# Uradni list L 42/2014

| | ISSN 1977-0804
  doi:10.3000/19770804.L_2014.042.slv |
| --- | --- |
| Uradni list
  Evropske unije | L 42 |
| | |
| Slovenska izdaja | Zakonodaja | Zvezek 5712. februar 2014 |

ISSN 1977-0804

doi:10.3000/19770804.L_2014.042.slv

Uradni list

Evropske unije

L 42

Slovenska izdaja

Zakonodaja

Zvezek 5712. februar 2014

---

| Vsebina | | II   Nezakonodajni akti | Stran |
| --- | --- | --- | --- |
| | | AKTI, KI JIH SPREJMEJO ORGANI, USTANOVLJENI Z MEDNARODNIMI SPORAZUMI |
| | * | Pravilnik št. 43 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe za homologacijo materialov za varnostno zasteklitev in njihove vgradnje v vozila | 1 |

Vsebina

II   Nezakonodajni akti

Stran

AKTI, KI JIH SPREJMEJO ORGANI, USTANOVLJENI Z MEDNARODNIMI SPORAZUMI

*

Pravilnik št. 43 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe za homologacijo materialov za varnostno zasteklitev in njihove vgradnje v vozila

1

| SL | Akti z rahlo natisnjenimi naslovi so tisti, ki se nanašajo na dnevno upravljanje kmetijskih zadev in so splošno veljavni za omejeno obdobje.
  Naslovi vseh drugih aktov so v mastnem tisku in pred njimi stoji zvezdica. |
| --- | --- |

SL

Akti z rahlo natisnjenimi naslovi so tisti, ki se nanašajo na dnevno upravljanje kmetijskih zadev in so splošno veljavni za omejeno obdobje.

Naslovi vseh drugih aktov so v mastnem tisku in pred njimi stoji zvezdica.

---

II Nezakonodajni akti

AKTI, KI JIH SPREJMEJO ORGANI, USTANOVLJENI Z MEDNARODNIMI SPORAZUMI

| 12.2.2014 | SL | Uradni list Evropske unije | L 42/1 |
| --- | --- | --- | --- |

12.2.2014

SL

Uradni list Evropske unije

L 42/1

---

Samo izvirna besedila UN/ECE so pravno veljavna v skladu z mednarodnim javnim pravom. Status in začetek veljavnosti tega pravilnika je treba preveriti v najnovejši različici dokumenta UN/ECE TRANS/WP.29/343, ki je na voljo na:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Pravilnik št. 43 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe za homologacijo materialov za varnostno zasteklitev in njihove vgradnje v vozila

Vključuje vsa veljavna besedila do:

Dodatka 2 k spremembam 01 – začetek veljavnosti: 3. november 2013

VSEBINA

PRAVILNIK

| 1. | Področje uporabe |
| --- | --- |

1.

| 2. | Opredelitve pojmov |
| --- | --- |

2.

| 3. | Vloga za homologacijo |
| --- | --- |

3.

| 4. | Oznake |
| --- | --- |

4.

| 5. | Homologacija |
| --- | --- |

5.

| 6. | Splošne zahteve |
| --- | --- |

6.

| 7. | Posebne zahteve |
| --- | --- |

7.

| 8. | Preskusi |
| --- | --- |

8.

| 9. | Sprememba ali razširitev homologacije tipa materiala za varnostno zasteklitev |
| --- | --- |

9.

| 10. | Skladnost proizvodnje |
| --- | --- |

10.

| 11. | Kazni za neskladnost proizvodnje |
| --- | --- |

11.

| 12. | Prehodne določbe |
| --- | --- |

12.

| 13. | Popolno prenehanje proizvodnje |
| --- | --- |

13.

| 14. | Imena in naslovi tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, ter homologacijskih organov |
| --- | --- |

14.

PRILOGE

| 1 | Sporočilo |
| --- | --- |

1

| 1A | Sporočilo |
| --- | --- |

1A

| 2 | Homologacijske oznake za sestavne dele |
| --- | --- |

2

| 2A | Homologacijske oznake za vozila |
| --- | --- |

2A

| 3 | Splošni preskusni pogoji |
| --- | --- |

3

| 4 | Kaljena vetrobranska stekla |
| --- | --- |

4

| 5 | Enakomerno kaljene steklene plošče |
| --- | --- |

5

| 6 | Navadna lepljena vetrobranska stekla |
| --- | --- |

6

| 7 | Plošče lepljenega stekla |
| --- | --- |

7

| 8 | Vetrobranska stekla iz predpripravljenega lepljenega stekla |
| --- | --- |

8

| 9 | Varnostna zasteklitev s plastično prevleko (na notranji strani) |
| --- | --- |

9

| 10 | Stekloplastična vetrobranska stekla |
| --- | --- |

10

| 11 | Stekloplastične plošče |
| --- | --- |

11

| 12 | Enote večslojnega izolacijskega stekla |
| --- | --- |

12

| 13 | Razvrstitev vetrobranskih stekel za preskušanje v postopku homologacije |
| --- | --- |

13

| 14 | Plošče iz toge plastike |
| --- | --- |

14

| 15 | Upogljive plastične plošče |
| --- | --- |

15

| 16 | Enote večslojnega izolacijskega stekla iz toge plastike |
| --- | --- |

16

| 17 | Merjenje višine segmenta in položaj točk udarca |
| --- | --- |

17

| 18 | Postopek za določanje preskusnih območij na vetrobranskih steklih vozil glede na točki V |
| --- | --- |

18

| 19 | Postopek za določanje točke H in dejanskega naklona trupa za sedežne prostore v motornih vozilih |
| --- | --- |

19

| 20 | Preverjanja skladnosti proizvodnje |
| --- | --- |

20

| 21 | Določbe o vgradnji varnostne zasteklitve v vozila |
| --- | --- |

21

1.   PODROČJE UPORABE

Ta pravilnik se uporablja za:

| (a) | materiale za varnostno zasteklitev, namenjene vgradnji kot vetrobranska stekla ali druge plošče, ali kot pregrade na vozilih kategorije L s karoserijo in vozilih kategorij M, N, O in T (1); |
| --- | --- |

(a)

materiale za varnostno zasteklitev, namenjene vgradnji kot vetrobranska stekla ali druge plošče, ali kot pregrade na vozilih kategorije L s karoserijo in vozilih kategorij M, N, O in T (1);

| (b) | vozila kategorij M, N in O v zvezi z vgradnjo teh materialov; |
| --- | --- |

(b)

vozila kategorij M, N in O v zvezi z vgradnjo teh materialov;

V obeh primerih so izključeni zasteklitev za svetlobne in svetlobno-signalne naprave ter armaturne plošče, posebna neprebojna zasteklitev in dvojna okna.

2.   OPREDELITVE POJMOV

V tem pravilniku

| 2.1 | „kaljeno steklo“ pomeni zasteklitev iz ene same plasti stekla, ki je bila posebej obdelana za povečanje mehanske trdnosti in doseganje določenega drobljenja ob razbitju; |
| --- | --- |

2.1

„kaljeno steklo“ pomeni zasteklitev iz ene same plasti stekla, ki je bila posebej obdelana za povečanje mehanske trdnosti in doseganje določenega drobljenja ob razbitju;

| 2.2 | „lepljeno steklo“ pomeni zasteklitev iz dveh ali več slojev stekla, ki so povezani z enim ali več vmesnimi sloji iz plastičnega materiala; lepljeno steklo je lahko:






  2.2.1 | „navadno lepljeno steklo“, kadar noben od steklenih slojev stekla, iz katerih je sestavljeno, ni bil posebej obdelan, ali |
| --- | --- | --- |

2.2

„lepljeno steklo“ pomeni zasteklitev iz dveh ali več slojev stekla, ki so povezani z enim ali več vmesnimi sloji iz plastičnega materiala; lepljeno steklo je lahko:

2.2.1

„navadno lepljeno steklo“, kadar noben od steklenih slojev stekla, iz katerih je sestavljeno, ni bil posebej obdelan, ali

| 2.2.2 | „obdelano lepljeno steklo“, kadar je bil vsaj eden od slojev stekla, iz katerih je sestavljeno, posebej obdelan zaradi povečanja mehanske trdnosti in doseganja določenega drobljenja ob razbitju; |
| --- | --- |

2.2.2

„obdelano lepljeno steklo“, kadar je bil vsaj eden od slojev stekla, iz katerih je sestavljeno, posebej obdelan zaradi povečanja mehanske trdnosti in doseganja določenega drobljenja ob razbitju;

| 2.3 | „vmesni sloj“ pomeni material, ki se uporablja za povezovanje slojev, iz katerih je sestavljeno lepljeno steklo; |
| --- | --- |

2.3

„vmesni sloj“ pomeni material, ki se uporablja za povezovanje slojev, iz katerih je sestavljeno lepljeno steklo;

| 2.4 | „varnostno steklo s plastično prevleko“ pomeni zasteklitev, kot je opredeljena v odstavku 2.1 ali 2.2, s prevleko iz plastičnega materiala na notranji površini; |
| --- | --- |

2.4

„varnostno steklo s plastično prevleko“ pomeni zasteklitev, kot je opredeljena v odstavku 2.1 ali 2.2, s prevleko iz plastičnega materiala na notranji površini;

| 2.5 | „stekloplastika“ pomeni zasteklitev iz katerega koli materiala za zasteklitev, sestavljeno iz enega sloja stekla in enega ali več slojev plastičnega materiala, pri čemer je plastična površina izdelka obrnjena na notranjo stran; |
| --- | --- |

2.5

„stekloplastika“ pomeni zasteklitev iz katerega koli materiala za zasteklitev, sestavljeno iz enega sloja stekla in enega ali več slojev plastičnega materiala, pri čemer je plastična površina izdelka obrnjena na notranjo stran;

| 2.6 | „plastična zasteklitev“ pomeni zasteklitev, katere glavna sestavina je ena ali več organskih polimernih snovi z veliko molekularno maso, ki je v končnem stanju trdna ter se lahko v določeni fazi proizvodnje pri predelavi v končni izdelek oblikuje z vlečenjem;






  2.6.1 | „zasteklitev iz toge plastike“ pomeni plastični material za zasteklitev, pri katerem je pri preskusu upogljivosti odklon v navpični smeri največ 50 mm (odstavek 12 Priloge 3); |
| --- | --- | --- |

2.6

„plastična zasteklitev“ pomeni zasteklitev, katere glavna sestavina je ena ali več organskih polimernih snovi z veliko molekularno maso, ki je v končnem stanju trdna ter se lahko v določeni fazi proizvodnje pri predelavi v končni izdelek oblikuje z vlečenjem;

2.6.1

„zasteklitev iz toge plastike“ pomeni plastični material za zasteklitev, pri katerem je pri preskusu upogljivosti odklon v navpični smeri največ 50 mm (odstavek 12 Priloge 3);

| 2.6.2 | „zasteklitev z upogljivo plastiko“ pomeni plastični material za zasteklitev, pri katerem je pri preskusu upogljivosti odklon v navpični smeri večji od 50 mm (odstavek 12 Priloge 3); |
| --- | --- |

2.6.2

„zasteklitev z upogljivo plastiko“ pomeni plastični material za zasteklitev, pri katerem je pri preskusu upogljivosti odklon v navpični smeri večji od 50 mm (odstavek 12 Priloge 3);

| 2.7 | „dvojno okno“ pomeni sklop, sestavljen iz dveh plošč, ločeno vgrajenih v isto odprtino na vozilu; |
| --- | --- |

2.7

„dvojno okno“ pomeni sklop, sestavljen iz dveh plošč, ločeno vgrajenih v isto odprtino na vozilu;

| 2.8 | „enota večslojnega izolacijskega stekla“ pomeni sklop vsaj dveh vzporednih plošč, trajno sestavljenih v tovarni in ločenih z enakomerno širokim vmesnim prostorom;






  2.8.1 | „enota simetričnega večslojnega izolacijskega stekla“ pomeni večslojno steklo, pri katerem so vse sestavne plošče enake (vse so, na primer, iz enakomerno kaljenega stekla). |
| --- | --- | --- |

2.8

„enota večslojnega izolacijskega stekla“ pomeni sklop vsaj dveh vzporednih plošč, trajno sestavljenih v tovarni in ločenih z enakomerno širokim vmesnim prostorom;

2.8.1

„enota simetričnega večslojnega izolacijskega stekla“ pomeni večslojno steklo, pri katerem so vse sestavne plošče enake (vse so, na primer, iz enakomerno kaljenega stekla).

| 2.8.2 | „enota asimetričnega večslojnega izolacijskega stekla“ pomeni enoto večslojnega izolacijskega stekla, ki ni simetrična enota večslojnega izolacijskega stekla; |
| --- | --- |

2.8.2

„enota asimetričnega večslojnega izolacijskega stekla“ pomeni enoto večslojnega izolacijskega stekla, ki ni simetrična enota večslojnega izolacijskega stekla;

| 2.9 | „na krogle odporna zasteklitev“ ali „neprebojna zasteklitev“ pomeni zasteklitev, zasnovano tako, da je odporna na strelno orožje; |
| --- | --- |

2.9

„na krogle odporna zasteklitev“ ali „neprebojna zasteklitev“ pomeni zasteklitev, zasnovano tako, da je odporna na strelno orožje;

| 2.10 | „glavna značilnost“ pomeni značilnost, ki pomembno spreminja optične in/ali mehanske lastnosti materiala za varnostno zasteklitev glede na funkcijo, ki jo ima na vozilu. Ta izraz zajema tudi blagovno znamko, ki jo je navedel imetnik homologacije; |
| --- | --- |

2.10

„glavna značilnost“ pomeni značilnost, ki pomembno spreminja optične in/ali mehanske lastnosti materiala za varnostno zasteklitev glede na funkcijo, ki jo ima na vozilu. Ta izraz zajema tudi blagovno znamko, ki jo je navedel imetnik homologacije;

| 2.11 | „sekundarna značilnost“ pomeni značilnost, ki lahko spreminja optične in/ali mehanske lastnosti materiala za varnostno zasteklitev glede na funkcijo, ki jo ima na vozilu. Pri ocenjevanju obsega spremembe je treba upoštevati stopnje težavnosti; |
| --- | --- |

2.11

„sekundarna značilnost“ pomeni značilnost, ki lahko spreminja optične in/ali mehanske lastnosti materiala za varnostno zasteklitev glede na funkcijo, ki jo ima na vozilu. Pri ocenjevanju obsega spremembe je treba upoštevati stopnje težavnosti;

| 2.12 | izraz „stopnje težavnosti“ pomeni razvrstitev v dve stopnji, ki se uporabljata za ugotovljene spremembe vsake sekundarne značilnosti. Prehod s „stopnje 1“ na „stopnjo 2“ pomeni, da je treba opraviti dodatne preskuse; |
| --- | --- |

2.12

izraz „stopnje težavnosti“ pomeni razvrstitev v dve stopnji, ki se uporabljata za ugotovljene spremembe vsake sekundarne značilnosti. Prehod s „stopnje 1“ na „stopnjo 2“ pomeni, da je treba opraviti dodatne preskuse;

| 2.13 | „vetrobransko steklo“ pomeni zasteklitev pred voznikom, skozi katero voznik vidi na cesto pred njim; |
| --- | --- |

2.13

„vetrobransko steklo“ pomeni zasteklitev pred voznikom, skozi katero voznik vidi na cesto pred njim;

| 2.14 | „razvita površina vetrobranskega stekla“ pomeni najmanjšo pravokotno ploskev stekla, iz katere je mogoče izdelati vetrobransko steklo; |
| --- | --- |

2.14

„razvita površina vetrobranskega stekla“ pomeni najmanjšo pravokotno ploskev stekla, iz katere je mogoče izdelati vetrobransko steklo;

| 2.15 | „kot naklona vetrobranskega stekla“ pomeni kot med navpičnico in premico skozi zgornji in spodnji rob vetrobranskega stekla, pri čemer obe premici ležita na navpični ravnini, na kateri je tudi vzdolžna os vozila;






  2.15.1 | kot naklona se meri na vozilu, ki stoji na ravni podlagi, pri čemer morajo biti vozila, namenjena za prevoz oseb, v stanju, pripravljenem za vožnjo, imeti poln rezervoar goriva, predpisane količine hladilnega sredstva in maziv ter orodje in rezervno kolo ali kolesa (če je to standardna tovarniška oprema vozila); upoštevati je treba težo voznika in če je vozilo namenjeno za prevoz oseb tudi težo enega potnika na sprednjem sedežu, pri čemer se za težo voznika in potnika upošteva vrednost 75 ± 1 kg; |
| --- | --- | --- |

2.15

„kot naklona vetrobranskega stekla“ pomeni kot med navpičnico in premico skozi zgornji in spodnji rob vetrobranskega stekla, pri čemer obe premici ležita na navpični ravnini, na kateri je tudi vzdolžna os vozila;

2.15.1

kot naklona se meri na vozilu, ki stoji na ravni podlagi, pri čemer morajo biti vozila, namenjena za prevoz oseb, v stanju, pripravljenem za vožnjo, imeti poln rezervoar goriva, predpisane količine hladilnega sredstva in maziv ter orodje in rezervno kolo ali kolesa (če je to standardna tovarniška oprema vozila); upoštevati je treba težo voznika in če je vozilo namenjeno za prevoz oseb tudi težo enega potnika na sprednjem sedežu, pri čemer se za težo voznika in potnika upošteva vrednost 75 ± 1 kg;

| 2.15.2 | vozila, opremljena s hidropnevmatskim, hidravličnim ali zračnim vzmetenjem ali napravo za samodejno uravnavanje oddaljenosti od tal glede na obremenitev, je treba preskusiti v normalnih obratovalnih pogojih, ki jih je predpisal proizvajalec. |
| --- | --- |

2.15.2

vozila, opremljena s hidropnevmatskim, hidravličnim ali zračnim vzmetenjem ali napravo za samodejno uravnavanje oddaljenosti od tal glede na obremenitev, je treba preskusiti v normalnih obratovalnih pogojih, ki jih je predpisal proizvajalec.

| 2.16 | „skupina vetrobranskih stekel“ pomeni skupino, sestavljeno iz vetrobranskih stekel različnih mer in oblik, predloženo v pregled mehanskih lastnosti, značilnosti drobljenja in obnašanja med preskusi odpornosti proti vplivom okolja;






  2.16.1 | „ravno vetrobransko steklo“ pomeni vetrobransko steklo brez običajne ukrivljenosti, pri kateri višina segmenta na dolžinski meter presega 10 mm; |
| --- | --- | --- |

2.16

„skupina vetrobranskih stekel“ pomeni skupino, sestavljeno iz vetrobranskih stekel različnih mer in oblik, predloženo v pregled mehanskih lastnosti, značilnosti drobljenja in obnašanja med preskusi odpornosti proti vplivom okolja;

2.16.1

„ravno vetrobransko steklo“ pomeni vetrobransko steklo brez običajne ukrivljenosti, pri kateri višina segmenta na dolžinski meter presega 10 mm;

| 2.16.2 | „ukrivljeno vetrobransko steklo“ pomeni vetrobransko steklo z običajno ukrivljenostjo, pri kateri višina segmenta na dolžinski meter presega 10 mm; |
| --- | --- |

2.16.2

„ukrivljeno vetrobransko steklo“ pomeni vetrobransko steklo z običajno ukrivljenostjo, pri kateri višina segmenta na dolžinski meter presega 10 mm;

| 2.17 | „plošča“ pomeni kateri koli del zasteklitve, ki ni vetrobransko steklo;






  2.17.1 | „ukrivljena plošča“ pomeni ploščo, pri kateri višina segmenta h presega 10 mm na dolžinski meter; |
| --- | --- | --- |

2.17

„plošča“ pomeni kateri koli del zasteklitve, ki ni vetrobransko steklo;

2.17.1

„ukrivljena plošča“ pomeni ploščo, pri kateri višina segmenta h presega 10 mm na dolžinski meter;

| 2.17.2 | „ravna plošča“ pomeni ploščo, pri kateri znaša višina segmenta 10 mm na dolžinski meter ali manj; |
| --- | --- |

2.17.2

„ravna plošča“ pomeni ploščo, pri kateri znaša višina segmenta 10 mm na dolžinski meter ali manj;

| 2.18. | „višina segmenta ‚h‘ “ pomeni največjo razdaljo med notranjo površino zasteklitve in ravnino, ki poteka skozi vogale zasteklitve. Razdalja se meri v smeri, približno pravokotni na zasteklitev (glej sliko 1 Priloge 17); |
| --- | --- |

2.18.

„višina segmenta ‚h‘ “ pomeni največjo razdaljo med notranjo površino zasteklitve in ravnino, ki poteka skozi vogale zasteklitve. Razdalja se meri v smeri, približno pravokotni na zasteklitev (glej sliko 1 Priloge 17);

| 2.19 | „tip materiala za varnostno zasteklitev“ pomeni elemente zasteklitve, opredeljene v odstavkih 2.1 do 2.7, ki se med seboj bistveno ne razlikujejo, zlasti glede glavnih in sekundarnih značilnosti iz prilog 4 do 12 in 14 do 16;






  2.19.1 | čeprav sprememba glavnih značilnosti pomeni, da gre za nov tip izdelka, velja, da v določenih primerih sprememba velikosti in mer ne zahteva nujno vnovične izvedbe vseh preskusov. Za nekatere preskuse, predpisane v posameznih prilogah, je mogoče elemente za zasteklitev združiti v skupine, če je jasno, da imajo podobne glavne značilnosti; |
| --- | --- | --- |

2.19

„tip materiala za varnostno zasteklitev“ pomeni elemente zasteklitve, opredeljene v odstavkih 2.1 do 2.7, ki se med seboj bistveno ne razlikujejo, zlasti glede glavnih in sekundarnih značilnosti iz prilog 4 do 12 in 14 do 16;

2.19.1

čeprav sprememba glavnih značilnosti pomeni, da gre za nov tip izdelka, velja, da v določenih primerih sprememba velikosti in mer ne zahteva nujno vnovične izvedbe vseh preskusov. Za nekatere preskuse, predpisane v posameznih prilogah, je mogoče elemente za zasteklitev združiti v skupine, če je jasno, da imajo podobne glavne značilnosti;

| 2.19.2 | tipi zasteklitev, ki se razlikujejo le po sekundarnih značilnostih, se lahko štejejo za zasteklitev istega tipa; vendar je mogoče opraviti nekatere preskuse na vzorcih takih elementov za zasteklitev, če so ti preskusi izrecno določeni v preskusnih pogojih; |
| --- | --- |

2.19.2

tipi zasteklitev, ki se razlikujejo le po sekundarnih značilnostih, se lahko štejejo za zasteklitev istega tipa; vendar je mogoče opraviti nekatere preskuse na vzorcih takih elementov za zasteklitev, če so ti preskusi izrecno določeni v preskusnih pogojih;

| 2.20 | „nazivna debelina“: pomeni debelino proizvajalčeve zasnove z odstopanjem ± (n × 0,2 mm), pri čemer je n število slojev stekla v zasteklitvi; |
| --- | --- |

2.20

„nazivna debelina“: pomeni debelino proizvajalčeve zasnove z odstopanjem ± (n × 0,2 mm), pri čemer je n število slojev stekla v zasteklitvi;

| 2.21 | „krivina r“ pomeni približno vrednost najmanjšega polmera loka vetrobranskega stekla, merjenega na delu, ki je najbolj ukrivljen; |
| --- | --- |

2.21

„krivina r“ pomeni približno vrednost najmanjšega polmera loka vetrobranskega stekla, merjenega na delu, ki je najbolj ukrivljen;

| 2.22 | „vrednost HIC (kriterij poškodbe glave)“ pomeni vrednost značilnosti poškodbe lobanje in možganov, ki jih povzročijo sile pojemka zaradi topega udarca v steklo v pravokotni smeri; |
| --- | --- |

2.22

„vrednost HIC (kriterij poškodbe glave)“ pomeni vrednost značilnosti poškodbe lobanje in možganov, ki jih povzročijo sile pojemka zaradi topega udarca v steklo v pravokotni smeri;

| 2.23 | „material za varnostno zasteklitev, pomemben za vidljivost pri vožnji“;






  2.23.1 | „material za varnostno zasteklitev, pomemben za naprej usmerjeno vidno polje voznika“ pomeni vso zasteklitev pred ravnino, ki poteka skozi voznikovo točko R in je pravokotna na vzdolžno srednjo ravnino vozila, skozi katero lahko voznik pri vožnji ali upravljanju vozila vidi cesto; |
| --- | --- | --- |

