelleen tekijänoikeuksien kollektiivinen hallinnointi yhden maan alueella, on olennaisen tärkeää luoda edellytykset sille, että yhteishallinnointiorganisaatiot voivat käyttää mahdollisimman tehokkaita lisensiointitapoja toimiessaan yhä enenevässä määrin rajojen yli. Sen vuoksi on aiheellista antaa säännöt, joilla määrätään perusedellytyksistä sille, miten yhteishallinnointiorganisaatiot huolehtivat usean valtion alueen kattavasta musiikkiteosten (mukaan lukien sanoitukset) tekijöiden verkkokäyttöoikeuksien kollektiivisesta lisensioinnista. Samoja sääntöjä olisi sovellettava kaikkien musiikkiteosten, myös audiovisuaalisiin teoksiin sisältyvien musiikkiteosten, lisensiointiin. Niitä ei olisi kuitenkaan sovellettava verkkopalveluihin, jotka tarjoavat musiikkiteoksia ainoastaan nuottien muodossa. Tämän direktiivin säännöksillä olisi varmistettava yhteishallinnointiorganisaatioiden tarjoamien rajat ylittävien palvelujen tarvittava vähimmäislaatu erityisesti niiden edustaman teosvalikoiman avoimuuden ja oikeuksien käyttöön liittyvien rahavirtojen täsmällisyyden suhteen. Niillä olisi otettava käyttöön kehys, joka helpottaa musiikkiteosvalikoimien ja oikeuksien vapaaehtoista yhdistämistä ja sitä kautta vähentää niiden lisenssien määrää, jotka käyttäjä tarvitsee palvelun harjoittamiseksi usean maan alueella käyttäen useita teosvalikoimia. Säännösten myötä yhteishallinnointiorganisaation olisi voitava pyytää toista organisaatiota edustamaan teosvalikoimaansa usean maan alueella, kun se ei voi tai halua täyttää vaatimuksia itse. Pyynnön vastaanottava organisaatio olisi velvoitettava hyväksymään pyyntö edellyttäen, että se jo yhdistää teosvalikoimia ja myöntää tai tarjoaa usean valtion alueen kattavia lisenssejä. Laillisten verkkomusiikkipalvelujen kehittäminen unionissa tukisi myös verkossa tapahtuvien tekijänoikeuden loukkauksien torjuntaa. |
| --- | --- |

(40)

Verkkomusiikkialalla, jolla normina on edelleen tekijänoikeuksien kollektiivinen hallinnointi yhden maan alueella, on olennaisen tärkeää luoda edellytykset sille, että yhteishallinnointiorganisaatiot voivat käyttää mahdollisimman tehokkaita lisensiointitapoja toimiessaan yhä enenevässä määrin rajojen yli. Sen vuoksi on aiheellista antaa säännöt, joilla määrätään perusedellytyksistä sille, miten yhteishallinnointiorganisaatiot huolehtivat usean valtion alueen kattavasta musiikkiteosten (mukaan lukien sanoitukset) tekijöiden verkkokäyttöoikeuksien kollektiivisesta lisensioinnista. Samoja sääntöjä olisi sovellettava kaikkien musiikkiteosten, myös audiovisuaalisiin teoksiin sisältyvien musiikkiteosten, lisensiointiin. Niitä ei olisi kuitenkaan sovellettava verkkopalveluihin, jotka tarjoavat musiikkiteoksia ainoastaan nuottien muodossa. Tämän direktiivin säännöksillä olisi varmistettava yhteishallinnointiorganisaatioiden tarjoamien rajat ylittävien palvelujen tarvittava vähimmäislaatu erityisesti niiden edustaman teosvalikoiman avoimuuden ja oikeuksien käyttöön liittyvien rahavirtojen täsmällisyyden suhteen. Niillä olisi otettava käyttöön kehys, joka helpottaa musiikkiteosvalikoimien ja oikeuksien vapaaehtoista yhdistämistä ja sitä kautta vähentää niiden lisenssien määrää, jotka käyttäjä tarvitsee palvelun harjoittamiseksi usean maan alueella käyttäen useita teosvalikoimia. Säännösten myötä yhteishallinnointiorganisaation olisi voitava pyytää toista organisaatiota edustamaan teosvalikoimaansa usean maan alueella, kun se ei voi tai halua täyttää vaatimuksia itse. Pyynnön vastaanottava organisaatio olisi velvoitettava hyväksymään pyyntö edellyttäen, että se jo yhdistää teosvalikoimia ja myöntää tai tarjoaa usean valtion alueen kattavia lisenssejä. Laillisten verkkomusiikkipalvelujen kehittäminen unionissa tukisi myös verkossa tapahtuvien tekijänoikeuden loukkauksien torjuntaa.

| (41) | Tehokkaan ja avoimen lisensiointiprosessin, käyttäjien raporttien myöhemmän käsittelyn ja niihin liittyvän palveluntarjoajien laskutuksen kannalta ja oikeudenhaltijoille kuuluvien määrien jakamisen kannalta on erityisen tärkeää, että saatavilla on täsmällistä ja kattavaa tietoa musiikkiteoksista, oikeudenhaltijoista ja oikeuksista, joita kukin yhteishallinnointiorganisaatio on valtuutettu edustamaan tietyllä alueella. Sen vuoksi usean valtion alueen kattavia musiikkiteosten lisenssejä myöntävien yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi voitava käsitellä nämä yksityiskohtaiset tiedot nopeasti ja täsmällisesti. Tämä edellyttää, että käytössä on usealla alueella lisensioitujen oikeuksien omistusta koskevat tietokannat, joiden sisältämien tietojen perusteella voidaan tunnistaa teokset, oikeudet ja oikeudenhaltijat, joita yhteishallinnointiorganisaatio on valtuutettu edustamaan, ja alueet, jotka valtuutus kattaa. Kaikki näitä tietoja koskevat muutokset olisi otettava huomioon ilman aiheetonta viivytystä, ja tietokantoja olisi päivitettävä jatkuvasti. Tietokantojen avulla pitäisi myös voida helpommin verrata teostietoja tietoihin äänitteestä tai muusta tallenteesta, jolle teos on tallennettu. On myös tärkeää varmistaa, että mahdolliset käyttäjät ja oikeudenhaltijat sekä yhteishallinnointiorganisaatiot saavat käyttöönsä tiedot, joita ne tarvitsevat organisaation edustaman teosvalikoiman sisällön tunnistamiseksi. Yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi voitava ryhtyä toimenpiteisiin tietojen oikeellisuuden ja eheyden suojelemiseksi, niiden jälleenkäytön valvomiseksi tai kaupallisesti arkaluonteisten tietojen suojelemiseksi. |
| --- | --- |

(41)

Tehokkaan ja avoimen lisensiointiprosessin, käyttäjien raporttien myöhemmän käsittelyn ja niihin liittyvän palveluntarjoajien laskutuksen kannalta ja oikeudenhaltijoille kuuluvien määrien jakamisen kannalta on erityisen tärkeää, että saatavilla on täsmällistä ja kattavaa tietoa musiikkiteoksista, oikeudenhaltijoista ja oikeuksista, joita kukin yhteishallinnointiorganisaatio on valtuutettu edustamaan tietyllä alueella. Sen vuoksi usean valtion alueen kattavia musiikkiteosten lisenssejä myöntävien yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi voitava käsitellä nämä yksityiskohtaiset tiedot nopeasti ja täsmällisesti. Tämä edellyttää, että käytössä on usealla alueella lisensioitujen oikeuksien omistusta koskevat tietokannat, joiden sisältämien tietojen perusteella voidaan tunnistaa teokset, oikeudet ja oikeudenhaltijat, joita yhteishallinnointiorganisaatio on valtuutettu edustamaan, ja alueet, jotka valtuutus kattaa. Kaikki näitä tietoja koskevat muutokset olisi otettava huomioon ilman aiheetonta viivytystä, ja tietokantoja olisi päivitettävä jatkuvasti. Tietokantojen avulla pitäisi myös voida helpommin verrata teostietoja tietoihin äänitteestä tai muusta tallenteesta, jolle teos on tallennettu. On myös tärkeää varmistaa, että mahdolliset käyttäjät ja oikeudenhaltijat sekä yhteishallinnointiorganisaatiot saavat käyttöönsä tiedot, joita ne tarvitsevat organisaation edustaman teosvalikoiman sisällön tunnistamiseksi. Yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi voitava ryhtyä toimenpiteisiin tietojen oikeellisuuden ja eheyden suojelemiseksi, niiden jälleenkäytön valvomiseksi tai kaupallisesti arkaluonteisten tietojen suojelemiseksi.

| (42) | Usean valtion alueen kattavia musiikkiteosten lisenssejä myöntävät yhteishallinnointiorganisaatiot olisi velvoitettava päivittämään tarpeen mukaan tietokantojaan jatkuvasti ja viipymättä, jotta voidaan varmistaa, että niiden käsittelemät musiikkiteosvalikoimaa koskevat tiedot ovat mahdollisimman täsmällisiä. Näiden organisaatioiden olisi otettava käyttöön helppokäyttöiset menettelyt, joiden avulla verkkopalvelujen tarjoajat sekä oikeudenhaltijat ja muut yhteishallinnointiorganisaatiot voivat ilmoittaa niille mahdollisista epätarkkuuksista organisaatioiden tietokantojen tiedoissa, jotka koskevat niiden omistamia tai määräysvallassa olevia teoksia, mukaan lukien oikeudet – joko kokonaan tai osittain – ja alueet, joiden osalta ne ovat valtuuttaneet kyseisen yhteishallinnointiorganisaation toimimaan, vaarantamatta kuitenkaan yhteishallinnointiorganisaation hallussa olevan tiedon todenmukaisuutta ja eheyttä. Koska Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (6) annetaan jokaiselle rekisteröidylle oikeus saada virheelliset tai puutteelliset tiedot oikaistuiksi, poistetuiksi tai suojatuiksi, myös tässä direktiivissä olisi varmistettava, että usean valtion alueen kattaviin lisensseihin liittyvät oikeudenhaltijoita tai muita yhteishallinnointiorganisaatioita koskevat virheelliset tiedot korjataan ilman aiheetonta viivytystä. Yhteishallinnointiorganisaatioilla olisi myös oltava valmiudet käsitellä sähköisesti teosten rekisteröinnit ja oikeuksien hallinnointia koskevat valtuutukset. Koska automatisaatio on tärkeää nopean ja tehokkaan tiedonkäsittelyn kannalta, yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi huolehdittava siitä, että oikeudenhaltijat voivat käyttää sähköisiä välineitä tietojen jäsennetyssä toimittamisessa. Yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi mahdollisuuksien mukaan varmistettava, että näissä sähköisissä välineissä otetaan huomioon asiaankuuluvat kansainvälisellä tai unionin tasolla kehitetyt vapaaehtoiset alan standardit tai käytännöt. |
| --- | --- |

(42)

Usean valtion alueen kattavia musiikkiteosten lisenssejä myöntävät yhteishallinnointiorganisaatiot olisi velvoitettava päivittämään tarpeen mukaan tietokantojaan jatkuvasti ja viipymättä, jotta voidaan varmistaa, että niiden käsittelemät musiikkiteosvalikoimaa koskevat tiedot ovat mahdollisimman täsmällisiä. Näiden organisaatioiden olisi otettava käyttöön helppokäyttöiset menettelyt, joiden avulla verkkopalvelujen tarjoajat sekä oikeudenhaltijat ja muut yhteishallinnointiorganisaatiot voivat ilmoittaa niille mahdollisista epätarkkuuksista organisaatioiden tietokantojen tiedoissa, jotka koskevat niiden omistamia tai määräysvallassa olevia teoksia, mukaan lukien oikeudet – joko kokonaan tai osittain – ja alueet, joiden osalta ne ovat valtuuttaneet kyseisen yhteishallinnointiorganisaation toimimaan, vaarantamatta kuitenkaan yhteishallinnointiorganisaation hallussa olevan tiedon todenmukaisuutta ja eheyttä. Koska Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (6) annetaan jokaiselle rekisteröidylle oikeus saada virheelliset tai puutteelliset tiedot oikaistuiksi, poistetuiksi tai suojatuiksi, myös tässä direktiivissä olisi varmistettava, että usean valtion alueen kattaviin lisensseihin liittyvät oikeudenhaltijoita tai muita yhteishallinnointiorganisaatioita koskevat virheelliset tiedot korjataan ilman aiheetonta viivytystä. Yhteishallinnointiorganisaatioilla olisi myös oltava valmiudet käsitellä sähköisesti teosten rekisteröinnit ja oikeuksien hallinnointia koskevat valtuutukset. Koska automatisaatio on tärkeää nopean ja tehokkaan tiedonkäsittelyn kannalta, yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi huolehdittava siitä, että oikeudenhaltijat voivat käyttää sähköisiä välineitä tietojen jäsennetyssä toimittamisessa. Yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi mahdollisuuksien mukaan varmistettava, että näissä sähköisissä välineissä otetaan huomioon asiaankuuluvat kansainvälisellä tai unionin tasolla kehitetyt vapaaehtoiset alan standardit tai käytännöt.

| (43) | Musiikin käyttöä, myyntiraportointia ja laskutusta koskevilla alan standardeilla on olennainen merkitys yhteishallinnointiorganisaatioiden ja käyttäjien välisen tiedonvaihdon tehostamisessa. Lisenssien käytön seurannassa olisi noudatettava perusoikeuksia, joita ovat muun muassa oikeus yksityis- ja perhe-elämän kunnioitukseen ja oikeus henkilötietojen suojaan. Sen varmistamiseksi, että tehokkuuden lisäys nopeuttaa tilinpitomenettelyjä ja viime kädessä korvausten maksamista oikeudenhaltijoille, yhteishallinnointiorganisaatiot olisi velvoitettava laskuttamaan palveluntarjoajia ja jakamaan oikeudenhaltijoille kuuluvat määrät viipymättä. Jotta tämä vaatimus tuottaisi tulosta, käyttäjien olisi viipymättä raportoitava yhteishallinnointiorganisaatioille täsmällisesti teosten käytöstä. Yhteishallinnointiorganisaatioita ei pitäisi velvoittaa hyväksymään raportointia käyttäjäkohtaisissa esitysmuodoissa, jos saatavilla on laajalti käytettyjä alan standardeja. Yhteishallinnointiorganisaatioita ei pitäisi estää ulkoistamasta palveluja, joita musiikkiteosten verkko-oikeuksien usean valtion alueen kattavien lisenssien myöntämiseen liittyy. Tukitoimintojen yhteiskäytön tai yhdistämisen olisi autettava organisaatioita parantamaan hallinnointipalveluja ja järkeistämään tiedonhallintavälineisiin tehtäviä investointeja. |
| --- | --- |

(43)

Musiikin käyttöä, myyntiraportointia ja laskutusta koskevilla alan standardeilla on olennainen merkitys yhteishallinnointiorganisaatioiden ja käyttäjien välisen tiedonvaihdon tehostamisessa. Lisenssien käytön seurannassa olisi noudatettava perusoikeuksia, joita ovat muun muassa oikeus yksityis- ja perhe-elämän kunnioitukseen ja oikeus henkilötietojen suojaan. Sen varmistamiseksi, että tehokkuuden lisäys nopeuttaa tilinpitomenettelyjä ja viime kädessä korvausten maksamista oikeudenhaltijoille, yhteishallinnointiorganisaatiot olisi velvoitettava laskuttamaan palveluntarjoajia ja jakamaan oikeudenhaltijoille kuuluvat määrät viipymättä. Jotta tämä vaatimus tuottaisi tulosta, käyttäjien olisi viipymättä raportoitava yhteishallinnointiorganisaatioille täsmällisesti teosten käytöstä. Yhteishallinnointiorganisaatioita ei pitäisi velvoittaa hyväksymään raportointia käyttäjäkohtaisissa esitysmuodoissa, jos saatavilla on laajalti käytettyjä alan standardeja. Yhteishallinnointiorganisaatioita ei pitäisi estää ulkoistamasta palveluja, joita musiikkiteosten verkko-oikeuksien usean valtion alueen kattavien lisenssien myöntämiseen liittyy. Tukitoimintojen yhteiskäytön tai yhdistämisen olisi autettava organisaatioita parantamaan hallinnointipalveluja ja järkeistämään tiedonhallintavälineisiin tehtäviä investointeja.

| (44) | Musiikkiteosvalikoimien yhdistäminen usean valtion alueen kattavaa lisensiointia varten helpottaa lisensiointiprosessia ja tuomalla kaikki teosvalikoimat markkinoille usean valtion alueen kattavaa lisensiointia varten edistää kulttuurista monimuotoisuutta ja vähentää niiden järjestelytoimien määrää, jotka verkkopalvelujen tarjoajan on suoritettava palvelujen tarjoamiseksi. Teosvalikoimien yhdistämisen olisi helpotettava uusien verkkopalvelujen kehittämistä ja myös vähennettävä kuluttajien maksettavaksi siirrettäviä järjestelytoimien kustannuksia. Sen vuoksi yhteishallinnointiorganisaatioita, jotka eivät halua tai voi myöntää usean valtion alueen kattavia lisenssejä suoraan omaan musiikkiteosvalikoimaansa, olisi kannustettava antamaan vapaaehtoisesti muiden yhteishallinnointiorganisaatioiden tehtäväksi hallinnoida teosvalikoimaansa syrjimättömin perustein. Usean valtion alueen kattavaa lisensiointia koskevat yksinoikeussopimukset rajoittaisivat usean valtion alueen kattavia lisenssejä hakevien käyttäjien valinnanvaraa ja myös sellaisten yhteishallinnointiorganisaatioiden valinnanvaraa, jotka hakevat palveluja teosvalikoimansa hallinnoimiseksi usean maan alueella. Sen vuoksi kaikki usean valtion alueen kattavaa lisensiointia tarjoavien yhteishallinnointiorganisaatioiden väliset edustussopimukset olisi tehtävä ei-yksinomaisesti. |
| --- | --- |

(44)

Musiikkiteosvalikoimien yhdistäminen usean valtion alueen kattavaa lisensiointia varten helpottaa lisensiointiprosessia ja tuomalla kaikki teosvalikoimat markkinoille usean valtion alueen kattavaa lisensiointia varten edistää kulttuurista monimuotoisuutta ja vähentää niiden järjestelytoimien määrää, jotka verkkopalvelujen tarjoajan on suoritettava palvelujen tarjoamiseksi. Teosvalikoimien yhdistämisen olisi helpotettava uusien verkkopalvelujen kehittämistä ja myös vähennettävä kuluttajien maksettavaksi siirrettäviä järjestelytoimien kustannuksia. Sen vuoksi yhteishallinnointiorganisaatioita, jotka eivät halua tai voi myöntää usean valtion alueen kattavia lisenssejä suoraan omaan musiikkiteosvalikoimaansa, olisi kannustettava antamaan vapaaehtoisesti muiden yhteishallinnointiorganisaatioiden tehtäväksi hallinnoida teosvalikoimaansa syrjimättömin perustein. Usean valtion alueen kattavaa lisensiointia koskevat yksinoikeussopimukset rajoittaisivat usean valtion alueen kattavia lisenssejä hakevien käyttäjien valinnanvaraa ja myös sellaisten yhteishallinnointiorganisaatioiden valinnanvaraa, jotka hakevat palveluja teosvalikoimansa hallinnoimiseksi usean maan alueella. Sen vuoksi kaikki usean valtion alueen kattavaa lisensiointia tarjoavien yhteishallinnointiorganisaatioiden väliset edustussopimukset olisi tehtävä ei-yksinomaisesti.

| (45) | Yhteishallinnointiorganisaation jäsenten kannalta on erityisen tärkeää, että yhteishallinnointiorganisaatiot toimivat läpinäkyvin ehdoin hallinnoidessaan verkko-oikeuksia. Yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi siksi annettava jäsenilleen riittävät tiedot keskeisistä sopimusehdoista, joiden mukaisesti jokin toinen yhteishallinnointiorganisaatio valtuutetaan edustamaan näiden jäsenten verkkomusiikkioikeuksia usean valtion alueen kattavaa lisensiointia varten. |
| --- | --- |

(45)

Yhteishallinnointiorganisaation jäsenten kannalta on erityisen tärkeää, että yhteishallinnointiorganisaatiot toimivat läpinäkyvin ehdoin hallinnoidessaan verkko-oikeuksia. Yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi siksi annettava jäsenilleen riittävät tiedot keskeisistä sopimusehdoista, joiden mukaisesti jokin toinen yhteishallinnointiorganisaatio valtuutetaan edustamaan näiden jäsenten verkkomusiikkioikeuksia usean valtion alueen kattavaa lisensiointia varten.

| (46) | On myös tärkeää velvoittaa usean valtion alueen kattavia lisenssejä myöntävät tai tarjoavat yhteishallinnointiorganisaatiot edustamaan sellaisten yhteishallinnointiorganisaatioiden teosvalikoimia, jotka päättävät olla edustamatta teosvalikoimiaan suoraan. Jotta varmistettaisiin, ettei tämä vaatimus ole kohtuuton eikä ylitä sitä mikä on välttämätöntä, edustamista koskevan pyynnön vastaanottava yhteishallinnointiorganisaatio olisi velvoitettava hyväksymään pyyntö ainoastaan siinä tapauksessa, että se rajoittuu sellaisiin verkko-oikeuksiin tai verkko-oikeuksien luokkiin, joita se itse edustaa. Lisäksi tätä vaatimusta olisi sovellettava ainoastaan teosvalikoimien yhdistämistä suorittaviin yhteishallinnointiorganisaatioihin, eikä sitä pitäisi soveltaa yhteishallinnointiorganisaatioihin, jotka tarjoavat usean valtion alueen kattavaa lisensiointia vain omassa teosvalikoimassaan. Sitä ei liioin pitäisi soveltaa yhteishallinnointiorganisaatioihin, jotka pelkästään yhdistävät saman teoksen oikeuksia voidakseen lisensioida yhdessä sekä oikeuden kappaleen valmistamiseen että oikeuden välittää teos yleisölle. Valtuutuksen antaneen yhteishallinnointiorganisaation oikeudenhaltijoiden etujen suojelemiseksi ja sen varmistamiseksi, että jäsenvaltioiden pienillä ja vähemmän tunnetuilla teosvalikoimilla on pääsy sisämarkkinoille tasapuolisin ehdoin, on tärkeää, että valtuutuksen antaneen yhteishallinnointiorganisaation teosvalikoimaa hallinnoidaan samoin ehdoin kuin valtuutuksen saaneen yhteishallinnointiorganisaation teosvalikoimaa ja että se sisällytetään tarjouksiin, joita valtuutuksen saanut yhteishallinnointiorganisaatio osoittaa verkkopalvelujen tarjoajille. Valtuutuksen saaneen yhteishallinnointiorganisaation perimän hallinnointipalkkion olisi katettava tämän organisaation tekemät välttämättömät ja kohtuulliset investoinnit. Sopimukset, joilla yhteishallinnointiorganisaatio valtuuttaa toisen organisaation tai toisia organisaatioita myöntämään usean valtion alueen kattavia lisenssejä oman musiikkiteosvalikoimansa verkkokäyttöön, eivät saisi estää valtuutuksen antanutta yhteishallinnointiorganisaatiota myöntämästä edelleen sijoittautumisjäsenvaltionsa alueelle rajoittuvia lisenssejä omassa teosvalikoimassaan ja mahdollisissa muissa teosvalikoimissa, joita se voi olla valtuutettu edustamaan kyseisellä alueella. |
| --- | --- |

(46)