2.23

„material za varnostno zasteklitev, pomemben za vidljivost pri vožnji“;

2.23.1

„material za varnostno zasteklitev, pomemben za naprej usmerjeno vidno polje voznika“ pomeni vso zasteklitev pred ravnino, ki poteka skozi voznikovo točko R in je pravokotna na vzdolžno srednjo ravnino vozila, skozi katero lahko voznik pri vožnji ali upravljanju vozila vidi cesto;

| 2.23.2 | „material za varnostno zasteklitev, pomemben za voznikovo vidnost nazaj“ pomeni vso zasteklitev za ravnino, ki poteka skozi voznikovo točko R in je pravokotna na vzdolžno srednjo ravnino vozila, skozi katero lahko voznik pri vožnji ali upravljanju vozila vidi cesto; |
| --- | --- |

2.23.2

„material za varnostno zasteklitev, pomemben za voznikovo vidnost nazaj“ pomeni vso zasteklitev za ravnino, ki poteka skozi voznikovo točko R in je pravokotna na vzdolžno srednjo ravnino vozila, skozi katero lahko voznik pri vožnji ali upravljanju vozila vidi cesto;

| 2.24 | „neprozorna zatemnitev“ pomeni površino zasteklitve, ki preprečuje prepuščanje svetlobe, vključno z morebitnim področjem polne ali pikčaste potiskanosti in brez zasenčenih pasov; |
| --- | --- |

2.24

„neprozorna zatemnitev“ pomeni površino zasteklitve, ki preprečuje prepuščanje svetlobe, vključno z morebitnim področjem polne ali pikčaste potiskanosti in brez zasenčenih pasov;

| 2.25 | „zasenčeni pas“ pomeni vsako površino stekla, na katerem je prepustnost svetlobe zmanjšana, razen neprozornih zatemnitev. |
| --- | --- |

2.25

„zasenčeni pas“ pomeni vsako površino stekla, na katerem je prepustnost svetlobe zmanjšana, razen neprozornih zatemnitev.

| 2.26 | „prozorno območje vetrobranskega stekla“ pomeni površino zasteklitve znotraj konstrukcijskega obrisa zasteklitve razen dovoljenih neprozornih zatemnitev (glej Prilogo 18) in vključno z zasenčenimi pasovi; |
| --- | --- |

2.26

„prozorno območje vetrobranskega stekla“ pomeni površino zasteklitve znotraj konstrukcijskega obrisa zasteklitve razen dovoljenih neprozornih zatemnitev (glej Prilogo 18) in vključno z zasenčenimi pasovi;

| 2.27 | „konstrukcijski obris zasteklitve“ pomeni največjo neovirano konstrukcijsko odprtino vozila, namenjeno zasteklitvi, pred nameščanjem ali vgradnjo zasteklitve, vključno z vsemi obrobami, razen zatemnitvenih pasov; |
| --- | --- |

2.27

„konstrukcijski obris zasteklitve“ pomeni največjo neovirano konstrukcijsko odprtino vozila, namenjeno zasteklitvi, pred nameščanjem ali vgradnjo zasteklitve, vključno z vsemi obrobami, razen zatemnitvenih pasov;

| 2.28 | „optično popačenje“ pomeni optično okvaro vetrobranskega stekla, ki pri pogledu skozi vetrobransko steklo spremeni videz predmeta; |
| --- | --- |

2.28

„optično popačenje“ pomeni optično okvaro vetrobranskega stekla, ki pri pogledu skozi vetrobransko steklo spremeni videz predmeta;

| 2.29 | „sekundarna slika“ pomeni lažno ali navidezno sliko, ki se poleg jasne prvotne slike navadno pojavi ponoči, ko je gledani predmet glede na okolico zelo svetel. To so, na primer, žarometi bližajočega se vozila; |
| --- | --- |

2.29

„sekundarna slika“ pomeni lažno ali navidezno sliko, ki se poleg jasne prvotne slike navadno pojavi ponoči, ko je gledani predmet glede na okolico zelo svetel. To so, na primer, žarometi bližajočega se vozila;

| 2.30 | „odmik sekundarne slike“ pomeni kotno razdaljo med položajema prvotne in sekundarne slike; |
| --- | --- |

2.30

„odmik sekundarne slike“ pomeni kotno razdaljo med položajema prvotne in sekundarne slike;

| 2.31 | „normalna prepustnost svetlobe“ pomeni prepustnost svetlobe, merjeno pravokotno na zasteklitev; |
| --- | --- |

2.31

„normalna prepustnost svetlobe“ pomeni prepustnost svetlobe, merjeno pravokotno na zasteklitev;

| 2.32 | „konstrukcijsko določen kot naslona sedeža“ pomeni kot med navpičnico skozi točko R in linijo trupa, kot jo je določil proizvajalec vozila; |
| --- | --- |

2.32

„konstrukcijsko določen kot naslona sedeža“ pomeni kot med navpičnico skozi točko R in linijo trupa, kot jo je določil proizvajalec vozila;

| 2.33 | „vzorec“ pomeni posebej pripravljen del zasteklitve, ki predstavlja končni izdelek, ali del, izrezan iz končnega izdelka; |
| --- | --- |

2.33

„vzorec“ pomeni posebej pripravljen del zasteklitve, ki predstavlja končni izdelek, ali del, izrezan iz končnega izdelka;

| 2.34 | „preskušanec“ pomeni vzorec zasteklitve ali njen končni izdelek; |
| --- | --- |

2.34

„preskušanec“ pomeni vzorec zasteklitve ali njen končni izdelek;

| 2.35 | „tip vozila“ glede na vgradnjo varnostnega stekla pomeni vozila iste kategorije, ki se med seboj ne razlikujejo vsaj po naslednjih bistvenih lastnostih:






  (a) | proizvajalcu; |
| --- | --- | --- |

2.35

„tip vozila“ glede na vgradnjo varnostnega stekla pomeni vozila iste kategorije, ki se med seboj ne razlikujejo vsaj po naslednjih bistvenih lastnostih:

(a)

proizvajalcu;

| (b) | proizvajalčevi oznaki tipa; |
| --- | --- |

(b)

proizvajalčevi oznaki tipa;

| (c) | bistvenih lastnostih izdelave in zasnove; |
| --- | --- |

(c)

bistvenih lastnostih izdelave in zasnove;

| 2.36 | „osrednja lega vožnje“ je opredeljena, ko je koordinata Y točke R znotraj območja, ki znaša + ali – 60 mm od položaja Y0. |
| --- | --- |

2.36

„osrednja lega vožnje“ je opredeljena, ko je koordinata Y točke R znotraj območja, ki znaša + ali – 60 mm od položaja Y0.

3.   VLOGA ZA HOMOLOGACIJO

3.1   Homologacija tipa zasteklitve

Vlogo za homologacijo tipa zasteklitve vloži proizvajalec naprave ali njegov ustrezno pooblaščeni predstavnik v državi, v kateri je bila vložena vloga.

3.2   Za vsak tip zasteklitve se vlogi priložijo spodaj navedeni dokumenti v treh izvodih in naslednji podatki:

3.2.1   tehnični opis z vsemi glavnimi in sekundarnimi značilnostmi ter

| 3.2.1.1 | pri zasteklitvah, razen vetrobranskih stekel, diagrami, ne večji od formata A4, ali diagrami, zloženi na ta format, ki prikazujejo: | največjo površino, |
| --- | --- | --- |

3.2.1.1

pri zasteklitvah, razen vetrobranskih stekel, diagrami, ne večji od formata A4, ali diagrami, zloženi na ta format, ki prikazujejo:

največjo površino,

| | najmanjši kot med sosednjima robovoma steklene plošče, |
| --- | --- |

najmanjši kot med sosednjima robovoma steklene plošče,

| | po potrebi najvišjo višino segmenta. |
| --- | --- |

po potrebi najvišjo višino segmenta.

| 3.2.1.2 | pri vetrobranskih steklih:






  3.2.1.2.1 | seznam modelov vetrobranskih stekel, za katere se želi pridobiti homologacija, z navedbami imena proizvajalca vozila ter tipa in kategorije vozila; |
| --- | --- | --- |

3.2.1.2

pri vetrobranskih steklih:

3.2.1.2.1

seznam modelov vetrobranskih stekel, za katere se želi pridobiti homologacija, z navedbami imena proizvajalca vozila ter tipa in kategorije vozila;

| 3.2.1.2.2 | risbe v merilu 1:1 za kategorijo M1 in 1:1 ali 1:10 za vse druge kategorije ter diagrami vetrobranskih stekel in njihove vgradnje v vozilo, ki morajo biti dovolj podrobni, da so razvidni naslednji podatki:






  3.2.1.2.2.1 | po potrebi položaj vetrobranskega stekla glede na točko R voznikovega sedeža, |
| --- | --- | --- |

3.2.1.2.2

risbe v merilu 1:1 za kategorijo M1 in 1:1 ali 1:10 za vse druge kategorije ter diagrami vetrobranskih stekel in njihove vgradnje v vozilo, ki morajo biti dovolj podrobni, da so razvidni naslednji podatki:

3.2.1.2.2.1

po potrebi položaj vetrobranskega stekla glede na točko R voznikovega sedeža,

| 3.2.1.2.2.2 | kot naklona vetrobranskega stekla, |
| --- | --- |

3.2.1.2.2.2

kot naklona vetrobranskega stekla,

| 3.2.1.2.2.3 | kot naklona naslona sedeža, |
| --- | --- |

3.2.1.2.2.3

kot naklona naslona sedeža,

| 3.2.1.2.2.4 | položaj in velikost območij, na katerih se preverijo optične lastnosti, in po potrebi površina, na kateri je bilo izvedeno diferencirano kaljenje, |
| --- | --- |

3.2.1.2.2.4

položaj in velikost območij, na katerih se preverijo optične lastnosti, in po potrebi površina, na kateri je bilo izvedeno diferencirano kaljenje,

| 3.2.1.2.2.5 | razvita površina vetrobranskega stekla, |
| --- | --- |

3.2.1.2.2.5

razvita površina vetrobranskega stekla,

| 3.2.1.2.2.6 | najvišja višina segmenta vetrobranskega stekla, |
| --- | --- |

3.2.1.2.2.6

najvišja višina segmenta vetrobranskega stekla,

| 3.2.1.2.2.7 | najmanjši polmer ukrivljenosti vetrobranskega stekla (samo zaradi združevanja vetrobranskih stekel v skupine); |
| --- | --- |

3.2.1.2.2.7

najmanjši polmer ukrivljenosti vetrobranskega stekla (samo zaradi združevanja vetrobranskih stekel v skupine);

| 3.2.1.3 | pri enotah večslojnega izolacijskega stekla diagrami, ne večji od formata A4, ali diagrami, zloženi na ta format, ki poleg podatkov iz odstavka 3.2.1.1 prikazujejo tudi: | tip vsake posamezne plošče, |
| --- | --- | --- |

3.2.1.3

pri enotah večslojnega izolacijskega stekla diagrami, ne večji od formata A4, ali diagrami, zloženi na ta format, ki poleg podatkov iz odstavka 3.2.1.1 prikazujejo tudi:

tip vsake posamezne plošče,

| | tip kitanja, |
| --- | --- |

tip kitanja,

| | nazivno širino vmesnega prostora med steklenima ploščama. |
| --- | --- |

nazivno širino vmesnega prostora med steklenima ploščama.

3.3   Poleg tega mora vlagatelj predložiti zadostno število preskušancev in vzorcev izdelanih steklenih plošč obravnavanih modelov; po potrebi se o tem številu dogovori s tehničnim oddelkom za opravljanje preskusov.

3.4   Homologacija tipa vozila

Vlogo za podelitev homologacije tipa vozila glede na vgradnjo varnostnega stekla predloži proizvajalec vozila ali njegov ustrezno pooblaščeni zastopnik.

3.5   Vlogi se v treh izvodih priložijo dokumenti, navedeni v nadaljevanju, in naslednji podatki:

3.5.1   risbe vozila v ustreznem merilu, ki prikazujejo:

| 3.5.1.1 | položaj vetrobranskega stekla glede na točko R vozila, |
| --- | --- |

3.5.1.1

položaj vetrobranskega stekla glede na točko R vozila,

| 3.5.1.2 | kot naklona vetrobranskega stekla, |
| --- | --- |

3.5.1.2

kot naklona vetrobranskega stekla,

| 3.5.1.3 | kot naklona naslona sedeža; |
| --- | --- |

3.5.1.3

kot naklona naslona sedeža;

3.5.2   tehnični podatki v zvezi z vetrobranskim steklom in vsemi drugimi zasteklitvami, zlasti:

| 3.5.2.1 | uporabljeni materiali, |
| --- | --- |

3.5.2.1

uporabljeni materiali,

| 3.5.2.2 | številke homologacije, |
| --- | --- |

3.5.2.2

številke homologacije,

| 3.5.2.3 | vse dodatne oznake, kot je navedeno v odstavku 5.5. |
| --- | --- |

3.5.2.3

vse dodatne oznake, kot je navedeno v odstavku 5.5.

3.6   Tehnični službi, ki izvaja homologacijske preskuse, se predloži vozilo, ki je predstavnik tipa v postopku homologacije.

4.   OZNAKE

4.1   Vsak del materiala za varnostno zasteklitev, vključno z vzorci in preskušanci v postopku homologacije, mora imeti blagovno znamko proizvajalca iz točke 3 Priloge 1. Proizvedeni deli morajo biti označeni s številko iz Pravilnika UN/ECE št. 43, ki je bila dodeljena glavnemu proizvajalcu. Oznaka mora biti čitljiva in neizbrisna.

5.   HOMOLOGACIJA

5.1   Homologacija tipa zasteklitve

Če vzorci, predloženi v homologacijo, izpolnjujejo zahteve iz odstavkov 6 do 8 tega pravilnika, se homologacija ustreznega tipa materiala za varnostno zasteklitev podeli.

5.2   Številka homologacije se dodeli vsakemu tipu iz prilog 5, 7, 11, 12, 14, 15 in 16 ali vsaki homologirani skupini, če gre za vetrobranska stekla. Prvi dve števki (zdaj 01 za Pravilnik v prvotni obliki) označujeta spremembe, vključno z nedavnimi večjimi tehničnimi spremembami Pravilnika ob izdaji homologacije. Ista pogodbenica ne sme dodeliti iste številke drugemu tipu ali skupini materiala za varnostno zasteklitev.

5.3   Obvestilo o podelitvi, razširitvi ali zavrnitvi homologacije tipa materiala za varnostno zasteklitev v skladu s tem pravilnikom se predloži pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, na obrazcu, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 – in njenih dodatkov – k temu pravilniku.

5.3.1   Pri vetrobranskih steklih se obvestilu o podelitvi priloži dokument, v katerem je naveden seznam vseh modelov vetrobranskih stekel v homologirani skupini skupaj z značilnostmi skupine v skladu z Dodatkom 8 k Prilogi 1.

5.4   Na vsak kos zasteklitve in enote večslojnega izolacijskega stekla, skladnega s tipom, homologiranim po tem pravilniku, se na vidno mesto poleg oznake iz odstavka 4.1 pritrdi mednarodna homologacijska oznaka. Poleg tega se lahko na vsako stekleno ploščo enote večslojnega izolacijskega stekla namesti katera koli posebna homologacijska oznaka. To homologacijsko oznako sestavljajo:

5.4.1   krog, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo (2);

5.4.2   številka tega pravilnika, ki ji sledijo črka „R“, pomišljaj in homologacijska številka na desni strani kroga iz odstavka 5.4.1.

5.5   Poleg homologacijske oznake so nameščeni naslednji dodatni simboli:

5.5.1   pri vetrobranskih steklih:

| I | za kaljeno steklo; |
| --- | --- |

I

za kaljeno steklo;

| II | za navadno/lepljeno steklo; |
| --- | --- |

II

za navadno/lepljeno steklo;

| III | za predpripravljeno lepljeno steklo; |
| --- | --- |

III

za predpripravljeno lepljeno steklo;

| IV | za stekloplastično zasteklitev; |
| --- | --- |

IV

za stekloplastično zasteklitev;

| 5.5.2 | V | pri varnostnih steklih, katerih normalna prepustnost svetlobe je manjša od 70 %; |
| --- | --- | --- |

5.5.2

V

pri varnostnih steklih, katerih normalna prepustnost svetlobe je manjša od 70 %;

| 5.5.3 | VI | pri enoti večslojnega izolacijskega stekla; |
| --- | --- | --- |

5.5.3

VI

pri enoti večslojnega izolacijskega stekla;

| 5.5.4 | VII | pri enakomerno kaljenih steklenih zasteklitvah, ki se lahko uporabijo kot vetrobranska stekla za počasna vozila, katerih konstrukcijsko določena hitrost ne presega 40 km/h; |
| --- | --- | --- |

5.5.4

VII

pri enakomerno kaljenih steklenih zasteklitvah, ki se lahko uporabijo kot vetrobranska stekla za počasna vozila, katerih konstrukcijsko določena hitrost ne presega 40 km/h;

| 5.5.5 | VIII | za zasteklitev s togo plastiko. Poleg tega bo ustrezna uporaba označena z:






  A | za plošče, obrnjene naprej; |
| --- | --- | --- | --- |

5.5.5

VIII

za zasteklitev s togo plastiko. Poleg tega bo ustrezna uporaba označena z:

A

za plošče, obrnjene naprej;

| B | za zasteklitev stranskih, zadnjih in strešnih oken; |
| --- | --- |

B

za zasteklitev stranskih, zadnjih in strešnih oken;

| C | za vgradnjo na mesta, kjer ni verjetnosti za udarec z glavo ali pa je ta verjetnost majhna. |
| --- | --- |

C

za vgradnjo na mesta, kjer ni verjetnosti za udarec z glavo ali pa je ta verjetnost majhna.

Poleg tega se za plastično zasteklitev, za katero so bili opravljeni preskusi odpornosti proti odrgnjenju iz odstavka 4 Priloge 3, ustrezno uporabijo naslednje oznake:

| /L | za zasteklitve, pri katerih razpršitev svetlobe ne presega 2 % po 1 000 ciklih na zunanji površini in 4 % po 100 ciklih na notranji površini (glej odstavek 6.1.3.1 prilog 14 in 16); |
| --- | --- |

/L

za zasteklitve, pri katerih razpršitev svetlobe ne presega 2 % po 1 000 ciklih na zunanji površini in 4 % po 100 ciklih na notranji površini (glej odstavek 6.1.3.1 prilog 14 in 16);

| /M | za zasteklitve, pri katerih razpršitev svetlobe ne presega 10 % po 500 ciklih na zunanji površini in 4 % po 100 ciklih na notranji površini (glej odstavek 6.1.3.2 prilog 14 in 16); |
| --- | --- |

/M

za zasteklitve, pri katerih razpršitev svetlobe ne presega 10 % po 500 ciklih na zunanji površini in 4 % po 100 ciklih na notranji površini (glej odstavek 6.1.3.2 prilog 14 in 16);

| 5.5.6 | IX | za zasteklitev z upogljivo plastiko; |
| --- | --- | --- |

5.5.6

IX

za zasteklitev z upogljivo plastiko;

| 5.5.7 | X | za enoto večslojnega izolacijskega stekla iz toge plastike. Poleg tega bo ustrezna uporaba označena z: |
| --- | --- | --- |

5.5.7

X

za enoto večslojnega izolacijskega stekla iz toge plastike. Poleg tega bo ustrezna uporaba označena z:

| /A | za plošče, obrnjene naprej; |
| --- | --- |

/A

za plošče, obrnjene naprej;

| /B | za zasteklitev stranskih, zadnjih in strešnih oken; |
| --- | --- |

/B

za zasteklitev stranskih, zadnjih in strešnih oken;

| /C | za vgradnjo na mesta, kjer ni verjetnosti za udarec z glavo ali pa je ta verjetnost majhna. |
| --- | --- |

/C

za vgradnjo na mesta, kjer ni verjetnosti za udarec z glavo ali pa je ta verjetnost majhna.

Poleg tega se za plastično zasteklitev, za katero je bil opravljen preskus odpornosti proti odrgnjenju iz odstavka 4 Priloge 3, ustrezno uporabijo naslednje oznake:

| /L | za zasteklitve, pri katerih razpršitev svetlobe ne presega 2 % po 1 000 ciklih na zunanji površini in 4 % po 100 ciklih na notranji površini (glej odstavek 6.1.3.1 prilog 14 in 16); |
| --- | --- |

/L

za zasteklitve, pri katerih razpršitev svetlobe ne presega 2 % po 1 000 ciklih na zunanji površini in 4 % po 100 ciklih na notranji površini (glej odstavek 6.1.3.1 prilog 14 in 16);

| /M | za zasteklitve, pri katerih razpršitev svetlobe ne presega 10 % po 500 ciklih na zunanji površini in 4 % po 100 ciklih na notranji površini (glej odstavek 6.1.3.2 Priloge 16); |
| --- | --- |

/M

za zasteklitve, pri katerih razpršitev svetlobe ne presega 10 % po 500 ciklih na zunanji površini in 4 % po 100 ciklih na notranji površini (glej odstavek 6.1.3.2 Priloge 16);

| 5.5.8 | XI | za plošče lepljenega stekla; |
| --- | --- | --- |

5.5.8

XI

za plošče lepljenega stekla;

| 5.5.9 | XII | za stekleno-plastične plošče; |
| --- | --- | --- |

5.5.9

XII

za stekleno-plastične plošče;

| 5.5.10 | /P | pri varnostni zasteklitvi iz stekla s slojem plastičnega materiala na notranji strani. |
| --- | --- | --- |

5.5.10

/P

pri varnostni zasteklitvi iz stekla s slojem plastičnega materiala na notranji strani.

5.6   Homologacijska oznaka in simbol morata biti jasno čitljiva in neizbrisna. Dodatni simboli morajo biti navedeni na homologacijski oznaki.

5.7   V Prilogi 2 k temu pravilniku so navedeni primeri homologacijskih oznak.

5.8   Homologacija tipa vozila

Če vozilo, predloženo v homologacijo v skladu s tem pravilnikom, izpolnjuje zahteve iz Priloge 21 k temu pravilniku, se homologacija tega tipa vozila podeli.

5.9   Vsakemu homologiranemu tipu se dodeli homologacijska številka. Prvi dve števki (zdaj 01 za Pravilnik v prvotni obliki) označujeta spremembe, vključno z nedavnimi večjimi tehničnimi spremembami Pravilnika ob izdaji homologacije. Ista pogodbenica ne dodeli iste številke drugemu tipu vozila, kot je določeno v zgornjem odstavku 2.35.

5.10   Obvestilo o podelitvi, razširitvi, zavrnitvi ali preklicu homologacije ali o dokončnem prenehanju proizvodnje tipa vozila v skladu s tem pravilnikom se pošlje pogodbenicam Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, v obliki, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1A k temu pravilniku.

5.11   Na vsako vozilo, ki je v skladu s tipom vozila, homologiranim po tem pravilniku, se na vidno in zlahka dostopno mesto, opredeljeno na homologacijskem obrazcu, namesti mednarodna homologacijska oznaka, ki jo sestavljajo:

5.11.1   krog, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo (3);

5.11.2   številka tega pravilnika, ki ji sledijo črka „R“, pomišljaj in številka homologacije na desni strani kroga iz odstavka 5.11.1.

5.12   Če je vozilo v skladu s tipom vozila, homologiranim po enem ali več drugih pravilnikih, ki so priloženi Sporazumu, v državi, ki je homologacijo podelila v skladu s tem pravilnikom, ni treba ponoviti simbola iz odstavka 5.11.1; v takem primeru se v navpičnih stolpcih na desni strani simbola iz odstavka 5.11.1 vstavijo dodatne številke in simboli vseh pravilnikov, v skladu s katerimi je bila podeljena homologacija v državi, ki je podelila homologacijo v skladu s tem pravilnikom.

5.13   Homologacijska oznaka mora biti jasno čitljiva in neizbrisna.

5.14   Homologacijska oznaka se namesti blizu napisne ploščice vozila, ki jo pritrdi proizvajalec, ali nanjo.

5.15   V Prilogi 2A k temu pravilniku so navedeni primeri homologacijskih oznak.

6.   SPLOŠNE ZAHTEVE

6.1   Vsi materiali za zasteklitev, vključno z materiali za vetrobranska stekla, morajo biti izdelani tako, da je v primeru razbitja nevarnost telesnih poškodb čim manjša. Material za zasteklitev mora biti dovolj odporen proti obremenitvam, ki lahko nastanejo pri običajnih pogojih prometa, ter proti atmosferskim in temperaturnim pogojem, kemičnemu delovanju, ognju in odrgnjenju.

6.2   Material za varnostno zasteklitev mora biti dovolj prozoren, pri gledanju skozi vetrobransko steklo ne sme povzročati zaznavnega popačenja predmetov in ne sme povzročati zamenjave barv, uporabljenih na prometnih znakih in signalnih napravah. Pri razbitju vetrobranskega stekla mora voznik še vedno tako razločno videti na cesto, da lahko varno zavira in ustavi vozilo.

7.   POSEBNE ZAHTEVE

Vsi tipi varnostne zasteklitve morajo, odvisno od kategorije, v katero sodijo, izpolnjevati naslednje posebne zahteve:

| 7.1 | za kaljena vetrobranska stekla veljajo zahteve iz Priloge 4; |
| --- | --- |

7.1

za kaljena vetrobranska stekla veljajo zahteve iz Priloge 4;

| 7.2 | za enakomerno kaljene steklene plošče veljajo zahteve iz Priloge 5; |
| --- | --- |

7.2

za enakomerno kaljene steklene plošče veljajo zahteve iz Priloge 5;

| 7.3 | za navadna lepljena vetrobranska stekla veljajo zahteve iz Priloge 6; |
| --- | --- |

7.3

za navadna lepljena vetrobranska stekla veljajo zahteve iz Priloge 6;

| 7.4 | za plošče navadnega lepljenega stekla veljajo zahteve iz Priloge 7; |
| --- | --- |

7.4

za plošče navadnega lepljenega stekla veljajo zahteve iz Priloge 7;

| 7.5 | za vetrobranska stekla iz predpripravljenega lepljenega stekla veljajo zahteve iz Priloge 8; |
| --- | --- |

7.5

za vetrobranska stekla iz predpripravljenega lepljenega stekla veljajo zahteve iz Priloge 8;

| 7.6 | za varnostno zasteklitev s plastično prevleko, poleg ustreznih zahtev, navedenih zgoraj, veljajo zahteve iz Priloge 9; |
| --- | --- |

7.6

za varnostno zasteklitev s plastično prevleko, poleg ustreznih zahtev, navedenih zgoraj, veljajo zahteve iz Priloge 9;

| 7.7 | za stekloplastična vetrobranska stekla veljajo zahteve iz Priloge 10; |
| --- | --- |

7.7

za stekloplastična vetrobranska stekla veljajo zahteve iz Priloge 10;

| 7.8 | za stekloplastične plošče veljajo zahteve iz Priloge 11; |
| --- | --- |

7.8

za stekloplastične plošče veljajo zahteve iz Priloge 11;

| 7.9 | za enote večslojnega izolacijskega stekla veljajo zahteve iz Priloge 12; |
| --- | --- |

7.9

za enote večslojnega izolacijskega stekla veljajo zahteve iz Priloge 12;

| 7.10 | za plošče iz toge plastike veljajo zahteve iz Priloge 14; |
| --- | --- |

7.10

za plošče iz toge plastike veljajo zahteve iz Priloge 14;

| 7.11. | za upogljive plastične plošče veljajo zahteve iz Priloge 15; |
| --- | --- |

7.11.

za upogljive plastične plošče veljajo zahteve iz Priloge 15;

| 7.12 | za enote večslojnega izolacijskega stekla iz toge plastike veljajo zahteve iz Priloge 16. |
| --- | --- |

7.12

za enote večslojnega izolacijskega stekla iz toge plastike veljajo zahteve iz Priloge 16.

8.   PRESKUSI

8.1   V tem pravilniku so predpisani naslednji preskusi:

8.1.1   Preskus drobljenja

Namen tega preskusa je:

| 8.1.1.1 | preveriti, ali so drobci in iveri, ki nastanejo pri razbitju steklene plošče, taki, da čim bolj zmanjšajo nevarnost poškodb, ter |
| --- | --- |

8.1.1.1

preveriti, ali so drobci in iveri, ki nastanejo pri razbitju steklene plošče, taki, da čim bolj zmanjšajo nevarnost poškodb, ter

| 8.1.1.2 | pri vetrobranskih steklih preveriti vidljivost skozi steklo po njegovem razbitju. |
| --- | --- |

8.1.1.2

pri vetrobranskih steklih preveriti vidljivost skozi steklo po njegovem razbitju.

8.1.2   Preskus mehanske trdnosti

8.1.2.1   Udarni preskus s kroglo

Obstajata dve vrsti preskusov; pri eni se uporabi 227-gramska krogla, pri drugi pa 2 260-gramska krogla.

| 8.1.2.1.1 | Preskus z 227-gramsko kroglo: s tem preskusom se ugotovita adhezija vmesnega sloja pri lepljenem steklu ter mehanska trdnost enakomerno kaljenega stekla in plastične zasteklitve. |
| --- | --- |

8.1.2.1.1

Preskus z 227-gramsko kroglo: s tem preskusom se ugotovita adhezija vmesnega sloja pri lepljenem steklu ter mehanska trdnost enakomerno kaljenega stekla in plastične zasteklitve.

| 8.1.2.1.2 | Preskus z 2 260-gramsko kroglo: s tem preskusom se ugotovi odpornost lepljenega stekla proti prediranju s kroglo. |
| --- | --- |

8.1.2.1.2

Preskus z 2 260-gramsko kroglo: s tem preskusom se ugotovi odpornost lepljenega stekla proti prediranju s kroglo.

8.1.2.2   Preskus z modelom glave

Namen tega preskusa je preveriti skladnost zasteklitve z zahtevami v zvezi z omejevanjem poškodb pri udarcih z glavo ob vetrobransko steklo, lepljeno steklo ter stekloplastično zasteklitev in plošče iz toge plastike razen vetrobranskih stekel, pa tudi ob stranska okna iz enot večslojnega izolacijskega stekla.

8.1.3   Preskus odpornosti proti vplivom okolja

8.1.3.1   Preskus odpornosti proti odrgnjenju

Namen tega preskusa je ugotoviti, ali odpornost varnostne zasteklitve proti odrgnjenju presega predpisano vrednost.

8.1.3.2   Preskus odpornosti proti visoki temperaturi

Namen tega preskusa je preveriti, ali se pri izpostavitvi lepljenega stekla ali stekloplastične zasteklitve visoki temperaturi za daljši čas v vmesnem sloju pojavijo mehurčki ali druge napake.

8.1.3.3   Preskus odpornosti proti sevanju

Namen tega preskusa je ugotoviti, ali se pri ploščah lepljenega stekla, stekloplastični zasteklitvi ali steklenih zasteklitvah s plastično prevleko ob daljši izpostavitvi sevanju bistveno zmanjša prepustnost svetlobe oziroma ali se material pomembno razbarva.

8.1.3.4   Preskus odpornosti proti vlagi

Namen tega preskusa je ugotoviti, ali plošče lepljenega stekla, stekloplastične plošče, steklena zasteklitev s plastično prevleko in material iz toge plastike brez pomembnih okvar prenesejo daljšo izpostavitev atmosferski vlagi.

8.1.3.5   Preskus odpornosti proti temperaturnim spremembam

Namen tega preskusa je ugotoviti, ali plastični material, uporabljen za varnostno zasteklitev, brez pomembnih okvar prenese daljšo izpostavitev skrajnim temperaturam.

8.1.3.6   Preskus odpornosti proti simuliranim vremenskim vplivom

Namen tega preskusa je ugotoviti, ali je plastična varnostna zasteklitev odporna proti simuliranim vremenskim pogojem.

8.1.3.7   Preskus s križnim zarezovanjem

Namen tega preskusa je ugotoviti, ali ima prevleka zasteklitve iz toge plastike, odporna proti odrgnjenju, zadostno silo oprijema.

8.1.4   Optične lastnosti

8.1.4.1   Preskus prepuščanja svetlobe

Namen tega preskusa je ugotoviti, ali normalna prepustnost svetlobe varnostne zasteklitve presega predpisano vrednost.

8.1.4.2   Preskus optičnega popačenja

Namen tega preskusa je preveriti, ali je popačenje predmetov pri opazovanju skozi vetrobransko steklo tolikšno, da lahko zmede voznika.

8.1.4.3   Preskus odmika sekundarne slike

Namen tega preskusa je preveriti, ali kotni odmik sekundarne slike od osnovne slike presega predpisano vrednost.

8.1.5   Preskus obnašanja pri gorenju (odpornosti proti ognju)

Namen tega preskusa je ugotoviti, ali ima material za varnostno zasteklitev dovolj majhno hitrost gorenja.

8.1.6   Preskus odpornosti proti kemikalijam

Namen tega preskusa je ugotoviti, ali material za varnostno zasteklitev, brez pomembnih okvar prenese izpostavitev kemikalijam, ki bodo verjetno prisotne ali uporabljane na vozilu (npr. čistilnim sredstvom).

8.1.7   Preskus upogljivosti in prepogibanja

Namen tega preskusa je ugotoviti, ali je plastični material za zasteklitev uvrščen v kategorijo togega ali upogljivega materiala.

8.2   Predpisani preskusi

8.2.1   Na materialu za varnostno zasteklitev se opravijo preskusi, navedeni v naslednjih tabelah: 8.2.1.1 in 8.2.1.2.

8.2.1.1   Na varnostni zasteklitvi se opravijo preskusi, navedeni v naslednji tabeli:

| Preskusi | Vetrobransko steklo | Steklene plošče |
| --- | --- | --- |
| Kaljeno steklo | Navadno lepljeno steklo | Obdelano lepljeno steklo | Stekloplastično steklo | Kaljeno steklo | Lepljeno steklo | Stekloplastično steklo |
| I | I-P | II | II-P | III | III-P | IV | | | |
| Drobljenje | A4/2 | A4/2 | — | — | A8/4 | A8/4 | — | A5/2 | — | — |
| Mehanska trdnost | | | | | | | | | | |
| — | 227-gramska krogla |

Preskusi

Vetrobransko steklo

Steklene plošče

Kaljeno steklo

Navadno lepljeno steklo

Obdelano lepljeno steklo

Stekloplastično steklo

Kaljeno steklo

Lepljeno steklo

Stekloplastično steklo

I

I-P

II

II-P

III

III-P

IV

Drobljenje

A4/2

A4/2

—

—

A8/4

A8/4

—

A5/2

—

—

Mehanska trdnost

—

227-gramska krogla

—

—

A6/4.3

A6/4.3

A6/4.3

A6/4.3

A6/4.3

A5/3.1

A7/3

A11/3

| — | 2 260-gramska krogla |
| --- | --- |

—

2 260-gramska krogla

—

—

A6/4.2

A6/4.2

A6/4.2

A6/4.2

A6/4.2

—

—

—

Preskus z modelom glave (4)

A4/3

A4/3

A6/3

A6/3

A6/3

A6/3

A10/3

—

—

—

Odrgnjenje

Zunanja površina

—

—

A6/5.1

A6/5.1

A6/5.1

A6/5.1

A6/5.1

—

A6/5.1

A6/5.1

Notranja površina

—

A9/2

—

A9/2

—

A9/2

A9/2

A9/2 (5)

A9/2 (5)

A9/2

Visoka temperatura

—

—

A3/5

A3/5

A3/5

A3/5

A3/5

—

A3/5

A3/5

Sevanje

—

A3/6

A3/6

A3/6

A3/6

A3/6

A3/6

—

A3/6

A3/6

Vlažnost

—

A3/7

A3/7

A3/7

A3/7

A3/7

A3/7

A3/7 (5)

A3/7

A3/7

Svetlobna prepustnost

A3/9.1

A3/9.1

A3/9.1

A3/9.1

A3/9.1

A3/9.1

A3/9.1

A3/9.1

A3/9.1

A3/9.1

Optično popačenje

A3/9.2

A3/9.2

A3/9.2

A3/9.2

A3/9.2

A3/9.2

A3/9.2

A3/9.2 (6)

—

—

Sekundarna slika

A3/9.3

A3/9.3

A3/9.3

A3/9.3

A3/9.3

A3/9.3

A3/9.3

A3/9.3 (6)

—

—

Odpornost proti temperaturnim spremembam

—

A3/8

—

A3/8

—

A3/8

A3/8

A3/8 (5)

A3/8 (5)

A3/8

Požarna odpornost

—

A3/10

—

A3/10

—

A3/10

A3/10

A3/10 (5)

A3/10 (5)

A3/10

Odpornost proti kemikalijam

—

A3/11.2.1

—

A3/11.2.1

—

A3/11.2.1

A3/11.2.1

A3/11.2.1 (5)

A3/11.2.1 (5)

A3/11.2.1

8.2.1.2   Na plastičnem materialu za zasteklitev se opravijo preskusi, navedeni v naslednji tabeli:

| | Plastična stekla razen vetrobranskih stekel |
| --- | --- |
| | Toga plastika | Večslojna zasteklitev | |
| Preskus | Motorna vozila | Priklopniki in vozila brez potnikov | Motorna vozila | Priklopniki in vozila brez potnikov | Upogljiva plastika |
| Upogljivost | A3/12 | A3/12 | A3/12 | A3/12 | A3/12 |
| 227-gramska krogla | A14/5 | A14/5 | A16/5 | A16/5 | A15/4 |
| Model glave (7) | A14/4 | — | A16/4 | — | — |
| Prepustnost svetlobe (8) | A3/9.1 | — | A3/9.1 | — | A3/9.1 |
| Požarna odpornost | A3/10 | A3/10 | A3/10 | A3/10 | A3/10 |
| Odpornost proti kemikalijam | A3/11 | A3/11 | A3/11 | A3/11 | A3/11.2.1 |
| Odrgnjenje | A14/6.1 | — | A16/6.1 | — | — |
| Vremenski vplivi | A3/6.4 | A3/6.4 | A3/6.4 | A3/6.4 | A3/6.4 |
| Vlažnost | A14/6.4 | A14/6.4 | A16/6.4 | A16/6.4 | — |
| Križno zarezovanje (8) | A3/13 | — | A3/13 | — | — |

Plastična stekla razen vetrobranskih stekel

Toga plastika

Večslojna zasteklitev

Preskus

Motorna vozila

Priklopniki in vozila brez potnikov

Motorna vozila

Priklopniki in vozila brez potnikov

Upogljiva plastika

Upogljivost

A3/12

A3/12

A3/12

A3/12

A3/12

227-gramska krogla

A14/5

A14/5

A16/5

A16/5

A15/4

Model glave (7)

A14/4

—

A16/4

—

—

Prepustnost svetlobe (8)

A3/9.1

—

A3/9.1

—

A3/9.1

Požarna odpornost

A3/10

A3/10

A3/10

A3/10

A3/10

Odpornost proti kemikalijam

A3/11

A3/11

A3/11

A3/11

A3/11.2.1

Odrgnjenje

A14/6.1

—

A16/6.1

—

—

Vremenski vplivi

A3/6.4

A3/6.4

A3/6.4

A3/6.4

A3/6.4

Vlažnost

A14/6.4

A14/6.4

A16/6.4

A16/6.4

—

Križno zarezovanje (8)

A3/13

—

A3/13

—

—

8.2.2   Homologacija materiala za varnostno zasteklitev se podeli, če material izpolnjuje vse zahteve, predpisane v zadevnih določbah iz odstavkov 8.2.1.1 in 8.2.1.2.

9.   SPREMEMBA ALI RAZŠIRITEV HOMOLOGACIJE TIPA MATERIALA ZA VARNOSTNO ZASTEKLITEV

9.1   O vseh spremembah tipa materiala za varnostno zasteklitev ali o vseh vključitvah novih vetrobranskih stekel v skupino v primeru vetrobranskih stekel je treba obvestiti homologacijski organ, ki je homologiral tip materiala za varnostno zasteklitev. Ta organ lahko:

| 9.1.1 | meni, da opravljene spremembe verjetno ne bodo imele znatnih negativnih učinkov, kar zadeva vetrobranska stekla pa, da novi tip spada v odobreno skupino vetrobranskih stekel in material za varnostno zasteklitev v vsakem primeru še vedno izpolnjuje zahteve, ali |
| --- | --- |

9.1.1

meni, da opravljene spremembe verjetno ne bodo imele znatnih negativnih učinkov, kar zadeva vetrobranska stekla pa, da novi tip spada v odobreno skupino vetrobranskih stekel in material za varnostno zasteklitev v vsakem primeru še vedno izpolnjuje zahteve, ali

| 9.1.2 | od tehnične službe, pristojne za izvajanje preskusov, zahteva dodatno poročilo o preskusu. |
| --- | --- |

9.1.2

od tehnične službe, pristojne za izvajanje preskusov, zahteva dodatno poročilo o preskusu.

9.2   Obveščanje

9.2.1   O podelitvah ali zavrnitvah (ali razširitvah) homologacije je treba v skladu s postopkom iz odstavka 5.3 zgoraj obveščati pogodbenice Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik.

9.2.2   Pristojni organ, ki je podelil razširitev homologacije, mora vsa obvestila o razširitvi opremiti z zaporedno številko.

10.   SKLADNOST PROIZVODNJE

10.1   Postopki za nadzor skladnosti proizvodnje morajo ustrezati tistim iz Dodatka 2 k Sporazumu (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), pri čemer veljajo naslednje zahteve:

10.2   Posebne določbe

Preverjanja iz odstavka 2.2 Dodatka 2 k Sporazumu morajo vključevati skladnost z zahtevami iz Priloge 20 k temu pravilniku.

10.3   Pregledi iz odstavka 2.4 Dodatka 2 k Sporazumu se običajno opravijo enkrat letno.

11.   KAZNI ZA NESKLADNOST PROIZVODNJE

11.1   Homologacija, podeljena za tip materiala za varnostno zasteklitev v skladu s tem pravilnikom, se lahko prekliče, če ne izpolnjuje zahtev, določenih v odstavku 10.1 zgoraj.

11.2   Če pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prekliče homologacijo, ki jo je podelila, mora o tem takoj obvestiti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, z izvodom obrazca, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

12.   PREHODNE DOLOČBE

12.1   Nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, od uradnega začetka veljavnosti Dodatka 12 k temu pravilniku ne sme zavrniti podelitve homologacije v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen z Dodatkom 12 k prvotni različici Pravilnika.

12.2   Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, po 24 mesecih od začetka veljavnosti podelijo homologacije le, če tip sestavnega dela ali samostojne enote, ki ga je treba homologirati, izpolnjuje zahteve iz Dodatka 12 k Pravilniku.

12.3   Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, lahko po 24 mesecih od začetka veljavnosti Dodatka 12 zavrnejo priznanje homologacije varnostne zasteklitve, ki ni označena s simboli iz odstavka 5.5 tega pravilnika.

12.4   Od uradnega začetka veljavnosti sprememb 01 nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne zavrne podelitve homologacij v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen s spremembami 01.

12.5   Po 24 mesecih od datuma veljavnosti pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, dodelijo homologacijo le, če je tip materiala za varnostno zasteklitev, ki je v postopku homologacije, v skladu z zahtevami tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 01.

12.6   Homologacije materialov za varnostno zasteklitev v skladu s spremembami 00 Pravilnika tudi po začetku veljavnosti sprememb 01 tega pravilnika ostanejo v veljavi, pri čemer jih pogodbenice, ki uporabljajo Pravilnik, še naprej sprejemajo in ne zavrnejo razširitve homologacij v skladu s spremembami 00 tega pravilnika.

12.7   Homologacije tipa vozila v skladu s spremembami 00 Pravilnika tudi po začetku veljavnosti sprememb 01 tega pravilnika ostanejo v veljavi, pri čemer jih pogodbenice, ki uporabljajo Pravilnik, še naprej sprejemajo in ne zavrnejo razširitve homologacij v skladu s spremembami 00 tega pravilnika.

13.   POPOLNO PRENEHANJE PROIZVODNJE

Če imetnik homologacije povsem preneha proizvajati tip materiala za varnostno zasteklitev, za katerega je bila podeljena homologacija v skladu s tem pravilnikom, mora o tem obvestiti organ, ki je podelil homologacijo. Ko ta organ prejme ustrezno sporočilo, mora o tem obvestiti druge pogodbenice Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, na izvodu obrazca, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

14.   IMENA IN NASLOVI TEHNIČNIH SLUŽB, KI IZVAJAJO HOMOLOGACIJSKE PRESKUSE, TER HOMOLOGACIJSKIH ORGANOV

Pogodbenice Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, morajo sekretariatu Združenih narodov sporočiti imena in naslove tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, ter upravnih organov, ki podelijo homologacijo in ki se jim pošljejo obrazci o podelitvi, razširitvi, zavrnitvi ali preklicu homologacije, izdani v drugih državah.

Tehnične službe, ki izvajajo homologacijske preskuse, morajo ravnati v skladu z usklajenimi standardi v zvezi z delovanjem preskuševalnih laboratorijev (Priročnik 25 ISO/CEI). Poleg tega jih mora imenovati homologacijski organ, za katerega opravljajo homologacijske preskuse.

---

(1)  Kot je opredeljeno v Konsolidirani resoluciji o konstrukciji vozil (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, odst. 2.

(2)  Številčne oznake pogodbenic Sporazuma iz leta 1958 so navedene v Prilogi 3 h Konsolidirani resoluciji o konstrukciji vozil (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2/Sprem.1.

(3)  Glej opombo 2.

(4)  Ta preskus se opravi tudi na enotah večslojnega izolacijskega stekla v skladu z odstavkom 3 Priloge 12 (A12/3).

(5)  Če imajo na notranji strani plastično prevleko.

(6)  Ta preskus se opravi le na enakomerno kaljenih steklenih ploščah, ki se lahko uporabijo kot vetrobranska stekla počasnih vozil, katerih konstrukcijsko določena hitrost ne presega 40 km/h.

| Opomba: | Navedba, kot je A4/3 v tabeli, pomeni odstavek 3 Priloge 4, v kateri je opisan ustrezen preskus in so opredeljene zahteve sprejemljivosti. |
| --- | --- |

Opomba:

Navedba, kot je A4/3 v tabeli, pomeni odstavek 3 Priloge 4, v kateri je opisan ustrezen preskus in so opredeljene zahteve sprejemljivosti.

(7)  Preskusne zahteve so odvisne od mesta zasteklitve v vozilu.

(8)  Uporablja se le, če se zasteklitev uporablja na mestu, pomembnem za vidljivost pri vožnji.

---

PRILOGA 1

SPOROČILO

(največji format: A4 (210 × 297 mm))

Image

Dodatek 1

Kaljena vetrobranska stekla

(Glavne in sekundarne značilnosti, kot so opredeljene v Prilogi 4 ali Prilogi 9 k Pravilniku št. 43.)

Image

Dodatek 2

Enakomerno kaljene steklene plošče

(Glavne in sekundarne značilnosti, kot so opredeljene v Prilogi 5 ali Prilogi 9 k Pravilniku št. 43.)

Image

Dodatek 3

Lepljena vetrobranska stekla

(Glavne in sekundarne značilnosti, kot so opredeljene v prilogah 6, 8 ali 9 k Pravilniku št. 43.)

Image

Dodatek 4

Plošče lepljenega stekla

(Glavne in sekundarne značilnosti, kot so opredeljene v Prilogi 7 ali Prilogi 9 k Pravilniku št. 43.)

Image

Dodatek 5

Stekloplastična vetrobranska stekla

(Glavne in sekundarne značilnosti, kot so opredeljene v Prilogi 10 k Pravilniku št. 43.)

Image

Dodatek 6

Stekloplastične plošče

(Glavne in sekundarne značilnosti, kot so opredeljene v Prilogi 11 k Pravilniku št. 43.)

Image

Dodatek 7

Enote večslojnega izolacijskega stekla

(Glavne in sekundarne značilnosti, kot so opredeljene v Prilogi 12 ali Prilogi 16 k Pravilniku št. 43.)

Image

Dodatek 8

Plošče iz toge plastike

(Glavne in sekundarne značilnosti v skladu s Prilogo 14.)

Image

Dodatek 9

Upogljive plastične plošče

(Glavne in sekundarne značilnosti v skladu s Prilogo 15.)

Image

Dodatek 10

Vsebina seznama vetrobranskih stekel
   (1)

Za vsako vetrobransko steklo, na katero se nanaša ta homologacija, se navedejo vsaj naslednji podatki:

| | proizvajalec vozila, |
| --- | --- |

proizvajalec vozila,

| | tip vozila, |
| --- | --- |

tip vozila,

| | kategorija vozila, |
| --- | --- |

kategorija vozila,

| | razvita površina (F), |
| --- | --- |

razvita površina (F),

| | višina segmenta (h), |
| --- | --- |

višina segmenta (h),

| | krivina (r), |
| --- | --- |

krivina (r),

| | kot vgradnje (α), |
| --- | --- |

kot vgradnje (α),

| | kot naslona sedeža (β), |
| --- | --- |

kot naslona sedeža (β),

| | koordinate točke R (A, B, C ) glede na sredino gornjega roba vetrobranskega stekla. |
| --- | --- |

koordinate točke R (A, B, C ) glede na sredino gornjega roba vetrobranskega stekla.