On myös tärkeää velvoittaa usean valtion alueen kattavia lisenssejä myöntävät tai tarjoavat yhteishallinnointiorganisaatiot edustamaan sellaisten yhteishallinnointiorganisaatioiden teosvalikoimia, jotka päättävät olla edustamatta teosvalikoimiaan suoraan. Jotta varmistettaisiin, ettei tämä vaatimus ole kohtuuton eikä ylitä sitä mikä on välttämätöntä, edustamista koskevan pyynnön vastaanottava yhteishallinnointiorganisaatio olisi velvoitettava hyväksymään pyyntö ainoastaan siinä tapauksessa, että se rajoittuu sellaisiin verkko-oikeuksiin tai verkko-oikeuksien luokkiin, joita se itse edustaa. Lisäksi tätä vaatimusta olisi sovellettava ainoastaan teosvalikoimien yhdistämistä suorittaviin yhteishallinnointiorganisaatioihin, eikä sitä pitäisi soveltaa yhteishallinnointiorganisaatioihin, jotka tarjoavat usean valtion alueen kattavaa lisensiointia vain omassa teosvalikoimassaan. Sitä ei liioin pitäisi soveltaa yhteishallinnointiorganisaatioihin, jotka pelkästään yhdistävät saman teoksen oikeuksia voidakseen lisensioida yhdessä sekä oikeuden kappaleen valmistamiseen että oikeuden välittää teos yleisölle. Valtuutuksen antaneen yhteishallinnointiorganisaation oikeudenhaltijoiden etujen suojelemiseksi ja sen varmistamiseksi, että jäsenvaltioiden pienillä ja vähemmän tunnetuilla teosvalikoimilla on pääsy sisämarkkinoille tasapuolisin ehdoin, on tärkeää, että valtuutuksen antaneen yhteishallinnointiorganisaation teosvalikoimaa hallinnoidaan samoin ehdoin kuin valtuutuksen saaneen yhteishallinnointiorganisaation teosvalikoimaa ja että se sisällytetään tarjouksiin, joita valtuutuksen saanut yhteishallinnointiorganisaatio osoittaa verkkopalvelujen tarjoajille. Valtuutuksen saaneen yhteishallinnointiorganisaation perimän hallinnointipalkkion olisi katettava tämän organisaation tekemät välttämättömät ja kohtuulliset investoinnit. Sopimukset, joilla yhteishallinnointiorganisaatio valtuuttaa toisen organisaation tai toisia organisaatioita myöntämään usean valtion alueen kattavia lisenssejä oman musiikkiteosvalikoimansa verkkokäyttöön, eivät saisi estää valtuutuksen antanutta yhteishallinnointiorganisaatiota myöntämästä edelleen sijoittautumisjäsenvaltionsa alueelle rajoittuvia lisenssejä omassa teosvalikoimassaan ja mahdollisissa muissa teosvalikoimissa, joita se voi olla valtuutettu edustamaan kyseisellä alueella.

| (47) | Yhteishallinnointiorganisaatioiden tarjoamaa usean valtion alueen kattavaa lisensiointia koskevien sääntöjen tavoitteet ja tehokkuus vaarantuisivat huomattavasti, jos oikeudenhaltijat eivät pystyisi käyttämään usean valtion alueen kattaviin lisensseihin liittyviä oikeuksiaan, kun yhteishallinnointiorganisaatio, jonka haltuun ne ovat antaneet oikeutensa, ei myönnä tai tarjoa usean valtion alueen kattavia lisenssejä eikä myöskään halua valtuuttaa tähän toista yhteishallinnointiorganisaatiota. Tämän vuoksi on tärkeää huolehtia siitä, että oikeudenhaltijat voivat näissä olosuhteissa käyttää oikeutta myöntää verkkopalvelujen tarjoajien tarvitsemia usean valtion alueen kattavia lisenssejä joko itse tai yhden tai useamman toisen osapuolten välityksellä ja ottaa pois alkuperäiseltä yhteishallinnointiorganisaatiolta oikeutensa siinä määrin, kuin se on tarpeen verkkokäyttöä koskevaa usean valtion alueen kattavaa lisensiointia varten, ja jättää nämä oikeudet sille yhden maan alueen kattavaa lisensiointia varten. |
| --- | --- |

(47)

Yhteishallinnointiorganisaatioiden tarjoamaa usean valtion alueen kattavaa lisensiointia koskevien sääntöjen tavoitteet ja tehokkuus vaarantuisivat huomattavasti, jos oikeudenhaltijat eivät pystyisi käyttämään usean valtion alueen kattaviin lisensseihin liittyviä oikeuksiaan, kun yhteishallinnointiorganisaatio, jonka haltuun ne ovat antaneet oikeutensa, ei myönnä tai tarjoa usean valtion alueen kattavia lisenssejä eikä myöskään halua valtuuttaa tähän toista yhteishallinnointiorganisaatiota. Tämän vuoksi on tärkeää huolehtia siitä, että oikeudenhaltijat voivat näissä olosuhteissa käyttää oikeutta myöntää verkkopalvelujen tarjoajien tarvitsemia usean valtion alueen kattavia lisenssejä joko itse tai yhden tai useamman toisen osapuolten välityksellä ja ottaa pois alkuperäiseltä yhteishallinnointiorganisaatiolta oikeutensa siinä määrin, kuin se on tarpeen verkkokäyttöä koskevaa usean valtion alueen kattavaa lisensiointia varten, ja jättää nämä oikeudet sille yhden maan alueen kattavaa lisensiointia varten.

| (48) | Lähetystoimintaa harjoittavat yritykset tarvitsevat yleensä lisenssin paikalliselta yhteishallinnointiorganisaatiolta voidakseen lähettää musiikkiteoksia sisältäviä televisio- ja radio-ohjelmia. Tämä lisenssi rajoittuu usein lähetystoiminnan harjoittamiseen. Jotta nämä televisio- tai radiolähetykset voisivat olla saatavilla myös internetissä, musiikkiteosten käytölle tarvitaan verkko-oikeuslisenssi. Jotta voitaisiin helpottaa musiikin verkko-oikeuksien lisensiointia televisio- ja radiolähetysten samanaikaisiin ja viivästettyihin lähetyksiin internetissä, on tarpeen myöntää poikkeus säännöistä, joita muuten sovellettaisiin usean valtion alueen kattavaan musiikkiteosten verkko-oikeuksien lisensiointiin. Poikkeus olisi rajattava siihen, mikä on tarpeen televisio- tai radio-ohjelmien lähettämiseksi verkossa, sekä materiaaliin, jolla on selkeä ja toissijainen suhde alkuperäiseen lähetykseen ja joka on tuotettu esimerkiksi asianomaisen televisio- tai radiolähetyksen täydentämistä, esikatselua tai toistoa varten. Poikkeusta ei saisi käyttää siten, että se vääristää kilpailua muihin sellaisiin palveluihin nähden, jotka tarjoavat kuluttajille yksittäisiä musiikki- tai audiovisuaaliteoksia, eikä se saisi johtaa rajoittaviin käytäntöihin, kuten markkinoiden tai asiakkaiden jakamiseen, jotka olisivat SEUT 101 tai 102 artiklan vastaisia. |
| --- | --- |

(48)

Lähetystoimintaa harjoittavat yritykset tarvitsevat yleensä lisenssin paikalliselta yhteishallinnointiorganisaatiolta voidakseen lähettää musiikkiteoksia sisältäviä televisio- ja radio-ohjelmia. Tämä lisenssi rajoittuu usein lähetystoiminnan harjoittamiseen. Jotta nämä televisio- tai radiolähetykset voisivat olla saatavilla myös internetissä, musiikkiteosten käytölle tarvitaan verkko-oikeuslisenssi. Jotta voitaisiin helpottaa musiikin verkko-oikeuksien lisensiointia televisio- ja radiolähetysten samanaikaisiin ja viivästettyihin lähetyksiin internetissä, on tarpeen myöntää poikkeus säännöistä, joita muuten sovellettaisiin usean valtion alueen kattavaan musiikkiteosten verkko-oikeuksien lisensiointiin. Poikkeus olisi rajattava siihen, mikä on tarpeen televisio- tai radio-ohjelmien lähettämiseksi verkossa, sekä materiaaliin, jolla on selkeä ja toissijainen suhde alkuperäiseen lähetykseen ja joka on tuotettu esimerkiksi asianomaisen televisio- tai radiolähetyksen täydentämistä, esikatselua tai toistoa varten. Poikkeusta ei saisi käyttää siten, että se vääristää kilpailua muihin sellaisiin palveluihin nähden, jotka tarjoavat kuluttajille yksittäisiä musiikki- tai audiovisuaaliteoksia, eikä se saisi johtaa rajoittaviin käytäntöihin, kuten markkinoiden tai asiakkaiden jakamiseen, jotka olisivat SEUT 101 tai 102 artiklan vastaisia.

| (49) | On tarpeen varmistaa, että tämän direktiivin nojalla annetut kansalliset säännökset pannaan täytäntöön tehokkaasti. Yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi tarjottava jäsentensä käyttöön erityiset menettelyt valitusten käsittelyä varten. Näiden menettelyjen olisi oltava myös muiden kyseisen organisaation suoraan edustamien oikeudenhaltijoiden ja muiden sellaisten yhteishallinnointiorganisaatioiden käytössä, joiden puolesta se hallinnoi oikeuksia edustussopimuksen mukaisesti. Jäsenvaltioiden olisi lisäksi voitava säätää, että yhteishallinnointiorganisaatioiden, niiden jäsenten, oikeudenhaltijoiden tai käyttäjien väliset riidat, jotka koskevat tämän direktiivin soveltamista, voidaan saattaa ratkaistaviksi nopeassa, riippumattomassa ja puolueettomassa vaihtoehtoisessa riitojenratkaisumenettelyssä. Erityisesti usean valtion alueen kattavaa musiikkiteosten verkko-oikeuksien lisensiointia koskevien sääntöjen vaikuttavuus voisi vaarantua, jos yhteishallinnointiorganisaatioiden ja niiden vastapuolten välisiä riitoja ei ratkaista nopeasti ja tehokkaasti. Näistä syistä on aiheellista huolehtia mahdollisuudesta helppokäyttöiseen, tehokkaaseen ja puolueettomaan tuomioistuinten ulkopuoliseen menettelyyn, kuten sovittelu- tai välimiesmenettelyyn, jossa voidaan ratkaista yhtäältä usean valtion alueen kattavia lisenssejä myöntävien yhteishallinnointiorganisaatioiden ja toisaalta verkkomusiikkipalvelujen tarjoajien, oikeudenhaltijoiden ja muiden yhteishallinnointiorganisaatioiden väliset riidat, rajoittamatta kuitenkaan oikeutta saattaa riita tuomioistuimen ratkaistavaksi. Tässä direktiivissä ei säädetä, millä tavoin tällainen vaihtoehtoinen riidanratkaisu olisi järjestettävä eikä myöskään määritetä, minkä elimen tehtäviin se kuuluisi, kunhan taataan riidanratkaisun riippumattomuus, puolueettomuus ja tehokkuus. On myös aiheellista edellyttää, että jäsenvaltioilla on riippumattomat, puolueettomat ja tehokkaat riitojenratkaisumenettelyt, joista vastaavat teollis- ja tekijänoikeuksia koskevaan lainsäädäntöön erikoistuneet elimet, tai tuomioistuimet, joiden avulla voidaan ratkaista yhteishallinnointiorganisaatioiden ja käyttäjien väliset voimassa oleviin tai ehdotettuihin lisensiointiehtoihin liittyvät tai sopimusrikkomusta koskevat kaupalliset kiistat. |
| --- | --- |

(49)

On tarpeen varmistaa, että tämän direktiivin nojalla annetut kansalliset säännökset pannaan täytäntöön tehokkaasti. Yhteishallinnointiorganisaatioiden olisi tarjottava jäsentensä käyttöön erityiset menettelyt valitusten käsittelyä varten. Näiden menettelyjen olisi oltava myös muiden kyseisen organisaation suoraan edustamien oikeudenhaltijoiden ja muiden sellaisten yhteishallinnointiorganisaatioiden käytössä, joiden puolesta se hallinnoi oikeuksia edustussopimuksen mukaisesti. Jäsenvaltioiden olisi lisäksi voitava säätää, että yhteishallinnointiorganisaatioiden, niiden jäsenten, oikeudenhaltijoiden tai käyttäjien väliset riidat, jotka koskevat tämän direktiivin soveltamista, voidaan saattaa ratkaistaviksi nopeassa, riippumattomassa ja puolueettomassa vaihtoehtoisessa riitojenratkaisumenettelyssä. Erityisesti usean valtion alueen kattavaa musiikkiteosten verkko-oikeuksien lisensiointia koskevien sääntöjen vaikuttavuus voisi vaarantua, jos yhteishallinnointiorganisaatioiden ja niiden vastapuolten välisiä riitoja ei ratkaista nopeasti ja tehokkaasti. Näistä syistä on aiheellista huolehtia mahdollisuudesta helppokäyttöiseen, tehokkaaseen ja puolueettomaan tuomioistuinten ulkopuoliseen menettelyyn, kuten sovittelu- tai välimiesmenettelyyn, jossa voidaan ratkaista yhtäältä usean valtion alueen kattavia lisenssejä myöntävien yhteishallinnointiorganisaatioiden ja toisaalta verkkomusiikkipalvelujen tarjoajien, oikeudenhaltijoiden ja muiden yhteishallinnointiorganisaatioiden väliset riidat, rajoittamatta kuitenkaan oikeutta saattaa riita tuomioistuimen ratkaistavaksi. Tässä direktiivissä ei säädetä, millä tavoin tällainen vaihtoehtoinen riidanratkaisu olisi järjestettävä eikä myöskään määritetä, minkä elimen tehtäviin se kuuluisi, kunhan taataan riidanratkaisun riippumattomuus, puolueettomuus ja tehokkuus. On myös aiheellista edellyttää, että jäsenvaltioilla on riippumattomat, puolueettomat ja tehokkaat riitojenratkaisumenettelyt, joista vastaavat teollis- ja tekijänoikeuksia koskevaan lainsäädäntöön erikoistuneet elimet, tai tuomioistuimet, joiden avulla voidaan ratkaista yhteishallinnointiorganisaatioiden ja käyttäjien väliset voimassa oleviin tai ehdotettuihin lisensiointiehtoihin liittyvät tai sopimusrikkomusta koskevat kaupalliset kiistat.

| (50) | Jäsenvaltioiden olisi otettava käyttöön asianmukaiset menettelyt, joiden avulla voidaan seurata, noudattavatko yhteishallinnointiorganisaatiot tätä direktiiviä. Vaikka ei ole aiheellista rajoittaa tällä direktiivillä jäsenvaltioiden valtaa toimivaltaisten viranomaisten valinnan tai etukäteen tai jälkikäteen suoritettavan yhteishallinnointiorganisaatioiden valvonnan suhteen, olisi varmistettava, että viranomaiset pystyvät puuttumaan tätä direktiiviä sovellettaessa mahdollisesti esiin tuleviin ongelmiin tehokkaasti ja nopeasti. Jäsenvaltioita ei pitäisi velvoittaa perustamaan uusia toimivaltaisia viranomaisia. Lisäksi yhteishallinnointiorganisaation jäsenillä, oikeudenhaltijoilla, käyttäjillä, yhteishallinnointiorganisaatioilla ja muilla asianomaisilla olisi oltava mahdollisuus ilmoittaa toimivaltaisille viranomaisille toiminnasta ja tilanteesta, jossa ne katsovat yhteishallinnointiorganisaatioiden ja tapauksen mukaan käyttäjien rikkovan lakia. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että toimivaltaisilla viranomaisilla on valta määrätä seuraamuksia tai toteuttaa toimenpiteitä, jos tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi annettuja kansallisia lakeja ei ole noudatettu. Tässä direktiivissä ei säädetä seuraamusten tai toimenpiteiden tyypeistä, kunhan ne ovat tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Nämä seuraamukset tai toimenpiteet voivat sisältää määräyksen erottaa piittaamattomasti toimineet johtajat, tarkastuksia yhteishallinnointiorganisaation tiloihin tai, jos elimelle on myönnetty toimintaa varten lupa, tämän luvan peruuttamisen. Direktiivi ei saisi vaikuttaa jäsenvaltioiden ennakkolupa- ja valvontajärjestelmiin, mukaan lukien vaatimus yhteishallinnointiorganisaation edustavuudesta, kunhan nämä järjestelmät ovat unionin lainsäädännön mukaisia eivätkä haittaa tämän direktiivin täysimääräistä soveltamista. |
| --- | --- |

(50)

Jäsenvaltioiden olisi otettava käyttöön asianmukaiset menettelyt, joiden avulla voidaan seurata, noudattavatko yhteishallinnointiorganisaatiot tätä direktiiviä. Vaikka ei ole aiheellista rajoittaa tällä direktiivillä jäsenvaltioiden valtaa toimivaltaisten viranomaisten valinnan tai etukäteen tai jälkikäteen suoritettavan yhteishallinnointiorganisaatioiden valvonnan suhteen, olisi varmistettava, että viranomaiset pystyvät puuttumaan tätä direktiiviä sovellettaessa mahdollisesti esiin tuleviin ongelmiin tehokkaasti ja nopeasti. Jäsenvaltioita ei pitäisi velvoittaa perustamaan uusia toimivaltaisia viranomaisia. Lisäksi yhteishallinnointiorganisaation jäsenillä, oikeudenhaltijoilla, käyttäjillä, yhteishallinnointiorganisaatioilla ja muilla asianomaisilla olisi oltava mahdollisuus ilmoittaa toimivaltaisille viranomaisille toiminnasta ja tilanteesta, jossa ne katsovat yhteishallinnointiorganisaatioiden ja tapauksen mukaan käyttäjien rikkovan lakia. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että toimivaltaisilla viranomaisilla on valta määrätä seuraamuksia tai toteuttaa toimenpiteitä, jos tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi annettuja kansallisia lakeja ei ole noudatettu. Tässä direktiivissä ei säädetä seuraamusten tai toimenpiteiden tyypeistä, kunhan ne ovat tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Nämä seuraamukset tai toimenpiteet voivat sisältää määräyksen erottaa piittaamattomasti toimineet johtajat, tarkastuksia yhteishallinnointiorganisaation tiloihin tai, jos elimelle on myönnetty toimintaa varten lupa, tämän luvan peruuttamisen. Direktiivi ei saisi vaikuttaa jäsenvaltioiden ennakkolupa- ja valvontajärjestelmiin, mukaan lukien vaatimus yhteishallinnointiorganisaation edustavuudesta, kunhan nämä järjestelmät ovat unionin lainsäädännön mukaisia eivätkä haittaa tämän direktiivin täysimääräistä soveltamista.

| (51) | Sen varmistamiseksi, että usean valtion alueen kattavaa lisensiointia koskevia vaatimuksia noudatetaan, niiden täytäntöönpanon seurannasta olisi annettava erityiset säännökset. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja komission olisi tehtävä yhteistyötä tätä tarkoitusta varten. Jäsenvaltioiden olisi avustettava toisiaan toimivaltaisten viranomaistensa välisellä tiedonvaihdolla yhteishallinnointiorganisaatioiden seurannan helpottamiseksi. |
| --- | --- |

(51)

Sen varmistamiseksi, että usean valtion alueen kattavaa lisensiointia koskevia vaatimuksia noudatetaan, niiden täytäntöönpanon seurannasta olisi annettava erityiset säännökset. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja komission olisi tehtävä yhteistyötä tätä tarkoitusta varten. Jäsenvaltioiden olisi avustettava toisiaan toimivaltaisten viranomaistensa välisellä tiedonvaihdolla yhteishallinnointiorganisaatioiden seurannan helpottamiseksi.

| (52) | On tärkeää, että yhteishallinnointiorganisaatiot kunnioittavat kaikkien sellaisten oikeudenhaltijoiden, jäsenten, käyttäjien ja muiden yksilöiden oikeutta yksityisyyteen ja oikeutta henkilötietojen suojaan, joiden henkilötietoja ne käsittelevät. Direktiiviä 95/46/EY sovelletaan henkilötietojen käsittelyyn, joka suoritetaan jäsenvaltioissa tässä direktiivissä tarkoitetuissa yhteyksissä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja erityisesti jäsenvaltioiden nimeämien riippumattomien viranomaisten valvonnassa. Oikeudenhaltijoille olisi annettava asianmukaiset tiedot heidän henkilötietojensa käsittelystä, näiden tietojen vastaanottajista, näiden tietojen tietokannassa pitämisen määräajoista ja siitä, millä tavalla oikeudenhaltijat voivat käyttää oikeuksiaan saada, oikaista tai poistaa itseään koskevia henkilötietoja direktiivin 95/46/EY mukaisesti. Erityisesti ainutkertaisia tunnisteita, jotka mahdollistavat henkilön epäsuoran tunnistamisen, olisi käsiteltävä mainitussa direktiivissä tarkoitettuina henkilötietoina. |
| --- | --- |

(52)

On tärkeää, että yhteishallinnointiorganisaatiot kunnioittavat kaikkien sellaisten oikeudenhaltijoiden, jäsenten, käyttäjien ja muiden yksilöiden oikeutta yksityisyyteen ja oikeutta henkilötietojen suojaan, joiden henkilötietoja ne käsittelevät. Direktiiviä 95/46/EY sovelletaan henkilötietojen käsittelyyn, joka suoritetaan jäsenvaltioissa tässä direktiivissä tarkoitetuissa yhteyksissä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja erityisesti jäsenvaltioiden nimeämien riippumattomien viranomaisten valvonnassa. Oikeudenhaltijoille olisi annettava asianmukaiset tiedot heidän henkilötietojensa käsittelystä, näiden tietojen vastaanottajista, näiden tietojen tietokannassa pitämisen määräajoista ja siitä, millä tavalla oikeudenhaltijat voivat käyttää oikeuksiaan saada, oikaista tai poistaa itseään koskevia henkilötietoja direktiivin 95/46/EY mukaisesti. Erityisesti ainutkertaisia tunnisteita, jotka mahdollistavat henkilön epäsuoran tunnistamisen, olisi käsiteltävä mainitussa direktiivissä tarkoitettuina henkilötietoina.

| (53) | Täytäntöönpanotoimenpiteitä koskevat säännökset eivät saisi vaikuttaa niiden toimivaltaisten kansallisten viranomaisten valtuuksiin, jotka jäsenvaltiot ovat direktiivin 95/46/EY mukaisesti asettaneet mainitun direktiivin täytäntöönpanemiseksi annettujen kansallisten säännösten noudattamisen seuraamiseksi. |
| --- | --- |

(53)

Täytäntöönpanotoimenpiteitä koskevat säännökset eivät saisi vaikuttaa niiden toimivaltaisten kansallisten viranomaisten valtuuksiin, jotka jäsenvaltiot ovat direktiivin 95/46/EY mukaisesti asettaneet mainitun direktiivin täytäntöönpanemiseksi annettujen kansallisten säännösten noudattamisen seuraamiseksi.

| (54) | Tässä direktiivissä kunnioitetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa, jäljempänä ’perusoikeuskirja’, tunnustettuja perusoikeuksia ja periaatteita. Riitojenratkaisua koskevat tämän direktiivin säännökset eivät saisi estää osapuolia käyttämästä perusoikeuskirjassa taattua oikeuttaan saattaa riita tuomioistuimen ratkaistavaksi. |
| --- | --- |

(54)

Tässä direktiivissä kunnioitetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa, jäljempänä ’perusoikeuskirja’, tunnustettuja perusoikeuksia ja periaatteita. Riitojenratkaisua koskevat tämän direktiivin säännökset eivät saisi estää osapuolia käyttämästä perusoikeuskirjassa taattua oikeuttaan saattaa riita tuomioistuimen ratkaistavaksi.