---

(1)  Ti podatki se priložijo dodatkom 1, 2 (po potrebi), 3 in 5 k tej prilogi.

---

PRILOGA 1A

SPOROČILO

(največji format: A4 (210 × 297 mm))

Image

Image

---

PRILOGA 2

HOMOLOGACIJSKE OZNAKE ZA SESTAVNE DELE

(Glej odstavek 5.5 tega pravilnika)

Kaljena vetrobranska stekla

Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na kaljeno vetrobransko steklo, pomeni, da je bil zadevni sestavni del homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 43 in pod številko homologacije 012439. Številka homologacije pomeni, da je bila homologacija podeljena v skladu z zahtevami iz Pravilnika št. 43, kot je bil spremenjen s spremembami 01.

Kaljena vetrobranska stekla s plastično prevleko

Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na kaljeno vetrobransko steklo s plastično prevleko, pomeni, da je bil zadevni sestavni del homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 43 in pod številko homologacije 012439. Številka homologacije pomeni, da je bila homologacija podeljena v skladu z zahtevami iz Pravilnika št. 43, kot je bil spremenjen s spremembami 01.

Navadna lepljena vetrobranska stekla

Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na navadno lepljeno vetrobransko steklo, pomeni, da je bil zadevni sestavni del homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 43 in pod številko homologacije 012439. Številka homologacije pomeni, da je bila homologacija podeljena v skladu z zahtevami iz Pravilnika št. 43, kot je bil spremenjen s spremembami 01.

Navadna lepljena vetrobranska stekla s plastično prevleko

Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na navadno lepljeno vetrobransko steklo s plastično prevleko, pomeni, da je bil zadevni sestavni del homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 43 in pod številko homologacije 012439. Številka homologacije pomeni, da je bila homologacija podeljena v skladu z zahtevami iz Pravilnika št. 43, kot je bil spremenjen s spremembami 01.

Vetrobranska stekla iz predpripravljenega lepljenega stekla

Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na vetrobransko steklo iz predpripravljenega lepljenega stekla, pomeni, da je bil zadevni sestavni del homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 43 in pod številko homologacije 012439. Številka homologacije pomeni, da je bila homologacija podeljena v skladu z zahtevami iz Pravilnika št. 43, kot je bil spremenjen s spremembami 01.

Stekloplastična vetrobranska stekla

Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na stekloplastično vetrobransko steklo, pomeni, da je bil zadevni sestavni del homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 43 in pod številko homologacije 012439. Številka homologacije pomeni, da je bila homologacija podeljena v skladu z zahtevami iz Pravilnika št. 43, kot je bil spremenjen s spremembami 01.

Steklene plošče, pri katerih je normalna prepustnost svetlobe < 70 %

Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na stekleno ploščo, za katero veljajo zahteve iz odstavka 9.1.4 Priloge 3, pomeni, da je bil zadevni sestavni del homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 43 in pod številko homologacije 012439. Številka homologacije pomeni, da je bila homologacija podeljena v skladu z zahtevami iz Pravilnika št. 43, kot je bil spremenjen s spremembami 01.

Enote večslojnega izolacijskega stekla, katerih normalna prepustnost svetlobe je < 70 %

Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na enoto večslojne izolacijske zasteklitve, pomeni, da je bil zadevni sestavni del homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 43 in pod številko homologacije 012439. Številka homologacije pomeni, da je bila homologacija podeljena v skladu z zahtevami iz Pravilnika št. 43, kot je bil spremenjen s spremembami 01.

Enakomerno kaljeno steklo, ki se lahko uporabi kot vetrobransko steklo za počasna vozila, katerih konstrukcijsko določena hitrost ne presega 40 km/h

Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na enakomerno kaljeno steklo, ki se lahko uporabi kot vetrobransko steklo za počasna vozila, katerih konstrukcijsko določena hitrost ne presega 40 km/h, pomeni, da je bil zadevni sestavni del homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 43 in pod številko homologacije 012439. Številka homologacije pomeni, da je bila homologacija podeljena v skladu z zahtevami iz Pravilnika št. 43, kot je bil spremenjen s spremembami 01.

Plošče iz enakomerno kaljenega stekla, katerih normalna prepustnost svetlobe je ≥ 70 %

Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na stekleno ploščo, za katero veljajo zahteve iz odstavka 9.1.4 Priloge 3, pomeni, da je bil zadevni sestavni del homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 43 in pod številko homologacije 012439. Številka homologacije pomeni, da je bila homologacija podeljena v skladu z zahtevami iz Pravilnika št. 43, kot je bil spremenjen s spremembami 01.

Plošče iz toge plastike

Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na ploščo iz toge plastike za plošče, obrnjene naprej, pri katerih razpršitev svetlobe ne presega 2 % po 1 000 ciklih na zunanji površini in 4 % po 100 ciklih na notranji površini, pomeni, da je bil zadevni sestavni del homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 43 in pod številko homologacije 012439. Številka homologacije pomeni, da je bila homologacija podeljena v skladu z zahtevami iz Pravilnika št. 43, kot je bil spremenjen s spremembami 01.

Upogljive plastične plošče

Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na upogljivo plastično ploščo, pomeni, da je bil zadevni sestavni del homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 43 in pod številko homologacije 012439. Številka homologacije pomeni, da je bila homologacija podeljena v skladu z zahtevami iz Pravilnika št. 43, kot je bil spremenjen s spremembami 01.

Enote večslojnega izolacijskega stekla iz toge plastike

Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na enoto večslojnega izolacijskega stekla iz toge plastike, pomeni, da je bil zadevni sestavni del homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 43 in pod številko homologacije 012439. Številka homologacije pomeni, da je bila homologacija podeljena v skladu z zahtevami iz Pravilnika št. 43, kot je bil spremenjen s spremembami 01.

Plošče lepljenega stekla

Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na ploščo lepljenega stekla, pomeni, da je bil zadevni sestavni del homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 43 in pod številko homologacije 012439. Številka homologacije pomeni, da je bila homologacija podeljena v skladu z zahtevami iz Pravilnika št. 43, kot je bil spremenjen s spremembami 01.

Stekleno-plastične plošče

Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na stekleno-plastično ploščo, pomeni, da je bil zadevni sestavni del homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 43 in pod številko homologacije 012439. Številka homologacije pomeni, da je bila homologacija podeljena v skladu z zahtevami iz Pravilnika št. 43, kot je bil spremenjen s spremembami 01.

---

PRILOGA 2A

HOMOLOGACIJSKE OZNAKE ZA VOZILA

VZOREC A

(Glej odstavek 5.11 tega pravilnika)

Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na vozilo, pomeni, da je bil zadevni tip vozila glede na vgradnjo zasteklitve homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 43 in pod številko homologacije 012439. Številka homologacije pomeni, da je bila homologacija podeljena v skladu z zahtevami iz Pravilnika št. 43, kot je bil spremenjen s spremembami 01.

VZOREC B

(Glej odstavek 5.12 tega pravilnika)

Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na vozilo, pomeni, da je bil zadevni tip vozila homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s pravilnikoma št. 43 in 52. Številki homologacije pomenita, da je na dan podelitve zadevnih homologacij Pravilnik št. 43 vključeval spremembe 01, prav tako Pravilnik št. 52.

---

PRILOGA 3

SPLOŠNI PRESKUSNI POGOJI

1.   PRESKUS DROBLJENJA

| 1.1 | Preskušana steklena plošča ne sme biti trdno vpeta, lahko pa je z lepilnim trakom po celotnem robu pritrjena na drugo enako stekleno ploščo. |
| --- | --- |

1.1

Preskušana steklena plošča ne sme biti trdno vpeta, lahko pa je z lepilnim trakom po celotnem robu pritrjena na drugo enako stekleno ploščo.

| 1.2 | Za drobljenje se uporabi kladivo z maso približno 75 g ali druga priprava z enakim učinkom. Polmer krivine konice mora biti 0,2 ± 0,05 mm. |
| --- | --- |

1.2

Za drobljenje se uporabi kladivo z maso približno 75 g ali druga priprava z enakim učinkom. Polmer krivine konice mora biti 0,2 ± 0,05 mm.

| 1.3 | Na vsaki predpisani točki udarca je treba opraviti en preskus. |
| --- | --- |

1.3

Na vsaki predpisani točki udarca je treba opraviti en preskus.

| 1.4 | Pregled drobcev je treba opraviti s pomočjo katere koli metode s potrjeno natančnostjo štetja in zmožnosti določanja pravilne lokacije za štetje najmanjšega in največjega števila drobcev.
  S stalnimi slikovnimi zabeležkami vzorca drobljenja je treba začeti najpozneje 10 sekund po udarcu in končati najpozneje tri minute po njem. Tehnična služba mora hraniti stalno slikovno zabeležko vzorca drobljenja. |
| --- | --- |

1.4

Pregled drobcev je treba opraviti s pomočjo katere koli metode s potrjeno natančnostjo štetja in zmožnosti določanja pravilne lokacije za štetje najmanjšega in največjega števila drobcev.

S stalnimi slikovnimi zabeležkami vzorca drobljenja je treba začeti najpozneje 10 sekund po udarcu in končati najpozneje tri minute po njem. Tehnična služba mora hraniti stalno slikovno zabeležko vzorca drobljenja.

2.   PRESKUSI S KROGLO

2.1   Preskus z 227-gramsko kroglo

2.1.1   Preskusna oprema

2.1.1.1   Kaljena jeklena krogla z maso 227 g ± 2 g in premerom približno 38 mm.

2.1.1.2   Naprava za zagotovitev prostega pada krogle s predpisane višine ali zagotovitev hitrosti, ki bi jo krogla dosegla pri prostem padu. Če se uporabi naprava za izstrelitev krogle, mora biti hitrost krogle v tolerančnem območju ± 1 % odstopanja od hitrosti, ki bi jo krogla dosegla pri prostem padu.

2.1.1.3   Podporno ogrodje, kot je prikazano na sliki 1, sestavljeno iz jeklenih okvirov z obdelanimi naležnimi površinami širine 15 mm, nameščenih drug na drugega in obloženih z gumijasto podlogo debeline približno 3 mm, širine 15 mm in trdote 50 IRHD.

Spodnji okvir leži na jekleni škatli višine približno 150 mm. Preskušanec drži gornji okvir, katerega masa je približno 3 kg. Podporni okvir je privarjen na jekleno ploščo debeline približno 12 mm, ki stoji na tleh, podložena z gumijasto ploščo debeline približno 3 mm in trdote 50 IRHD.

Slika 1

Podpora za preskuse s kroglo

Image

2.1.2   Preskusni pogoji

Temperatura: 20 °C ± 5 °C

Tlak: 860 do 1 060 mbarov.

Relativna vlažnost: 60 ± 20 %.

2.1.3   Preskušanec

Preskušanec mora biti raven, kvadratne oblike, s stranico 300 mm +10/–0 mm ali izrezan iz najmanj ukrivljenega dela vetrobranskega stekla ali druge ukrivljene plošče.

Preskusi se lahko izvajajo tudi na ukrivljeni plošči. V tem primeru je treba zagotoviti primeren stik med varnostno zasteklitvijo in podporo.

2.1.4   Postopek

Preskušanec mora biti na predpisani temperaturi vsaj štiri ure pred preskusom.

Preskušanec se namesti na podporno napravo (odstavek 2.1.1.3). Ravnina preskušanca mora biti pravokotna na smer padca krogle, pri čemer je odstopanje največ 3°.

Pri zasteklitvi z upogljivo plastiko mora biti preskušanec trdno pritrjen na podporo.

Točka udarca mora biti na območju do 25 mm od geometrijskega središča preskušanca pri višini pada do 6 m in na območju do 50 mm od središča preskušanca pri višini pada nad 6 m. Krogla mora udariti na površino preskušanca, ki je pri vgradnji na vozilo zunanja površina plošče varnostnega stekla. Krogla sme udariti samo enkrat.

2.2   Preskus z 2 260-gramsko kroglo

2.2.1   Preskusna oprema

2.2.1.1   Kaljena jeklena krogla z maso 2 260 ± 20 g in premerom približno 82 mm.

2.2.1.2   Naprava za zagotovitev prostega pada krogle s predpisane višine ali zagotovitev hitrosti, ki bi jo krogla dosegla pri prostem padu. Če se uporabi naprava za izstrelitev krogle, mora biti hitrost krogle v tolerančnem območju ± 1 % odstopanja od hitrosti, ki bi jo krogla dosegla pri prostem padu.

2.2.1.3   Podporno ogrodje mora biti takšno, kot je prikazano na sliki 1 in opisano v odstavku 2.1.1.3.

2.2.2   Preskusni pogoji

Temperatura: 20 °C ± 5 °C

Tlak: 860 do 1 060 mbarov.

Relativna vlažnost: 60 ± 20 %.

2.2.3   Preskušanec

Preskušanec mora biti raven, kvadratne oblike, s stranico 300 +10/–0 mm ali izrezan iz najmanj ukrivljenega dela vetrobranskega stekla ali druge ukrivljene varnostne zasteklitve.

Preskusi se lahko izvajajo tudi na celotnem vetrobranskem steklu ali drugi ukrivljeni plošči varnostne zasteklitve. V tem primeru je treba zagotoviti primeren stik med varnostno zasteklitvijo in podporo.

2.2.4   Postopek

Preskušanec mora biti na predpisani temperaturi vsaj štiri ure pred preskusom.

Preskušanec se namesti na podporno napravo (odstavek 2.1.1.3). Ravnina preskušanca mora biti pravokotna na smer padca krogle, pri čemer je odstopanje največ 3°.

Pri stekloplastični zasteklitvi mora biti preskušanec trdno pritrjen na podporo.

Točka udarca mora biti na območju 25 mm od geometrijskega središča preskušanca.

Krogla mora udariti na površino preskušanca, ki je pri vgradnji na vozilo notranja površina plošče varnostnega stekla.

Krogla sme udariti samo enkrat.

3.   PRESKUS Z MODELOM GLAVE

3.1   Preskus z modelom glave brez merjenja pojemka

3.1.1   Preskusna oprema

Utež v obliki glave, izdelana kot krogelni ali polkrogelni model glave iz lepljenega trdega lesa in obložena z zamenljivo klobučevinasto oblogo ter z lesenim prečnim nosilcem ali brez njega. Med krogelnim modelom glave in prečnim nosilcem je lesen kos v obliki vratu, na drugem koncu prečnega nosilca pa pritrdilni drog.

Mere morajo biti v skladu s sliko 2. Skupna masa preskusne opreme mora biti 10 kg ± 0,2 kg.

Slika 2

Utež v obliki glave

Image

3.1.2   Naprava za zagotovitev prostega pada uteži v obliki glave s predpisane višine ali zagotovitev hitrosti, ki bi jo utež dosegla pri prostem padu. Če se uporabi naprava za izstrelitev uteži v obliki glave, mora biti hitrost uteži v tolerančnem območju ± 1 % odstopanja od hitrosti, ki bi jo utež dosegla pri prostem padu.

3.1.3   Podporna naprava, kakršna je prikazana na sliki 3, za preskušanje ravnih preskušancev. Naprava je sestavljena iz dveh jeklenih okvirov z obdelanimi naležnimi površinami širine 50 mm, nameščenih drug na drugega in obloženih z gumijasto podlogo debeline približno 3 mm, širine 15 mm ± 1 mm in trdote 70 IRHD. Zgornji okvir je pritrjen na spodnji okvir z najmanj osmimi vijaki.

3.1.4   Preskusni pogoji

Temperatura: 20 °C ± 5 °C

Tlak: 860 do 1 060 mbarov.

Relativna vlažnost: 60 ± 20 %.

3.1.5   Postopek

3.1.5.1   Preskus na ravnem preskušancu

Ravni preskušanec dolžine 1 100 mm +5/–2 mm in širine 500 mm +5/–2 mm mora biti na stalni temperaturi 20 °C ± 5 °C vsaj štiri ure pred preskusom.

Slika 3

Podpora za preskuse z modelom glave

Image

Preskušanec se pritrdi med podporna okvira (odstavek 3.1.3); z navorom zatezanja vijakov se zagotovi, da se preskušanec med preskusom ne premakne za več kot 2 mm. Ravnina preskušanca mora biti čim bolj pravokotna na smer padca uteži. Točka udarca uteži na preskušanca mora biti na območju do 40 mm od geometrijskega središča preskušanca na površini, ki je pri vgradnji na vozilo notranja površina varnostne zasteklitve, pri čemer sme utež udariti samo enkrat.

Klobučevinasto oblogo je treba zamenjati po 12 preskusih.

3.1.5.2   Preskusi celotnega vetrobranskega stekla (le pri višini pada 1,5 m ali manj)

Vetrobransko steklo se prosto položi na podporno napravo, podloženo z gumijastim trakom trdote 70 IRHD in debeline približno 3 mm, pri čemer je širina nalaganja stekla na trak po vsem obodu približno 15 mm.

Podpora je tog predmet, po obliki podoben vetrobranskemu steklu, tako da utež v obliki glave udari na notranjo površino. Vetrobransko steklo se po potrebi pritrdi na podporo.

Podpora leži na togem stojalu, podloženim z gumijasto ploščo trdote 70 IRHD in debeline približno 3 mm. Površina vetrobranskega stekla mora biti čim bolj pravokotna na smer padca uteži v obliki glave.

Točka udarca uteži v obliki glave mora biti v območju do 40 mm od geometrijskega središča vetrobranskega stekla na površini, ki je pri vgradnji na vozilo notranja površina varnostne zasteklitve, pri čemer sme utež udariti samo enkrat.

Klobučevinasto oblogo je treba zamenjati po 12 preskusih.

3.2.   Preskus z modelom glave z merjenjem pojemka

3.2.1   Preskusna oprema

Pri preskusih z modelom glave ob istočasni določitvi vrednosti HIC je padno telo model glave, kot je prikazano na sliki 2.1. Skupna masa modela glave mora biti 10,0 kg +0,2/–0,0 kg.

Na sredini osnovne plošče (24) je v težišču vgrajen triosni montažni nastavek (26), na katerega se pritrdijo merilniki pospeška (27). Merilniki pospeška morajo biti razporejeni pravokotno drug na drugega.

Lastnosti prožnosti temena udarne glave (18) in prevleke (19), nameščenih pod osnovno ploščo (24), so zelo podobne lastnostim prožnosti človeške lobanje. Lastnosti prožnosti modela glave pri udarcu se določajo na podlagi trdote in debeline vmesnega obroča (13) in temena udarne glave.

Slika 2.1

10-kilogramski model glave

Image

Seznam delov za 10-kilogramski model glave v zvezi s sliko 2.1

| Št. lege | Število kosov | Standardna oznaka | Material | Opombe |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | magnetno držalo | jeklo DIN 17100 | — |
| 2 | 1 | blažilnik vibracij | guma/jeklo | premer: 50 mm
  debelina: 30 mm
  navoj: M10 |
| 3 | 4 | HF konektor BNC | — | — |
| 4 | 1 | šestroba matica DIN 985 | — | — |
| 5 | 6 | ploščica DIN 125 | — | — |
| 6 | 3 | prehodni del | — | — |
| 7 | 6 | stebelni vijak DIN 912 | — | — |
| 8 | 3 | šestroba matica | — | — |
| 9 | 3 | ploščica | jeklo DIN 17100 | premer odprtine: 8 mm
  zunanji premer: 35 mm
  debelina: 1,5 mm |
| 10 | 3 | obroč iz gume | guma trdote 60 IRHD | premer odprtine: 8 mm
  zunanji premer: 30 mm
  debelina: 10 mm |
| 11 | 1 | dušilni obroč | papirni paket | premer odprtine: 120 mm
  zunanji premer: 199 mm
  debelina: 0,5 mm |
| 12 | — | — | — | — |
| 13 | 1 | vmesni obroč | butadienska guma, trdote IRHD približno 80 | premer odprtine: 129 mm
  zunanji premer: 192 mm
  debelina: 4 mm |
| 14 | 3 | vodilna cev | politetrafluoreten (PTFE) | notranji premer: 8 mm
  zunanji premer: 10 mm
  dolžina: 40 mm |
| 15 | 3 | šestroba matica | — | — |
| 16 | 3 | navojni sornik DIN 976 | — | — |
| 17 | 3 | navojni vložek | zlitina
  DIN 1709-GD-
  CuZn 37 Pb | — |
| 18 | 1 | teme udarne glave | poliamid 12 | — |
| 19 | 1 | prevleka | butadienska guma | debelina: 6 mm
  rebrasta na eni strani |
| 20 | 1 | vodilna puša | jeklo DIN 17100 | — |
| 21 | 4 | vijak z ugreznjeno glavo | — | — |
| 22 | 1 | dušilna plošča | papirni paket | premer: 65 mm
  debelina: 0,5 mm |
| 23 | — | — | — | — |
| 24 | 1 | osnovna plošča | jeklo DIN 17100 | — |
| 25 | 1 | stojni vijak s šestrobo priključno pušo | trdnostni razred 45H | — |
| 26 | 1 | triosni montažni nastavek | — | — |
| 27 | 3 | merilnik pospeška | — | — |
| 28 | 1 | leseni del | lepljeni gaber | — |
| 29 | 1 | plošča | zlitina (AlMg5) | — |
| 30 | 1 | zaščitna kapa | poliamid 12 | — |

Št. lege

Število kosov

Standardna oznaka

Material

Opombe

1

1

magnetno držalo

jeklo DIN 17100

—

2

1

blažilnik vibracij

guma/jeklo

premer: 50 mm

debelina: 30 mm

navoj: M10

3

4

HF konektor BNC

—

—

4

1

šestroba matica DIN 985

—

—

5

6

ploščica DIN 125

—

—

6

3

prehodni del

—

—

7

6

stebelni vijak DIN 912

—

—

8

3

šestroba matica

—

—

9

3

ploščica

jeklo DIN 17100

premer odprtine: 8 mm

zunanji premer: 35 mm

debelina: 1,5 mm

10

3

obroč iz gume

guma trdote 60 IRHD

premer odprtine: 8 mm

zunanji premer: 30 mm

debelina: 10 mm

11

1

dušilni obroč

papirni paket

premer odprtine: 120 mm

zunanji premer: 199 mm

debelina: 0,5 mm

12

—

—

—

—

13

1

vmesni obroč

butadienska guma, trdote IRHD približno 80

premer odprtine: 129 mm

zunanji premer: 192 mm

debelina: 4 mm

14

3

vodilna cev

politetrafluoreten (PTFE)

notranji premer: 8 mm

zunanji premer: 10 mm

dolžina: 40 mm

15

3

šestroba matica

—

—

16

3

navojni sornik DIN 976

—

—

17

3

navojni vložek

zlitina

DIN 1709-GD-

CuZn 37 Pb

—

18

1

teme udarne glave

poliamid 12

—

19

1

prevleka

butadienska guma

debelina: 6 mm

rebrasta na eni strani

20

1

vodilna puša

jeklo DIN 17100

—

21

4

vijak z ugreznjeno glavo

—

—

22

1

dušilna plošča

papirni paket

premer: 65 mm

debelina: 0,5 mm

23

—

—

—

—

24

1

osnovna plošča

jeklo DIN 17100

—

25

1

stojni vijak s šestrobo priključno pušo

trdnostni razred 45H

—

26

1

triosni montažni nastavek

—

—

27

3

merilnik pospeška

—

—

28

1

leseni del

lepljeni gaber

—

29

1

plošča

zlitina (AlMg5)

—

30

1

zaščitna kapa

poliamid 12

—

3.2.2   Nastavitev in umerjanje

Za izvajanje preskusa z modelom glave se model glave pritrdi na prečni nosilec sistema za vodenje (slika 2.2) in z dvižno napravo dvigne na zahtevano višino pada. Pri preskusu z modelom glave se prečni nosilec z modelom glave odklopi od dvižne naprave. Prečni nosilec z modelom glave prosto pada in ko doseže svetlobno zaporo, ki je nastavljiva po višini, se model odklopi od prečnega nosilca in prosto pade na vzorec, pri čemer padanje prečnega nosilca zaustavijo dušilniki.

Na padanje modela glave ne sme vplivati preskusna naprava ali povezovalni kabel, tako da model pospešuje le zaradi sile težnosti in pada navpično.

Slika 2.2

Preskusna oprema za preskus z modelom glave z merjenjem pojemka

Image

3.2.2.1   Merilna naprava, ki omogoča določitev vrednosti HIC z modelom glave iz odstavka 3.2.1.

3.2.2.2   Oprema za umerjanje modela glave

Preskusna naprava mora omogočiti nastavitev višin pada od 50 mm do 254 mm z natančnostjo do 1 mm. Sistem za vodenje pri tako majhnih višinah pada ni potreben.

Jeklena udarna plošča mora biti velika 600 mm × 600 mm in debela vsaj 50 mm. Udarna površina mora biti polirana:

površinska hrapavost Rmax = 1 mm, toleranca ploskosti t = 0,05 mm.

3.2.2.3   Umerjanje in nastavitev modela glave

Model glave je treba pred vsako serijo preskusov in po največ 50 preskusih iz ene serije umeriti in po potrebi nastaviti.

Udarna plošča mora biti čista in suha ter mora med preskusom ležati nepritrjena na betonski podlagi.

Model glave se spusti tako, da udari navpično na udarno ploščo. Višine pada (merjene od najnižje točke modela glave do površine udarne plošče) so 50, 100, 150 in 254 mm. Krivulje pojemka je treba zabeležiti.

Največji pojemek az s posameznih višin pada na os z mora biti znotraj mejnih vrednosti iz naslednje tabele:

| Višina pada v mm | Največji pojemek az kot večkratnik pospeška zaradi sile težnosti g |
| --- | --- |
| 50 | 64 ± 5 |
| 100 | 150 ± 7 |
| 150 | 150 ± 7 |
| 254 | 222 ± 12 |

Višina pada v mm

Največji pojemek az kot večkratnik pospeška zaradi sile težnosti g

50

64 ± 5

100

150 ± 7

150

150 ± 7

254

222 ± 12

Krivulje pojemka morajo temeljiti na unimodalnem nihanju. Krivulja pojemka pri višini pada 254 mm mora biti najmanj 1,2 ms in največ 1,5 ms nad 100 g.

Če zahteve iz odstavka 3.2.2.3 niso izpolnjene, je treba nastaviti lastnosti prožnosti modela glave tako, da se spremeni debelina vmesnega obroča (13) v osnovni plošči (24). Popravki so mogoči z nastavitvijo treh samozapornih šestrobih matic (8) na navojnih sornikih (16), s katerimi je teme udarne glave (18) pritrjeno na osnovno ploščo (24). Obroči iz gume (10) pod šestrobimi maticami (8) ne smejo biti krhki ali razpokani.

Prevleko (19) udarne površine in vmesni obroč (13) je treba po poškodbi vedno takoj zamenjati, zlasti če nastavitev modela glave ni več mogoča.

3.2.3   Podporno ogrodje za preskušanje ravnih preskušancev je takšno, kot je opisano v odstavku 3.1.3.

3.2.4   Preskusni pogoji so določeni v odstavku 3.1.4.

3.2.5   Preskusi na celotni zasteklitvi (pri višini pada od 1,5 m do 3 m). Zasteklitev se prosto položi na podporo, podloženo z gumijastim trakom trdote 70 IRHD in debeline približno 3 mm.

Zasteklitev se pritrdi na podporno napravo z ustreznimi napravami. Površina zasteklitve je čim bolj pravokotna na smer padca uteži v obliki glave. Točka udarca uteži v obliki glave mora biti v območju do 40 mm od geometrijskega središča zasteklitve na površini, ki je pri vgradnji na vozilo notranja površina plastične zasteklitve, pri čemer sme utež udarili samo enkrat.

Izbrano začetno višino pada je treba pri vsakem naslednjem preskusu zvišati za 0,5 m. Krivulje pojemka ob udarcu na vzorec za ax, ay in az je treba zabeležiti glede na čas t.

Po preskusu z modelom glave je treba preveriti, ali se je rob preskušane plošče v nosilcu premaknil za več kot 2 mm in ali je bila izpolnjena zahteva glede točke udarca. Vrednosti pospeškov ax in ay pri navpičnem udarcu morata biti manjši od 0,1 az.

3.2.6   Vrednotenje

Krivulje pojemka je treba vrednotiti na naslednji način:

| | Rezultirajoči pojemek ares(t) v težišču je treba določiti po enačbi (1) iz izmerjenih krivulj pojemka ax(t), ay(t) in az(t) ter izraziti kot večkratnik pospeškov zaradi sile težnosti.






  (1) | |
| --- | --- | --- |

Rezultirajoči pojemek ares(t) v težišču je treba določiti po enačbi (1) iz izmerjenih krivulj pojemka ax(t), ay(t) in az(t) ter izraziti kot večkratnik pospeškov zaradi sile težnosti.

(1)

Formula

| | Določiti je treba čas, v katerem pojemek ares stalno presega vrednost 80 g in največjo vrednost tega pojemka. Vrednost HIC se izračuna kot merjenje nevarnosti tope poškodbe lobanje in možganov po naslednji enačbi (2):






  (2) | |
| --- | --- | --- |

Določiti je treba čas, v katerem pojemek ares stalno presega vrednost 80 g in največjo vrednost tega pojemka. Vrednost HIC se izračuna kot merjenje nevarnosti tope poškodbe lobanje in možganov po naslednji enačbi (2):

(2)

Formula

| | Meji integralov t1 in t2 je treba izbrati tako, da integral zajame največjo vrednost. |
| --- | --- |

Meji integralov t1 in t2 je treba izbrati tako, da integral zajame največjo vrednost.

4.   PRESKUS ODPORNOSTI PROTI ODRGNJENJU

4.1   Preskusna oprema

4.1.1   Pripravo za odrgnjenje (1), shematsko prikazano na sliki 4, sestavljajo: vodoravna obračalna miza z vpenjalno napravo v središču, ki se vrti v nasprotni smeri urinih kazalcev s hitrostjo od 65 do 75 vrt/min.

Slika 4

Shema naprave za abrazijo

Image

Dve obteženi vzporedni ročici, od katerih ima vsaka nameščeno posebno abrazivno kolo, ki se prosto vrti na vodoravni osi s krogličnimi ležaji; vsako kolo pritiska na preskusni vzorec z maso 500 g.

Obračalna miza se mora vrteti enakomerno in približno v eni ravnini (odklon od te ravnine ne sme presegati ± 0,05 mm na razdalji 1,6 mm od roba obračalne mize).

Kolesi morata biti nameščeni tako, da se dotikata preskušanca in vrtita v nasprotnih smereh tako, da nanj pritisneta in ga s tem odrgneta dvakrat na obrat vzdolž krivulj, ki očrtujeta kolobar površine približno 30 cm2.

4.1.2   Abrazivna kolesa (2) premera od 45 do 50 mm in debeline 12,5 mm morajo biti izdelana iz posebej fino presejanega brusnega materiala, vlitega v srednje trdo gumo. Trdota koles mora biti 72 ± 5 IRHD, pri čemer se izmeri na štirih med seboj enako oddaljenih točkah vzdolž srednjice abrazivne površine pod silo, ki deluje pravokotno na premer kolesa, in odčita 10 sekund po polni obremenitvi s silo.

Abrazivna kolesa je treba pripraviti za uporabo s počasnim obračanjem po ravni stekleni ploskvi, tako da dobijo popolnoma ravno površino.

4.1.3   Izvor svetlobe je žarnica z žarilno nitko v paralelepipedu z merami 1,5 mm × 1,5 mm × 3 mm. Napetost na žarilni nitki mora biti taka, da je barvna temperatura 2 856 ± 50 K. Napetost se stabilizira na ± 1/1 000. Instrument za merjenje napetosti mora biti dovolj točen.

4.1.4   Optični sistem sestavlja leča z goriščno razdaljo f najmanj 500 mm in s korekcijo kromatične aberacije. Celotna odprtina leče ne sme presegati f/20. Razdalja med lečo in izvorom svetlobe se nastavi tako, da nastane čim bolj vzporeden svetlobni žarek. Žarek se omeji z vstavljeno zaslonko na premer 7 mm ± 1 mm. Ta zaslonka se postavi na razdalji 100 mm ± 50 mm od leče, na nasprotni strani od izvora svetlobe.

4.1.5   Opremo za merjenje razpršene svetlobe (glej sliko 5) sestavljajo fotoelektrična celica z Ulbrichtovo kroglo premera od 200 do 250 mm. Krogla mora imeti vstopno in izstopno odprtino za svetlobo. Vstopna odprtina mora biti okrogla, pri čemer mora biti njen premer vsaj dvakrat večji od premera svetlobnega žarka. Izstopna odprtina krogle mora biti opremljena s svetlobno pastjo ali refleksijskim standardom v skladu z odstavkom 4.4.3. spodaj. Svetlobna past mora absorbirati vso svetlobo, kadar v svetlobnem žarku ni preskušanca.

Os svetlobnega žarka mora potekati skozi središče vstopne in izstopne odprtine. Premer izstopne odprtine b mora biti 2 a.tan 4°, pri čemer je a. premer krogle. Fotoelektrična celica mora biti nameščena tako, da je ne more doseči svetloba, ki prihaja neposredno skozi vstopno odprtino ali ki se odbije od refleksijskega standarda.

Notranji površini Ulbrichtove krogle in refleksijskega standarda morata imeti praktično enako svetlobno odbojnost ter sta matirani in neselektivni.

Izhodni signal fotoelektrične celice mora biti linearen v mejah ±2 % na območju uporabljenih svetlobnih jakosti. Instrument mora biti zasnovan tako, da se kazalec galvanometra pri temni krogli ne odkloni.

Celotno napravo je treba redno preverjati s kalibracijskimi etaloni opredeljene motnosti.

Če je merjenje motnosti opravljeno z opremo ali po metodah, različnih od zgoraj opredeljenih, je treba rezultate po potrebi popraviti, tako da se uskladijo z rezultati, dobljenimi z zgoraj opisano napravo.

Slika 5

Merilnik motnosti

Image

4.2   Preskusni pogoji

Temperatura: 20 °C ± 5 °C

Tlak: 860 do 1 060 mbarov.

Relativna vlažnost: 60 ± 20 %.

4.3   Preskušanci

Preskušanci morajo biti ravni kvadrati s stranico 100 mm s čim bolj ravnima in vzporednima površinama, pri čemer morajo imeti po potrebi na sredini pritrdilno izvrtino premera 6,4 mm.

4.4   Postopek

Preskus odrgnjenja se opravi na površini preskušanca, ki je po vgradnji zasteklitve na vozilo zunanja površina, pri plastičnem materialu pa tudi na notranji površini.

4.4.1   Neposredno pred odrgnjenjem in po njem se preskušanec očisti tako:

| (a) | obriše se z bombažno krpo pod tekočo čisto vodo; |
| --- | --- |

(a)

obriše se z bombažno krpo pod tekočo čisto vodo;

| (b) | opere se z destilirano ali demineralizirano vodo; |
| --- | --- |

(b)

opere se z destilirano ali demineralizirano vodo;

| (c) | posuši se s curkom kisika ali dušika; |
| --- | --- |

(c)

posuši se s curkom kisika ali dušika;

| (d) | z rahlim brisanjem z vlažno bombažno krpo se odstranijo morebitni sledovi vode. Po potrebi se posuši z rahlim obojestranskim drgnjenjem med bombažnima krpama. |
| --- | --- |

(d)

z rahlim brisanjem z vlažno bombažno krpo se odstranijo morebitni sledovi vode. Po potrebi se posuši z rahlim obojestranskim drgnjenjem med bombažnima krpama.

Izogibati se je treba vsake obdelave z ultrazvočno opremo. Po čiščenju se lahko preskušanec prijema le na robovih, hrani pa se tako, da se njegove površine ne poškodujejo ali onesnažijo.

4.4.2   Pred preskusom je treba hraniti preskušanec vsaj 48 ur pri temperaturi 20 °C ± 5 °C in relativni vlažnosti 60 ± 20 %.

4.4.3   Takoj po tem se preskušanec položi pred vstopno odprtino Ulbrichtove krogle. Kot med normalo (pravokotnico) na površino preskušanca in osjo svetlobnega žarka ne sme presegati 8°.

Opraviti je treba štiri meritve, kot je navedeno v naslednji tabeli:

| Meritev | S preskušancem | S svetlobno pastjo | Z refleksijskim standardom | Odčitana velikost |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| T1 | ne | ne | da | vpadna svetloba |
| T2 | da | ne | da | vsa svetloba, ki jo prepušča preskušanec |
| T3 | ne | da | ne | svetloba, ki jo razpršuje priprava |
| T4 | da | da | ne | svetloba, ki jo razpršujeta priprava in preskušanec |

Meritev

S preskušancem

S svetlobno pastjo

Z refleksijskim standardom

Odčitana velikost

T1

ne

ne

da

vpadna svetloba

T2

da

ne

da

vsa svetloba, ki jo prepušča preskušanec

T3

ne

da

ne

svetloba, ki jo razpršuje priprava

T4

da

da

ne

svetloba, ki jo razpršujeta priprava in preskušanec

Opraviti je treba dodatne meritve za T1, T2, T3 in T4 na drugih predpisanih točkah preskušanca, da se zagotovi enakomernost.

Celotna prepustnost se izračuna po formuli Formula.

Difuzna prepustnost Td se izračuna po formuli Td:

Formula

Izračuna se odstotek razpršene motnosti ali razpršene svetlobe ali obeh:

Formula

Po zgornji enačbi se izračuna začetna motnost preskušanca na vsaj štirih med seboj enako oddaljenih mestih na neodrgnjenem območju. Izračunajo se povprečne vrednosti rezultatov za vsak preskušanec. Namesto s štirimi meritvami se lahko povprečna vrednost dobi z enakomernim vrtenjem preskušanca s hitrostjo 3 vrt/min ali več.

Za vsak tip varnostne zasteklitve je treba opraviti tri preskuse z enako obremenitvijo. Motnost se uporabi kot merilo odrgnjenja površine po preskusu odpornosti proti odrgnjenju.

Po zgornji enačbi se izmeri svetloba, razpršena po odrgnjeni sledi, na najmanj štirih, med seboj enako oddaljenih mestih vzdolž sledi. Izračunajo se povprečne vrednosti rezultatov za vsak preskušanec. Namesto s štirimi meritvami se lahko povprečna vrednost dobi z enakomernim vrtenjem preskušanca s hitrostjo 3 vrt/min ali več.

4.5   Preskus odrgnjenja se opravi le, če preskuševalni laboratorij ob upoštevanju razpoložljivih podatkov oceni, da je potreben.

Pri spremembi vmesnega sloja ali debeline materiala običajno ni treba ponoviti preskusa, razen pri uporabi stekloplastičnega materiala.

4.6   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

Sekundarne značilnosti se ne upoštevajo.

5.   PRESKUS ODPORNOSTI PROTI VISOKI TEMPERATURI

5.1   Postopek

Trije preskusni vzorci ali trije kvadratni preskušanci z merami najmanj 300 mm × 300 mm, ki jih laboratorij odvzame s treh vetrobranskih stekel ali drugih treh steklenih plošč, se segrejejo na 100 °C; pri tem mora biti en rob preskušanca tudi del zgornjega roba steklene plošče. Ta temperatura se vzdržuje dve uri, nato se vzorci ali preskušanci ohladijo na sobno temperaturo. Če sta obe zunanji površini varnostne zasteklitve iz neorganskega materiala, se lahko preskus opravi tako, da se vzorec navpično potopi v vrelo vodo za predpisan čas, pri čemer je treba paziti, da se ne izpostavi prevelikim toplotnim šokom. Če so preskušanci izrezani iz vetrobranskega stekla, mora biti en rob vzorca del roba vetrobranskega stekla.

5.2   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

| | Brezbarvno steklo | Obarvano steklo |
| --- | --- | --- |
| Obarvanost vmesnega sloja | 1 | 2 |

Brezbarvno steklo

Obarvano steklo

Obarvanost vmesnega sloja

1

2

Druge sekundarne značilnosti se ne upoštevajo.

5.3   Razlaga rezultatov

| 5.3.1 | Rezultat preskusa odpornosti proti visoki temperaturi je zadovoljiv, če se več kot 15 mm od neobrezanega roba ali več kot 25 mm od obrezanega roba ali več kot 10 mm od razpoke, ki morda nastane med preskusom, na preskušancu ali vzorcu ne pojavijo mehurčki ali druge napake. |
| --- | --- |

5.3.1

Rezultat preskusa odpornosti proti visoki temperaturi je zadovoljiv, če se več kot 15 mm od neobrezanega roba ali več kot 25 mm od obrezanega roba ali več kot 10 mm od razpoke, ki morda nastane med preskusom, na preskušancu ali vzorcu ne pojavijo mehurčki ali druge napake.

| 5.3.2 | Serija preskušancev ali vzorcev za homologacijo je z vidika preskusa odpornosti proti visoki temperaturi zadovoljiva, če so rezultati vseh preskusov zadovoljivi. |
| --- | --- |

5.3.2

Serija preskušancev ali vzorcev za homologacijo je z vidika preskusa odpornosti proti visoki temperaturi zadovoljiva, če so rezultati vseh preskusov zadovoljivi.

6.   PRESKUS ODPORNOSTI PROTI SEVANJU

6.1   Preskusna metoda

6.1.1   Preskusna oprema

6.1.1.1   Vir sevanja sestavlja srednjetlačna živosrebrna obločnica s cevastim balonom iz brezozonskega kremenčevega stekla; os balona žarnice je navpična. Nazivni meri svetilke morata biti: dolžina 360 mm in premer 9,5 mm. Dolžina obloka mora biti 300 ± 4 mm. Svetilka mora delovati z močjo 750 ± 50 W.

Uporabi se lahko tudi poljuben drug vir sevanja z enakim učinkom, kot ga ima zgoraj opisana svetilka. Enakost učinkovanja drugega vira sevanja se preveri s primerjavo energije, ki seva v območju valovnih dolžin od 300 do 450 nm; vse druge valovne dolžine se izločijo z ustreznimi filtri. Alternativni vir sevanja se mora uporabljati s temi filtri.

Pri varnostni zasteklitvi, pri kateri ni zadovoljive soodvisnosti med tem preskusom in pogoji uporabe, je treba prilagoditi preskusne pogoje.

6.1.1.2   Napajalni transformator in vžigalna naprava, ki omogočata napajanje svetilke (odstavek 6.1.1.1) z vžigalno napetostjo najmanj 1 100 V in delovno napetostjo 500 ± 50 V.

6.1.1.3.   Naprava za namestitev in vrtenje preskušancev s hitrostjo od 1 do 5 vrt/min okrog središčno nameščenega vira sevanja, tako da se zagotovi enakomerna izpostavljenost sevanju.

6.1.2.   Preskušanci

6.1.2.1.   Velikost preskušancev mora biti 76 × 300 mm.

6.1.2.2   Laboratorij izreže preskušance iz zgornjega dela zasteklitve na naslednji način:

pri steklenih ploščah gornji rob preskušanca sovpada z gornjim robom steklene plošče;

pri vetrobranskih steklih gornji rob preskušanca sovpada z gornjo mejo območja, za katerega je treba preveriti in ugotoviti normalno prepustnost v skladu z odstavkom 9.1.2.2 te priloge.

6.1.3   Postopek

Na treh preskušancih se pred izpostavitvijo sevanju preveri normalna prepustnost svetlobe v skladu z odstavkoma 9.1.1 in 9.1.2 te priloge. Del vsakega preskušanca je treba zavarovati pred sevanjem, nato se preskušanec položi na preskusno napravo 230 mm od osi svetilke in vzporedno s to osjo. Med preskusom mora imeti preskušanec temperaturo 45 °C ± 5 °C.

Površina preskušanca, ki je po vgradnji na vozilo zunanja površina stekla, mora biti obrnjena proti svetilki. Pri uporabi svetilke tipa iz odstavka 6.1.1.1 je čas izpostavitve 100 ur. Po izpostavitvi sevanju na izpostavljeni površini vsakega preskušanca se ponovno izmeri normalna prepustnost svetlobe.

6.1.4   Vsak preskušanec ali vzorec (skupaj trije) je treba po zgoraj opisanem postopku izpostaviti sevanju tako, da sevanje na vsaki točki preskušanca ali vzorca vpliva na uporabljen vmesni sloj tako, kot bi vplivalo sončno sevanje jakosti 1 400 W/m2 v 100 urah.

6.2   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

| | Brezbarvno steklo | Obarvano steklo |
| --- | --- | --- |
| Obarvanost stekla: | 2 | 1 |
| Obarvanost vmesnega sloja: | 1 | 2 |

Brezbarvno steklo

Obarvano steklo

Obarvanost stekla:

2

1

Obarvanost vmesnega sloja:

1

2

Druge sekundarne značilnosti se ne upoštevajo.

6.3   Razlaga rezultatov

6.3.1   Rezultat preskusa odpornosti proti sevanju je zadovoljiv, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

6.3.1.1   skupna prepustnost svetlobe, izmerjena v skladu z odstavkoma 9.1.1 in 9.1.2 te priloge, ne sme biti manjša od 95 % vrednosti, izmerjene pred izpostavitvijo sevanju, in ne sme biti manjša od:

6.3.1.1.1   70 % pri vetrobranskem steklu in drugi zasteklitvi, ki je vgrajena v legi, pomembni za vidljivost pri vožnji.

6.3.2   Serija preskušancev ali vzorcev za homologacijo je z vidika preskusa odpornosti proti sevanju zadovoljiva, če so rezultati vseh preskusov zadovoljivi.

6.4   Odpornost proti simuliranim vremenskim vplivom

6.4.1   Preskusna metoda

6.4.1.1   Preskusna oprema

6.4.1.1.1   Ksenonska svetilka z dolgim oblokom

Vir sevanja pri napravi za izpostavljanje vremenskim vplivom (3) je ksenonska svetilka z dolgim oblokom, vendar so dovoljene tudi druge metode, ki zagotavljajo zahtevano raven izpostavljenosti ultravijoličnemu sevanju. Prednost ksenonske žarnice z dolgim oblokom je, da ob uporabi pravilnih filtrov in pravilnem delovanju oddaja svetlobni spekter, ki se najbolj približa spektru naravne sončne svetlobe. Zato je treba kremenčevo ksenonsko gorilno cev opremiti z ustreznimi optičnimi filtri iz borsilikatnega stekla (4). Uporabljene ksenonske svetilke morajo delovati s primernim sistemom napajana z energijo s frekvenco 50 ali 60 Hz s primernimi zagonskimi transformatorji in električno opremo.

Naprava za izpostavljanje vremenskim vplivom mora vključevati opremo, potrebno za merjenje in/ali kontrolo:

| (a) | sevanja; |
| --- | --- |

(a)

sevanja;

| (b) | temperature črnega telesa; |
| --- | --- |

(b)

temperature črnega telesa;

| (c) | škropljenja vode; |
| --- | --- |

(c)

škropljenja vode;

| (d) | programa ali cikla delovanja. |
| --- | --- |

(d)

programa ali cikla delovanja.

Naprava za izpostavljanje vremenskim vplivom mora biti narejena iz inertnih materialov, ki ne bodo onesnažili vode, uporabljene pri preskusu.

Sevanje je treba meriti na površini preskušanca in kontrolirati v skladu s priporočili proizvajalca naprave.

Skupno izpostavljanje ultravijoličnemu (5) sevanju (džul na m2) je treba meriti ali izračunati in se šteje kot glavno merilo izpostavljanja preskušanca.

6.4.1.2   Preskušanci

Mere preskušancev morajo biti take, kot so določene v ustrezni preskusni metodi za lastnost ali lastnosti, ki jih je treba meriti po izpostavljanju vremenskim vplivom.

Določiti je treba število kontrolnih vzorcev in preskušancev za vsak preskusni pogoj ali fazo izpostavljanja poleg tistih, ki so predpisani za vizualno oceno glede na število, ki je potrebno za preskusne metode.

Priporočeno je, da se vizualno ocenjevanje opravlja na največjih preskušancih.