| (55) | Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitteita eli parantaa yhteishallinnointiorganisaatioiden jäsenten valmiuksia valvoa näiden organisaatioiden toimintaa, taata yhteishallinnointiorganisaatioiden riittävä avoimuus ja parantaa usean valtion alueen kattavaa musiikkiteosten tekijänoikeuksien lisensointia verkkokäyttöä varten, vaan ne voidaan laajuutensa ja vaikutustensa takia saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. |
| --- | --- |

(55)

Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitteita eli parantaa yhteishallinnointiorganisaatioiden jäsenten valmiuksia valvoa näiden organisaatioiden toimintaa, taata yhteishallinnointiorganisaatioiden riittävä avoimuus ja parantaa usean valtion alueen kattavaa musiikkiteosten tekijänoikeuksien lisensointia verkkokäyttöä varten, vaan ne voidaan laajuutensa ja vaikutustensa takia saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.

| (56) | Tämän direktiivin säännökset eivät rajoita kilpailulainsäädännön soveltamista eivätkä muun muassa seuraavien alojen asiaankuuluvan lainsäädännön soveltamista: luottamuksellisuus, liike- ja ammattisalaisuus, yksityisyys, asiakirjojen julkisuus, sopimusoikeus, lainvalintaan ja tuomioistuinten toimivaltaan liittyvä kansainvälinen yksityisoikeus sekä työntekijöiden ja työnantajien yhdistymisvapaus ja järjestäytymisoikeus. |
| --- | --- |

(56)

Tämän direktiivin säännökset eivät rajoita kilpailulainsäädännön soveltamista eivätkä muun muassa seuraavien alojen asiaankuuluvan lainsäädännön soveltamista: luottamuksellisuus, liike- ja ammattisalaisuus, yksityisyys, asiakirjojen julkisuus, sopimusoikeus, lainvalintaan ja tuomioistuinten toimivaltaan liittyvä kansainvälinen yksityisoikeus sekä työntekijöiden ja työnantajien yhdistymisvapaus ja järjestäytymisoikeus.

| (57) | Jäsenvaltiot ovat selittävistä asiakirjoista 28 päivänä syyskuuta 2011 annetun jäsenvaltioiden ja komission yhteisen poliittisen lausuman (7) mukaisesti sitoutuneet perustelluissa tapauksissa liittämään ilmoitukseen toimenpiteistä, jotka koskevat direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, yhden tai useamman asiakirjan, joista käy ilmi direktiivin osien ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiseen tarkoitettujen välineiden vastaavien osien suhde. Tämän direktiivin osalta lainsäätäjä pitää tällaisten asiakirjojen toimittamista perusteltuna. |
| --- | --- |

(57)

Jäsenvaltiot ovat selittävistä asiakirjoista 28 päivänä syyskuuta 2011 annetun jäsenvaltioiden ja komission yhteisen poliittisen lausuman (7) mukaisesti sitoutuneet perustelluissa tapauksissa liittämään ilmoitukseen toimenpiteistä, jotka koskevat direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, yhden tai useamman asiakirjan, joista käy ilmi direktiivin osien ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiseen tarkoitettujen välineiden vastaavien osien suhde. Tämän direktiivin osalta lainsäätäjä pitää tällaisten asiakirjojen toimittamista perusteltuna.

| (58) | Euroopan tietosuojavaltuutettua on kuultu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (8) 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ja hän on antanut lausunnon 9 päivänä lokakuuta 2012, |
| --- | --- |

(58)

Euroopan tietosuojavaltuutettua on kuultu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (8) 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ja hän on antanut lausunnon 9 päivänä lokakuuta 2012,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:

I   OSASTO

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Kohde

Tässä direktiivissä vahvistetaan tarvittavat vaatimukset sen varmistamiseksi, että yhteishallinnointiorganisaatioiden suorittama tekijänoikeuden ja lähioikeuksien hallinnointi toimii moitteettomasti. Siinä vahvistetaan myös vaatimukset yhteishallinnointiorganisaatioiden suorittamalle usean valtion alueen kattavalle musiikkiteosten tekijänoikeuksien lisensoinnille verkkokäyttöä varten.

2 artikla

Soveltamisala

1.   Tämän direktiivin I, II, IV ja V osastoa sovelletaan 34 artiklan 2 kohtaa ja 38 artiklaa lukuun ottamatta kaikkiin unioniin sijoittautuneisiin yhteishallinnointiorganisaatioihin.

2.   Tämän direktiivin III osastoa sekä 34 artiklan 2 kohtaa ja 38 artiklaa sovelletaan sellaisiin unioniin sijoittautuneisiin yhteishallinnointiorganisaatioihin, jotka hallinnoivat musiikkiteosten tekijöiden oikeuksia verkkokäyttöä varten useissa eri valtioissa.

3.   Tämän direktiivin asiaankuuluvia säännöksiä sovelletaan yhteisöihin, jotka ovat suoraan tai välillisesti, kokonaan tai osittain yhteishallinnointiorganisaation omistuksessa tai sen määräysvallassa, edellyttäen että tällaiset yhteisöt harjoittavat toimintaa, joka kuuluisi tämän direktiivin säännösten soveltamisalaan, jos se olisi yhteishallinnointiorganisaation harjoittamaa toimintaa.

4.   Tämän direktiivin 16 artiklan 1 kohtaa, 18 ja 20 artiklaa, 21 artiklan 1 kohdan a, b, c, e, f ja g alakohtaa sekä 36 ja 42 artiklaa sovelletaan kaikkiin unioniin sijoittautuneisiin riippumattomiin hallinnointiyhteisöihin.

3 artikla

Määritelmät

Tässä direktiivissä tarkoitetaan

| a) | ’yhteishallinnointiorganisaatiolla’ organisaatiota, joka on lakisääteisesti taikka siirron, lisenssin tai jonkin muun sopimusjärjestelyn nojalla valtuutettu ainoana tai pääasiallisena tarkoituksenaan hallinnoimaan tekijänoikeutta tai tekijänoikeuden lähioikeuksia useamman kuin yhden oikeudenhaltijan puolesta näiden oikeudenhaltijoiden yhteisen edun mukaisesti ja joka täyttää yhden tai molemmat seuraavista kriteereistä:






  i) | se on jäsentensä omistuksessa tai määräysvallassa; |
| --- | --- | --- |

a)

’yhteishallinnointiorganisaatiolla’ organisaatiota, joka on lakisääteisesti taikka siirron, lisenssin tai jonkin muun sopimusjärjestelyn nojalla valtuutettu ainoana tai pääasiallisena tarkoituksenaan hallinnoimaan tekijänoikeutta tai tekijänoikeuden lähioikeuksia useamman kuin yhden oikeudenhaltijan puolesta näiden oikeudenhaltijoiden yhteisen edun mukaisesti ja joka täyttää yhden tai molemmat seuraavista kriteereistä:

i)

se on jäsentensä omistuksessa tai määräysvallassa;

| ii) | se on voittoa tavoittelematon organisaatio; |
| --- | --- |

ii)

se on voittoa tavoittelematon organisaatio;

| b) | ’riippumattomalla hallinnointiyhteisöllä’ organisaatiota, joka on lakisääteisesti taikka siirron, lisenssin tai jonkin muun sopimusjärjestelyn nojalla valtuutettu ainoana tai pääasiallisena tarkoituksenaan hallinnoimaan tekijänoikeutta tai tekijänoikeuden lähioikeuksia useamman kuin yhden oikeudenhaltijan puolesta näiden oikeudenhaltijoiden yhteisen edun mukaisesti ja joka






  i) | ei ole suoraan tai välillisesti, kokonaan tai osittain oikeudenhaltijoiden omistuksessa tai määräysvallassa ja |
| --- | --- | --- |

b)

’riippumattomalla hallinnointiyhteisöllä’ organisaatiota, joka on lakisääteisesti taikka siirron, lisenssin tai jonkin muun sopimusjärjestelyn nojalla valtuutettu ainoana tai pääasiallisena tarkoituksenaan hallinnoimaan tekijänoikeutta tai tekijänoikeuden lähioikeuksia useamman kuin yhden oikeudenhaltijan puolesta näiden oikeudenhaltijoiden yhteisen edun mukaisesti ja joka

i)

ei ole suoraan tai välillisesti, kokonaan tai osittain oikeudenhaltijoiden omistuksessa tai määräysvallassa ja

| ii) | on voittoa tavoittelematon järjestö; |
| --- | --- |

ii)

on voittoa tavoittelematon järjestö;

| c) | ’oikeudenhaltijalla’ henkilöä tai yhteisöä, joka ei ole yhteishallinnointiorganisaatio ja jolla on hallussaan tekijänoikeus tai lähioikeus taikka jolla on oikeuksien hyödyntämistä koskevan sopimuksen tai lainsäädännön nojalla oikeus osuuteen tekijänoikeustuloista; |
| --- | --- |

c)

’oikeudenhaltijalla’ henkilöä tai yhteisöä, joka ei ole yhteishallinnointiorganisaatio ja jolla on hallussaan tekijänoikeus tai lähioikeus taikka jolla on oikeuksien hyödyntämistä koskevan sopimuksen tai lainsäädännön nojalla oikeus osuuteen tekijänoikeustuloista;

| d) | ’jäsenellä’ yhteishallinnointiorganisaation jäsenyysvaatimukset täyttävää ja jäseneksi hyväksymää oikeudenhaltijaa tai yhteisöä, joka edustaa oikeudenhaltijoita, mukaan lukien muut yhteishallinnointiorganisaatiot ja oikeudenhaltijoiden yhteenliittymät; |
| --- | --- |

d)

’jäsenellä’ yhteishallinnointiorganisaation jäsenyysvaatimukset täyttävää ja jäseneksi hyväksymää oikeudenhaltijaa tai yhteisöä, joka edustaa oikeudenhaltijoita, mukaan lukien muut yhteishallinnointiorganisaatiot ja oikeudenhaltijoiden yhteenliittymät;

| e) | ’perussäännöllä’ yhteishallinnointiorganisaation perustamiskirjaa ja yhtiöjärjestystä, perussääntöä, perustamissääntöjä tai -asiakirjoja; |
| --- | --- |

e)

’perussäännöllä’ yhteishallinnointiorganisaation perustamiskirjaa ja yhtiöjärjestystä, perussääntöä, perustamissääntöjä tai -asiakirjoja;

| f) | ’jäsenten yleiskokouksella’ yhteishallinnointiorganisaation elintä, johon jäsenet osallistuvat ja jossa he käyttävät äänioikeuttaan, riippumatta siitä, mikä organisaation oikeudellinen muoto on; |
| --- | --- |

f)

’jäsenten yleiskokouksella’ yhteishallinnointiorganisaation elintä, johon jäsenet osallistuvat ja jossa he käyttävät äänioikeuttaan, riippumatta siitä, mikä organisaation oikeudellinen muoto on;

| g) | ’johtajalla’






  i) | ketä tahansa hallintoneuvoston jäsentä, jos kansallisessa lainsäädännössä tai yhteishallinnointiorganisaation perussäännössä säädetään yksitasoisesta hallintorakenteesta; |
| --- | --- | --- |

g)

’johtajalla’

i)

ketä tahansa hallintoneuvoston jäsentä, jos kansallisessa lainsäädännössä tai yhteishallinnointiorganisaation perussäännössä säädetään yksitasoisesta hallintorakenteesta;

| ii) | ketä tahansa hallintoneuvoston tai valvontaneuvoston jäsentä, jos kansallisessa lainsäädännössä tai yhteishallinnointiorganisaation perussäännössä säädetään kaksitasoisesta hallintorakenteesta; |
| --- | --- |

ii)

ketä tahansa hallintoneuvoston tai valvontaneuvoston jäsentä, jos kansallisessa lainsäädännössä tai yhteishallinnointiorganisaation perussäännössä säädetään kaksitasoisesta hallintorakenteesta;

| h) | ’tekijänoikeustuloilla’ yhteishallinnointiorganisaation oikeudenhaltijoiden lukuun keräämiä tuloja, jotka saadaan yksinoikeudesta, oikeudesta korvaukseen tai oikeudesta hyvitykseen; |
| --- | --- |

h)

’tekijänoikeustuloilla’ yhteishallinnointiorganisaation oikeudenhaltijoiden lukuun keräämiä tuloja, jotka saadaan yksinoikeudesta, oikeudesta korvaukseen tai oikeudesta hyvitykseen;

| i) | ’hallinnointipalkkioilla’ määriä, jotka yhteishallinnointiorganisaatio perii, vähentää tai kuittaa tekijänoikeustuloista tai tekijänoikeustulojen sijoittamisesta mahdollisesti saadusta tulosta kattaakseen tekijänoikeuden ja lähioikeuksien hallinnoinnin kustannukset; |
| --- | --- |

i)

’hallinnointipalkkioilla’ määriä, jotka yhteishallinnointiorganisaatio perii, vähentää tai kuittaa tekijänoikeustuloista tai tekijänoikeustulojen sijoittamisesta mahdollisesti saadusta tulosta kattaakseen tekijänoikeuden ja lähioikeuksien hallinnoinnin kustannukset;

| j) | ’edustussopimuksella’ yhteishallinnointiorganisaatioiden välistä sopimusta, jolla jokin yhteishallinnointiorganisaatio valtuuttaa jonkin toisen yhteishallinnointiorganisaation hallinnoimaan edustamiaan oikeuksia, mukaan lukien 29 ja 30 artiklan nojalla tehdyt sopimukset; |
| --- | --- |

j)

’edustussopimuksella’ yhteishallinnointiorganisaatioiden välistä sopimusta, jolla jokin yhteishallinnointiorganisaatio valtuuttaa jonkin toisen yhteishallinnointiorganisaation hallinnoimaan edustamiaan oikeuksia, mukaan lukien 29 ja 30 artiklan nojalla tehdyt sopimukset;

| k) | ’käyttäjällä’ henkilöä tai yhteisöä, joka ei toimi kuluttajan ominaisuudessa ja joka toteuttaa toimia, jotka edellyttävät oikeudenhaltijoiden valtuutusta tai oikeudenhaltijoille suoritettavia korvauksia tai hyvityksiä; |
| --- | --- |

k)

’käyttäjällä’ henkilöä tai yhteisöä, joka ei toimi kuluttajan ominaisuudessa ja joka toteuttaa toimia, jotka edellyttävät oikeudenhaltijoiden valtuutusta tai oikeudenhaltijoille suoritettavia korvauksia tai hyvityksiä;

| l) | ’teosvalikoimalla’ teoksia, joiden oikeuksia yhteishallinnointiorganisaatio hallinnoi; |
| --- | --- |

l)

’teosvalikoimalla’ teoksia, joiden oikeuksia yhteishallinnointiorganisaatio hallinnoi;

| m) | ’usean valtion alueen kattavalla lisenssillä’ lisenssiä, joka kattaa useamman kuin yhden jäsenvaltion alueen; |
| --- | --- |

m)

’usean valtion alueen kattavalla lisenssillä’ lisenssiä, joka kattaa useamman kuin yhden jäsenvaltion alueen;

| n) | ’musiikkiteosten verkko-oikeuksilla’ direktiivin 2001/29/EY 2 ja 3 artiklassa tarkoitettuja musiikkiteoksen tekijän oikeuksia, jotka tarvitaan verkkopalvelun tarjoamiseksi. |
| --- | --- |

n)

’musiikkiteosten verkko-oikeuksilla’ direktiivin 2001/29/EY 2 ja 3 artiklassa tarkoitettuja musiikkiteoksen tekijän oikeuksia, jotka tarvitaan verkkopalvelun tarjoamiseksi.

II   OSASTO

YHTEISHALLINNOINTIJÄRJESTÖT

1   LUKU

Oikeudenhaltijoiden edustus ja yhteishallinnointiorganisaation jäsenyys ja rakenne

4 artikla

Yleiset periaatteet

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhteishallinnointiorganisaatiot toimivat niiden oikeudenhaltijoiden etujen mukaisesti, joiden oikeuksia ne edustavat, eivätkä aseta näille velvoitteita, jotka eivät ole tarpeen kyseisten oikeudenhaltijoiden oikeuksien ja etujen suojelemiseksi tai näiden oikeuksien hallinnoimiseksi tehokkaasti.

5 artikla

Oikeudenhaltijoiden oikeudet

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että oikeudenhaltijoilla on 2–8 kohdassa säädetyt oikeudet ja että nämä oikeudet vahvistetaan yhteishallinnointiorganisaation perussäännössä tai jäsenyysehdoissa.

2.   Oikeudenhaltijoilla on oikeus valtuuttaa valitsemansa yhteishallinnointiorganisaatio hallinnoimaan valitsemiaan oikeuksia, oikeuksien luokkia tai teosten ja muun aineiston tyyppejä valitsemillaan alueilla riippumatta yhteishallinnointiorganisaation tai oikeudenhaltijan kansalaisuudesta tai asuin- tai sijoittautumisjäsenvaltiosta. Jollei yhteishallinnointiorganisaatiolla ole objektiivisesti perusteltuja syitä kieltäytyä, se on velvoitettu hallinnoimaan näitä oikeuksia, oikeuksien luokkia tai teosten ja muun aineiston tyyppejä, edellyttäen että niiden hallinnointi kuuluu sen toimialaan.

3.   Oikeudenhaltijoilla on oikeus myöntää lisenssejä valitsemiensa oikeuksien ja tiettyihin luokkiin kuuluvien oikeuksien tai teosten ja muun aineiston tyyppien osalta ei-kaupalliseen käyttöön.

4.   Oikeudenhaltijoilla on oikeus lakkauttaa yhteishallintaorganisaatiolle antamansa valtuutus hallinnoida oikeuksia, oikeuksien luokkia tai teosten ja muun aineiston tyyppejä, tai peruuttaa yhteishallinnointiorganisaatiolta mitkä tahansa 2 kohdan mukaisesti valitsemansa oikeudet, oikeuksien luokat tai teosten ja muun aineiston tyypit valitsemillaan alueilla ilmoittamalla tästä kohtuullisessa, enintään kuuden kuukauden irtisanomisajassa. Yhteishallinnointiorganisaatio voi päättää, että tällainen lakkautus tai peruutus tulee voimaan vasta tilikauden päättyessä.

5.   Jos oikeudenhaltijalle kuuluu määriä oikeuksien hyödyntämisestä, joka on tapahtunut ennen valtuutuksen lakkauttamisen tai oikeuksien peruuttamisen voimaantuloa tai ennen lakkauttamisen ja peruuttamisen voimaantuloa myönnetyn lisenssin nojalla, oikeudenhaltijalla säilyvät hänen 12, 13, 18, 20, 28 ja 33 artiklan mukaiset oikeutensa.

6.   Yhteishallinnointiorganisaatiot eivät saa rajoittaa 4 ja 5 kohdassa säädettyjen oikeuksien käyttöä asettamalla näiden oikeuksien käyttämisen edellytykseksi, että lakkautuksen tai peruutuksen kohteena olevien oikeuksien, oikeuksien luokkien tai teosten ja muun aineiston tyyppien hallinnointi siirretään toiselle yhteishallinnointiorganisaatiolle.

7.   Tapauksissa, joissa oikeudenhaltija antaa yhteishallinnointiorganisaatiolle valtuutuksen hallinnoida oikeuksiaan, tämä antaa nimenomaisen suostumuksen kustakin oikeudesta tai oikeuksien luokasta tai teosten ja muun aineiston tyypistä, jota tämä valtuuttaa yhteishallinnointiorganisaation hallinnoimaan. Tällaisesta suostumuksesta on oltava asiakirjanäyttö.

8.   Yhteishallinnointiorganisaation on ilmoitettava oikeudenhaltijoille näiden 1–7 kohdassa tarkoitetuista oikeuksistaan sekä 3 kohdassa tarkoitettuun oikeuteen mahdollisesti liittyvistä ehdoista ennen kuin oikeudenhaltijat antavat sille suostumuksen hallinnoida oikeutta tai oikeuksien luokkaa tai teosten ja muun aineiston tyyppiä.

Yhteishallinnointiorganisaation on ilmoitettava niille oikeudenhaltijoille, jotka ovat jo antaneet yhteishallinnointiorganisaatiolle valtuutuksen, näiden 1–7 kohdassa tarkoitetuista oikeuksista sekä 3 kohdassa tarkoitettuun oikeuteen mahdollisesti liittyvistä ehdoista viimeistään 10 päivänä lokakuuta 2016.

6 artikla

Yhteishallinnointiorganisaatioiden jäsenyyssäännöt

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhteishallinnointiorganisaatiot noudattavat 2–5 kohdassa vahvistettuja sääntöjä.

2.   Yhteishallinnointiorganisaatioiden on hyväksyttävä jäseniksi oikeudenhaltijat ja oikeudenhaltijoita edustavat yhteisöt, mukaan lukien muut yhteishallinnointiorganisaatiot ja oikeudenhaltijoiden yhteenliittymät, jos nämä täyttävät jäsenyysvaatimukset, joiden on perustuttava objektiivisiin, avoimiin ja syrjimättömiin kriteereihin. Nämä jäsenyysvaatimukset on sisällytettävä yhteishallinnointiorganisaation perussääntöön tai jäsenyysehtoihin ja julkistettava. Tapauksissa, joissa yhteishallinnointiorganisaatio kieltäytyy hyväksymästä jäsenyyspyyntöä, sen on toimitettava oikeudenhaltijalle selkeät perustelut päätökselleen.

3.   Yhteishallinnointiorganisaation perussäännössä on määrättävä asianmukaisista ja tehokkaista mekanismeista, joiden avulla sen jäsenet voivat osallistua organisaation päätöksentekoprosessiin. Eri luokkiin kuuluvien jäsenten on oltava tasapuolisesti ja tasapainoisesti edustettuina päätöksentekoprosessissa.

4.   Yhteishallinnointiorganisaation on annettava jäsenilleen mahdollisuus olla siihen yhteydessä sähköisesti, myös jäsenten oikeuksien käyttämiseksi.

5.   Yhteishallinnointiorganisaation on pidettävä kirjaa jäsenistään ja päivitettävä jäsentiedot säännöllisesti.

7 artikla

Niiden oikeudenhaltijoiden oikeudet, jotka eivät ole yhteishallinnointiorganisaation jäseniä

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhteishallinnointiorganisaatiot noudattavat 6 artiklan 4 kohdassa, 20 artiklassa, 29 artiklan 2 kohdassa ja 33 artiklassa vahvistettuja sääntöjä niiden oikeudenhaltijoiden suhteen, joilla on lakisääteisesti taikka siirron, lisenssin tai jonkin muun sopimusjärjestelyn nojalla suora oikeudellinen suhde yhteishallinnointiorganisaatioihin mutta jotka eivät ole niiden jäseniä.

2.   Jäsenvaltiot voivat soveltaa muita tämän direktiivin säännöksiä 1 kohdassa tarkoitettuihin oikeudenhaltijoihin.

8 artikla

Yhteishallinnointiorganisaation jäsenten yleiskokous

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jäsenten yleiskokous järjestetään 2–10 kohdassa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti.

2.   Jäsenten yleiskokous on kutsuttava koolle vähintään kerran vuodessa.

3.   Jäsenten yleiskokous päättää mahdollisista yhteishallinnointiorganisaation perussääntöön ja jäsenyysehtoihin tehtävistä muutoksista, jos jäsenyysehdoista ei määrätä perussäännössä.