6.4.1.3   Postopek

V skladu z odstavkom 9.1 te priloge je treba izmeriti prepustnost svetlobe preskusnih vzorcev, ki bodo izpostavljeni preskusu. V skladu z odstavkom 4. te priloge je treba izmeriti odpornost površine kontrolnih vzorcev proti odrgnjenju. Površina vsakega preskušanca, ki je po vgradnji na vozilo zunanja površina, mora biti obrnjena proti svetilki. Ostali pogoji izpostavljanja so naslednji:

6.4.1.3.1   Razlike v sevanju na celotni površini preskusnega vzorca ne smejo biti večje kot ± 10 %.

6.4.1.3.2   V ustreznih intervalih je treba filtre svetilke oprati z detergentom in vodo. Obločne ksenonske filtre je treba zamenjati v skladu z navodili proizvajalca opreme.

6.4.1.3.3   Med suhim delom cikla je treba kontrolirati temperaturo naprave za izpostavljanje s pomočjo cirkulacije zadostne količine zraka, da se vzdržuje konstantna temperatura črnega telesa.

V ksenonski obločni napravi za izpostavljanje mora biti ta temperatura 70 ± 3 °C, kot je prikazano na sevalnem termometru ali drugem ustreznem termometru.

Merilnik sevanja črnega telesa mora biti vgrajen v ogrodje preskusnega vzorca, odčitanja pa je treba opraviti v točki, kjer se zaradi izpostavitve svetlobi razvije največja toplota.

6.4.1.3.4   Med suhimi deli cikla je treba relativno vlažnost v napravi za izpostavljanje uravnati na 50 ± 5 %.

6.4.1.3.5   Deionizirana voda, ki se uporablja v ciklu škropljenja, mora vsebovati manj kot 1 ppm delcev silicijevega dioksida in ne sme puščati trajnih oblog ali ostankov na preskusnih vzorcih, ki bi motili nadaljnje meritve.

6.4.1.3.6   Vrednost pH vode mora biti od 6,0 do 8,0, prevodnost pa mora biti manjša od 5 microsiemensov.

6.4.1.3.7   Temperatura vode pri vstopu v napravo za izpostavljanje mora biti enaka temperaturi okolja.

6.4.1.3.8   Pri stiku s preskusnim vzorcem mora biti voda drobno razpršena in v zadostni količini, da se vzorci namočijo enakomerno takoj po udarcu.

Razpršena voda se usmeri le na površino preskusnega vzorca, ki je obrnjen proti izvoru svetlobe. Ponovno kroženje škropljene vode ali potapljanje vzorcev v vodo ni dovoljeno.

6.4.1.3.9   Preskusni vzorci se morajo vrteti okrog obloka tako, da se doseže enakomerna razporeditev svetlobe. Vsi prostori v preskusni napravi morajo biti izpolnjeni z vzorci ali njihovimi nadomestki, da se zagotovi vzdrževanje enakomerne razporeditve temperature. Preskusni vzorci morajo biti vgrajeni v okvirje s hrbtiščem, obrnjenim proti stenam naprave. Vendar svetloba, odbita od sten naprave, ne sme zadeti hrbtne površine preskusnih vzorcev. Po potrebi se lahko hrbtne strani vzorcev tudi zaslonijo, da se prepreči vpad odbite svetlobe, če pri tem ni ovirano prosto kroženje zraka na površini preskusnih vzorcev.

6.4.1.3.10   Preskusna naprava deluje tako, da zagotavlja stalno svetlobo in škropljenje z vodo v 2-urnih ciklih. Vsak 2-urni cikel je razdeljen na obdobja, ko so preskusni vzorci 102 minuti izpostavljeni svetlobi brez škropljenja z vodo, 18 minut pa so izpostavljeni svetlobi s škropljenjem z vodo.

6.4.1.4   Vrednotenje

Po izpostavljanju se preskušanci lahko po potrebi očistijo na način, ki ga priporoči njihov proizvajalec, da se odstranijo morebitni ostanki.

Izpostavljeni preskušanci se vrednotijo vizualno glede na naslednje lastnosti:

| (a) | mehurčki; |
| --- | --- |

(a)

mehurčki;

| (b) | barva; |
| --- | --- |

(b)

barva;

| (c) | motnost; |
| --- | --- |

(c)

motnost;

| (d) | opazna razgradnja. |
| --- | --- |

(d)

opazna razgradnja.

Izmeriti je treba prepustnost svetlobe izpostavljenih preskušancev.

6.4.1.5   Prikaz rezultatov

V poročilu je treba navesti vizualno vrednotenje izpostavljenih preskušancev ob primerjanju videza vsakega izpostavljenega preskušanca z videzom kontrolnega vzorca, ki ni bil izpostavljen.

Izmerjena normalna prepustnost svetlobe ne sme odstopati od vrednosti prvotnih preskusov na neizpostavljenih vzorcih več kot 5 %, pri čemer ne sme biti manjša od:

70 % pri vetrobranskem steklu in drugi zasteklitvi, ki je vgrajena v legi, pomembni za vidljivost pri vožnji.

7.   PRESKUS ODPORNOSTI PROTI VLAGI

7.1   Postopek

Trije vzorci ali trije kvadratni preskušanci z merami najmanj 300 × 300 mm se za dva tedna navpično postavijo v zaprto posodo s temperaturo 50 ± 2 °C in relativno vlažnostjo 95 ± 4 %. V primeru zasteklitve iz toge plastike in enot večslojnega izolacijskega stekla iz toge plastike je število vzorcev deset.

Preskušance se pripravi tako, da:

| (a) | vsaj en rob preskušanca sovpada z robom steklene plošče, iz katere je vzet preskušanec; |
| --- | --- |

(a)

vsaj en rob preskušanca sovpada z robom steklene plošče, iz katere je vzet preskušanec;

| (b) | če se hkrati preskuša več preskušancev, je treba zagotoviti zadosten vmesni prostor med njimi. |
| --- | --- |

(b)

če se hkrati preskuša več preskušancev, je treba zagotoviti zadosten vmesni prostor med njimi.

Poskrbeti je treba, da kondenzat s sten in stropa preskusne komore ne kaplja na preskušance.

7.2   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

| | Brezbarvno steklo | Obarvano steklo |
| --- | --- | --- |
| Obarvanost vmesnega sloja: | 1 | 2 |

Brezbarvno steklo

Obarvano steklo

Obarvanost vmesnega sloja:

1

2

Druge sekundarne značilnosti se ne upoštevajo.

7.3   Razlaga rezultatov

| 7.3.1 | Varnostna zasteklitev je glede odpornosti proti vlagi zadovoljiva, če se dlje kot 10 mm od neobrezanih robov in dlje kot 15 mm od obrezanih robov ne opazi nobena bistvena sprememba potem, ko so bile plošče navadnega in predpripravljenega lepljenega stekla dve uri, plošče s plastično prevleko in stekloplastične plošče pa 48 ur pri temperaturi okolice. |
| --- | --- |

7.3.1

Varnostna zasteklitev je glede odpornosti proti vlagi zadovoljiva, če se dlje kot 10 mm od neobrezanih robov in dlje kot 15 mm od obrezanih robov ne opazi nobena bistvena sprememba potem, ko so bile plošče navadnega in predpripravljenega lepljenega stekla dve uri, plošče s plastično prevleko in stekloplastične plošče pa 48 ur pri temperaturi okolice.

| 7.3.2 | Serija preskušancev ali vzorcev, predložena v homologacijo, je z vidika preskusa odpornosti proti vlagi zadovoljiva, če so rezultati vseh preskusov zadovoljivi. |
| --- | --- |

7.3.2

Serija preskušancev ali vzorcev, predložena v homologacijo, je z vidika preskusa odpornosti proti vlagi zadovoljiva, če so rezultati vseh preskusov zadovoljivi.

8.   PRESKUS ODPORNOSTI PROTI TEMPERATURNIM SPREMEMBAM

8.1   Preskusna metoda

Preskušanca z merami 300 mm × 300 mm se za 6 ur postavita v zaprto posodo s temperaturo –40 °C ± 5 °C; nato se za eno uro postavita na prosto pri temperaturi 23 °C ± 2 °C ali dokler se njuna temperatura ne stabilizira. Nato se za 3 ure postavita na zračni tok temperature 72 °C ± 2 °C. Ko se preskušanca ponovno postavita na prosto pri temperaturi 23 °C ± 2 °C in se ohladita na navedeno temperaturo, se pregledata.

8.2   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

| | Brezbarvno steklo | Obarvano steklo |
| --- | --- | --- |
| Obarvanost vmesnega sloja ali plastične prevleke | 1 | 2 |

Brezbarvno steklo

Obarvano steklo

Obarvanost vmesnega sloja ali plastične prevleke

1

2

Druge sekundarne značilnosti se ne upoštevajo.

8.3   Razlaga rezultatov

Rezultat preskusa odpornosti proti temperaturnim spremembam je zadovoljiv, če na preskušancih niso vidne razpoke, motnost, luščenje slojev ali druge vidne okvare.

9.   OPTIČNE LASTNOSTI

9.1   Preskus prepustnosti svetlobe

9.1.1   Preskusna oprema

9.1.1.1   Izvor svetlobe je žarnica z žarilno nitko v paralelepipedu z merami 1,5 mm × 1,5 mm × 3 mm. Napetost na žarilni nitki mora biti taka, da je barvna temperatura 2 856 K ± 50 K. Napetost se stabilizira na ± 1/1 000. Instrument za merjenje napetosti mora biti dovolj točen.

9.1.1.2   Optični sistem sestavlja leča z goriščno razdaljo f najmanj 500 mm in s korekcijo kromatične aberacije. Celotna odprtina leče ne sme presegati f/20. Razdalja med lečo in izvorom svetlobe se nastavi tako, da nastane čim bolj vzporeden svetlobni žarek. Žarek se omeji z vstavljeno zaslonko na premer 7 mm ± 1 mm. Ta zaslonka se postavi na razdalji 100 mm ± 50 mm od leče, na nasprotni strani od izvora svetlobe. Merjenje mora potekati v središču svetlobnega žarka.

9.1.1.3   Merilna oprema

Sprejemnik mora imeti relativno spektralno občutljivost skladno z relativno spektralno svetlobno učinkovitostjo standardnega fotometričnega opazovalca ICI (6) za fotopični vid. Občutljiva površina sprejemnika je prevlečena s snovjo, ki razprši svetlobo, in mora biti najmanj dvakrat večja od prereza svetlobnega žarka, ki ga oddaja optični sistem. Če se uporabi Ulbrichtova krogla, mora biti površina odprtine krogle vsaj dvakrat večja od vzporednega dela žarka.

Linearnost sprejemnika in priključenega kazalnega instrumenta mora biti boljša od 2 % efektivnega dela merilne lestvice.

Sprejemnik mora ležati na osi svetlobnega žarka.

9.1.2   Postopek

Občutljivost merilnega sistema se nastavi tako, da instrument za prikaz odziva sprejemnika kaže 100 razdelkov, kadar preskušanec ni vstavljen v svetlobno pot. Kadar na sprejemnik svetloba ne pada, mora instrument kazati vrednost nič.

Preskušanec se postavi pred sprejemnik, pri čemer je razdalja med njima približno pet premerov sprejemnika. Plošča varnostnega stekla se namesti med zaslonko in sprejemnik ter naravna tako, da je vpadni kot svetlobnega žarka enak 0 ± 5°. Izmeri se normalna prepustnost preskušanca in za vsako merilno mesto se s kazalnega instrumenta odčita število razdelkov n. Normalna prepustnost svetlobe tr je enaka n/100.

9.1.2.1   Pri vetrobranskih steklih se lahko uporabijo alternativne preskusne metode, pri katerih se uporabi preskušanec, izrezan iz najbolj ravnega dela vetrobranskega stekla, ali posebej pripravljen ravni kvadratni preskušanec enakega materiala in enake debeline kot pravo vetrobransko steklo, pri čemer se meritve opravijo pravokotno na stekleno ploščo.

9.1.2.2   Pri vetrobranskih steklih za vozila kategorije M1
   (7) se mora preskus opraviti na preskusni površini B, določeni v odstavku 2.3 Priloge 18, kar izključuje vsako neprozorno zatemnitev na njej;

pri vetrobranskih steklih za vozila kategorije N1 lahko proizvajalec zahteva, da se enak preskus opravi na preskusni površini B, določeni v odstavku 2.3 Priloge 18, kar izključuje vsako neprozorno zatemnitev na njej, ali v območju I, določenem v odstavku 9.2.5.2.3 te priloge;

pri vetrobranskih steklih za druge kategorije vozil se mora preskus opraviti v območju I, določenem v odstavku 9.2.5.2.3 te priloge.

Vendar se za kmetijske in gozdarske traktorje ter vozila, ki se uporabljajo na gradbiščih, za katera ni mogoče določiti območja I, preskus izvede v območju I', kot je določeno v odstavku 9.2.5.3 te priloge.

9.1.3   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

| | Brezbarvno steklo | Obarvano steklo |
| --- | --- | --- |
| Obarvanost stekla | 1 | 2 |
| Obarvanost vmesnega sloja
  (pri lepljenih vetrobranskih steklih) | 1 | 2 |
| | Ni vključeno | Vključeno |
| Zasenčena in/ali neprozorna zatemnitev | 1 | 2 |

Brezbarvno steklo

Obarvano steklo

Obarvanost stekla

1

2

Obarvanost vmesnega sloja

(pri lepljenih vetrobranskih steklih)

1

2

Ni vključeno

Vključeno

Zasenčena in/ali neprozorna zatemnitev

1

2

Druge sekundarne značilnosti se ne upoštevajo.

9.1.4   Razlaga rezultatov

Normalna prepustnost svetlobe se izmeri v skladu z odstavkom 9.1.2 te priloge, rezultat pa se zabeleži. V primeru vetrobranskega stekla ta ne sme biti manjša od 70 %. Če gre za zasteklitev, ki ni vetrobransko steklo, so zahteve določene v Prilogi 21.

9.2   Preskus optičnega popačenja

9.2.1   Področje uporabe

Opredeljena metoda je metoda projiciranja, ki omogoča vrednotenje optičnega popačenja varnostne zasteklitve.

9.2.1.1   Opredelitve pojmov

9.2.1.1.1   „Optični odklon“ pomeni kot med dejansko in navidezno smerjo točke, prikazane skozi ploščo vetrobranskega stekla; velikost kota je funkcija vpadnega kota smeri opazovanja, debeline in nagiba vetrobranskega stekla ter polmera ukrivljenosti „r“ na mestu vpada.

9.2.1.1.2   Optično popačenje v smeri M-M': algebraična razlika kotnih odklonov Da, izmerjenih med dvema točkama M in M' na površini steklene plošče, pri čemer je razdalja med točkama taka, da je razdalja med njunima projekcijama na ravnino, pravokotnima na ravnino pogleda, enaka dani razdalji Dx (glej sliko 6).

Popačenje v nasprotni smeri urinih kazalcev se upošteva kot pozitivno, popačenje v smeri urinih kazalcev pa kot negativno.

9.2.1.1.3   Optično popačenje na točki M: največje optično popačenje za vse smeri M-M' iz točke M.

Slika 6

Shematski prikaz optičnega popačenja

Image

9.2.1.2   Preskusna oprema

Ta metoda zahteva projiciranje ustreznega diapozitiva (rastrske slike) na projekcijski zaslon skozi preskušano varnostno zasteklitev. Sprememba projicirane slike ob vstavitvi varnostne zasteklitve v pot svetlobe pomeni merilo popačenja.

Preskusna oprema obsega naslednje naprave, razporejene, kot kaže slika 9.

9.2.1.2.1   Projektor dobre kakovosti, s točkovnim izvorom svetlobe velike jakosti, ki ima na primer naslednje značilnosti:

| | goriščna razdalja najmanj 90 mm; |
| --- | --- |

goriščna razdalja najmanj 90 mm;

| | odprtina približno 1/2,5; |
| --- | --- |

odprtina približno 1/2,5;

| | kremenska halogenska žarnica z močjo 150 W (pri uporabi brez filtra); |
| --- | --- |

kremenska halogenska žarnica z močjo 150 W (pri uporabi brez filtra);

| | kremenska halogenska žarnica z močjo 250 W (pri uporabi zelenega filtra). |
| --- | --- |

kremenska halogenska žarnica z močjo 250 W (pri uporabi zelenega filtra).

Projektor je shematsko prikazan na sliki 7. Zaslonka premera 8 mm je približno 10 mm pred izstopno lečo.

Slika 7

Optična razporeditev projektorja

Image

9.2.1.2.2   Diapozitivi (rastrske slike), ki jih sestavlja npr. vzorec svetlih krogov na temnem ozadju (glej sliko 8). Diapozitivi morajo biti dovolj visoke kakovosti in imeti takšen kontrast, da omogočajo merjenje z napako, manjšo od 5 %.

Če preskušana plošča varnostne zasteklitve ni vstavljena, morajo biti mere krogov rastra take, da tvorijo njihove projicirane slike vzorec krogov premera

Formula, pri čemer je Δx = 4 mm (glej sliki 6 in 9).

Slika 8

Povečan izsek diapozitiva

Image

Slika 9

Razporeditev preskusne opreme pri preskusu optičnega popačenja

Image

9.2.1.2.3   Podporno stojalo, priporočljivo je tako, ki omogoča navpično in vodoravno pregledovanje ter vrtenje plošče varnostne zasteklitve.

9.2.1.2.4   Kontrolni etalon za merjenje sprememb mer, kadar je potrebno hitro ocenjevanje. Primerna oblika etalona je prikazana na sliki 10.

Slika 10

Primerna oblika kontrolnega etalona

Image

9.2.1.3   Postopek

9.2.1.3.1   Splošno

Vetrobransko steklo se postavi na podporno stojalo (odstavek 9.2.1.2.3) pod določenim kotom naklona. Preskusna slika se projicira skozi preskušano območje steklene plošče. Za pregled celotnega predpisanega območja se vetrobransko steklo zavrti ali premika vodoravno ali navpično.

9.2.1.3.2   Presoja z uporabo kontrolnega etalona

Če zadostuje hitra presoja v mejah napake do 20 %, se izračuna vrednost A (glej sliko 10) iz mejne vrednosti ΔΔL za spremembo odklona in vrednost R2, tj. razdalja plošče varnostne zasteklitve od projekcijskega zaslona:

Formula

Povezavo med spremembo premera projicirane slike Δd in spremembo kotnega odklona ΔΔ določa enačba

Formula

pri čemer je:

| Δd | izražena v milimetrih, |
| --- | --- |
| A | izražena v milimetrih, |
| ΔαL | izražena v ločnih minutah, |
| Δα | izražena v ločnih minutah, |
| R2 | izražena v metrih. |

Δd

izražena v milimetrih,

A

izražena v milimetrih,

ΔαL

izražena v ločnih minutah,

Δα

izražena v ločnih minutah,

R2

izražena v metrih.

9.2.1.3.3   Merjenje s fotoelektrično napravo

Če je zahtevano natančno merjenje v morebitnih mejah napake manj kot 10 % mejne vrednosti, se na projicirni osi izmeri Dd, pri čemer se upošteva vrednost širine pike v točki, kjer je osvetljenost polovica največje osvetljenosti pike.

9.2.1.4   Prikaz rezultatov

Za oceno optične popačenosti na vetrobranskem steklu se izmeri Dd v kateri koli točki na površini in v vseh smereh, da se ugotovi Dd max.

9.2.1.5   Alternativna metoda

Kot alternativa projekcijskim postopkom je dovoljen tudi strioskopski postopek, če se doseže točnost meritev, ki je predpisana v odstavkih 9.2.1.3.2 in 9.2.1.3.3.

9.2.1.6   Razdalja D x mora biti 4 mm.

9.2.1.7   Vetrobransko steklo mora biti nameščeno s takim nagibom, pod katerim bo vgrajeno na vozilu.

9.2.1.8   Os projiciranja se mora v vodoravni smeri približno pokrivati s pravokotnico na sled vetrobranskega stekla v tej ravnini.

9.2.2   Meritve se opravijo:

9.2.2.1   pri vozilih kategorije M1 v preskusnem območju A, razširjenem do srednje ravnine vozila, in na ustreznem delu vetrobranskega stekla, simetričnega z vzdolžno srednjo ravnino vozila, ter tudi na manjšem preskusnem območju B v skladu z odstavkom 2.4 Priloge 18.

9.2.2.2   pri vozilih kategorije M in N, razen M1:

| (a) | v območju I, kot je določeno v odstavku 9.2.5.2 te priloge, za vozila kategorije M2, M3, N2 in N3; |
| --- | --- |

(a)

v območju I, kot je določeno v odstavku 9.2.5.2 te priloge, za vozila kategorije M2, M3, N2 in N3;

| (b) | v območju I, kot je določeno v odstavku 9.2.5.2 te priloge, ali v preskusnem območju A, razširjenem na srednjo ravnino vozila, in na ustreznem delu vetrobranskega stekla, simetričnega z vzdolžno srednjo ravnino vozila, ter tudi na manjšem preskusnem območju B v skladu z odstavkom 2.4 Priloge 18 za vozila kategorije N1. |
| --- | --- |

(b)

v območju I, kot je določeno v odstavku 9.2.5.2 te priloge, ali v preskusnem območju A, razširjenem na srednjo ravnino vozila, in na ustreznem delu vetrobranskega stekla, simetričnega z vzdolžno srednjo ravnino vozila, ter tudi na manjšem preskusnem območju B v skladu z odstavkom 2.4 Priloge 18 za vozila kategorije N1.

9.2.2.3   pri kmetijskih in gozdarskih traktorjih ter vozilih, ki se uporabljajo na gradbiščih, za katera ni mogoče določiti območja I, v območju I', kot je določeno v odstavku 9.2.5.3 te priloge.

9.2.2.4   Tip vozila

Preskus je treba ponoviti, če bo vetrobransko steklo vgrajeno v tip vozila, ki ima drugačno naprej usmerjeno vidno polje od tipa vozila, za katerega je bilo vetrobransko steklo že homologirano.

9.2.3   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

9.2.3.1   Vrsta materiala

| Polirano (ravno) steklo | Plavljeno steklo | Steklene plošče |
| --- | --- | --- |
| 1 | 1 | 2 |

Polirano (ravno) steklo

Plavljeno steklo

Steklene plošče

1

1

2

9.2.3.2   Druge sekundarne značilnosti

Druge sekundarne značilnosti se ne upoštevajo.

9.2.4   Število vetrobranskih stekel

V preskušanje je treba predložiti štiri preskušance.

9.2.5   Opredelitev območij

9.2.5.1   Območji A in B vetrobranskih stekel za kategorijo vozil M1 in N1 sta določeni v Prilogi 18 k temu pravilniku.

9.2.5.2   Območja vetrobranskih stekel za vozila kategorije M in N, razen za M1, se določijo na podlagi:

9.2.5.2.1   „očesne točke“, ki je 625 mm nad točko R voznikovega sedeža v navpični ravnini, vzporedni z vzdolžno srednjo ravnino vozila, za katerega je vetrobransko steklo namenjeno, ter poteka skozi os volanskega obroča;

9.2.5.2.2   premice OQ, tj. vodoravna premica, ki poteka skozi očesno točko 0 in je pravokotna na vzdolžno srednjo ravnino vozila.

9.2.5.2.3   Območje I je območje vetrobranskega stekla, omejeno s presečnicami vetrobranskega stekla z naslednjimi štirimi ravninami:

| P1 | — | navpična ravnina, ki poteka skozi točko 0 in z vzdolžno srednjo ravnino vozila tvori kot 15° na levo; |
| --- | --- | --- |
| P2 | — | navpična ravnina, simetrična ravnini P1 glede na vzdolžno srednjo ravnino vozila;
  če to ni mogoče (npr. če vzdolžna srednja ravnina ne obstaja), mora biti ravnina P2 simetrična ravnini P1 glede na vzdolžno ravnino vozila, ki poteka skozi točko 0; |
| P3 | — | ravnina, ki poteka skozi premico OQ in z vodoravno ravnino tvori kot 10° navzgor; |
| P4 | — | ravnina, ki poteka skozi premico OQ in z vodoravno ravnino tvori kot 8° navzdol. |

P1

—

navpična ravnina, ki poteka skozi točko 0 in z vzdolžno srednjo ravnino vozila tvori kot 15° na levo;

P2

—

navpična ravnina, simetrična ravnini P1 glede na vzdolžno srednjo ravnino vozila;

če to ni mogoče (npr. če vzdolžna srednja ravnina ne obstaja), mora biti ravnina P2 simetrična ravnini P1 glede na vzdolžno ravnino vozila, ki poteka skozi točko 0;

P3

—

ravnina, ki poteka skozi premico OQ in z vodoravno ravnino tvori kot 10° navzgor;

P4

—

ravnina, ki poteka skozi premico OQ in z vodoravno ravnino tvori kot 8° navzdol.