4.   Jäsenten yleiskokous päättää johtajien nimittämisestä ja erottamisesta, valvoo heidän yleistä tehtävistään suoriutumista sekä hyväksyy heidän palkkansa ja muut etuutensa, kuten rahalliset ja muut kuin rahalliset etuudet, eläke-etuudet ja -oikeudet, oikeudet muihin etuuksiin ja oikeudet erorahaan.

Hallintorakenteeltaan kaksitasoisen yhteishallinnointiorganisaation jäsenten yleiskokous ei päätä hallintoneuvoston jäsenten nimittämisestä tai erottamisesta eikä hyväksy heidän palkkaansa ja muita etuuksiaan, jos tällaisia päätöksiä koskeva valta on siirretty valvontaneuvostolle.

5.   Jäsenten yleiskokous päättää II osaston 2 luvun säännösten mukaisesti ainakin seuraavista asioista:

| a) | yleiset periaatteet, joiden mukaisesti oikeudenhaltijoille kuuluvat määrät jaetaan; |
| --- | --- |

a)

yleiset periaatteet, joiden mukaisesti oikeudenhaltijoille kuuluvat määrät jaetaan;

| b) | yleiset periaatteet sellaisten määrien käytöstä, jotka eivät ole jaettavissa; |
| --- | --- |

b)

yleiset periaatteet sellaisten määrien käytöstä, jotka eivät ole jaettavissa;

| c) | tekijänoikeustulojen ja tekijänoikeustulojen sijoittamisesta mahdollisesti saatavien tulojen yleiset sijoitusperiaatteet; |
| --- | --- |

c)

tekijänoikeustulojen ja tekijänoikeustulojen sijoittamisesta mahdollisesti saatavien tulojen yleiset sijoitusperiaatteet;

| d) | tekijänoikeustuloista ja tekijänoikeustulojen sijoittamisesta mahdollisesti saatavista tuloista tehtäviä vähennyksiä koskevat yleiset periaatteet; |
| --- | --- |

d)

tekijänoikeustuloista ja tekijänoikeustulojen sijoittamisesta mahdollisesti saatavista tuloista tehtäviä vähennyksiä koskevat yleiset periaatteet;

| e) | sellaisten määrien käyttö, jotka eivät ole jaettavissa; |
| --- | --- |

e)

sellaisten määrien käyttö, jotka eivät ole jaettavissa;

| f) | riskinhallintaperiaatteet; |
| --- | --- |

f)

riskinhallintaperiaatteet;

| g) | kiinteän omaisuuden hankinnan, myynnin tai kiinnittämisen hyväksyminen; |
| --- | --- |

g)

kiinteän omaisuuden hankinnan, myynnin tai kiinnittämisen hyväksyminen;

| h) | sulautumien ja yhteenliittymien, tytäryhteisöjen perustamisen sekä muiden yhteisöjen taikka niiden osuuksien tai oikeuksien hankinnan hyväksyminen; |
| --- | --- |

h)

sulautumien ja yhteenliittymien, tytäryhteisöjen perustamisen sekä muiden yhteisöjen taikka niiden osuuksien tai oikeuksien hankinnan hyväksyminen;

| i) | lainojen oton, lainojen myöntämisen tai lainoille myönnettävien vakuuksien hyväksyminen. |
| --- | --- |

i)

lainojen oton, lainojen myöntämisen tai lainoille myönnettävien vakuuksien hyväksyminen.

6.   Jäsenten yleiskokous voi siirtää 5 kohdan f, g, h ja i alakohdassa luetellut valtuudet päätöksellä tai perussäännön määräyksellä valvontatoiminnosta huolehtivalle elimelle.

7.   Jäsenvaltiot voivat 5 kohdan a–d alakohdan soveltamisen osalta edellyttää, että jäsenten yleiskokous määrittää yksityiskohtaisemmat ehdot tekijänoikeustulojen ja tekijänoikeustulojen sijoittamisesta saatavien tulojen käytölle.

8.   Jäsenten yleiskokouksen on valvottava yhteishallinnointiorganisaation toimintaa ainakin päättämällä tilintarkastajan nimittämisestä ja erottamisesta sekä hyväksymällä 22 artiklassa tarkoitetun vuotuisen avoimuusraportin.

Jäsenvaltiot voivat sallia vaihtoehtoisia järjestelmiä tai menettelyjä tilintarkastajan nimittämiseksi ja erottamiseksi, edellyttäen että nämä järjestelmät tai menettelyt on suunniteltu varmistamaan tilintarkastajan riippumattomuus henkilöistä, jotka johtavat yhteishallinnointiorganisaation liiketoimintaa.

9.   Yhteishallinnointiorganisaation kaikilla jäsenillä on oltava oikeus osallistua jäsenten yleiskokoukseen ja käyttää äänioikeuksiaan siellä. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin sallia rajoituksia yhteishallinnointiorganisaation jäsenten oikeuteen osallistua jäsenten yleiskokoukseen ja käyttää siellä äänioikeuksiaan yhden tai useamman seuraavan kriteerin perusteella:

| a) | jäsenyyden kesto; |
| --- | --- |

a)

jäsenyyden kesto;

| b) | jäsenen saamat tai vielä saamatta olevat määrät, |
| --- | --- |

b)

jäsenen saamat tai vielä saamatta olevat määrät,

edellyttäen että nämä kriteerit määritetään ja niitä sovelletaan tasapuolisesti ja oikeasuhteisesti.

Ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa säädetyt kriteerit on sisällytettävä yhteishallinnointiorganisaation perussääntöön tai jäsenyysehtoihin, ja ne on julkistettava 19 ja 21 artiklan mukaisesti.

10.   Jokaisella yhteishallinnointiorganisaation jäsenellä on oikeus nimetä toinen henkilö tai yhteisö asiamiehekseen osallistumaan jäsenten yleiskokoukseen ja äänestämään siellä puolestaan, edellyttäen että nimeäminen ei aiheuta eturistiriitaa, joka saattaa syntyä esimerkiksi jos asiamiehen nimennyt jäsen ja asiamies kuuluvat oikeudenhaltijoiden eri luokkiin yhteishallinnointiorganisaatiossa.

Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää rajoituksista, jotka koskevat asiamiesten nimeämistä ja heidän edustamiensa jäsenten äänioikeuksien käyttöä, jos nämä rajoitukset eivät vaikuta jäsenten asianmukaiseen ja tehokkaaseen osallistumiseen yhteishallinnointiorganisaation päätöksentekoprosessiin.

Kukin asiamiehen valtakirja on voimassa vain yhdessä jäsenten yleiskokouksessa. Asiamiehellä on jäsenten yleiskokouksessa samat oikeudet kuin hänet nimenneellä jäsenellä. Asiamies äänestää hänet nimenneen jäsenen antamien ohjeiden mukaisesti.

11.   Jäsenvaltiot voivat päättää, että jäsenten yleiskokouksen valtuuksia voi käyttää yhteishallinnointiorganisaation jäsenten vähintään neljän vuoden välein valitsemien valtuutettujen kokous edellyttäen, että:

| a) | varmistetaan jäsenten asianmukainen ja tehokas osallistuminen yhteishallinnointiorganisaation päätöksentekoprosessiin; ja |
| --- | --- |

a)

varmistetaan jäsenten asianmukainen ja tehokas osallistuminen yhteishallinnointiorganisaation päätöksentekoprosessiin; ja

| b) | eri luokkiin kuuluvat jäsenet ovat tasapuolisesti ja tasapainoisesti edustettuina valtuutettujen kokouksessa. |
| --- | --- |

b)

eri luokkiin kuuluvat jäsenet ovat tasapuolisesti ja tasapainoisesti edustettuina valtuutettujen kokouksessa.

Valtuutettujen kokoukseen sovelletaan 2–10 kohdassa vahvistettuja sääntöjä soveltuvin osin.

12.   Jäsenvaltiot voivat päättää, että jos yhteishallinnointiorganisaatiolla ei oikeudellisen muotonsa takia ole jäsenten yleiskokousta, kyseisen kokouksen valtuuksia käyttää valvontatoiminnosta huolehtiva elin. Valvontatoiminnosta huolehtivaan organisaatioon sovelletaan soveltuvin osin 2–5, 7 ja 8 kohdassa vahvistettuja sääntöjä.

13.   Jäsenvaltiot voivat päättää, että jos yhteishallinnointiorganisaatiolla on jäseniä, jotka ovat oikeudenhaltijoita edustavia yhteisöjä, näiden oikeudenhaltijoiden kokous käyttää jäsenten yleiskokouksen valtuuksia tai osaa niistä. Oikeudenhaltijoiden kokoukseen sovelletaan soveltuvin osin 2–10 kohdassa vahvistettuja sääntöjä.

9 artikla

Valvontatoiminto

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jokaisessa yhteishallinnointiorganisaatiossa on käytössä valvontatoiminto, jolla seurataan jatkuvasti organisaation liiketoimintaa johtavien henkilöiden toimia ja tehtävien suorittamista.

2.   Eri luokkiin kuuluvien yhteishallinnointiorganisaation jäsenten on oltava tasapuolisesti ja tasapainoisesti edustettuina valvontatoiminnosta huolehtivassa elimessä.

3.   Jokaisen valvontatoiminnosta huolehtivan henkilön on annettava jäsenten yleiskokoukselle vuosittain eturistiriitoja koskeva henkilökohtainen lausuma, joka sisältää 10 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut tiedot.

4.   Valvontatoiminnosta huolehtivan elimen on kokoonnuttava säännöllisesti, ja sillä on oltava vähintään seuraavat valtuudet:

| a) | käyttää jäsenten yleiskokouksen sille siirtämiä valtuuksia, 8 artiklan 4 ja 6 kohdassa tarkoitetut valtuudet mukaan lukien; |
| --- | --- |

a)

käyttää jäsenten yleiskokouksen sille siirtämiä valtuuksia, 8 artiklan 4 ja 6 kohdassa tarkoitetut valtuudet mukaan lukien;

| b) | seurata 10 artiklassa tarkoitettujen henkilöiden toimintaa ja tehtävien suorittamista, myös jäsenten yleiskokouksen päätösten ja erityisesti 8 artiklan 5 kohdan a–d alakohdassa lueteltuja yleisten periaatteiden täytäntöönpanoa. |
| --- | --- |

b)

seurata 10 artiklassa tarkoitettujen henkilöiden toimintaa ja tehtävien suorittamista, myös jäsenten yleiskokouksen päätösten ja erityisesti 8 artiklan 5 kohdan a–d alakohdassa lueteltuja yleisten periaatteiden täytäntöönpanoa.

5.   Valvontatoiminnosta huolehtivan elimen on raportoitava jäsenten yleiskokoukselle valtuuksiensa käytöstä vähintään kerran vuodessa.

10 artikla

Yhteishallinnointiorganisaation liiketoiminnan johtamisesta vastaavien henkilöiden velvoitteet

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jokainen yhteishallinnointiorganisaatio toteuttaa tarvittavat toimenpiteet, jotta sen liiketoiminnan johtamisesta vastaavat henkilöt hoitavat tehtävänsä järkevällä, vastuullisella ja asianmukaisella tavalla käyttäen hyviä hallinto- ja tilinpitomenetelmiä ja sisäisen valvonnan mekanismeja.

2.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhteishallinnointiorganisaatiot ottavat käyttöön ja soveltavat menettelyjä eturistiriitojen välttämiseksi ja, jos tällaisia eturistiriitoja ei voida välttää, vallitsevien tai mahdollisten eturistiriitojen toteamiseksi, hallitsemiseksi, seuraamiseksi ja niistä ilmoittamiseksi siten, että ne eivät vaikuta haitallisesti organisaation edustamien oikeudenhaltijoiden yhteisiin etuihin.

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuihin menettelyihin on kuuluttava kunkin 1 kohdassa tarkoitetun henkilön jäsenten yleiskokoukselle antama vuotuinen henkilökohtainen lausuma, jossa on seuraavat tiedot:

| a) | mahdolliset intressit yhteishallinnointiorganisaatiossa; |
| --- | --- |

a)

mahdolliset intressit yhteishallinnointiorganisaatiossa;

| b) | mahdollinen yhteishallinnointiorganisaatiolta edellisellä tilikaudella saatu palkka ja palkkiot, mukaan lukien eläkejärjestelmät, luontoisetuudet ja muuntyyppiset etuudet; |
| --- | --- |

b)

mahdollinen yhteishallinnointiorganisaatiolta edellisellä tilikaudella saatu palkka ja palkkiot, mukaan lukien eläkejärjestelmät, luontoisetuudet ja muuntyyppiset etuudet;

| c) | mahdolliset oikeudenhaltijan ominaisuudessa yhteishallinnointiorganisaatiolta edellisellä tilikaudella saadut määrät; |
| --- | --- |

c)

mahdolliset oikeudenhaltijan ominaisuudessa yhteishallinnointiorganisaatiolta edellisellä tilikaudella saadut määrät;

| d) | ilmoitus vallitsevista tai mahdollisista ristiriidoista henkilökohtaisten etujen ja yhteishallinnointiorganisaation etujen välillä tai niiden velvoitteiden välillä, joita henkilöllä on yhteishallinnointiorganisaatiota kohtaan ja toista luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä kohtaan. |
| --- | --- |

d)

ilmoitus vallitsevista tai mahdollisista ristiriidoista henkilökohtaisten etujen ja yhteishallinnointiorganisaation etujen välillä tai niiden velvoitteiden välillä, joita henkilöllä on yhteishallinnointiorganisaatiota kohtaan ja toista luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä kohtaan.

2   LUKU

Tekijänoikeustulojen hallinnointi

11 artikla

Tekijänoikeustulojen kerääminen ja käyttö

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhteishallinnointiorganisaatiot noudattavat 2–5 kohdassa vahvistettuja sääntöjä.

2.   Yhteishallinnointiorganisaatioiden on noudatettava huolellisuutta tekijänoikeustulojen keräämisessä ja hallinnoinnissa.

3.   Yhteishallinnointiorganisaation on pidettävä tilinpidossaan erillään

| a) | tekijänoikeustulot ja tekijänoikeustulojen sijoittamisesta mahdollisesti saatavat tulot ja |
| --- | --- |

a)

tekijänoikeustulot ja tekijänoikeustulojen sijoittamisesta mahdollisesti saatavat tulot ja

| b) | mahdolliset omat varat ja näistä varoista, hallinnointipalkkioista ja muista toiminnoista saatavat tulot. |
| --- | --- |

b)

mahdolliset omat varat ja näistä varoista, hallinnointipalkkioista ja muista toiminnoista saatavat tulot.

4.   Yhteishallinnointiorganisaatio ei saa käyttää tekijänoikeustuloja tai tekijänoikeustulojen sijoittamisesta mahdollisesti saatuja tuloja muuhun tarkoitukseen kuin jaettavaksi oikeudenhaltijoille, paitsi jos se saa vähentää tai kuitata hallinnointipalkkionsa 8 artiklan 5 kohdan d alakohdassa tarkoitetun päätöksen mukaisesti tai käyttää tekijänoikeustuloja tai tekijänoikeustulojen sijoittamisesta mahdollisesti saatuja tuloja 8 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun päätöksen mukaisesti.

5.   Jos yhteishallinnointiorganisaatio sijoittaa tekijänoikeustulot ja tekijänoikeustulojen sijoittamisesta mahdollisesti saadut tulot, sen on toimittava niiden oikeudenhaltijoiden parhaan edun mukaan, joiden oikeuksia se edustaa, ja noudatettava 8 artiklan 5 kohdan c ja f alakohdassa tarkoitettuja yleisiä sijoitus- ja riskinhallintaperiaatteita sekä seuraavia sääntöjä:

| a) | mahdollisessa eturistiriitatapauksessa yhteishallinnointiorganisaatio varmistaa, että sijoitus tehdään pelkästään näiden oikeudenhaltijoiden edun mukaisesti; |
| --- | --- |

a)

mahdollisessa eturistiriitatapauksessa yhteishallinnointiorganisaatio varmistaa, että sijoitus tehdään pelkästään näiden oikeudenhaltijoiden edun mukaisesti;

| b) | varat sijoitetaan siten, että varmistetaan koko sijoitussalkun suojaus, laadukkuus, likvidiys ja tuottavuus; |
| --- | --- |

b)

varat sijoitetaan siten, että varmistetaan koko sijoitussalkun suojaus, laadukkuus, likvidiys ja tuottavuus;

| c) | varat hajautetaan riittävästi, jotta vältetään liiallinen riippuvuus jostakin yksittäisestä varojen lajista ja koko sijoitussalkun riskien kasautuminen. |
| --- | --- |

c)

varat hajautetaan riittävästi, jotta vältetään liiallinen riippuvuus jostakin yksittäisestä varojen lajista ja koko sijoitussalkun riskien kasautuminen.

12 artikla

Vähennykset

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kun oikeudenhaltija valtuuttaa yhteishallinnointiorganisaation hallinnoimaan oikeuksiaan, yhteishallinnointiorganisaatio on annettava oikeudenhaltijalle tietoa hallinnointipalkkioista ja muista tekijänoikeustuloihin ja tekijänoikeustulojen sijoittamisesta mahdollisesti saataviin tuloihin sovellettavista vähennyksistä ennen kuin oikeudenhaltija antaa sille suostumuksen hallinnoida oikeuksiaan.

2.   Vähennysten on oltava kohtuullisia suhteessa yhteishallinnointiorganisaation oikeudenhaltijoille tarjoamiin palveluihin, mukaan lukien tapauksen mukaan 4 kohdassa tarkoitetut palvelut, ja ne on vahvistettava objektiivisten kriteerien perusteella.

3.   Hallinnointipalkkiot eivät saa ylittää yhteishallinnointiorganisaation tekijänoikeuksien ja lähioikeuksien hallinnoinnista aiheutuvia perusteltuja ja dokumentoituja kustannuksia.

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että hallinnointipalkkioita varten vähennettyjen tai kuitattujen määrien käyttöä ja käytön avoimuutta koskevia vaatimuksia sovelletaan kaikkiin muihin vähennyksiin, jotka on tehty tekijänoikeuden ja lähioikeuksien hallinnoinnista koituvien kustannusten kattamiseksi.

4.   Jos yhteishallinnointiorganisaatio tarjoaa tekijänoikeustuloista tai tekijänoikeustulojen sijoittamisesta mahdollisesti saatavista tuloista tehtävistä vähennyksistä ja rahoitettavia sosiaali-, kulttuuri- tai koulutuspalveluja, näitä palveluja on tarjottava tasapuolisin perustein, etenkin palvelujen saatavuuden ja laajuuden osalta.

13 artikla

Oikeudenhaltijoille kuuluvien määrien jakaminen

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jokainen yhteishallinnointiorganisaatio jakaa ja maksaa oikeudenhaltijoille kuuluvat määrät säännöllisesti, huolellisesti ja täsmällisesti 8 artiklan 5 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja yleisiä jakoperiaatteita noudattaen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 15 artiklan 3 kohdan ja 28 artiklan soveltamista.

Jäsenvaltioiden on myös varmistettava, että yhteishallinnointiorganisaatiot tai niiden jäsenet, jotka ovat oikeudenhaltijoita edustavia yhteisöjä, jakavat ja maksavat nämä määrät oikeudenhaltijoille mahdollisimman nopeasti ja joka tapauksessa yhdeksän kuukauden kuluessa sen tilikauden lopusta, jona tekijänoikeustulot kerättiin, paitsi jos objektiiviset syyt, jotka liittyvät erityisesti käyttäjien suorittamaan raportointiin, oikeuksien yksilöimiseen, oikeudenhaltijoihin tai teoksia ja muuta aineistoa koskevien tietojen yhdistämiseen oikeudenhaltijoihin, estävät yhteishallinnointiorganisaatiota tai tapauksen mukaan sen jäseniä noudattamasta tätä määräaikaa.

2.   Jos oikeudenhaltijoille kuuluvia määriä ei voida jakaa 1 kohdassa asetetussa määräajassa, koska asianomaisia oikeudenhaltijoita ei ole voitu tunnistaa tai tavoittaa ja kyseistä määräaikaa koskevaa poikkeusta ei sovelleta, nämä määrät pidetään erillään yhteishallinnointiorganisaation tilinpidossa.

3.   Yhteishallinnointiorganisaation on toteutettava kaikki tarvittavat toimet 1 kohtaa noudattaen oikeudenhaltijoiden tunnistamiseksi ja tavoittamiseksi. Eritoten viimeistään kolme kuukautta ennen 1 kohdassa vahvistetun määräajan päättymistä yhteishallinnointiorganisaatio asettaa tietoa teoksista ja muusta aineistosta, joiden yhtä tai useampaa oikeudenhaltijaa ei ole tunnistettu tai tavoitettu, seuraavien saataville:

| a) | oikeudenhaltijat, joita se edustaa, tai oikeudenhaltijoita edustavat yhteisöt, jos tällaiset yhteisöt ovat yhteishallinnointiorganisaation jäseniä; ja |
| --- | --- |

a)

oikeudenhaltijat, joita se edustaa, tai oikeudenhaltijoita edustavat yhteisöt, jos tällaiset yhteisöt ovat yhteishallinnointiorganisaation jäseniä; ja

| b) | kaikki yhteishallinnointiorganisaatiot, joiden kanssa se on tehnyt edustussopimuksia. |
| --- | --- |

b)

kaikki yhteishallinnointiorganisaatiot, joiden kanssa se on tehnyt edustussopimuksia.

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuihin tietoihin on sisällyttävä seuraavat tiedot, mikäli ne ovat saatavilla:

| a) | teoksen tai muun aineiston nimi; |
| --- | --- |

a)

teoksen tai muun aineiston nimi;

| b) | oikeudenhaltijan nimi; |
| --- | --- |

b)

oikeudenhaltijan nimi;

| c) | asianomaisen kustantajan tai tuottajan nimi; |
| --- | --- |

c)

asianomaisen kustantajan tai tuottajan nimi;

| d) | kaikki muut saatavilla olevat olennaiset tiedot, jotka voisivat olla hyödyksi oikeudenhaltijaa tunnistettaessa. |
| --- | --- |

d)

kaikki muut saatavilla olevat olennaiset tiedot, jotka voisivat olla hyödyksi oikeudenhaltijaa tunnistettaessa.

Yhteishallinnointiorganisaation on myös tarkistettava 6 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut tiedot ja muut jo saatavilla olevat tiedot. Jos edellä mainitut toimenpiteet eivät tuota tulosta, yhteishallinnointiorganisaation on julkistettava nämä tiedot viimeistään vuoden kuluttua kolmen kuukauden ajanjakson päättymisestä.

4.   Jos oikeudenhaltijoille kuuluvia määriä ei voida jakaa kolmen vuoden kuluttua sen tilikauden lopusta, jona tekijänoikeustulot kerättiin, ja edellyttäen, että yhteishallinnointiorganisaatio on toteuttanut kaikki tarvittavat toimet oikeudenhaltijoiden tunnistamiseksi ja tavoittamiseksi 3 kohdan mukaisesti, nämä määrät katsotaan sellaisiksi määriksi, jotka eivät ole jaettavissa.

5.   Yhteishallinnointiorganisaation jäsenten yleiskokous päättää sellaisten määrien käytöstä, jotka eivät ole jaettavissa, 8 artiklan 5 kohdan b alakohdan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta oikeudenhaltijoiden oikeutta vaatia näitä määriä yhteishallinnointiorganisaatiolta jäsenvaltioiden saatavien vanhentumista koskevaa lainsäädäntöä noudattaen.

6.   Jäsenvaltiot voivat rajoittaa sellaisten määrien, jotka eivät ole jaettavissa, sallittuja käyttötarkoituksia tai määrätä niistä muun muassa varmistamalla, että tällaisia määriä käytetään erillisesti ja itsenäisesti oikeudenhaltijoille tarjottavien sosiaali-, kulttuuri- ja koulutuspalvelujen rahoittamiseen.

3   LUKU

Oikeuksien hallinnointi muiden yhteishallintaorganisaatioiden puolesta

14 artikla

Edustussopimuksen nojalla hallinnoitavat oikeudet

Jäsenvaltioiden on varmistettava, ettei yhteishallinnointiorganisaatio kohtele syrjivästi oikeudenhaltijoita, joiden oikeuksia se hallinnoi edustussopimuksen nojalla, varsinkaan sovellettavissa tariffeissa, hallinnointipalkkioissa ja ehdoissa, joiden mukaisesti tekijänoikeustulot kerätään ja oikeudenhaltijoille kuuluvat määrät jaetaan.

15 artikla

Vähennykset ja maksut edustussopimuksissa

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhteishallinnointiorganisaatio ei tee edustussopimuksen nojalla hallinnoitavista oikeuksista saatavista tuloista tai näiden tulojen sijoittamisesta saatavista tuloista vähennyksiä, muutoin kuin hallinnointipalkkioiden osalta, jollei toinen yhteishallinnointiorganisaatio, joka on edustussopimuksen osapuoli, anna nimenomaista suostumustaan tällaisiin vähennyksiin.

2.   Yhteishallinnointiorganisaation on säännöllisesti, huolellisesti ja täsmällisesti jaettava ja maksettava muille yhteishallinnointiorganisaatioille kuuluvat määrät.

3.   Yhteishallinnointiorganisaation on jaettava ja maksettava määrät muille yhteishallinnointiorganisaatioille mahdollisimman nopeasti ja viimeistään yhdeksän kuukauden kuluttua sen tilikauden lopusta, jona tekijänoikeustulot kerättiin, paitsi jos objektiiviset syyt, jotka liittyvät erityisesti käyttäjien suorittamaan raportointiin, oikeuksien yksilöimiseen, oikeudenhaltijoihin tai teoksia ja muuta aineistoa koskevien tietojen yhdistämiseen oikeudenhaltijoihin, estävät yhteishallinnointiorganisaatiota noudattamasta tätä määräaikaa.

Toinen yhteishallinnointiorganisaatio tai, jos sen jäseninä on oikeudenhaltijoita edustavia yhteisöjä, nämä jäsenet jakavat ja maksavat nämä määrät oikeudenhaltijoille mahdollisimman nopeasti ja viimeistään kuuden kuukauden kuluttua näiden määrien vastaanottamisesta, paitsi jos objektiiviset syyt, jotka liittyvät erityisesti käyttäjien suorittamaan raportointiin, oikeuksien yksilöimiseen, oikeudenhaltijoihin tai teoksia ja muuta aineistoa koskevien tietojen yhdistämiseen oikeudenhaltijoihin, estävät yhteishallinnointiorganisaatiota tai tapauksen mukaan sen jäseniä noudattamasta tätä määräaikaa.

4   LUKU

Suhteet käyttäjiin

16 artikla

Lisensiointi

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhteishallinnointiorganisaatiot ja käyttäjät neuvottelevat oikeuksien lisensioinnista vilpittömässä mielessä. Yhteishallinnointiorganisaatioiden ja käyttäjien on annettava toisilleen kaikki tarvittavat tiedot.

2.   Lisensiointiehtojen on perustuttava objektiivisiin ja syrjimättömiin kriteereihin. Oikeuksien lisenssejä myöntäviä yhteishallinnointiorganisaatioita ei saa vaatia käyttämään käyttäjän kanssa sovittuja lisensiointiehtoja ennakkotapauksena muissa verkkopalveluissa sovellettaville ehdoille, jos käyttäjä tarjoaa uudentyypistä verkkopalvelua, joka on ollut yleisön saatavilla unionissa alle kolmen vuoden ajan.

Oikeudenhaltijoiden on saatava oikeuksiensa käytöstä asianmukainen korvaus. Yksinoikeuksien ja korvaus-oikeuksien tariffien on oltava kohtuullisia suhteessa muun muassa oikeuksien käytön taloudelliseen arvoon liiketoiminnassa, kun otetaan huomioon teosten ja muun aineiston käytön luonne ja laajuus, sekä suhteessa yhteishallinnointiorganisaation tarjoaman palvelun taloudelliseen arvoon. Yhteishallinnointiorganisaation on ilmoitettava asianomaiselle käyttäjälle näiden tariffien vahvistamisessa käytetyt kriteerit.

3.   Yhteishallinnointiorganisaatioiden on vastattava ilman aiheetonta viivytystä käyttäjien pyyntöihin ja ilmoitettava muun muassa tiedot, joita yhteishallinnointiorganisaatio tarvitsee voidakseen tarjota lisenssiä.

Saatuaan kaikki olennaiset tiedot yhteishallinnointiorganisaation on ilman aiheetonta viivytystä joko tarjottava lisenssiä tai annettava käyttäjälle perusteltu lausunto, jossa selvitetään, miksi se ei aio lisensioida tiettyä palvelua.

4.   Yhteishallinnointiorganisaation on annettava käyttäjille mahdollisuus olla niihin yhteydessä sähköisesti, soveltuvin osin myös lisenssin käytöstä raportoimiseksi.

17 artikla

Käyttäjien velvoitteet

Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä säännökset, joilla varmistetaan, että käyttäjät toimittavat yhteishallinnointiorganisaatiolle sovitun tai ennalta määritetyn ajan kuluessa ja sovitussa tai ennalta määritetyssä muodossa hallussaan olevat yhteishallinnointiorganisaation edustamien oikeuksien käyttöä koskevat asiaankuuluvat tiedot, jotka ovat tarpeen tekijänoikeustulojen keräämiseksi sekä oikeudenhaltijoille kuuluvien määrien jakamiseksi ja maksamiseksi. Päättäessään näiden tietojen toimittamisen muodosta yhteishallinnointiorganisaatiot ja käyttäjät ottavat mahdollisuuksien mukaan huomioon vapaaehtoiset alan standardit.

5   LUKU

Avoimuus ja raportointi

18 artikla

Oikeudenhaltijoille heidän oikeuksiensa hallinnoinnista annettavat tiedot

1.   Rajoittamatta tämän artiklan 2 kohdan, 19 artiklan ja 28 artiklan 2 kohdan soveltamista jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhteishallinnointiorganisaatio toimittaa vähintään kerran vuodessa kaikille oikeudenhaltijoille, joille se on osoittanut tekijänoikeustuloja tai suorittanut maksuja kyseiseltä ajalta, vähintään seuraavat tiedot:

| a) | kaikki yhteystiedot, joita oikeudenhaltija on valtuuttanut yhteishallinnointiorganisaation käyttämään oikeudenhaltijan tunnistamiseksi ja tavoittamiseksi; |
| --- | --- |

a)

kaikki yhteystiedot, joita oikeudenhaltija on valtuuttanut yhteishallinnointiorganisaation käyttämään oikeudenhaltijan tunnistamiseksi ja tavoittamiseksi;

| b) | oikeudenhaltijalle osoitetut tekijänoikeustulot; |
| --- | --- |

b)

oikeudenhaltijalle osoitetut tekijänoikeustulot;

| c) | yhteishallinnointiorganisaation oikeudenhaltijalle kussakin hallinnoitavien oikeuksien luokassa ja käyttötyypissä maksamat määrät; |
| --- | --- |

c)

yhteishallinnointiorganisaation oikeudenhaltijalle kussakin hallinnoitavien oikeuksien luokassa ja käyttötyypissä maksamat määrät;

| d) | kausi, jonka aikana oikeudenhaltijalle osoitettujen ja maksettujen määrien perustana oleva oikeuksien käyttö tapahtui, paitsi jos käyttäjien suorittamaan raportointiin liittyvät objektiiviset syyt estävät yhteishallinnointiorganisaatiota antamasta tätä tietoa; |
| --- | --- |

d)

kausi, jonka aikana oikeudenhaltijalle osoitettujen ja maksettujen määrien perustana oleva oikeuksien käyttö tapahtui, paitsi jos käyttäjien suorittamaan raportointiin liittyvät objektiiviset syyt estävät yhteishallinnointiorganisaatiota antamasta tätä tietoa;

| e) | hallinnointipalkkioiden osalta tehdyt vähennykset; |
| --- | --- |

e)

hallinnointipalkkioiden osalta tehdyt vähennykset;

| f) | muihin tarkoituksiin kuin hallinnointipalkkioihin tehdyt vähennykset, mukaan lukien mahdolliset kansallisessa lainsäädännössä sosiaali-, kulttuuri- tai koulutuspalveluja varten vaadittavat vähennykset; |
| --- | --- |

f)

muihin tarkoituksiin kuin hallinnointipalkkioihin tehdyt vähennykset, mukaan lukien mahdolliset kansallisessa lainsäädännössä sosiaali-, kulttuuri- tai koulutuspalveluja varten vaadittavat vähennykset;

| g) | mahdolliset oikeudenhaltijalle miltä tahansa kaudelta osoitetut vielä maksamattomat tekijänoikeustulot. |
| --- | --- |

g)

mahdolliset oikeudenhaltijalle miltä tahansa kaudelta osoitetut vielä maksamattomat tekijänoikeustulot.

2.   Kun yhteishallinnointiorganisaatio osoittaa tekijänoikeustuloja ja sillä on jäseninä tekijänoikeustulojen jakamisesta oikeudenhaltijoille vastaavia yhteisöjä, yhteishallinnointiorganisaation on toimitettava 1 kohdassa luetellut tiedot näille yhteisöille, jos niillä ei ole näitä tietoja hallussaan. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhteisöt asettavat ainakin 1 kohdassa luetellut tiedot vähintään kerran vuodessa kaikkien niiden oikeudenhaltijoiden saataville, joille ne ovat osoittaneet tekijänoikeustuloja tai suorittaneet maksuja kyseiseltä ajalta.

19 artikla

Muille yhteishallinnointiorganisaatioille annettavat tiedot edustussopimuksiin perustuvasta oikeuksien hallinnoinnista

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhteishallinnointiorganisaatio asettaa ainakin seuraavat tiedot vähintään kerran vuodessa sähköisessä muodossa kaikkien niiden yhteishallinnointiorganisaatioiden saataville, joiden puolesta se hallinnoi oikeuksia edustussopimuksen nojalla kyseisellä kaudella:

| a) | osoitetut tekijänoikeustulot, yhteishallinnointiorganisaation edustussopimuksen nojalla hallinnoimien oikeuksien käytöstä kussakin hallinnoitavien oikeuksien luokassa ja käyttötyypissä oikeudenhaltijoille maksamat määrät sekä mahdolliset osoitetut miltä tahansa kaudelta vielä maksamattomat tekijänoikeustulot; |
| --- | --- |

a)

osoitetut tekijänoikeustulot, yhteishallinnointiorganisaation edustussopimuksen nojalla hallinnoimien oikeuksien käytöstä kussakin hallinnoitavien oikeuksien luokassa ja käyttötyypissä oikeudenhaltijoille maksamat määrät sekä mahdolliset osoitetut miltä tahansa kaudelta vielä maksamattomat tekijänoikeustulot;

| b) | hallinnointipalkkioiden osalta tehdyt vähennykset; |
| --- | --- |

b)

hallinnointipalkkioiden osalta tehdyt vähennykset;

| c) | edellä 15 artiklassa tarkoitetut, muihin tarkoituksiin kuin hallinnointipalkkioihin tehdyt vähennykset; |
| --- | --- |

c)

edellä 15 artiklassa tarkoitetut, muihin tarkoituksiin kuin hallinnointipalkkioihin tehdyt vähennykset;

| d) | tiedot edustussopimuksen kattamiin teoksiin ja muuhun aineistoon liittyvistä lisensseistä, jotka on myönnetty tai evätty; |
| --- | --- |

d)

tiedot edustussopimuksen kattamiin teoksiin ja muuhun aineistoon liittyvistä lisensseistä, jotka on myönnetty tai evätty;

| e) | jäsenten yleiskokouksen tekemät päätökset siltä osin kuin ne ovat olennaisia edustussopimukseen perustuvan oikeuksien hallinnoinnin kannalta. |
| --- | --- |

e)

jäsenten yleiskokouksen tekemät päätökset siltä osin kuin ne ovat olennaisia edustussopimukseen perustuvan oikeuksien hallinnoinnin kannalta.

20 artikla

Oikeudenhaltijoille, muille yhteishallinnointiorganisaatioille ja käyttäjille pyynnöstä annettavat tiedot

Rajoittamatta 25 artiklan soveltamista jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhteishallinnointiorganisaatio asettaa asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä kaikkien yhteishallinnointiorganisaatioiden, joiden puolesta se hallinnoi oikeuksia edustussopimuksen nojalla, tai kaikkien oikeudenhaltijoiden tai käyttäjien saataville sähköisessä muodossa ilman aiheetonta viivytystä ainakin seuraavat tiedot:

| a) | sen edustamat teokset tai muu aineisto, sen suoraan tai edustussopimusten nojalla hallinnoimat oikeudet ja katetut alueet; tai |
| --- | --- |

a)

sen edustamat teokset tai muu aineisto, sen suoraan tai edustussopimusten nojalla hallinnoimat oikeudet ja katetut alueet; tai

| b) | jos teoksia tai muuta aineistoa ei voida määritellä yhteishallinnointiorganisaation toiminnan laajuuden takia, sen edustamien teosten tai sen edustaman muun aineiston tyypit, sen hallinnoimat oikeudet ja katetut alueet. |
| --- | --- |

b)

jos teoksia tai muuta aineistoa ei voida määritellä yhteishallinnointiorganisaation toiminnan laajuuden takia, sen edustamien teosten tai sen edustaman muun aineiston tyypit, sen hallinnoimat oikeudet ja katetut alueet.

21 artikla

Tietojen julkistaminen

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhteishallinnointiorganisaatio julkistaa ainakin seuraavat tiedot:

| a) | sen perussääntö; |
| --- | --- |

a)

sen perussääntö;

| b) | sen jäsenyysehdot ja oikeuksien hallinnointia koskevan valtuutuksen lakkauttamisehdot, jos ne eivät sisälly perussääntöön; |
| --- | --- |

b)

sen jäsenyysehdot ja oikeuksien hallinnointia koskevan valtuutuksen lakkauttamisehdot, jos ne eivät sisälly perussääntöön;

| c) | vakiomuotoiset lisenssisopimukset ja sovellettavat vakiotariffit alennuksineen; |
| --- | --- |

c)

vakiomuotoiset lisenssisopimukset ja sovellettavat vakiotariffit alennuksineen;

| d) | luettelo 10 artiklassa tarkoitetuista henkilöistä; |
| --- | --- |

d)

luettelo 10 artiklassa tarkoitetuista henkilöistä;

| e) | sen soveltamat yleiset periaatteet, joiden mukaisesti oikeudenhaltijoille kuuluvat määrät jaetaan; |
| --- | --- |

e)

sen soveltamat yleiset periaatteet, joiden mukaisesti oikeudenhaltijoille kuuluvat määrät jaetaan;

| f) | sen soveltamat yleiset periaatteet, jotka koskevat hallinnointipalkkioita; |
| --- | --- |

f)

sen soveltamat yleiset periaatteet, jotka koskevat hallinnointipalkkioita;

| g) | sen soveltamat yleiset periaatteet, jotka koskevat tekijänoikeustuloista ja tekijänoikeustulojen sijoittamisesta mahdollisesti saatavista tuloista muihin tarkoituksiin kuin hallinnointipalkkioihin tehtäviä vähennyksiä, mukaan lukien sosiaali-, kulttuuri- ja koulutuspalveluita varten tehtävät vähennykset; |
| --- | --- |

g)

sen soveltamat yleiset periaatteet, jotka koskevat tekijänoikeustuloista ja tekijänoikeustulojen sijoittamisesta mahdollisesti saatavista tuloista muihin tarkoituksiin kuin hallinnointipalkkioihin tehtäviä vähennyksiä, mukaan lukien sosiaali-, kulttuuri- ja koulutuspalveluita varten tehtävät vähennykset;

| h) | luettelo sen tekemistä edustussopimuksista ja niiden yhteishallinnointiorganisaatioiden nimet, joiden kanssa nämä edustussopimukset on tehty; |
| --- | --- |

h)

luettelo sen tekemistä edustussopimuksista ja niiden yhteishallinnointiorganisaatioiden nimet, joiden kanssa nämä edustussopimukset on tehty;

| i) | yleiset periaatteet sellaisten määrien käytöstä, jotka eivät ole jaettavissa; |
| --- | --- |

i)

yleiset periaatteet sellaisten määrien käytöstä, jotka eivät ole jaettavissa;

| j) | jäljempänä olevan 33, 34 ja 35 artiklan nojalla käytettävissä olevat valitus- ja riitojenratkaisumenettelyt. |
| --- | --- |

j)

jäljempänä olevan 33, 34 ja 35 artiklan nojalla käytettävissä olevat valitus- ja riitojenratkaisumenettelyt.

2.   Yhteishallinnointiorganisaation on julkaistava ja pidettävä ajan tasalla julkisella verkkosivustollaan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot

22 artikla

Vuotuinen avoimuusraportti

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhteishallinnointiorganisaatio laatii ja julkistaa kansallisen lainsäädännön mukaisesta oikeudellisesta muodostaan riippumatta kultakin tilikaudelta kahdeksan kuukauden kuluessa sen päättymisestä vuotuisen avoimuusraportin, joka sisältää 3 kohdassa tarkoitetun erityisraportin.

Yhteishallinnointiorganisaation on julkistettava verkkosivustollaan vuotuinen avoimuusraportti, jonka on oltava julkisesti saatavissa kyseisellä verkkosivustolla vähintään viiden vuoden ajan.

2.   Vuotuisessa avoimuusraportissa on oltava ainakin liitteessä mainitut tiedot.

3.   Erityisraportissa on käsiteltävä sosiaali-, kulttuuri- ja koulutuspalveluja varten vähennettyjen määrien käyttöä, ja siinä on oltava ainakin liitteessä olevassa 3 kohdassa mainitut tiedot.

4.   Yhden tai useamman henkilön, jolla on lain nojalla kelpoisuus suorittaa tilintarkastuksia Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/43/EY (9) mukaisesti, on tarkastettava vuotuisen avoimuusraportin tilinpäätöstiedot.

Tilintarkastuskertomus mahdollisine varaumineen on toisinnettava täydellisenä vuotuisessa avoimuusraportissa.

Tätä kohtaa sovellettaessa tilinpäätöstietoihin on sisällyttävä liitteessä olevan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut tilinpäätökset sekä liitteessä olevan 1 kohdan g ja h alakohdassa ja liitteessä olevassa 2 kohdassa tarkoitetut taloudelliset tiedot.

III   OSASTO

YHTEISHALLINNOINTIORGANISAATIOIDEN SUORITTAMA USEAN VALTION ALUEEN KATTAVA MUSIIKKITEOSTEN VERKKO-OIKEUKSIEN LISENSIOINTI

23 artikla

Usean valtion alueen kattava lisensiointi sisämarkkinoilla

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden alueelle sijoittautuneet yhteishallinnointiorganisaatiot noudattavat tämän osaston vaatimuksia myöntäessään usean valtion alueen kattavia musiikkiteosten verkko-oikeuksien lisenssejä.

24 artikla

Valmiudet käsitellä usean valtion alueen kattavia lisenssejä

1   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että usean valtion alueen kattavia musiikkiteosten verkko-oikeuksien lisenssejä myöntävällä yhteishallinnointiorganisaatiolla on riittävät valmiudet käsitellä tällaisten lisenssien hallinnoinnin edellyttämät tiedot sähköisessä muodossa tehokkaalla ja avoimella tavalla muun muassa teosvalikoiman yksilöintiä ja sen käytön seuraamista, käyttäjien laskuttamista, tekijänoikeustulojen keräämistä ja oikeudenhaltijoille kuuluvien määrien jakamista varten.

2.   Yhteishallinnointiorganisaation on 1 kohtaa sovellettaessa täytettävä vähintään seuraavat edellytykset:

| a) | sillä on valmiudet yksilöidä täsmällisesti musiikkiteokset tai niiden osat, joita se on valtuutettu edustamaan; |
| --- | --- |

a)

sillä on valmiudet yksilöidä täsmällisesti musiikkiteokset tai niiden osat, joita se on valtuutettu edustamaan;

| b) | sillä on valmiudet yksilöidä täsmällisesti, joko kokonaan tai osittain, oikeudet ja niiden haltijat kaikilla asiaankuuluvilla alueilla jokaiselle sellaiselle musiikkiteokselle tai sen osalle, jota yhteishallinnointiorganisaatio on valtuutettu edustamaan; |
| --- | --- |

b)

sillä on valmiudet yksilöidä täsmällisesti, joko kokonaan tai osittain, oikeudet ja niiden haltijat kaikilla asiaankuuluvilla alueilla jokaiselle sellaiselle musiikkiteokselle tai sen osalle, jota yhteishallinnointiorganisaatio on valtuutettu edustamaan;

| c) | se käyttää oikeudenhaltijoiden ja musiikkiteosten yksilöintiin ainutkertaisia tunnisteita, joissa otetaan mahdollisimman pitkälle huomioon kansainvälisellä tai unionin tasolla kehitetyt vapaaehtoiset alan standardit ja käytännöt; |
| --- | --- |

c)

se käyttää oikeudenhaltijoiden ja musiikkiteosten yksilöintiin ainutkertaisia tunnisteita, joissa otetaan mahdollisimman pitkälle huomioon kansainvälisellä tai unionin tasolla kehitetyt vapaaehtoiset alan standardit ja käytännöt;

| d) | se käyttää soveltuvia välineitä todetakseen ja korjatakseen viipymättä ja tehokkaasti epäjohdonmukaisuudet tiedoissa, jotka ovat muiden usean valtion alueen kattavia musiikkiteosten verkko-oikeuksien lisenssejä myöntävien yhteishallinnointiorganisaatioiden hallussa. |
| --- | --- |

d)

se käyttää soveltuvia välineitä todetakseen ja korjatakseen viipymättä ja tehokkaasti epäjohdonmukaisuudet tiedoissa, jotka ovat muiden usean valtion alueen kattavia musiikkiteosten verkko-oikeuksien lisenssejä myöntävien yhteishallinnointiorganisaatioiden hallussa.

25 artikla

Usean valtion alueen kattavien teosvalikoimatietojen avoimuus

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että usean valtion alueen kattavia musiikkiteosten verkko-oikeuksien lisenssejä myöntävä yhteishallinnointiorganisaatio antaa verkkopalvelun tarjoajille, oikeudenhaltijoille, joiden oikeuksia se edustaa, ja muille yhteishallinnointiorganisaatioille asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä sähköisessä muodossa ajantasaiset tiedot, joiden avulla sen edustamia verkkomusiikkiteosvalikoima voidaan yksilöidä. Tietoihin on sisällyttävä

| a) | edustetut musiikkiteokset; |
| --- | --- |

a)

edustetut musiikkiteokset;

| b) | kokonaan tai osittain edustetut oikeudet; ja |
| --- | --- |

b)

kokonaan tai osittain edustetut oikeudet; ja

| c) | katetut alueet. |
| --- | --- |

c)

katetut alueet.

2.   Yhteishallinnointiorganisaatio voi kohtuullisin toimenpitein tarvittaessa suojella tietojen oikeellisuutta ja eheyttä, valvoa niiden jälleenkäyttöä sekä suojata kaupallisesti arkaluonteiset tiedot.