9.2.5.3   Pri kmetijskih in gozdarskih traktorjih ter vozilih, ki se uporabljajo na gradbiščih, za katera ni mogoče določiti območja I, je območje I' celotna površina vetrobranskega stekla.

9.2.6   Razlaga rezultatov

Tip vetrobranskega stekla je z vidika optičnega popačenja zadovoljiv, če optično popačenje pri štirih vetrobranskih steklih, predloženih v preskušanje, ne presega vrednosti, navedenih za vsako območje.

| Kategorija vozila | Območje | Največje vrednosti optičnega popačenja |
| --- | --- | --- |
| M1 in N1 | A – povečano v skladu z odstavkom 9.2.2.1 | 2 ločni minuti |
| B – zmanjšano v skladu z odstavkom 2.4 Priloge 18 | 6 ločnih minut |
| Kategoriji M in N, razen M1 | I | 2 ločni minuti |
| Kmetijska vozila itd., za katera ni mogoče določiti območja I | I' | 2 ločni minuti |

Kategorija vozila

Območje

Največje vrednosti optičnega popačenja

M1 in N1

A – povečano v skladu z odstavkom 9.2.2.1

2 ločni minuti

B – zmanjšano v skladu z odstavkom 2.4 Priloge 18

6 ločnih minut

Kategoriji M in N, razen M1

I

2 ločni minuti

Kmetijska vozila itd., za katera ni mogoče določiti območja I

I'

2 ločni minuti

9.2.6.1   Na robnem območju 25 mm znotraj obrisa konstrukcijskega stekla in morebitnih neprozornih zatemnitev, če to območje izključuje razširjeno območje A ali območje I, se meritve ne smejo izvajati.

9.2.6.2   Pri kmetijskih in gozdarskih traktorjih ter vozilih, ki se uporabljajo na gradbiščih, se meritve ne smejo izvajati na robnem področju širine 100 mm.

9.2.6.3   Pri deljenih vetrobranskih steklih se meritve ne smejo izvajati v pasu 35 mm od roba vetrobranskega stekla, ki leži ob ločilnemu stebričku.

9.2.6.4   Največje dovoljeno odstopanje 6 ločnih minut je dovoljeno za vse dele območja I ali območja A, ki so od obrisa konstrukcijskega stekla oddaljeni manj kot 100 mm.

9.2.6.5   Dovoljena so manjša odstopanja od zahtev na manjšem preskusnem območju B v skladu z odstavkom 2.4 Priloge 18, če je njihova lega zabeležena v poročilu.

9.3   Preskus odmika sekundarne slike

9.3.1   Področje uporabe

Priznani sta dve preskusni metodi:

| | preskus s tarčo in |
| --- | --- |

preskus s tarčo in

| | preskus s kolimacijskim teleskopom. |
| --- | --- |

preskus s kolimacijskim teleskopom.

Ti preskusni metodi se lahko uporabita pri homologaciji sestavnega dela, nadzoru kakovosti ali pri vrednotenju izdelkov, če je primerno.

9.3.1.1   Preskus s tarčo

9.3.1.1.1   Preskusna oprema

Ta metoda vključuje opazovanje osvetljene tarče skozi varnostno zasteklitev. Tarča je lahko oblikovana tako, da se preskus opravi po preprostem načelu „ustreza – ne ustreza“.

Tarča mora po možnosti ustrezati enemu od naslednjih tipov:

| (a) | osvetljena tarča v obliki kolobarja, katerega zunanji premer D oklepa kot n ločnih minut na točki, oddaljeni x metrov (slika 11(a)), ali |
| --- | --- |

(a)

osvetljena tarča v obliki kolobarja, katerega zunanji premer D oklepa kot n ločnih minut na točki, oddaljeni x metrov (slika 11(a)), ali

| (b) | osvetljena tarča v obliki kolobarja in pike takih mer, da razdalja D med točko na obodu pike in najbližjo točko na notranji strani kroga oklepa kot n ločnih minut v točki, oddaljeni x metrov (slika 11(b)), pri čemer je:
  n mejna vrednost odmika sekundarne slike,
  x razdalja od plošče varnostnega stekla do tarče (ne manjša od 7 m),
  D podan z enačbo: D = x. tg n |
| --- | --- |

(b)

osvetljena tarča v obliki kolobarja in pike takih mer, da razdalja D med točko na obodu pike in najbližjo točko na notranji strani kroga oklepa kot n ločnih minut v točki, oddaljeni x metrov (slika 11(b)), pri čemer je:

n mejna vrednost odmika sekundarne slike,

x razdalja od plošče varnostnega stekla do tarče (ne manjša od 7 m),

D podan z enačbo: D = x. tg n

Osvetljeno tarčo sestavlja svetlobna škatla z merami približno 300 mm × 300 mm × 150 mm, katere prednjo steno je najustrezneje izdelati iz stekla, prekritega z neprozornim črnim papirjem ali pobarvanega z mat črno barvo.

Škatla mora biti razsvetljena z ustreznim izvorom svetlobe. Lahko se uporabijo tudi tarče drugih oblik, kot je prikazana na sliki 14. Dopustno je tudi, da se sistem tarče nadomesti s projicirnim sistemom in se nastale slike opazujejo na zaslonu.

9.3.1.1.2   Postopek

Vetrobransko steklo se postavi pod določenim kotom naklona na ustrezno stojalo tako, da opazovanje poteka v vodoravni ravnini skozi središče tarče. Svetlobno škatlo je treba opazovati v popolnoma ali delno zatemnjeni sobi skozi vsak del preskušanega območja stekla, da se s pomočjo osvetljene tarče ugotovi, ali se kje pojavi sekundarna slika. Ploščo vetrobranskega stekla je treba vrteti, dokler se ne doseže pravilna smer opazovanja. Pri opazovanju se lahko uporablja monokular.

9.3.1.1.3   Prikaz rezultatov

Ugotoviti je treba, ali

se pri uporabi tarče (a) (glej sliko 11(a)) ločita primarna in sekundarna slika kroga, tj., ali je mejna vrednost n presežena, ali

se pri uporabi tarče (b) (glej sliko 11(b)) sekundarna slika pike premakne čez dotikališče z notranjim robom kroga, tj., ali je mejna vrednost n presežena.

Slika 11

Mere tarč

Image

Slika 12

Razporeditev preskusne opreme

Image

Slika 13

Preskusna oprema za preskus s kolimacijskim teleskopom

Image

9.3.1.2   Preskus s kolimacijskim teleskopom

Po potrebi se uporabi postopek, opisan v tem odstavku.

9.3.1.2.1   Preskusna oprema

Preskusno opremo sestavljata kolimator in teleskop ter se lahko sestavi v skladu s sliko 13. Lahko se uporabi tudi poljuben enakovreden optični sistem.

9.3.1.2.2   Postopek

Kolimacijski teleskop v neskončnosti tvori sliko polarnega koordinatnega sistema s svetlo točko v središču (glej sliko 14).

V goriščni ravnini opazovalnega teleskopa se v optični osi nahaja temna pika z nekoliko večjim premerom od projicirane svetle pike, da bi se prekrila svetla pika.

Ko se vetrobransko steklo, ki kaže sekundarno sliko, postavi med teleskop in kolimator, se na določeni razdalji od središča polarnega koordinatnega sistema pojavi druga, manj svetla pika. Odmik sekundarne slike se lahko odčita kot razdalja med točkama, opaženima skozi opazovalni teleskop (glej sliko 14). (Razdalja med temno in svetlo točko v središču polarnega koordinatnega sistema pomeni optični odklon).

9.3.1.2.3   Prikaz rezultatov

Najprej se mora opraviti predpregled vetrobranskega stekla, da se ugotovi območje, ki daje najmočnejšo sekundarno sliko. To območje je treba nato pregledati s sistemom kolimacijskega teleskopa pri ustreznem vpadnem kotu. Izmeriti se mora največji odmik sekundarne slike.

9.3.1.3   Os opazovanja se mora v vodoravni ravnini približno pokrivati s pravokotnico na sled vetrobranskega stekla v tej ravnini.

9.3.2   Meritve se glede na kategorijo vozila opravijo v območjih, ki so opredeljena v odstavku 9.2.2 zgoraj.

9.3.2.1   Tip vozila

Preskus je treba ponoviti, če bo vetrobransko steklo vgrajeno v tip vozila, ki ima drugačno naprej usmerjeno vidno polje od tipa vozila, za katerega je bilo vetrobransko steklo že homologirano.

9.3.3   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

9.3.3.1   Vrsta materiala

| Polirano (ravno) steklo | Plavljeno steklo | Steklene plošče |
| --- | --- | --- |
| 1 | 1 | 2 |

Polirano (ravno) steklo

Plavljeno steklo

Steklene plošče

1

1

2

9.3.3.2   Druge sekundarne značilnosti

Druge sekundarne značilnosti se ne upoštevajo.

9.3.4   Število vetrobranskih stekel

V preskušanje je treba predložiti štiri vetrobranska stekla.

Slika 14

Prikaz metode opazovanja s kolimacijskim teleskopom

Image

9.3.5   Razlaga rezultatov

Tip vetrobranskega stekla je z vidika odmika sekundarne slike zadovoljiv, če pri štirih vzorcih, predloženih v preskušanje, odmik primarne in sekundarne slike ne presega vrednosti, navedenih spodaj za vsako območje.

| Kategorija vozila | Območje | Največje vrednosti optičnega popačenja |
| --- | --- | --- |
| M1 in N1 | A – povečano v skladu z odstavkom 9.2.2.1 | 15 ločnih minut |
| B – zmanjšano v skladu z odstavkom 2.4 Priloge 18 | 25 ločnih minut |
| Kategoriji M in N, razen M1 | I | 15 ločnih minut |
| Kmetijska vozila itd., za katera ni mogoče določiti območja I | I' | 15 ločnih minut |

Kategorija vozila

Območje

Največje vrednosti optičnega popačenja

M1 in N1

A – povečano v skladu z odstavkom 9.2.2.1

15 ločnih minut

B – zmanjšano v skladu z odstavkom 2.4 Priloge 18

25 ločnih minut

Kategoriji M in N, razen M1

I

15 ločnih minut

Kmetijska vozila itd., za katera ni mogoče določiti območja I

I'

15 ločnih minut

9.3.5.1   Na robnem območju 25 mm znotraj obrisa konstrukcijskega stekla in morebitnih neprozornih zatemnitev, če to območje izključuje razširjeno območje A ali območje I, se meritve ne smejo izvajati.

9.3.5.2   Pri kmetijskih in gozdarskih traktorjih ter vozilih, ki se uporabljajo na gradbiščih, se meritve ne smejo izvajati na robnem področju širine 100 mm.

9.3.5.3   Pri deljenih vetrobranskih steklih se meritve ne smejo izvajati v pasu 35 mm od roba vetrobranskega stekla, ki leži ob ločilnemu stebričku.

9.3.5.4   Največje dovoljeno odstopanje 25 ločnih minut je dovoljeno za vse dele območja I ali območja A, ki so od obrisa konstrukcijskega stekla oddaljeni manj kot 100 mm.

9.3.5.5   Dovoljena so manjša odstopanja od zahtev na manjšem preskusnem območju B v skladu z odstavkom 2.4 Priloge 18, če je njihova lega zabeležena v poročilu.

10.   PRESKUS OBNAŠANJA PRI GORENJU (ODPORNOSTI PROTI OGNJU)

10.1   Namen in področje uporabe

Ta metoda omogoča ugotavljanje vodoravne hitrosti gorenja materialov, uporabljenih v potniški kabini motornih vozil (na primer v osebnih avtomobilih, kamionih (tovornjakih), kombiniranih vozilih, avtobusih), po izpostavitvi majhnemu plamenu.

Metoda omogoča preskušanje materialov in sestavnih delov notranje opreme vozila ločeno ali skupaj do debeline 13 mm. Uporablja se za ugotavljanje skladnosti proizvodnih serij teh materialov glede njihovega obnašanja pri gorenju.

Zaradi številnih razlik med resničnimi razmerami (uporaba vozila in orientacija v njem, pogoji uporabe, vir vžiga itd.) in natančno predpisanimi preskusnimi pogoji ta metoda ne more biti primerna za ocenjevanje vseh dejanskih značilnosti gorenja materialov, vgrajenih v vozilo.

10.2   Opredelitve pojmov

10.2.1   Hitrost gorenja: pomeni količnik med zgorelo razdaljo, izmerjeno po tej metodi, in časom, potrebnim, da ta razdalja zgori. Izražena je v milimetrih na minuto.

10.2.2   Sestavljen material: je material, sestavljen iz več slojev podobnih ali različnih materialov, trdno površinsko povezanih s kitanjem, lepljenjem, platiranjem, varjenjem ipd.

Če so različni materiali povezani prekinjeno (npr. s šivanjem, visokofrekvenčnim varjenjem, kovičenjem), se taki materiali pri pripravi posameznih vzorcev v skladu s spodnjim odstavkom 10.5 ne štejejo za sestavljene materiale.

10.2.3   Izpostavljena stran: je stran, ki gleda proti notranjosti potniške kabine, če je material vgrajen v vozilo.

10.3   Načelo

Vzorec se drži vodoravno v držalu oblike U in se v zgorevalni komori za 15 sekund izpostavi delovanju ognja z določeno nizko energijo, pri čemer ogenj deluje na prosti konec vzorca. S preskusom se ugotovi, ali in kdaj ogenj ugasne ali koliko časa potrebuje, da napreduje za izmerjeno razdaljo.

10.4   Preskusna oprema

10.4.1   Zgorevalna komora (slika 15) z merami, navedenimi na sliki 16, in po možnosti iz nerjavnega jekla.

Na prednji steni komore je vgrajeno ognjevarno opazovalno okno, ki lahko pokriva celotno prednjo steno ter je lahko izdelano kot vstopna vratca komore.

Na dnu komore so prezračevalne odprtine, na vrhu pa je po vsem obodu prezračevalna reža. Zgorevalna komora stoji na štirih nogah, visokih 10 mm. Komora ima lahko na enem koncu odprtino za vstavljanje držala z vzorcem, na drugem koncu pa je odprtina za cev za dovod plina. Staljen material se lovi v ponev (glej sliko 17), ki je postavljena na dnu komore med prezračevalnimi odprtinami, ne da bi jih prekrivala.

Slika 15

Primer zgorevalne komore z držalom vzorca in lovilno ponvijo

Image

10.4.2   Držalo vzorca je sestavljeno iz dveh kovinskih plošč ali okvirov oblike U iz materiala, odpornega proti koroziji. Mere so navedene na sliki 18.

Na spodnji plošči so vgrajeni zatiči, na zgornji pa so odprtine zanje, tako da je mogoče z držalom vzorec trdno vpeti. Zatiči se uporabljajo tudi kot merilne točke na začetni in končni razdalji gorenja.

Uporabi se nosilni okvir oblike U, pri katerem je na spodnjem nosilcu napeta žica iz toplotno odpornega materiala s premerom 0,25 mm na razdaljah 25 mm (glej sliko 19).

Ravnina spodnje strani vzorcev mora biti 178 mm nad spodnjo ploščo. Razdalja med prednjim robom držala vzorca in steno komore mora biti 22 mm; razdalja med bočnima robovoma držala vzorca in stranicami komore mora biti 50 mm (vse notranje mere). (Glej sliki 15 in 16.)

10.4.3   Plinski gorilnik

Izvor ognja je Bunsenov gorilnik z notranjim premerom 9,5 mm. V preskusno komoro je postavljen tako, da je središče njegove šobe 19 mm pod sredino spodnjega roba prostega konca vzorca (glej sliko 16).

10.4.4   Plin za preskus

Plin za gorilnik mora imeti kalorično vrednost približno 38 MJ/m3 (na primer zemeljski plin).

10.4.5   Kovinski glavnik dolžine najmanj 110 mm, s sedmimi ali osmimi gladkimi zaokroženimi zobmi na 25 mm.

Slika 16

Primer zgorevalne komore

Image

Slika 17

Značilna lovilna posoda

Image

Slika 18

Primer držala vzorca

Image

Slika 19

Prerez spodnjega okvira oblike U z utori za žice

Image

10.4.6   Štoparica s točnostjo 0,5 sekunde.

10.4.7   Komora za odsesavanje dima

Zgorevalna komora je lahko postavljena v komoro za odsesavanje dima, katere notranja prostornina je najmanj 20-krat in največ 110-krat večja od prostornine zgorevalne komore, nobena mera, tj. višina, širina ali dolžina, komore za odsesavanje dima pa ni več kot 2,5-krat večja od drugih dveh mer.

Pred preskusom je treba izmeriti navpično hitrost zraka skozi komoro za odsesavanje dima 100 mm pred zadnjo steno zgorevalne komore in za njo. Hitrost mora biti med 0,10 in 0,30 m/s, tako da produkti zgorevanja uporabniku ne povzročajo težav. Lahko se uporabi tudi komora za odsesavanje dima z naravnim prezračevanjem in ustrezno hitrostjo zraka.

10.5   Vzorci

10.5.1   Oblika in mere

Oblika in mere vzorcev so prikazane na sliki 20. Debelina vzorca ustreza debelini preskušanega izdelka. Ne sme presegati 13 mm. Če narava izdelka dopušča, mora imeti vzorec enakomeren prerez po vsej dolžini. Če oblika in mere izdelka ne omogočajo odvzema vzorcev navedenih mer, je treba upoštevati naslednje najmanjše mere:

| (a) | pri vzorcih širine od 3 do 60 mm mora biti dolžina 356 mm. V tem primeru se material preskusi po širini izdelka; |
| --- | --- |

(a)

pri vzorcih širine od 3 do 60 mm mora biti dolžina 356 mm. V tem primeru se material preskusi po širini izdelka;

| (b) | pri vzorcih širine od 60 do 100 mm mora biti dolžina najmanj 138 mm. V tem primeru morebitna razdalja gorenja ustreza dolžini vzorca, meritev pa se začne pri prvi merilni točki; |
| --- | --- |

(b)

pri vzorcih širine od 60 do 100 mm mora biti dolžina najmanj 138 mm. V tem primeru morebitna razdalja gorenja ustreza dolžini vzorca, meritev pa se začne pri prvi merilni točki;

| (c) | po tej metodi ni mogoče meriti vzorcev širine manj kot 60 mm in dolžine manj kot 356 mm, vzorcev širine med 60 in 100 mm in dolžine manj kot 138 mm ter vzorcev širine manj kot 3 mm. |
| --- | --- |

(c)

po tej metodi ni mogoče meriti vzorcev širine manj kot 60 mm in dolžine manj kot 356 mm, vzorcev širine med 60 in 100 mm in dolžine manj kot 138 mm ter vzorcev širine manj kot 3 mm.

Slika 20

Vzorec

Image

10.5.2   Vzorčenje

Iz preskušanega materiala je treba odvzeti najmanj pet vzorcev. Pri materialih, katerih hitrost gorenja je odvisna od smeri materiala (kar se ugotovi s predhodnim preskusom), se odvzame pet (ali več) vzorcev in se postavijo v preskusno komoro tako, da se izmeri največja hitrost gorenja.

Če je material pripravljen v določenih širinah, se odreže trak dolžine najmanj 500 mm po vsej širini. Iz tako odrezanega traku se izrežejo vzorci najmanj 100 mm od roba materiala in na enakih medsebojnih razdaljah.

Če oblika končnega izdelka to omogoča, je treba vzorce tako odvzeti tudi iz končnega izdelka. Če je debelina izdelka več kot 13 mm, jo je treba zmanjšati na 13 mm z mehanskim postopkom na strani, ki ne gleda v potniško kabino.

Sestavljeni materiali (glej odstavek 10.2.2) se preskušajo tako, kot da bi bili homogeni.

Pri nesestavljenih materialih, ki imajo naložene sloje različnih sestav, je treba vsakega od slojev do globine 13 mm od površine, obrnjene v potniško kabino, preskusiti ločeno.

10.5.3   Priprava vzorca

Do začetka preskusa je treba vzorce hraniti vsaj 24 ur, vendar ne več kot sedem dni, pri temperaturi 23 °C ± 2 °C in relativni vlažnosti 50 % ± 5 %.

10.6   Postopek

10.6.1   Vzorci s kosmato ali čopasto površino se položijo na ravno ploskev in z glavnikom (odstavek 10.4.5) dvakrat počešejo v smeri, ki je nasprotna legi dlak.

10.6.2   Vzorec se namesti v držalo (odstavek 10.4.2) tako, da je izpostavljena površina obrnjena navzdol proti plamenu.

10.6.3   Višina plamena plina se nastavi na 38 mm glede na oznako v komori, pri čemer je dovod zraka v gorilnik zaprt. Plamen mora pred prvim preskusom goreti najmanj minuto, da se ustali.

10.6.4   Držalo vzorca se potisne v zgorevalno komoro tako, da je rob vzorca izpostavljen plamenu, pri čemer se po 15 sekundah zapre dovod plina.

10.6.5   Merjenje časa gorenja se začne v trenutku, ko gre dno plamena skozi prvo merilno točko. Napredovanje plamena se opazuje na tisti strani (gornji ali spodnji), ki gori hitreje.

10.6.6   Merjenje časa gorenja je končano, ko plamen doseže zadnjo merilno točko ali ko plamen ugasne, ne da bi to točko dosegel. Če plamen ne doseže zadnje merilne točke, se zgorela razdalja izmeri do točke, na kateri je plamen ugasnil. Zgorela razdalja je tisti del vzorca, ki ga je plamen med gorenjem na površini ali v notranjosti uničil.

10.6.7   Če se vzorec ne vname ali če po ugasitvi gorilnika ne gori naprej ali če plamen ugasne, še preden doseže prvo merilno točko, tako da časa gorenja sploh ni mogoče izmeriti, se v poročilo o preskusu zapiše hitrost gorenja 0 mm/min.

10.6.8   Pri zaporednem izvajanju več preskusov ali pri ponavljanju preskusov je treba pred začetkom preskusa zagotoviti, da temperatura zgorevalne komore in držala vzorca ne presega 30 °C.

10.7   Izračun

Hitrost gorenja B, izražena v milimetrih na minuto, je določena z naslednjo enačbo:

Formula;

pri čemer je:

| | s zgorela razdalja v milimetrih, |
| --- | --- |

s zgorela razdalja v milimetrih,

| | t čas v sekundah, v katerem zgori razdalja s. |
| --- | --- |

t čas v sekundah, v katerem zgori razdalja s.

10.8   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

Sekundarne značilnosti se ne upoštevajo.

10.9   Razlaga rezultatov

10.9.1   Varnostna zasteklitev s plastično prevleko (odstavek 2.4 tega pravilnika) in stekloplastika (odstavek 2.5 tega pravilnika) sta z vidika preskusa odpornosti proti ognju zadovoljivi, če hitrost gorenja ne presega 90 mm/min.

10.9.2   Plošče iz toge plastike (odstavek 2.6.1 tega pravilnika), upogljive plastične plošče (odstavek 2.6.2 tega pravilnika) in enote večslojnega izolacijskega stekla iz toge plastike so z vidika preskusa odpornosti proti ognju zadovoljive, če hitrost gorenja ne presega 110 mm/min.

11.   PRESKUS ODPORNOSTI PROTI KEMIKALIJAM

11.1   Kemikalije, uporabljene za preskus

11.1.1   Neabrazivna milnica: 1 masni odstotek kalijevega oleata v deionizirani vodi.

11.1.2   Tekočina za čiščenje oken: vodna raztopina izopropanola in dipropilen-glikol-monometil-etra, vsaka z masno koncentracijo od 5 do 10 %, in vodna raztopina amonijevega hidroksida z masno koncentracijo od 1 do 5 %.

11.1.3   Nerazredčen denaturiran alkohol: en volumski del metilnega alkohola v desetih volumskih delih etilnega alkohola.

11.1.4   Bencin ali enakovreden referenčni bencin: mešanica 50 volumskih odstotkov toluena, 30 volumskih odstotkov 2,2,4-trimetilpentana, 15 volumskih odstotkov 2,4,4-trimetil-1-pentena in 5 volumskih odstotkov etilnega alkohola.

Opomba: sestava uporabljenega bencina se mora zabeležiti v poročilu o preskusu.

11.1.5   Referenčni kerozin: mešanica 50 volumskih odstotkov n-oktana in 50 volumskih odstotkov n-dekana.

11.2   Preskusna metoda

11.2.1   Preskus s potapljanjem

Štirje vzorci velikosti 180 × 25 mm se preskušajo za vsak preskus in z vsako kemikalijo iz odstavka 11.1 zgoraj, pri čemer je treba za vsak nov preskus in čistilno sredstvo uporabiti nov par preskušancev.