26 artikla

Usean valtion alueen kattavien teosvalikoimatietojen oikeellisuus

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että usean valtion alueen kattavia musiikkiteosten verkko-oikeuksien lisenssejä myöntävällä yhteishallinnointiorganisaatiolla on käytössään järjestelyjä, joiden avulla oikeudenhaltijat, muut yhteishallinnointiorganisaatiot ja verkkopalvelujen tarjoajat voivat pyytää korjaamaan 24 artiklan 2 kohdassa olevassa edellytysten luettelossa tarkoitetut tiedot tai 25 artiklan mukaisesti annetut tiedot, jos nämä oikeudenhaltijat, yhteishallinnointiorganisaatiot ja verkkopalvelujen tarjoajat katsovat kohtuullisen näytön perusteella musiikkiteoksia koskeviin verkko-oikeuksiinsa liittyvien tietojen olevan virheellisiä. Jos pyynnön perustelut ovat riittävät, yhteishallinnointiorganisaation on varmistettava, että tiedot korjataan ilman aiheetonta viivytystä.

2.   Yhteishallinnointiorganisaation on annettava oikeudenhaltijoille, joiden musiikkiteoksia sisältyy sen omaan musiikkiteosvalikoimaan, ja oikeudenhaltijoille, jotka ovat uskoneet musiikkiteostensa verkko-oikeuksien hallinnoinnin sille 31 artiklan mukaisesti, keinot toimittaa sille sähköisessä muodossa tiedot, jotka koskevat niiden musiikkiteoksia, niiden musiikkiteoksia koskevia oikeuksia ja alueita, joiden osalta oikeudenhaltijat myöntävät organisaatiolle valtuutuksen. Yhteishallinnointiorganisaation ja oikeudenhaltijoiden on tällöin otettava mahdollisimman laajalti huomioon kansainvälisellä tai unionin tasolla kehitetyt tiedonvaihtoa koskevat alan vapaaehtoiset standardit tai käytännöt, jotka antavat oikeudenhaltijoille mahdollisuuden ilmoittaa musiikkiteos tai sen osa, verkko-oikeudet kokonaan tai osittain sekä alueet, joiden osalta ne ovat antaneet organisaatiolle valtuutuksen.

3.   Jos yhteishallinnointiorganisaatio 29 ja 30 artiklan mukaisesti valtuuttaa toisen yhteishallinnointiorganisaation myöntämään usean valtion alueen kattavia musiikkiteosten verkko-oikeuksien lisenssejä, valtuutuksen saaneen yhteishallinnointiorganisaation on sovellettava tämän artiklan 2 kohtaa myös oikeudenhaltijoihin, joiden musiikkiteoksia sisältyy valtuutuksen antaneen yhteishallinnointiorganisaation musiikkiteosvalikoimaan, jollei yhteishallinnointiorganisaatioiden välillä toisin sovita.

27 artikla

Täsmällinen ja oikea-aikainen raportointi ja laskutus

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhteishallinnointiorganisaatio seuraa kokonaan tai osittain edustamiensa musiikkiteosten verkko-oikeuksien käyttöä verkkopalveluissa, joiden tarjoajille se on myöntänyt usean valtion alueen kattavan kyseisten oikeuksien lisenssin.

2.   Yhteishallinnointiorganisaation on annettava verkkopalvelujen tarjoajille mahdollisuus raportoida sähköisesti musiikkiteosten verkko-oikeuksien tosiasiallisesta käytöstä, ja verkkopalvelujen tarjoajien on raportoitava täsmällisesti näiden teosten tosiasiallisesta käytöstä. Yhteishallinnointiorganisaation on annettava käyttöön vähintään yksi sellainen raportointimenetelmä, jossa otetaan huomioon tällaisten tietojen sähköistä vaihtoa varten kansainvälisellä tai unionin tasolla kehitetyt vapaaehtoiset alan standardit tai käytännöt. Yhteishallinnointiorganisaatio voi kieltäytyä hyväksymästä verkkopalvelun tarjoajan raportointia käyttäjäkohtaisessa esitysmuodossa, jos organisaatio antaa mahdollisuuden raportointiin, jossa käytetään tietojen sähköistä vaihtamista varten kehitettyä alan standardia.

3.   Yhteishallinnointiorganisaation on laskutettava verkkopalvelun tarjoajaa sähköisesti. Yhteishallinnointiorganisaation on annettava käyttöön vähintään yksi sellainen laskutusmuoto, jossa otetaan huomioon kansainvälisellä tai unionin tasolla kehitetyt vapaaehtoiset alan standardit tai käytännöt. Laskussa on 24 artiklan 2 kohdassa luetelluissa edellytyksissä tarkoitettujen tietojen perusteella yksilöitävä teokset ja oikeudet, jotka on lisensioitu kokonaan tai osittain, ja oikeuksien tosiasiallinen käyttö siinä määrin kuin tämä on mahdollista verkkopalvelun tarjoajan antamien tietojen ja tietojen antamisessa käytetyn esitysmuodon perusteella. Verkkopalvelun tarjoaja ei voi kieltäytyä hyväksymästä laskua sen esitysmuodon perusteella, jos yhteishallinnointiorganisaatio käyttää alan standardia.

4.   Yhteishallinnointiorganisaation on laskutettava verkkopalvelun tarjoajaa täsmällisesti ja viipymättä sen jälkeen, kun kyseisen musiikkiteoksen verkko-oikeuksien tosiasiallisesta käytöstä on raportoitu, paitsi jos tämä ei ole mahdollista verkkopalvelun tarjoajasta johtuvista syistä.

5.   Yhteishallinnointiorganisaatiolla on oltava käytössään soveltuvat järjestelyt, jotta verkkopalvelun tarjoaja voi kiistää laskun oikeellisuuden, muun muassa jos verkkopalvelun tarjoaja saa laskuja yhdeltä tai useammalta yhteishallinnointiorganisaatiolta saman musiikkiteoksen samoista verkko-oikeuksista.

28 artikla

Täsmällinen ja oikea-aikainen maksujen suorittaminen oikeudenhaltijoille

1.   Rajoittamatta 3 kohdan soveltamista jäsenvaltioiden on varmistettava, että usean valtion alueen kattavia musiikkiteosten verkko-oikeuksien lisenssejä myöntävä yhteishallinnointiorganisaatio jakaa näistä lisensseistä kertyvät oikeudenhaltijoille kuuluvat määrät täsmällisesti ja viipymättä sen jälkeen, kun teoksen tosiasiallisesta käytöstä on raportoitu, paitsi jos tämä ei ole mahdollista verkkopalvelun tarjoajasta johtuvista syistä.

2.   Rajoittamatta 3 kohdan soveltamista yhteishallinnointiorganisaation on annettava oikeudenhaltijoille yhdessä 1 kohdan mukaisten maksujen kanssa ainakin seuraavat tiedot:

| a) | ajanjakso, jonka aikana oikeudenhaltijoille kuuluvien määrien perustana oleva oikeuksien käyttö tapahtui, ja alueet, joilla tämä käyttö tapahtui; |
| --- | --- |

a)

ajanjakso, jonka aikana oikeudenhaltijoille kuuluvien määrien perustana oleva oikeuksien käyttö tapahtui, ja alueet, joilla tämä käyttö tapahtui;

| b) | yhteishallinnointiorganisaation keräämät määrät, tekemät vähennykset ja jakamat määrät kustakin sellaisesta musiikkiteoksen verkko-oikeudesta, jota oikeudenhaltijat ovat valtuuttaneet yhteishallinnointiorganisaation edustamaan kokonaan tai osittain; |
| --- | --- |

b)

yhteishallinnointiorganisaation keräämät määrät, tekemät vähennykset ja jakamat määrät kustakin sellaisesta musiikkiteoksen verkko-oikeudesta, jota oikeudenhaltijat ovat valtuuttaneet yhteishallinnointiorganisaation edustamaan kokonaan tai osittain;

| c) | yhteishallinnointiorganisaation oikeudenhaltijoiden puolesta keräämät määrät, tekemät vähennykset ja jakamat määrät kunkin verkkopalvelun tarjoajan osalta. |
| --- | --- |

c)

yhteishallinnointiorganisaation oikeudenhaltijoiden puolesta keräämät määrät, tekemät vähennykset ja jakamat määrät kunkin verkkopalvelun tarjoajan osalta.

3.   Jos yhteishallinnointiorganisaatio 29 ja 30 artiklan mukaisesti valtuuttaa toisen yhteishallinnointiorganisaation myöntämään usean valtion alueen kattavia musiikkiteosten verkko-oikeuksien lisenssejä, valtuutuksen saaneen yhteishallinnointiorganisaation on maksettava 1 kohdassa tarkoitetut määrät täsmällisesti ja viipymättä ja annettava 2 kohdassa tarkoitetut tiedot valtuutuksen antaneelle yhteishallinnointiorganisaatiolle. Valtuutuksen antanut yhteishallinnointiorganisaatio vastaa sen jälkeen näiden määrien jakamisesta ja näiden tietojen toimittamisesta oikeudenhaltijoille, jollei yhteishallinnointiorganisaatioiden välillä toisin sovita.

29 artikla

Yhteishallinnointiorganisaatioiden väliset sopimukset usean valtion alueen kattavaa lisensiointia varten

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhteishallinnointiorganisaatioiden välinen edustussopimus, jolla yhteishallinnointiorganisaatio valtuuttaa toisen yhteishallinnointiorganisaation myöntämään usean valtion alueen kattavia omaan musiikkiteosvalikoimaansa kuuluvien musiikkiteosten verkko-oikeuksien lisenssejä, on ei-yksinomainen. Valtuutuksen saaneen yhteishallinnointiorganisaation on hallinnoitava näitä verkko-oikeuksia syrjimättömin perustein.

2.   Valtuutuksen antaneen yhteishallinnointiorganisaation on ilmoitettava jäsenilleen keskeisistä sopimusehdoista, kuten sopimuksen voimassaoloajasta ja valtuutuksen saaneen yhteishallinnointiorganisaation tarjoamien palvelujen kustannuksista.

3.   Valtuutuksen saaneen yhteishallinnointiorganisaation on ilmoitettava valtuutuksen antaneelle yhteishallinnointiorganisaatiolle tärkeimmistä ehdoista, joiden mukaisesti tämän verkko-oikeudet on määrä lisensioida, mukaan lukien oikeuksien hyödyntämisen luonne, kaikki lisenssimaksuun liittyvät tai vaikuttavat määräykset, lisenssin voimassaoloaika, tilikaudet ja lisensioinnin kattamat alueet.

30 artikla

Velvollisuus edustaa toista yhteishallinnointiorganisaatiota usean valtion alueen kattavassa lisensioinnissa

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos yhteishallinnointiorganisaatio, joka ei myönnä tai tarjoa usean valtion alueen kattavia omaan teosvalikoimaansa kuuluvien musiikkiteosten verkko-oikeuksia, pyytää toista yhteishallinnointiorganisaatiota tekemään kanssaan edustussopimuksen näiden oikeuksien edustamisesta, pyynnön saaneen yhteishallinnointiorganisaation on suostuttava pyyntöön, jos se jo myöntää tai tarjoaa usean valtion alueen kattavia yhden tai useamman toisen yhteishallinnointiorganisaation teosvalikoimaan kuuluvien musiikkiteosten verkko-oikeuksien lisenssejä samassa oikeuksien luokassa.

2.   Pyynnön saaneen yhteishallinnointiorganisaation on vastattava pyynnön esittäneelle yhteishallinnointiorganisaatiolle kirjallisesti ja ilman aiheetonta viivytystä.

3.   Rajoittamatta 5 ja 6 kohdan soveltamista pyynnön saaneen yhteishallinnointiorganisaation on hallinnoitava edustamaansa pyynnön esittäneen yhteishallinnointiorganisaation teosvalikoimaa samoin ehdoin, joita se soveltaa oman teosvalikoimansa hallinnointiin.

4.   Pyynnön saaneen yhteishallinnointiorganisaation on sisällytettävä sopimuksen kattama pyynnön esittäneen yhteishallinnointiorganisaation teosvalikoima kaikkiin verkkopalvelujen tarjoajille osoittamiinsa tarjouksiin.

5.   Pyynnön saaneen yhteishallinnointiorganisaation pyynnön esittäneelle yhteishallinnointiorganisaatiolle tarjoamasta palvelusta veloittama hallinnointipalkkio ei saa ylittää pyynnön saaneelle yhteishallinnointiorganisaatiolle aiheutuvia kohtuullisia kustannuksia.

6.   Pyynnön esittäneen yhteishallinnointiorganisaation on annettava pyynnön saaneen yhteishallinnointiorganisaation käyttöön ne omaa musiikkiteosvalikoimaansa koskevat tiedot, jotka tarvitaan musiikkiteosten verkko-oikeuksien usean valtion alueen kattavien lisenssien myöntämiseksi. Jos tiedot ovat riittämättömiä tai sellaisessa muodossa, ettei pyynnön saanut yhteishallinnointiorganisaatio voi täyttää tämän osaston vaatimuksia, pyynnön saaneella yhteishallinnointiorganisaatiolla on oikeus veloittaa vaatimusten täyttämisestä aiheutuvat kohtuulliset kustannukset tai sulkea oikeuksien edustamisen ulkopuolelle sellaiset teokset, joiden tiedot ovat riittämättömiä tai joiden osalta tietoja ei voida käyttää.

31 artikla

Pääsy usean valtion alueen kattavan lisensioinnin piiriin

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos yhteishallinnointiorganisaatio ei myönnä tai tarjoa usean valtion alueen kattavia musiikkiteosten verkko-oikeuksien lisenssejä tai valtuuta toista yhteishallinnointiorganisaatiota edustamaan kyseisiä oikeuksia tätä tarkoitusta varten viimeistään 10 päivänä huhtikuuta 2017, oikeudenhaltijat, jotka ovat valtuuttaneet kyseisen yhteishallinnointiorganisaation edustamaan musiikkiteosten verkko-oikeuksiaan, voivat peruuttaa tältä yhteishallinnointiorganisaatiolta usean valtion alueen kattavaa lisensiointia varten myönnetyt musiikkiteosten verkko-oikeudet kaikkien alueiden osalta, ilman että niiden olisi peruutettava yhden alueen kattavaa lisensiointia varten myönnetyt musiikkiteosten verkko-oikeudet, jotta ne voivat myöntää musiikkiteosten verkko-oikeuksiensa usean valtion alueen kattavia lisenssejä itse taikka tämän osaston säännöksiä noudattavan yhteishallinnointiorganisaation tai muun valtuuttamansa osapuolen kautta.

32 artikla

Radio- ja televisio-ohjelmien verkkomusiikkioikeuksia koskeva poikkeus

Tämän osaston vaatimuksia ei sovelleta yhteishallinnointiorganisaatioihin, jotka myöntävät tarvittavien oikeuksien vapaaehtoisen yhdistämisen perusteella SEUT 101 ja 102 artiklan kilpailumääräyksiä noudattaen usean valtion alueen kattavan musiikkiteosten verkko-oikeuksien lisenssin, jota lähetystoiminnan harjoittaja tarvitsee välittääkseen yleisölle tai saattaakseen yleisön saataville radio- tai televisio-ohjelmiaan samanaikaisesti niiden alkuperäisen lähetyksen kanssa tai alkuperäisen lähetyksen jälkeen sekä lähetystoiminnan harjoittajan tuottamaa tai sille tuotettua verkkomateriaalia, ennakkoesitykset mukaan luettuina, joka toimii radio- tai televisio-ohjelman alkuperäisen lähetyksen oheismateriaalina.

IV   OSASTO

TÄYTÄNTÖÖNPANOTOIMENPITEET

33 artikla

Valitusmenettelyt

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhteishallinnointiorganisaatiot antavat jäsentensä ja yhteishallinnointiorganisaatioiden, joiden puolesta ne hallinnoivat oikeuksia edustussopimuksen nojalla, käyttöön tehokkaat ja nopeat menettelyt, joiden avulla voidaan käsitellä valitukset, jotka koskevat erityisesti valtuutuksia hallinnoida oikeuksia, oikeuksien lakkauttamista tai peruuttamista, jäsenyysehtoja, oikeudenhaltijoille kuuluvien määrien keräämistä, vähennyksiä ja määrien jakamista.

2.   Yhteishallinnointiorganisaatioiden on vastattava kirjallisesti jäsenten tai yhteishallinnointiorganisaatioiden, joiden puolesta ne hallinnoivat oikeuksia edustussopimuksen nojalla, valituksiin. Jos yhteishallinnointiorganisaatio hylkää valituksen, sen on perusteltava hylkäys.

34 artikla

Vaihtoehtoiset riitojenratkaisumenettelyt

1.   Jäsenvaltiot voivat säätää, että yhteishallinnointiorganisaatioiden, niiden jäsenten, oikeudenhaltijoiden tai käyttäjien väliset riidat, jotka koskevat tämän direktiivin vaatimusten mukaisesti annettuja kansallisen lainsäädännön säännöksiä, voidaan saattaa ratkaistaviksi nopeassa, riippumattomassa ja puolueettomassa vaihtoehtoisessa riitojenratkaisumenettelyssä.

2.   Jäsenvaltioiden on varmistettava III osaston soveltamiseksi, että seuraavat riidat, jotka koskevat usean valtion alueen kattavia musiikkiteosten verkko-oikeuksien lisenssejä myöntävää tai tarjoavaa yhteishallinnointiorganisaatiota, voidaan saattaa ratkaistaviksi riippumattomassa ja puolueettomassa vaihtoehtoisessa riitojenratkaisuelimessä:

| a) | nykyisen tai mahdollisen verkkopalvelujen tarjoajan kanssa 16, 25, 26 ja 27 artiklan soveltamisesta syntyvät riidat; |
| --- | --- |

a)

nykyisen tai mahdollisen verkkopalvelujen tarjoajan kanssa 16, 25, 26 ja 27 artiklan soveltamisesta syntyvät riidat;

| b) | yhden tai useamman oikeudenhaltijan kanssa 25, 26, 27, 28, 29, 30 ja 31 artiklan soveltamisesta syntyvät riidat; |
| --- | --- |

b)

yhden tai useamman oikeudenhaltijan kanssa 25, 26, 27, 28, 29, 30 ja 31 artiklan soveltamisesta syntyvät riidat;

| c) | toisen yhteishallinnointiorganisaation kanssa 25, 26, 27, 28, 29 ja 30 artiklan soveltamisesta syntyvät riidat. |
| --- | --- |

c)

toisen yhteishallinnointiorganisaation kanssa 25, 26, 27, 28, 29 ja 30 artiklan soveltamisesta syntyvät riidat.

35 artikla

Riitojen ratkaisu

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhteishallinnointiorganisaatioiden ja käyttäjien väliset erityisesti voimassa oleviin ja ehdotettuihin lisensiointiehtoihin tai sopimusrikkomuksiin liittyvät riidat voidaan saattaa tuomioistuimen tai soveltuvissa tapauksissa muun riippumattoman ja puolueettoman teollis- ja tekijänoikeuksia koskevaan lainsäädäntöön erikoistuneen riitojenratkaisuelimen ratkaistaviksi.

2.   Edellä olevat 33 ja 34 artikla sekä tämän artiklan 1 kohta eivät vaikuta osapuolten oikeuteen vaatia ja puolustaa oikeuksiaan tuomioistuinteitse.

36 artikla

Noudattaminen

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tarkoitusta varten nimetyt toimivaltaiset viranomaiset valvovat, että jäsenvaltioiden alueelle sijoittautuneet yhteishallinnointiorganisaatiot noudattavat tämän direktiivin nojalla annettuja kansallisia säännöksiä.

2.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että on käytössä menettelyt, joiden avulla yhteishallinnointiorganisaation jäsenet, oikeudenhaltijat, käyttäjät, yhteishallinnointiorganisaatiot ja muut asianomaiset voivat ilmoittaa tarkoitusta varten nimetyille toimivaltaisille viranomaisille toiminnasta tai tilanteista, joiden ne katsovat olevan tämän direktiivin vaatimusten nojalla annettujen kansallisten säännösten vastaisia.

3.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tarkoitusta varten nimetyillä toimivaltaisilla viranomaisilla on valta määrätä asianmukaisia seuraamuksia ja toteuttaa asianmukaisia toimenpiteitä, jos tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi annettuja kansallisia säännöksiä ei ole noudatettu. Näiden seuraamusten ja toimenpiteiden on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.

Jäsenvaltioiden on viimeistään 10 päivänä huhtikuuta 2016 ilmoitettava komissiolle tässä artiklassa sekä 37 ja 38 artiklassa tarkoitetut toimivaltaiset viranomaiset. Komissio julkistaa tältä osin saadut tiedot.

37 artikla

Tiedonvaihto toimivaltaisten viranomaisten välillä

1.   Tämän direktiivin soveltamisen seurannan helpottamiseksi kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että tarkoitukseen nimetty toimivaltainen viranomainen vastaa ilman aiheetonta viivytystä toisen jäsenvaltion tarkoitusta varten nimeämän toimivaltaisen viranomaisen esittämään tietopyyntöön, joka koskee tämän direktiivin soveltamisen kannalta olennaisia seikkoja, erityisesti pyynnön saaneen jäsenvaltion alueelle sijoittautuneiden yhteishallinnointiorganisaatioiden toimintaa, edellyttäen että pyyntö on asianmukaisesti perusteltu.

2.   Jos toimivaltainen viranomainen katsoo, että toisen jäsenvaltion alueelle sijoittautunut mutta sen alueella toimiva yhteishallinnointiorganisaatio saattaa toimia jäsenvaltion, johon yhteishallinnointiorganisaatio on sijoittautunut, tämän direktiivin vaatimusten mukaisesti antamien kansallisten säännösten vastaisesti, se voi toimittaa kaikki asiaankuuluvat tiedot sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, johon yhteishallinnointiorganisaatio on sijoittautunut, ja sen lisäksi tarvittaessa pyytää kyseistä toimivaltaista viranomaista ryhtymään toimivaltansa puitteissa asianmukaisiin toimiin. Pyynnön saaneen toimivaltaisen viranomaisen on annettava perusteltu vastaus kolmen kuukauden kuluessa.

3.   Pyynnön esittänyt toimivaltainen viranomainen voi myös antaa 2 kohdassa tarkoitetut asiat 41 artiklan mukaisesti perustetun asiantuntijaryhmän käsiteltäväksi.

38 artikla

Usean valtion alueen kattavan lisensioinnin kehittämistä koskeva yhteistyö

1.   Komissio edistää tarkoitusta varten nimettyjen jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välistä sekä kyseisten viranomaisten ja komission välistä tiedonvaihtoa usean valtion alueen kattavan lisensioinnin tilanteesta ja kehityksestä.

2.   Komissio kuulee säännöllisesti oikeudenhaltijoiden, yhteishallinnointiorganisaatioiden, käyttäjien, kuluttajien ja muiden asianomaisten osapuolten edustajia niiden tämän direktiivin III osaston säännösten soveltamisesta saamista kokemuksista. Komissio antaa toimivaltaisille viranomaisille kaikki näissä kuulemisissa esiin tulleet merkitykselliset tiedot 1 kohdassa säädetyn tiedonvaihdon puitteissa.

3.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden toimivaltaiset viranomaiset antavat viimeistään 10 päivänä lokakuuta 2017 komissiolle kertomuksen usean valtion alueen kattavan lisensioinnin tilanteesta ja kehityksestä alueellaan. Kertomuksessa on oltava erityisesti tieto usean valtion alueen kattavien lisenssien saatavuudesta asianomaisessa jäsenvaltiossa ja tieto siitä, miten yhteishallinnointiorganisaatiot noudattavat tämän direktiivin III osaston täytäntöönpanemiseksi annettuja kansallisia säännöksiä, sekä käyttäjien, kuluttajien, oikeudenhaltijoiden ja muiden asianomaisten tahojen keskuudessa tehty arviointi usean valtion alueen kattavan musiikkiteosten verkko-oikeuksien lisensioinnin kehityksestä.

4.   Komissio arvioi 3 kohdan nojalla saatujen kertomusten sekä 1 ja 2 kohdan nojalla koottujen tietojen perusteella tämän direktiivin III osaston soveltamista. Se harkitsee tarvittaessa ja soveltuvin osin erityisraportin perusteella lisätoimenpiteitä mahdollisten esiin tulleiden ongelmien ratkaisemiseksi. Tämä arviointi kattaa erityisesti seuraavat:

| a) | III osaston vaatimukset täyttävien yhteishallinnointiorganisaatioiden lukumäärä; |
| --- | --- |

a)

III osaston vaatimukset täyttävien yhteishallinnointiorganisaatioiden lukumäärä;

| b) | edellä olevan 29 ja 30 artiklan soveltaminen, mukaan lukien yhteishallinnointiorganisaatioiden näiden artiklojen nojalla tekemien edustussopimusten lukumäärä; |
| --- | --- |

b)

edellä olevan 29 ja 30 artiklan soveltaminen, mukaan lukien yhteishallinnointiorganisaatioiden näiden artiklojen nojalla tekemien edustussopimusten lukumäärä;

| c) | usean valtion alueen kattavan lisensioinnin piiriin kuuluva osuus teosvalikoimista jäsenvaltioissa. |
| --- | --- |

c)

usean valtion alueen kattavan lisensioinnin piiriin kuuluva osuus teosvalikoimista jäsenvaltioissa.

V   OSASTO

RAPORTOINTI JA LOPPUSÄÄNNÖKSET

39 artikla

Yhteishallinnointiorganisaatioista ilmoittaminen

Jäsenvaltioiden on hallussaan olevien tietojen pohjalta toimitettava komissiolle luettelo alueelleen sijoittautuneista yhteishallinnointiorganisaatioista viimeistään 10 päivänä huhtikuuta 2016.

Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viipymättä mahdollisista muutoksista tähän luetteloon.

Komissio julkistaa nämä tiedot ja pitää ne ajan tasalla.

40 artikla

Kertomus

Komissio arvioi tämän direktiivin soveltamista ja antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta viimeistään 10 päivänä huhtikuuta 2021. Tämä kertomus sisältää arvioinnin tämän direktiivin vaikutuksesta rajat ylittävien palvelujen kehittymiseen, kulttuuriseen monimuotoisuuteen, yhteishallinnointiorganisaatioiden ja käyttäjien välisiin suhteisiin sekä unionin ulkopuolelle sijoittautuneiden yhteishallinnointiorganisaatioiden toimintaan unionissa, sekä tarvittaessa tarpeesta tarkistaa sitä. Komission kertomukseen liitetään tarvittaessa lainsäädäntöehdotus.

41 artikla

Asiantuntijaryhmä

Perustetaan asiantuntijaryhmä. Se muodostuu jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten edustajista. Asiantuntijaryhmän puheenjohtajana on komission edustaja, ja se kokoontuu joko puheenjohtajan aloitteesta tai jäsenvaltion valtuuskunnan pyynnöstä. Ryhmän tehtävänä on:

| a) | tarkastella vaikutuksia, joita tämän direktiivin saattamisella osaksi kansallista lainsäädäntöä on yhteishallinnointiorganisaatioiden ja riippumattomien hallinnointiyhteisöjen toimintaan sisämarkkinoilla, ja tuoda esiin mahdollisia ongelmia; |
| --- | --- |

a)

tarkastella vaikutuksia, joita tämän direktiivin saattamisella osaksi kansallista lainsäädäntöä on yhteishallinnointiorganisaatioiden ja riippumattomien hallinnointiyhteisöjen toimintaan sisämarkkinoilla, ja tuoda esiin mahdollisia ongelmia;

| b) | kuulla eri tahoja kaikista tämän direktiivin soveltamisesta aiheutuvista kysymyksistä; |
| --- | --- |

b)

kuulla eri tahoja kaikista tämän direktiivin soveltamisesta aiheutuvista kysymyksistä;

| c) | helpottaa tiedonvaihtoa asiaa koskevasta lainsäädännön ja oikeuskäytännön kehityksestä sekä asiaa koskevasta taloudellisesta, sosiaalisesta, kulttuurisesta ja teknologisesta kehityksestä erityisesti teosten ja muun aineiston digitaalisten markkinoiden osalta. |
| --- | --- |

c)

helpottaa tiedonvaihtoa asiaa koskevasta lainsäädännön ja oikeuskäytännön kehityksestä sekä asiaa koskevasta taloudellisesta, sosiaalisesta, kulttuurisesta ja teknologisesta kehityksestä erityisesti teosten ja muun aineiston digitaalisten markkinoiden osalta.

42 artikla

Henkilötietojen suoja

Tämän direktiivin puitteissa tapahtuvaan henkilötietojen käsittelyyn sovelletaan direktiiviä 95/46/EY.

43 artikla

Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä

1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 10 päivänä huhtikuuta 2016. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne julkaistaan virallisesti. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä säännellyistä kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

44 artikla

Voimaantulo

Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

45 artikla

Osoitus

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Strasbourgissa 26 päivänä helmikuuta 2014.

Euroopan parlamentin puolesta

Puhemies

M. SCHULZ

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

D. KOURKOULAS

---

(1)  EUVL C 44, 15.2.2013, s. 104.

1

(2)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 4. helmikuuta 2014 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, annettu 20. helmikuuta 2014.

2

(3)  Komission suositus 2005/737/EY, annettu 18 päivänä toukokuuta 2005, laillisiin verkkomusiikkipalveluihin liittyvästä tekijänoikeuden ja lähioikeuksien rajatylittävästä kollektiivisesta hallinnoinnista (EUVL L 276, 21.10.2005, s. 54).

3

(4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY, annettu 22 päivänä toukokuuta 2001, tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa (EYVL L 167, 22.6.2001, s. 10).

4

(5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/115/EY, annettu 12 päivänä joulukuuta 2006, vuokraus- ja lainausoikeuksista sekä tietyistä tekijänoikeuden lähioikeuksista henkisen omaisuuden alalla (EUVL L 376, 27.12.2006, s. 28).

5

(6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY, annettu 24 päivänä lokakuuta 1995, yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta (EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31).

6

(7)  EUVL C 369, 17.12.2011, s. 14.

7

(8)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001, annettu 18 päivänä joulukuuta 2000, yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta (EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1).

8

(9)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/43/EY, annettu 17 päivänä toukokuuta 2006, tilinpäätösten ja konsolidoitujen tilinpäätösten lakisääteisestä tilintarkastuksesta, direktiivien 78/660/ETY ja 83/349/ETY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 84/253/ETY kumoamisesta (EUVL L 157, 9.6.2006, s. 87).

9

---

LIITE

| 1. | Edellä 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa vuotuisessa avoimuusraportissa annettavat tiedot:






  a) | tilinpäätökset, mukaan lukien tase tai varoja ja velkoja koskeva selvitys, tilikauden tuloslaskelma ja rahavirtalaskelma; |
| --- | --- | --- |

1.

Edellä 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa vuotuisessa avoimuusraportissa annettavat tiedot:

a)

tilinpäätökset, mukaan lukien tase tai varoja ja velkoja koskeva selvitys, tilikauden tuloslaskelma ja rahavirtalaskelma;

| b) | tilikauden toimintakertomus; |
| --- | --- |

b)

tilikauden toimintakertomus;

| c) | tiedot kieltäytymisistä myöntää lisenssiä 16 artiklan 3 kohdan mukaisesti; |
| --- | --- |

c)

tiedot kieltäytymisistä myöntää lisenssiä 16 artiklan 3 kohdan mukaisesti;

| d) | kuvaus yhteishallinnointiorganisaation oikeudellisesta ja hallintorakenteesta; |
| --- | --- |

d)

kuvaus yhteishallinnointiorganisaation oikeudellisesta ja hallintorakenteesta;

| e) | tiedot yhteisöistä, jotka ovat suoraan tai välillisesti, kokonaan tai osittain yhteishallinnointiorganisaation omistuksessa tai määräysvallassa; |
| --- | --- |

e)

tiedot yhteisöistä, jotka ovat suoraan tai välillisesti, kokonaan tai osittain yhteishallinnointiorganisaation omistuksessa tai määräysvallassa;

| f) | tiedot 9 artiklan 3 kohdassa ja 10 artiklassa tarkoitetuille henkilöille maksetusta palkan ja palkkioiden kokonaismäärästä ja heidän muista etuuksistaan edeltävänä vuonna; |
| --- | --- |

f)

tiedot 9 artiklan 3 kohdassa ja 10 artiklassa tarkoitetuille henkilöille maksetusta palkan ja palkkioiden kokonaismäärästä ja heidän muista etuuksistaan edeltävänä vuonna;

| g) | jäljempänä tässä liitteessä olevassa 2 kohdassa tarkoitetut taloudelliset tiedot; |
| --- | --- |

g)

jäljempänä tässä liitteessä olevassa 2 kohdassa tarkoitetut taloudelliset tiedot;

| h) | tässä liitteessä olevassa 3 kohdassa tarkoitetut tiedot sisältävä erityisraportti sosiaali-, kulttuuri- ja koulutuspalveluja varten vähennettyjen määrien käytöstä. |
| --- | --- |

h)

tässä liitteessä olevassa 3 kohdassa tarkoitetut tiedot sisältävä erityisraportti sosiaali-, kulttuuri- ja koulutuspalveluja varten vähennettyjen määrien käytöstä.

| 2. | Vuotuisessa avoimuusraportissa annettavat taloudelliset tiedot:






  a) | taloudelliset tiedot tekijänoikeustuloista kussakin hallinnoitujen oikeuksien luokassa ja käyttötyypissä (esim. lähetystoiminnan harjoittaminen, verkkokäyttö ja julkinen esittäminen), mukaan lukien tiedot tekijänoikeustulojen sijoittamisesta saatavista tuloista ja näiden tulojen käytöstä (jaettu oikeudenhaltijoille tai muille yhteishallinnointiorganisaatioille taikka käytetty muuhun tarkoitukseen); |
| --- | --- | --- |

2.

Vuotuisessa avoimuusraportissa annettavat taloudelliset tiedot:

a)

taloudelliset tiedot tekijänoikeustuloista kussakin hallinnoitujen oikeuksien luokassa ja käyttötyypissä (esim. lähetystoiminnan harjoittaminen, verkkokäyttö ja julkinen esittäminen), mukaan lukien tiedot tekijänoikeustulojen sijoittamisesta saatavista tuloista ja näiden tulojen käytöstä (jaettu oikeudenhaltijoille tai muille yhteishallinnointiorganisaatioille taikka käytetty muuhun tarkoitukseen);

| b) | taloudelliset tiedot yhteishallinnointiorganisaation oikeudenhaltijoille tarjoamien oikeuksien hallinnoinnin ja muiden palvelujen kustannuksista, mihin sisältyy yksityiskohtainen erittely ainakin seuraavista:






  i) | kaikki toiminta- ja rahoituskustannukset hallinnoitujen oikeuksien luokkien mukaan jaoteltuina ja silloin, kun kustannukset ovat välillisiä eikä niitä voida osoittaa yhteen tai useampaan oikeuksien luokkaan, selvitys näiden kustannusten kohdennukseen käytetystä menetelmästä; |
| --- | --- | --- |

b)

taloudelliset tiedot yhteishallinnointiorganisaation oikeudenhaltijoille tarjoamien oikeuksien hallinnoinnin ja muiden palvelujen kustannuksista, mihin sisältyy yksityiskohtainen erittely ainakin seuraavista:

i)

kaikki toiminta- ja rahoituskustannukset hallinnoitujen oikeuksien luokkien mukaan jaoteltuina ja silloin, kun kustannukset ovat välillisiä eikä niitä voida osoittaa yhteen tai useampaan oikeuksien luokkaan, selvitys näiden kustannusten kohdennukseen käytetystä menetelmästä;

| ii) | yksinomaan oikeuksien hallinnointiin liittyvät toiminta- ja rahoituskustannukset, mukaan lukien tekijänoikeustuloista tai tekijänoikeustulojen sijoittamisesta saatavista tuloista 11 artiklan 4 kohdan ja 12 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti vähennetyt tai kuitatut hallinnointipalkkiot, jaoteltuina hallinnoitujen oikeuksien luokkien mukaan ja silloin, kun kustannukset ovat välillisiä eikä niitä voida osoittaa yhteen tai useampaan oikeuksien luokkaan, selvitys näiden kustannusten kohdennukseen käytetystä menetelmästä; |
| --- | --- |

ii)

yksinomaan oikeuksien hallinnointiin liittyvät toiminta- ja rahoituskustannukset, mukaan lukien tekijänoikeustuloista tai tekijänoikeustulojen sijoittamisesta saatavista tuloista 11 artiklan 4 kohdan ja 12 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti vähennetyt tai kuitatut hallinnointipalkkiot, jaoteltuina hallinnoitujen oikeuksien luokkien mukaan ja silloin, kun kustannukset ovat välillisiä eikä niitä voida osoittaa yhteen tai useampaan oikeuksien luokkaan, selvitys näiden kustannusten kohdennukseen käytetystä menetelmästä;

| iii) | muihin palveluihin kuin oikeuksien hallinnointiin liittyvät toiminta- ja rahoituskustannukset, mukaan lukien sosiaali-, kulttuuri- ja koulutuspalvelut; |
| --- | --- |

iii)

muihin palveluihin kuin oikeuksien hallinnointiin liittyvät toiminta- ja rahoituskustannukset, mukaan lukien sosiaali-, kulttuuri- ja koulutuspalvelut;

| iv) | kustannusten kattamiseen käytetyt varat; |
| --- | --- |

iv)

kustannusten kattamiseen käytetyt varat;

| v) | tekijänoikeustuloista tehdyt vähennykset hallinnoitujen oikeuksien luokan ja käyttötyypin mukaan jaoteltuina sekä vähennyksen tarkoitus, esimerkiksi oikeuksien hallinnointiin tai sosiaali-, kulttuuri- tai koulutuspalveluihin liittyvät kustannukset; |
| --- | --- |

v)

tekijänoikeustuloista tehdyt vähennykset hallinnoitujen oikeuksien luokan ja käyttötyypin mukaan jaoteltuina sekä vähennyksen tarkoitus, esimerkiksi oikeuksien hallinnointiin tai sosiaali-, kulttuuri- tai koulutuspalveluihin liittyvät kustannukset;

| vi) | yhteishallinnointiorganisaation oikeudenhaltijoille tarjoamien oikeuksien hallinnoinnin ja muiden palvelujen kustannusten prosentuaalinen osuus tekijänoikeustuloista kyseisenä tilikautena kussakin hallinnoitujen oikeuksien luokassa ja silloin, kun kustannukset ovat välillisiä eikä niitä voida osoittaa yhteen tai useampaan oikeuksien luokkaan, selvitys näiden kustannusten kohdennukseen käytetystä menetelmästä; |
| --- | --- |

vi)

yhteishallinnointiorganisaation oikeudenhaltijoille tarjoamien oikeuksien hallinnoinnin ja muiden palvelujen kustannusten prosentuaalinen osuus tekijänoikeustuloista kyseisenä tilikautena kussakin hallinnoitujen oikeuksien luokassa ja silloin, kun kustannukset ovat välillisiä eikä niitä voida osoittaa yhteen tai useampaan oikeuksien luokkaan, selvitys näiden kustannusten kohdennukseen käytetystä menetelmästä;

| c) | taloudelliset tiedot oikeudenhaltijoille kuuluvista määristä, mihin sisältyy yksityiskohtainen erittely ainakin seuraavista:






  i) | oikeudenhaltijoille osoitettujen määrien kokonaismäärä hallinnoitujen oikeuksien luokan ja käyttötyypin mukaan jaoteltuna; |
| --- | --- | --- |

c)

taloudelliset tiedot oikeudenhaltijoille kuuluvista määristä, mihin sisältyy yksityiskohtainen erittely ainakin seuraavista:

i)

oikeudenhaltijoille osoitettujen määrien kokonaismäärä hallinnoitujen oikeuksien luokan ja käyttötyypin mukaan jaoteltuna;

| ii) | oikeudenhaltijoille maksettujen määrien kokonaismäärä hallinnoitujen oikeuksien luokan ja käyttötyypin mukaan jaoteltuna; |
| --- | --- |

ii)

oikeudenhaltijoille maksettujen määrien kokonaismäärä hallinnoitujen oikeuksien luokan ja käyttötyypin mukaan jaoteltuna;

| iii) | maksujen jaksotus hallinnoitujen oikeuksien luokan ja käyttötyypin mukaan eriteltynä; |
| --- | --- |

iii)

maksujen jaksotus hallinnoitujen oikeuksien luokan ja käyttötyypin mukaan eriteltynä;

| iv) | kerättyjen mutta ei vielä oikeudenhaltijoille osoitettujen määrien kokonaismäärä hallinnoitujen oikeuksien luokan ja käyttötyypin mukaan jaoteltuna sekä tilikausi, jona nämä määrät on kerätty; |
| --- | --- |

iv)

kerättyjen mutta ei vielä oikeudenhaltijoille osoitettujen määrien kokonaismäärä hallinnoitujen oikeuksien luokan ja käyttötyypin mukaan jaoteltuna sekä tilikausi, jona nämä määrät on kerätty;

| v) | oikeudenhaltijoille osoitettujen mutta ei vielä jaettujen määrien kokonaismäärä hallinnoitujen oikeuksien luokan ja käyttötyypin mukaan jaoteltuna sekä tilikausi, jona nämä määrät on kerätty; |
| --- | --- |

v)

oikeudenhaltijoille osoitettujen mutta ei vielä jaettujen määrien kokonaismäärä hallinnoitujen oikeuksien luokan ja käyttötyypin mukaan jaoteltuna sekä tilikausi, jona nämä määrät on kerätty;

| vi) | syyt viiveeseen, jos yhteishallinnointiorganisaatio ei ole jakanut ja maksanut määriä 13 artiklan 1 kohdassa vahvistetussa määräajassa; |
| --- | --- |

vi)

syyt viiveeseen, jos yhteishallinnointiorganisaatio ei ole jakanut ja maksanut määriä 13 artiklan 1 kohdassa vahvistetussa määräajassa;

| vii) | sellaisten määrien kokonaismäärä, jotka eivät ole jaettavissa, sekä selvitys näiden määrien käytöstä; |
| --- | --- |

vii)

sellaisten määrien kokonaismäärä, jotka eivät ole jaettavissa, sekä selvitys näiden määrien käytöstä;

| d) | tiedot suhteista muihin yhteishallinnointiorganisaatioihin ja selvitys ainakin seuraavista:






  i) | muilta yhteishallinnointiorganisaatioilta saadut määrät ja muille yhteishallinnointiorganisaatioille maksetut määrät oikeuksien luokan, käyttötyypin sekä organisaation mukaan jaoteltuina; |
| --- | --- | --- |

d)

tiedot suhteista muihin yhteishallinnointiorganisaatioihin ja selvitys ainakin seuraavista:

i)

muilta yhteishallinnointiorganisaatioilta saadut määrät ja muille yhteishallinnointiorganisaatioille maksetut määrät oikeuksien luokan, käyttötyypin sekä organisaation mukaan jaoteltuina;

| ii) | muille yhteishallinnointiorganisaatioille kuuluvista oikeuksiin perustuvista tuloista perityt hallinnointipalkkiot ja muut niistä tehdyt vähennykset oikeuksien luokan, käyttötyypin sekä organisaation mukaan jaoteltuina; |
| --- | --- |

ii)

muille yhteishallinnointiorganisaatioille kuuluvista oikeuksiin perustuvista tuloista perityt hallinnointipalkkiot ja muut niistä tehdyt vähennykset oikeuksien luokan, käyttötyypin sekä organisaation mukaan jaoteltuina;

| iii) | muiden yhteishallinnointiorganisaatioiden maksamista määristä perityt hallinnointipalkkiot ja muut niistä tehdyt vähennykset oikeuksien luokan sekä organisaation mukaan jaoteltuina; |
| --- | --- |

iii)

muiden yhteishallinnointiorganisaatioiden maksamista määristä perityt hallinnointipalkkiot ja muut niistä tehdyt vähennykset oikeuksien luokan sekä organisaation mukaan jaoteltuina;

| iv) | muilta yhteishallinnointiorganisaatioilta peräisin olevat suoraan oikeudenhaltijoille jaetut määrät oikeuksien luokan sekä organisaation mukaan jaoteltuina. |
| --- | --- |

iv)

muilta yhteishallinnointiorganisaatioilta peräisin olevat suoraan oikeudenhaltijoille jaetut määrät oikeuksien luokan sekä organisaation mukaan jaoteltuina.

| 3. | Edellä 22 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa erityisraportissa annettavat tiedot:






  a) | sosiaali-, kulttuuri- ja koulutuspalvelujen tarkoituksiin tilikautena tehdyt vähennykset tarkoituksen mukaan jaoteltuina ja kunkin tarkoituksen osalta hallinnoitujen oikeuksien luokan ja käyttötyypin mukaan jaoteltuina; |
| --- | --- | --- |

3.

Edellä 22 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa erityisraportissa annettavat tiedot:

a)

sosiaali-, kulttuuri- ja koulutuspalvelujen tarkoituksiin tilikautena tehdyt vähennykset tarkoituksen mukaan jaoteltuina ja kunkin tarkoituksen osalta hallinnoitujen oikeuksien luokan ja käyttötyypin mukaan jaoteltuina;

| b) | selvitys näiden määrien käytöstä tarkoituksen mukaan jaoteltuina, mukaan lukien sosiaali-, kulttuuri- ja koulutuspalvelujen rahoitukseen tilikautena vähennetyt kustannukset ja sosiaali-, kulttuuri- ja koulutuspalveluihin kuhunkin käytetyt määrät eriteltyinä. |
| --- | --- |

b)

selvitys näiden määrien käytöstä tarkoituksen mukaan jaoteltuina, mukaan lukien sosiaali-, kulttuuri- ja koulutuspalvelujen rahoitukseen tilikautena vähennetyt kustannukset ja sosiaali-, kulttuuri- ja koulutuspalveluihin kuhunkin käytetyt määrät eriteltyinä.

---

PÄÄTÖKSET

| 20.3.2014 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 84/99 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2014

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 84/99

---

NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 136/2014/EU,

annettu 20 päivänä helmikuuta 2014,

Grönlannin osallistumisen raakatimantteja koskevan Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmään mahdollistavista säännöistä ja menettelyistä

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 203 artiklan,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),

noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Euroopan unioni on raakatimanttien kansainväliseen kauppaan sovellettavan Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmän osanottaja. Osanottajana sen on varmistettava, että jokaisessa unionin alueelle tuotavassa tai sieltä vietävässä raakatimanttilähetyksessä on mukana sertifikaatti. |
| --- | --- |

(1)

Euroopan unioni on raakatimanttien kansainväliseen kauppaan sovellettavan Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmän osanottaja. Osanottajana sen on varmistettava, että jokaisessa unionin alueelle tuotavassa tai sieltä vietävässä raakatimanttilähetyksessä on mukana sertifikaatti.

| (2) | Neuvoston asetuksella (EY) N:o 2368/2002 (2) perustetaan raakatimanttien sertifiointia sekä niiden tuonti- ja vientitarkastuksia koskeva unionin järjestelmä Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmän täytäntöönpanoa varten. |
| --- | --- |

(2)

Neuvoston asetuksella (EY) N:o 2368/2002 (2) perustetaan raakatimanttien sertifiointia sekä niiden tuonti- ja vientitarkastuksia koskeva unionin järjestelmä Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmän täytäntöönpanoa varten.

| (3) | Grönlanti ei kuulu unionin alueeseen, mutta se on mukana Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä II olevassa merentakaisten maiden ja alueiden luettelossa. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 198 artiklan mukaisesti merentakaisten maiden ja alueiden assosioinnissa unioniin on tavoitteena edistää merentakaisten maiden ja alueiden taloudellista ja sosiaalista kehitystä ja vahvistaa läheiset taloudelliset suhteet niiden ja koko unionin välille. |
| --- | --- |

(3)

Grönlanti ei kuulu unionin alueeseen, mutta se on mukana Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä II olevassa merentakaisten maiden ja alueiden luettelossa. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 198 artiklan mukaisesti merentakaisten maiden ja alueiden assosioinnissa unioniin on tavoitteena edistää merentakaisten maiden ja alueiden taloudellista ja sosiaalista kehitystä ja vahvistaa läheiset taloudelliset suhteet niiden ja koko unionin välille.

| (4) | Tanska ja Grönlanti ovat pyytäneet, että Grönlannille annettaisiin mahdollisuus osallistua raakatimantteja koskevan Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmään unionin kanssa tekemänsä yhteistyön kautta. Tällainen yhteistyö vahvistaisi unionin ja Grönlannin taloussuhteita timanttiteollisuuden alalla ja antaisi ennen kaikkea Grönlannille mahdollisuuden viedä järjestelmän puitteissa myönnetyllä EU-sertifikaatilla varustettuja raakatimantteja, mikä edistäisi Grönlannin talouskehitystä. |
| --- | --- |

(4)

Tanska ja Grönlanti ovat pyytäneet, että Grönlannille annettaisiin mahdollisuus osallistua raakatimantteja koskevan Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmään unionin kanssa tekemänsä yhteistyön kautta. Tällainen yhteistyö vahvistaisi unionin ja Grönlannin taloussuhteita timanttiteollisuuden alalla ja antaisi ennen kaikkea Grönlannille mahdollisuuden viedä järjestelmän puitteissa myönnetyllä EU-sertifikaatilla varustettuja raakatimantteja, mikä edistäisi Grönlannin talouskehitystä.

| (5) | Raakatimanttien kauppaa Grönlannissa olisi näin ollen harjoitettava raakatimanttien kansainväliseen kauppaan sovellettavaa Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmää koskevien unionin sääntöjen mukaisesti. Näin ollen asetuksen (EY) N:o 2368/2002 soveltamisala laajennetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 257/2014 (3) kattamaan Grönlannin alue sertifiointijärjestelmän soveltamisen osalta. |
| --- | --- |

(5)

Raakatimanttien kauppaa Grönlannissa olisi näin ollen harjoitettava raakatimanttien kansainväliseen kauppaan sovellettavaa Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmää koskevien unionin sääntöjen mukaisesti. Näin ollen asetuksen (EY) N:o 2368/2002 soveltamisala laajennetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 257/2014 (3) kattamaan Grönlannin alue sertifiointijärjestelmän soveltamisen osalta.

| (6) | Erityisesti todettakoon, että Grönlannin olisi vietävä raakatimantteja muille Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmän osanottajille ainoastaan sen jälkeen, kun jokin asetuksen (EY) N:o 2368/2002 liitteessä III luetelluista unionin viranomaisista on sertifioinut ne. Unionin viranomaisten olisi tarkastettava myös Grönlantiin tuotavat raakatimantit. |
| --- | --- |

(6)

Erityisesti todettakoon, että Grönlannin olisi vietävä raakatimantteja muille Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmän osanottajille ainoastaan sen jälkeen, kun jokin asetuksen (EY) N:o 2368/2002 liitteessä III luetelluista unionin viranomaisista on sertifioinut ne. Unionin viranomaisten olisi tarkastettava myös Grönlantiin tuotavat raakatimantit.

| (7) | Raakatimanttien kansainvälisen kaupan mahdollistamiseksi Grönlannissa unionin sisäistä kauppaa koskevien sääntöjen mukaisesti Grönlannin olisi saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöään asetuksen (EY) N:o 2368/2002 asiaankuuluvat säännökset tämän päätöksen soveltamisen mahdollistamiseksi, |
| --- | --- |

(7)

Raakatimanttien kansainvälisen kaupan mahdollistamiseksi Grönlannissa unionin sisäistä kauppaa koskevien sääntöjen mukaisesti Grönlannin olisi saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöään asetuksen (EY) N:o 2368/2002 asiaankuuluvat säännökset tämän päätöksen soveltamisen mahdollistamiseksi,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Kohde ja soveltamisala

Tässä päätöksessä vahvistetaan yleiset säännöt ja edellytykset Grönlannin osallistumiselle asetuksella (EY) N:o 2368/2002 perustettuun raakatimanttien sertifiointia sekä niiden tuonti- ja vientitarkastuksia koskevaan järjestelmään. Tätä tarkoitusta varten tässä päätöksessä määritellään säännöt ja menettelyt, jotka koskevat Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmän soveltamista raakatimantteihin, jotka tuodaan Grönlantiin tai viedään sieltä joko unioniin tai muuhun Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmän osanottajamaahan.

2 artikla

Määritelmät

Tässä päätöksessä tarkoitetaan

| a) | määritelmällä ’osanottaja’ asetuksen (EY) N:o 2368/2002 2 artiklan c alakohdassa määriteltyä ’osanottajaa’; |
| --- | --- |

a)

määritelmällä ’osanottaja’ asetuksen (EY) N:o 2368/2002 2 artiklan c alakohdassa määriteltyä ’osanottajaa’;

| b) | määritelmällä ’unionin viranomainen’ asetuksen (EY) N:o 2368/2002 2 artiklan f alakohdassa määriteltyä ’yhteisön viranomaista’; |
| --- | --- |

b)

määritelmällä ’unionin viranomainen’ asetuksen (EY) N:o 2368/2002 2 artiklan f alakohdassa määriteltyä ’yhteisön viranomaista’;

| c) | määritelmällä ’EU-sertifikaatti’ asetuksen (EY) N:o 2368/2002 2 artiklan g alakohdassa määriteltyä ’yhteisön sertifikaattia’. |
| --- | --- |

c)

määritelmällä ’EU-sertifikaatti’ asetuksen (EY) N:o 2368/2002 2 artiklan g alakohdassa määriteltyä ’yhteisön sertifikaattia’.

3 artikla

Yleiset säännöt

1.   Grönlannin on varmistettava, että asetus (EY) N:o 2368/2002 saatetaan osaksi Grönlantiin sovellettavaa lainsäädäntöä niiden säännösten osalta, jotka koskevat raakatimanttien tuonnin ja viennin edellytyksiä ja muodollisuuksia, niiden kauttakuljetusta unionin kautta muun osanottajan kuin unionin alueelle tai alueelta, unionin, Grönlanti mukaan luettuna, osallistumista Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmään sekä velvollisuuksia, jotka liittyvät asianmukaiseen huolellisuuteen, määräysten kiertämisen estämiseen, tietojenvaihtoon ja kyseisten säännösten noudattamisen varmistamiseen.

2.   Grönlannin on nimettävä viranomaiset, jotka vastaavat asetuksen (EY) N:o 2368/2002 asiaa koskevien säännösten täytäntöönpanosta sen omalla alueella, ja ilmoitettava komissiolle näiden viranomaisten nimeämisestä sekä toimitettava niiden yhteystiedot.

4 artikla

Grönlannissa louhittujen tai erotettujen raakatimanttien tuonti unioniin

1.   Grönlannissa louhittuja tai erotettuja raakatimantteja saa tuoda unioniin ainoastaan, jos

| a) | niiden mukana on 2 kohdassa tarkoitettu todistus; |
| --- | --- |

a)

niiden mukana on 2 kohdassa tarkoitettu todistus;

| b) | ne on pakattu murtovarmoihin säiliöihin ja viennin yhteydessä asennettu sinetti on ehjä; |
| --- | --- |

b)

ne on pakattu murtovarmoihin säiliöihin ja viennin yhteydessä asennettu sinetti on ehjä;

| c) | jäljempänä 2 kohdassa tarkoitetussa todistuksessa kuvataan tarkasti siinä tarkoitettu lähetys; |
| --- | --- |

c)

jäljempänä 2 kohdassa tarkoitetussa todistuksessa kuvataan tarkasti siinä tarkoitettu lähetys;

| d) | kyseisiä raakatimantteja ei ole aikaisemmin viety muun osanottajan kuin unionin alueelle. |
| --- | --- |

d)

kyseisiä raakatimantteja ei ole aikaisemmin viety muun osanottajan kuin unionin alueelle.

2.   Jotta Grönlannissa louhittuja tai erotettuja raakatimantteja voidaan tuoda unioniin, liitteessä II mainitun Grönlannin toimivaltaisen viranomaisen, jäljempänä ’Grönlannin viranomainen’, on pyydettäessä annettava liitteessä I asetettujen vaatimusten mukainen todistus.

3.   Grönlannin viranomainen toimittaa todistuksen hakijalle ja säilyttää siitä jäljennöksen kolmen vuoden ajan dokumentointitarkoituksessa.

4.   Neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2913/92 (4) tarkoitetun vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan ilmoituksen hyväksyminen tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen raakatimanttien osalta edellyttää sitä, että asetuksen (EY) N:o 2368/2002 liitteessä III mainittu unionin viranomainen tarkastaa tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti myönnetyn todistuksen. Tätä varten Grönlannissa louhittuja tai erotettuja raakatimantteja sisältävät säiliöt on unioniin tuonnin yhteydessä toimitettava viipymättä tarkastusta varten asianomaiselle unionin viranomaiselle.

5.   Jos unionin viranomainen toteaa 1 kohdassa määriteltyjen edellytysten täyttyvän, se merkitsee vahvistuksen alkuperäiseen todistukseen ja antaa maahantuojalle oikeaksi todistetun ja väärentämistä vastaan suojatun jäljennöksen alkuperäisestä todistuksesta. Vahvistusmenettely toteutetaan kymmenen työpäivän kuluessa todistuksen toimittamisesta.

6.   Jäsenvaltion, johon raakatimantit tuodaan Grönlannista, on huolehdittava niiden toimittamisesta asianomaiselle unionin viranomaiselle. Viejä vastaa raakatimanttien asianmukaisesta kuljetuksesta ja kuljetuskustannuksista.

7.   Jos 2 kohdan mukaisesti myönnetyn todistuksen aitoudesta tai paikkansapitävyydestä herää epäilyjä ja jos tarvitaan lisäohjeita, tulliviranomaisten on otettava yhteyttä Grönlannin viranomaiseen.

8.   Unionin viranomainen säilyttää tarkastettavaksi toimitettujen, 2 kohdassa tarkoitettujen todistusten alkuperäiskappaleet vähintään kolme vuotta. Se huolehtii siitä, että komissio tai komission nimeämät henkilöt tai elimet voivat tutustua kyseisiin alkuperäisiin todistuksiin erityisesti silloin, kun pyritään ratkaisemaan Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmän yhteydessä esille tulleita ongelmia.

5 artikla

Grönlannissa louhittujen tai erotettujen raakatimanttien myöhemmät tuonnit unioniin

Sen estämättä, mitä 4 artiklassa säädetään, Grönlannissa louhittuja tai erotettuja raakatimantteja saa tuoda unioniin, jos

| a) | ne on aikaisemmin jälleenviety laillisesti unionista Grönlantiin; |
| --- | --- |

a)

ne on aikaisemmin jälleenviety laillisesti unionista Grönlantiin;

| b) | niiden mukana on oikeaksi todistettu ja väärentämistä vastaan suojattu jäljennös 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta todistuksesta, jonka unionin viranomainen on vahvistanut 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti; |
| --- | --- |

b)

niiden mukana on oikeaksi todistettu ja väärentämistä vastaan suojattu jäljennös 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta todistuksesta, jonka unionin viranomainen on vahvistanut 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti;

| c) | ne on pakattu murtovarmoihin säiliöihin ja viennin yhteydessä asennettu sinetti on ehjä; |
| --- | --- |

c)

ne on pakattu murtovarmoihin säiliöihin ja viennin yhteydessä asennettu sinetti on ehjä;

| d) | edellä b alakohdassa tarkoitetussa todistuksessa kuvataan tarkasti siinä tarkoitettu lähetys; |
| --- | --- |

d)

edellä b alakohdassa tarkoitetussa todistuksessa kuvataan tarkasti siinä tarkoitettu lähetys;

| e) | kyseisiä raakatimantteja ei ole aikaisemmin viety muun osanottajan kuin unionin alueelle. |
| --- | --- |

e)

kyseisiä raakatimantteja ei ole aikaisemmin viety muun osanottajan kuin unionin alueelle.

6 artikla

Raakatimanttien muut tuonnit Grönlannista unioniin

Sen estämättä, mitä 4 ja 5 artiklassa säädetään, Grönlannista saa tuoda raakatimantteja unioniin, jos

| a) | ne on aikaisemmin viety laillisesti unionista Grönlantiin; |
| --- | --- |

a)

ne on aikaisemmin viety laillisesti unionista Grönlantiin;

| b) | niiden mukana on 9 artiklan b alakohdassa tarkoitettu asiakirja; |
| --- | --- |

b)

niiden mukana on 9 artiklan b alakohdassa tarkoitettu asiakirja;

| c) | ne on pakattu murtovarmoihin säiliöihin ja osanottajan viennin yhteydessä asentama sinetti on ehjä; |
| --- | --- |

c)

ne on pakattu murtovarmoihin säiliöihin ja osanottajan viennin yhteydessä asentama sinetti on ehjä;

| d) | jäljempänä 9 artiklan b alakohdassa tarkoitetussa asiakirjassa kuvataan tarkasti siinä tarkoitettu lähetys. |
| --- | --- |

d)

jäljempänä 9 artiklan b alakohdassa tarkoitetussa asiakirjassa kuvataan tarkasti siinä tarkoitettu lähetys.

7 artikla

Raakatimanttien vienti Grönlannista muiden osanottajien alueelle

1.   Raakatimantteja saa viedä Grönlannista muun osanottajan kuin unionin alueelle ainoastaan, jos

| a) | ne on alun perin tuotu laillisesti Grönlannista unioniin 4 artiklan 1 kohtaa, 5 artiklaa tai 6 artiklaa noudattaen; |
| --- | --- |

a)

ne on alun perin tuotu laillisesti Grönlannista unioniin 4 artiklan 1 kohtaa, 5 artiklaa tai 6 artiklaa noudattaen;

| b) | ne on unioniin tuotaessa toimitettu tarkastettavaksi unionin viranomaiselle; |
| --- | --- |

b)

ne on unioniin tuotaessa toimitettu tarkastettavaksi unionin viranomaiselle;

| c) | niihin on liitetty unionin viranomaisen antama ja vahvistama EU-sertifikaatti; |
| --- | --- |

c)

niihin on liitetty unionin viranomaisen antama ja vahvistama EU-sertifikaatti;

| d) | ne on pakattu sinetöityihin murtovarmoihin säiliöihin asetuksen (EY) N:o 2368/2002 12 artiklan mukaisesti. |
| --- | --- |

d)

ne on pakattu sinetöityihin murtovarmoihin säiliöihin asetuksen (EY) N:o 2368/2002 12 artiklan mukaisesti.

2.   Unionin viranomaisen, jonka tarkastettavaksi Grönlannista unioniin tuotavat raakatimantit toimitetaan, on annettava kyseisten timanttien viejälle unionin sertifikaatti asetuksen (EY) N:o 2368/2002 12 artiklan mukaisesti.

3.   Jäsenvaltion, johon raakatimantit tuodaan Grönlannista, on huolehdittava niiden toimittamisesta asianomaiselle unionin viranomaiselle.

4.   Viejä vastaa raakatimanttien asianmukaisesta kuljetuksesta ja kuljetuskustannuksista.

8 artikla

Grönlannissa louhittujen tai erotettujen raakatimanttien jälleenvienti unionista Grönlantiin

Grönlannissa louhittuja tai erotettuja raakatimantteja saa jälleenviedä unionista Grönlantiin ainoastaan, jos

| a) | ne on alun perin tuotu laillisesti Grönlannista unioniin 4 artiklan 1 kohdan, 5 artiklan tai 6 artiklan mukaisesti; |
| --- | --- |

a)

ne on alun perin tuotu laillisesti Grönlannista unioniin 4 artiklan 1 kohdan, 5 artiklan tai 6 artiklan mukaisesti;

| b) | niiden mukana on oikeaksi todistettu ja väärentämistä vastaan suojattu jäljennös 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta todistuksesta, jonka unionin viranomainen on vahvistanut 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti; |
| --- | --- |

b)

niiden mukana on oikeaksi todistettu ja väärentämistä vastaan suojattu jäljennös 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta todistuksesta, jonka unionin viranomainen on vahvistanut 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti;

| c) | ne on pakattu murtovarmoihin säiliöihin ja viennin yhteydessä asennettu sinetti on ehjä; |
| --- | --- |

c)

ne on pakattu murtovarmoihin säiliöihin ja viennin yhteydessä asennettu sinetti on ehjä;

| d) | b kohdassa tarkoitetussa asiakirjassa kuvataan tarkasti siinä tarkoitettu lähetys; |
| --- | --- |

d)

b kohdassa tarkoitetussa asiakirjassa kuvataan tarkasti siinä tarkoitettu lähetys;

| e) | kyseisiä raakatimantteja ei ole aikaisemmin viety muun osanottajan kuin unionin alueelle. |
| --- | --- |

e)

kyseisiä raakatimantteja ei ole aikaisemmin viety muun osanottajan kuin unionin alueelle.

9 artikla

Raakatimanttien muut tuonnit muiden osanottajien alueelta Grönlantiin

Sen estämättä, mitä 8 artiklassa säädetään, raakatimantteja saa tuoda unionista Grönlantiin, jos

| a) | ne on alun perin tuotu laillisesti unioniin muun osanottajan kuin unionin alueelta asetuksen (EY) N:o 2368/2002 II luvun mukaisesti; |
| --- | --- |

a)

ne on alun perin tuotu laillisesti unioniin muun osanottajan kuin unionin alueelta asetuksen (EY) N:o 2368/2002 II luvun mukaisesti;

| b) | niiden mukana on oikeaksi todistettu ja väärentämistä vastaan suojattu jäljennös vahvistetusta alkuperäisestä sertifikaatista asetuksen (EY) N:o 2368/2002 5 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti; |
| --- | --- |

b)

niiden mukana on oikeaksi todistettu ja väärentämistä vastaan suojattu jäljennös vahvistetusta alkuperäisestä sertifikaatista asetuksen (EY) N:o 2368/2002 5 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti;

| c) | ne on pakattu murtovarmoihin säiliöihin ja viennin yhteydessä asennettu sinetti on ehjä; |
| --- | --- |

c)

ne on pakattu murtovarmoihin säiliöihin ja viennin yhteydessä asennettu sinetti on ehjä;

| d) | edellä b alakohdassa tarkoitetussa asiakirjassa kuvataan tarkasti siinä tarkoitettu lähetys. |
| --- | --- |

d)

edellä b alakohdassa tarkoitetussa asiakirjassa kuvataan tarkasti siinä tarkoitettu lähetys.

10 artikla

Kertomukset

1.   Grönlannin viranomainen toimittaa komissiolle kuukausittain raportin kaikista 4 artiklan 2 kohdan perusteella antamistaan todistuksista.

2.   Raportissa mainitaan kunkin todistuksen osalta ainakin seuraavat tiedot:

| a) | todistuksen yksilöllinen sarjanumero |
| --- | --- |

a)

todistuksen yksilöllinen sarjanumero

| b) | todistuksen antaneen, liitteessä II mainitun viranomaisen nimi |
| --- | --- |

b)

todistuksen antaneen, liitteessä II mainitun viranomaisen nimi

| c) | myöntämispäivä |
| --- | --- |

c)

myöntämispäivä

| d) | viimeinen voimassaolopäivä |
| --- | --- |

d)

viimeinen voimassaolopäivä

| e) | alkuperämaa |
| --- | --- |

e)

alkuperämaa

| f) | harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän koodi(t) (HS-koodi(t)) |
| --- | --- |

f)

harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän koodi(t) (HS-koodi(t))

| g) | karaattipaino |
| --- | --- |

g)

karaattipaino

| h) | (arvioitu) arvo. |
| --- | --- |

h)

(arvioitu) arvo.

11 artikla

Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan siitä päivästä alkaen, jona Grönlanti ilmoittaa komissiolle panneensa kansallisessa lainsäädännössään täytäntöön asetuksen (EY) N:o 2368/2002 asiaankuuluvat säännökset Grönlannin ottamiseksi mukaan Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmään.

Tehty Brysselissä 20 päivänä helmikuuta 2014.

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

K. HATZIDAKIS

---

(1)  Lausunto annettu 4. lokakuuta 2014 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

1

(2)  Neuvoston asetus (EY) N:o 2368/2002, annettu 20 päivänä joulukuuta 2002, raakatimanttien kansainväliseen kauppaan sovellettavasta Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmästä (EYVL L 358, 31.12.2002, s. 28).

2

(3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 257/2014, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014 neuvoston asetuksen (EY) N:o 2368/2002 muuttamisesta Grönlannin ottamiseksi mukaan Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmän täytäntöönpanoon (katso tämän virallisen lehden sivu 69).

3

(4)  Neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92, annettu 12 päivänä lokakuuta 1992, yhteisön tullikoodeksista (EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1).

4

---

LIITE I

Tämän päätöksen 4, 5, 8 ja 10 artiklassa tarkoitettu todistus

Tämän päätöksen 4, 5, 8 ja 10 artiklassa tarkoitetussa todistuksessa on oltava ainakin seuraavat tiedot:

| a) | yksilöllinen sarjanumero |
| --- | --- |

a)

yksilöllinen sarjanumero

| b) | myöntämispäivä |
| --- | --- |

b)

myöntämispäivä

| c) | viimeinen voimassaolopäivä |
| --- | --- |

c)

viimeinen voimassaolopäivä

| d) | todistuksen antaneen, liitteessä II mainitun viranomaisen nimi, allekirjoitus ja leima |
| --- | --- |

d)

todistuksen antaneen, liitteessä II mainitun viranomaisen nimi, allekirjoitus ja leima

| e) | alkuperämaa (Grönlanti) |
| --- | --- |

e)

alkuperämaa (Grönlanti)

| f) | HS-koodi(t) |
| --- | --- |

f)

HS-koodi(t)

| g) | karaattipaino |
| --- | --- |

g)

karaattipaino

| h) | (arvioitu) arvo |
| --- | --- |

h)

(arvioitu) arvo

| i) | viejän ja vastaanottajan tunnistetiedot. |
| --- | --- |

i)

viejän ja vastaanottajan tunnistetiedot.

---

LIITE II

Tämän päätöksen 3 artiklan 2 kohdassa sekä 4 ja 10 artiklassa tarkoitettu Grönlannin toimivaltainen viranomainen

| Bureau of Minerals and Petroleum |
| --- |
| Imaneq 1A 201, P.O. Box 930, 3900 Nuuk, Greenland |
| P. (+299) 34 68 00 – Faksi: (+299) 32 43 02 – Sähköposti: bmp@nanoq.gl |

Bureau of Minerals and Petroleum

Imaneq 1A 201, P.O. Box 930, 3900 Nuuk, Greenland

P. (+299) 34 68 00 – Faksi: (+299) 32 43 02 – Sähköposti: bmp@nanoq.gl

---