Pred vsakim preskusom se morajo vzorci očistiti po navodilih proizvajalca, nato pa biti 48 ur pri temperaturi 23 °C ± 2 °C in relativni vlažnosti 50 % ± 5 %. Te pogoje je treba med preskusi vzdrževati.

Vzorci morajo biti popolnoma potopljeni v preskusno tekočino eno minuto, nato se izvlečejo in takoj osušijo s čisto, vpojno bombažno krpo.

11.2.2   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

| | Brezbarvno steklo | Obarvano steklo |
| --- | --- | --- |
| Obarvanost vmesnega sloja ali plastične prevleke | 2 | 2 |

Brezbarvno steklo

Obarvano steklo

Obarvanost vmesnega sloja ali plastične prevleke

2

2

Druge sekundarne značilnosti se ne upoštevajo.

11.2.3   Razlaga rezultatov

11.2.3.1   Rezultat preskusa odpornosti proti kemikalijam je zadovoljiv, če na vzorcu ni opaziti mehčanja, zdrizastih mest, pokanja ali zmanjšanja prozornosti.

11.2.3.2   Serija vzorcev je z vidika preskusa odpornosti proti kemikalijam zadovoljiva, če so zadovoljivi rezultati vsaj treh od štirih izvedenih preskusov.

11.2.4   Postopek preskušanja pod obremenitvijo

11.2.4.1   Vzorec je treba kot vodoravni krak na enem koncu fiksno vpeti tako, da se po celi širini naslanja na ostri rob (podporo), ki je 51 mm oddaljen od fiksnega vpetja. Na prostem koncu preskusnega vzorca je treba obesiti utež na oddaljenosti 102 mm od ostrega roba, kot kaže slika 21 spodaj:

Slika 21

Način vpetja vzorca

Image

11.2.4.2   Masa uteži mora biti 28,7 t2 g pri čemer je t debelina preskusnega vzorca v mm. Napetost, ki nastane na zunanjih vlaknih preskusnega vzorca, je približno 6,9 MPa.

| Primer: | za preskusni vzorec debeline 3 m, ki je vpet vodoravno in podprt z ostrim robom, obrnjenim navzgor na oddaljenosti 51 m, mora biti obremenitev na oddaljenosti 102 m od ostrega roba 258. |
| --- | --- |

Primer:

za preskusni vzorec debeline 3 m, ki je vpet vodoravno in podprt z ostrim robom, obrnjenim navzgor na oddaljenosti 51 m, mora biti obremenitev na oddaljenosti 102 m od ostrega roba 258.

11.2.4.3   Med obremenitvijo vzorca je treba predpisane kemikalije nanašati na površino vzorca nad točko podpore. Kemikalije je treba nanašati z mehko krtačko širine 13 m, ki jo je treba pred vsakim nanašanjem namočiti. Potrebnih je deset nanašanj po širini vzorca v presledkih 1 sekunde, pri čemer se je treba izogibati robovom (glej sliko 22).

Slika 22

Metoda nanašanja kemikalij na vzorec

Image

11.2.5   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

| | Brezbarvno steklo | Obarvano steklo |
| --- | --- | --- |
| Obarvanost plastične prevleke ali plastične zasteklitve | 1 | 2 |

Brezbarvno steklo

Obarvano steklo

Obarvanost plastične prevleke ali plastične zasteklitve

1

2

Druge sekundarne značilnosti se ne upoštevajo.

11.2.6   Razlaga rezultatov

11.2.6.1   Rezultat preskusa odpornosti proti kemikalijam je zadovoljiv, če na vzorcu ni opaziti mehčanja, zdrizastih mest, pokanja ali zmanjšanja prozornosti.

11.2.6.2   Serija preskušancev je z vidika preskusa odpornosti proti kemikalijam zadovoljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:

| 11.2.6.2.1 | rezultati vseh preskusov so zadovoljivi; |
| --- | --- |

11.2.6.2.1

rezultati vseh preskusov so zadovoljivi;

| 11.2.6.2.2 | če je rezultat enega preskusa nezadovoljiv, vendar so rezultati nove serije preskusov, opravljenih na novi seriji vzorcev, zadovoljivi. |
| --- | --- |

11.2.6.2.2

če je rezultat enega preskusa nezadovoljiv, vendar so rezultati nove serije preskusov, opravljenih na novi seriji vzorcev, zadovoljivi.

12.   PRESKUS UPOGLJIVOSTI IN PREPOGIBANJA

12.1   Področje uporabe

S tem preskusom se ugotavlja, ali se plastičen material uvršča v kategorijo toge ali upogljive plastike.

12.2   Preskusna metoda

Iz materiala nazivne debeline se izreže pravokoten raven vzorec dolžine 300 mm in širine 25 mm ter se vodoravno vpne v vpenjalno napravo tako, da 275 mm dolžine vzorca prosto štrli čez držalo. Ta prosti del vzorca je treba do začetka preskusa ustrezno podpreti v vodoravni smeri. 60 sekund po odstranitvi te podpore se ugotovi navpični odklon prostega dela vzorca v mm. Če ta odklon presega 50 mm, se nato opravi preskus pregibanja za 180°. Vzorec se tesno zapogne, nato se prepogne prek roba kovinske plošče debeline 0,5 mm tako, da se na obeh straneh tesno dotika te plošče.

12.3   Preskusni pogoji

Temperatura: 20 °C ± 2 °C

Relativna vlažnost: 60 ± 5 %

12.4   Zahteve

Pri upogljivi plastiki mora biti navpični odklon večji od 50 mm, 10 sekund po pregibanju za 180° pa v točki pregiba na materialu ne sme biti poškodb podobnih lomu (glej sliko 23).

13.   PRESKUS S KRIŽNIM ZAREZOVANJEM

13.1   Področje uporabe

Ta preskus navaja enostavno metodo za določitev oprijema prevlek na podlago. Ocenijo se lahko lomljivost in druge značilnosti trdnosti.

13.2   Preskusna oprema

Rezalno orodje s 6 rezili, razmaknjenimi za 1 mm. Povečevalno steklo z dvakratno povečavo za pregled prečno prerezanega vzorca (glej sliko 24).

Slika 23

Priprava preskusa upogljivosti

Image

Slika 24

Orodje s šestimi rezili

Image

13.3   Preskusna metoda

Z rezalnim orodjem se prevleka zareže do površine podlage najprej šestkrat v eni smeri in nato pravokotno na prvo smer še šestkrat, tako da nastane mreža s 25 kvadrati (mrežasti rez).

Rezalno orodje je treba vleči enakomerno s hitrostjo od 2 do 5 cm/s, da rezila dosežejo podlago, vendar ne zarežejo vanjo pregloboko.

Rezati je treba tako, da se dve vodilni glavi na robu preskusne opreme enakomerno dotikata površine. Po preskusu se rezi pregledajo s povečevalnim steklom, da bi se ugotovilo, ali segajo do podlage. Preskus se opravi vsaj na dveh različnih mestih vzorca. Narejeni rezi se z rahlim pritiskanjem petkrat skrtačijo v obeh diagonalnih smereh z ročno ščetko s ščetinami iz poliamida.

13.4   Razlaga rezultatov

Mrežni rezi se pregledajo s povečevalnim steklom. Če so obrezani robovi popolnoma gladki in če ne odstopi noben del prevleke, potem je ocena križnega zarezovanja Gt0. Če so v presečiščih rezov odstopili majhni delci in če je izpostavljena površina 5 % površine mrežnega vzorca, potem je ocena zarezovanja Gt1.

Večja območja odstopanja se ocenijo z Gt2 do Gt5.

| Ocena zarezovanja | Izpostavljena površina mrežnega vzorca |
| --- | --- |
| Gt2 | med 5 in 15 % |
| Gt3 | med 15 in 35 % |
| Gt4 | med 35 in 65 % |
| Gt5 | več kot 65 % |

Ocena zarezovanja

Izpostavljena površina mrežnega vzorca

Gt2

med 5 in 15 %

Gt3

med 15 in 35 %

Gt4

med 35 in 65 %

Gt5

več kot 65 %

---

(1)  Ustrezno pripravo za odrgnjenje ponuja Teledyne Taber (Združene države Amerike).

(2)  Ustrezno pripravo za odrgnjenje ponuja Teledyne Taber (Združene države Amerike).

(3)  Na primer Atlas Ci Series, Heraeus Xenotest Series ali Suga WEL-X Series.

(4)  Na primer Corning 7740 Pyrex ali Heraeus Suprax.

(5)  Kot skupno ultravijolično sevanje se upošteva vse sevanje na valovni dolžini pod 400 nm.

(6)  Mednarodna komisija za svetlobne naprave.

(7)  Kot je določeno v Prilogi 7 h Konsolidirani resoluciji o proizvodnji vozil (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.2, odst. 2).

---

PRILOGA 4

KALJENA VETROBRANSKA STEKLA

1.   OPREDELITEV TIPA

Kaljena vetrobranska stekla pripadajo različnim tipom, če se razlikujejo vsaj v eni od naslednjih glavnih ali sekundarnih značilnosti.

| 1.1 | Glavne značilnosti so:






  1.1.1 | blagovna znamka; |
| --- | --- | --- |

1.1

Glavne značilnosti so:

1.1.1

blagovna znamka;

| 1.1.2 | oblika in mere.
  Kaljena vetrobranska stekla glede preskusov drobljenja in mehanskih lastnosti pripadajo eni od naslednjih dveh skupin:






  1.1.2.1 | ravna vetrobranska stekla in |
| --- | --- | --- |

1.1.2

oblika in mere.

Kaljena vetrobranska stekla glede preskusov drobljenja in mehanskih lastnosti pripadajo eni od naslednjih dveh skupin:

1.1.2.1

ravna vetrobranska stekla in

| 1.1.2.2 | ukrivljena vetrobranska stekla. |
| --- | --- |

1.1.2.2

ukrivljena vetrobranska stekla.

| 1.1.3 | Kategorija debeline, v katero spada nazivna debelina „e“ (ob upoštevanju dovoljenega odstopanja v proizvodnji ± 0,2 mm):






  kategorija I | e ≤ 4,5 mm |
| --- | --- | --- |
| kategorija II | 4,5 mm < e ≤ 5,5 mm |
| kategorija III | 5,5 mm < e ≤ 6,5 mm |
| kategorija IV | 6,5 mm < e |

1.1.3

Kategorija debeline, v katero spada nazivna debelina „e“ (ob upoštevanju dovoljenega odstopanja v proizvodnji ± 0,2 mm):

kategorija I

e ≤ 4,5 mm

kategorija II

4,5 mm < e ≤ 5,5 mm

kategorija III

5,5 mm < e ≤ 6,5 mm

kategorija IV

6,5 mm < e

| 1.2 | Sekundarne značilnosti so:






  1.2.1 | vrsta materiala (polirano (ravno) steklo, plavljeno steklo, steklene plošče); |
| --- | --- | --- |

1.2

Sekundarne značilnosti so:

1.2.1

vrsta materiala (polirano (ravno) steklo, plavljeno steklo, steklene plošče);

| 1.2.2 | obarvanost (brezbarvno ali obarvano); |
| --- | --- |

1.2.2

obarvanost (brezbarvno ali obarvano);

| 1.2.3 | z vgrajenimi prevodniki ali brez njih; |
| --- | --- |

1.2.3

z vgrajenimi prevodniki ali brez njih;

| 1.2.4 | z neprozorno zatemnitvijo ali brez nje. |
| --- | --- |

1.2.4

z neprozorno zatemnitvijo ali brez nje.

2.   PRESKUS DROBLJENJA

2.1   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

| 2.1.1 | Vključena je le vrsta materiala. |
| --- | --- |

2.1.1

Vključena je le vrsta materiala.

| 2.1.2 | Plavljeno steklo in steklene plošče imajo enake stopnje težavnosti. |
| --- | --- |

2.1.2

Plavljeno steklo in steklene plošče imajo enake stopnje težavnosti.

| 2.1.3 | Preskusi drobljenja se morajo ponavljati pri prehodu s poliranega (ravnega) stekla na plavljeno steklo ali steklene plošče in nasprotno. |
| --- | --- |

2.1.3

Preskusi drobljenja se morajo ponavljati pri prehodu s poliranega (ravnega) stekla na plavljeno steklo ali steklene plošče in nasprotno.

2.2   Število preskušancev

Preskusiti je treba šest preskušancev iz serij z najmanjšo razvito površino in šest vzorcev iz serij z največjo razvito površino, kot je določeno v Prilogi 13.

2.3   Različna območja stekla

Kaljeno vetrobransko steklo obsega dve glavni območji FI in FII. Vključuje lahko tudi vmesno območje FIII. Ta območja so opredeljena spodaj.

| 2.3.1 | Območje FI | : | je robno področje z drobljenjem na drobne delce, široko vsaj 7 cm, vzdolž celotnega roba vetrobranskega stekla, vključno z zunanjim, 2 cm širokim pasom, ki ni predmet ocene. |
| --- | --- | --- | --- |

2.3.1

Območje FI

:

je robno področje z drobljenjem na drobne delce, široko vsaj 7 cm, vzdolž celotnega roba vetrobranskega stekla, vključno z zunanjim, 2 cm širokim pasom, ki ni predmet ocene.

| 2.3.2 | Območje FII | : | je območje vidljivosti s spremenljivo strukturo drobljenja, vedno vključuje pravokotni del stekla višine najmanj 20 cm in dolžine 50 cm. |
| --- | --- | --- | --- |

2.3.2

Območje FII

:

je območje vidljivosti s spremenljivo strukturo drobljenja, vedno vključuje pravokotni del stekla višine najmanj 20 cm in dolžine 50 cm.

| 2.3.2.1 | Pri vozilih kategorije M1 mora središče pravokotnika ležati v krogu s polmerom 10 cm, katerega središče je na projekciji središča segmenta V1–V2. |
| --- | --- |

2.3.2.1

Pri vozilih kategorije M1 mora središče pravokotnika ležati v krogu s polmerom 10 cm, katerega središče je na projekciji središča segmenta V1–V2.

| 2.3.2.2 | Pri vozilih kategorije M in N, razen za M1, mora središče pravokotnika ležati v krogu s polmerom 10 cm, katerega središče je na projekciji točke 0. |
| --- | --- |

2.3.2.2

Pri vozilih kategorije M in N, razen za M1, mora središče pravokotnika ležati v krogu s polmerom 10 cm, katerega središče je na projekciji točke 0.

| 2.3.2.3 | Pri kmetijskih in gozdarskih traktorjih ter vozilih, ki se uporabljajo na gradbiščih, je treba položaj območja vidljivosti navesti v poročilu o preskusu. |
| --- | --- |

2.3.2.3

Pri kmetijskih in gozdarskih traktorjih ter vozilih, ki se uporabljajo na gradbiščih, je treba položaj območja vidljivosti navesti v poročilu o preskusu.

| 2.3.2.4 | Višina zgoraj navedenega pravokotnika se lahko zmanjša na 15 cm pri vetrobranskih steklih, nižjih od 44 cm. |
| --- | --- |

2.3.2.4

Višina zgoraj navedenega pravokotnika se lahko zmanjša na 15 cm pri vetrobranskih steklih, nižjih od 44 cm.

| 2.3.3 | Območje FIII | : | je vmesno območje, ki ni širše od 5 cm, med območjema FI in FII. |
| --- | --- | --- | --- |

2.3.3

Območje FIII

:

je vmesno območje, ki ni širše od 5 cm, med območjema FI in FII.

2.4.   Preskusna metoda

Uporabi se metoda, navedena v odstavku 1. Priloge 3.

2.5   Točke udarcev (glej sliko 2 v Prilogi 17)

| 2.5.1 | Točke udarcev se izberejo, kot sledi:







  točka 1 | : | v srednjem delu območja FII na območju velike ali majhne napetosti; |
| --- | --- | --- | --- |
| točka 2 | : | v območju FIII čim bliže navpični sredinski ravnini območja FII; |
| točki 3 in 3' | : | 3 cm od robov ene od srednjic preskušanca; če je na steklu sled prijemalnih klešč, mora biti ena od točk udarca blizu roba, na katerem je ta sled, druga pa na nasprotnem robu |
| točka 4 | : | na mestu, kjer je na najdaljši srednjici najmanjši polmer krivine; |
| točka 5 | : | 3 cm od roba preskušanca na mestu, kjer je najmanjši polmer krivine roba stekla, na levo ali desno stran. |

2.5.1

Točke udarcev se izberejo, kot sledi:

točka 1

:

v srednjem delu območja FII na območju velike ali majhne napetosti;

točka 2

:

v območju FIII čim bliže navpični sredinski ravnini območja FII;

točki 3 in 3'

:

3 cm od robov ene od srednjic preskušanca; če je na steklu sled prijemalnih klešč, mora biti ena od točk udarca blizu roba, na katerem je ta sled, druga pa na nasprotnem robu

točka 4

:

na mestu, kjer je na najdaljši srednjici najmanjši polmer krivine;

točka 5

:

3 cm od roba preskušanca na mestu, kjer je najmanjši polmer krivine roba stekla, na levo ali desno stran.

| 2.5.2 | Preskus drobljenja se mora opraviti na vsaki od točk 1, 2, 3, 3', 4 in 5. |
| --- | --- |

2.5.2

Preskus drobljenja se mora opraviti na vsaki od točk 1, 2, 3, 3', 4 in 5.

2.6.   Razlaga rezultatov

| 2.6.1 | Rezultat preskusa drobljenja je zadovoljiv, če drobljenje izpolnjuje vse pogoje iz odstavkov 2.6.1.1, 2.6.1.2 in 2.6.1.3 spodaj.






  2.6.1.1 | Območje FI:






  2.6.1.1.1 | Število drobcev na katerem koli kvadratu 5 cm × 5 cm ne sme biti manjše od 40 ali večje od 350; če pa je število drobcev manjše od 40, je to dopustno, če število drobcev na katerem koli kvadratu 10 cm × 10 cm, ki vsebuje kvadrat 5 cm × 5 cm, ni manjše od 160. |
| --- | --- | --- | --- |

2.6.1

Rezultat preskusa drobljenja je zadovoljiv, če drobljenje izpolnjuje vse pogoje iz odstavkov 2.6.1.1, 2.6.1.2 in 2.6.1.3 spodaj.

2.6.1.1

Območje FI:

2.6.1.1.1

Število drobcev na katerem koli kvadratu 5 cm × 5 cm ne sme biti manjše od 40 ali večje od 350; če pa je število drobcev manjše od 40, je to dopustno, če število drobcev na katerem koli kvadratu 10 cm × 10 cm, ki vsebuje kvadrat 5 cm × 5 cm, ni manjše od 160.

| 2.6.1.1.2 | Na podlagi navedenega pravila se drobec, ki sega čez stranico kvadrata, šteje za polovico drobca. |
| --- | --- |

2.6.1.1.2

Na podlagi navedenega pravila se drobec, ki sega čez stranico kvadrata, šteje za polovico drobca.

| 2.6.1.1.3 | Drobljenje se ne preverja v pasu 2 cm okrog roba vzorcev, če je ta pas okvir stekla, niti v krogu s polmerom 7,5 cm okrog točke udarca. |
| --- | --- |

2.6.1.1.3

Drobljenje se ne preverja v pasu 2 cm okrog roba vzorcev, če je ta pas okvir stekla, niti v krogu s polmerom 7,5 cm okrog točke udarca.

| 2.6.1.1.4 | Dopustni so največ 3 drobci ploščine več kot 3 cm2. V nobenem krogu premera 10 cm ne smeta ležati dva taka drobca. |
| --- | --- |

2.6.1.1.4

Dopustni so največ 3 drobci ploščine več kot 3 cm2. V nobenem krogu premera 10 cm ne smeta ležati dva taka drobca.

| 2.6.1.1.5 | Podolgovati drobci so dopustni, če njihovi konci nimajo oblike rezila in če njihova dolžina ne presega 7,5 cm, razen v primeru iz odstavka 2.6.2.2 spodaj. Če taki podolgovati drobci segajo do roba stekla, z robom ne smejo tvoriti kota, večjega od 45°. |
| --- | --- |

2.6.1.1.5

Podolgovati drobci so dopustni, če njihovi konci nimajo oblike rezila in če njihova dolžina ne presega 7,5 cm, razen v primeru iz odstavka 2.6.2.2 spodaj. Če taki podolgovati drobci segajo do roba stekla, z robom ne smejo tvoriti kota, večjega od 45°.

| 2.6.1.2 | Območje FII






  2.6.1.2.1 | Preostala vidljivost po razbitju stekla se mora preveriti na pravokotnem območju, določenem v odstavku 2.3.2 zgoraj. V tem pravokotniku mora skupna ploščina drobcev, večjih od 2 cm2, sestavljati vsaj 15 % ploščine pravokotnika; če je vetrobransko steklo nižje od 44 cm ali če je nagibni kot vgradnje stekla manjši od 15° od navpične smeri, mora biti odstotek vidljivosti enak najmanj 10 % ploščine zadevnega pravokotnika. |
| --- | --- | --- |

2.6.1.2

Območje FII

2.6.1.2.1

Preostala vidljivost po razbitju stekla se mora preveriti na pravokotnem območju, določenem v odstavku 2.3.2 zgoraj. V tem pravokotniku mora skupna ploščina drobcev, večjih od 2 cm2, sestavljati vsaj 15 % ploščine pravokotnika; če je vetrobransko steklo nižje od 44 cm ali če je nagibni kot vgradnje stekla manjši od 15° od navpične smeri, mora biti odstotek vidljivosti enak najmanj 10 % ploščine zadevnega pravokotnika.

| 2.6.1.2.2 | Noben drobec ne sme imeti ploščine večje od 16 cm2, razen v primeru iz odstavka 2.6.2.2 spodaj. |
| --- | --- |

2.6.1.2.2

Noben drobec ne sme imeti ploščine večje od 16 cm2, razen v primeru iz odstavka 2.6.2.2 spodaj.

| 2.6.1.2.3 | V polmeru 10 cm okrog točke udarca so dopustni do trije drobci s ploščino, večjo od 16 cm2,vendar manjšo od 25 cm2, toda le v tistem delu kroga, ki spada v območje FII. |
| --- | --- |

2.6.1.2.3

V polmeru 10 cm okrog točke udarca so dopustni do trije drobci s ploščino, večjo od 16 cm2,vendar manjšo od 25 cm2, toda le v tistem delu kroga, ki spada v območje FII.

| 2.6.1.2.4 | Drobci morajo biti pravilnih oblik in ne smejo imeti takšnih konic, kot so opisane v odstavku 2.6.1.2.4.1 spodaj. V vsakem pravokotniku mer 50 × 20 cm je dovoljenih največ 10 nepravilnih drobcev, na celotni površini vetrobranskega stekla pa največ 25 takih drobcev.
  Noben od takih drobcev ne sme imeti konice, daljše od 35 mm, merjene v skladu z odstavkom 2.6.1.2.4.1 spodaj.






  2.6.1.2.4.1 | Drobec je nepravilne oblike, če ga ni mogoče očrtati s krogom premera 40 mm, ima vsaj eno konico daljšo od 15 mm, merjeno od vrha konice do prereza, katerega širina je enaka debelini zasteklitve, in če ima katera koli njegova konica kot pri vrhu manjši od 40°. |
| --- | --- | --- |

2.6.1.2.4

Drobci morajo biti pravilnih oblik in ne smejo imeti takšnih konic, kot so opisane v odstavku 2.6.1.2.4.1 spodaj. V vsakem pravokotniku mer 50 × 20 cm je dovoljenih največ 10 nepravilnih drobcev, na celotni površini vetrobranskega stekla pa največ 25 takih drobcev.

Noben od takih drobcev ne sme imeti konice, daljše od 35 mm, merjene v skladu z odstavkom 2.6.1.2.4.1 spodaj.

2.6.1.2.4.1

Drobec je nepravilne oblike, če ga ni mogoče očrtati s krogom premera 40 mm, ima vsaj eno konico daljšo od 15 mm, merjeno od vrha konice do prereza, katerega širina je enaka debelini zasteklitve, in če ima katera koli njegova konica kot pri vrhu manjši od 40°.

| 2.6.1.2.5 | Podolgovati drobci so dopustni v celotnem območju FII, če njihova dolžina ne presega 10 cm, razen v primeru iz odstavka 2.6.2.2 spodaj. |
| --- | --- |

2.6.1.2.5

Podolgovati drobci so dopustni v celotnem območju FII, če njihova dolžina ne presega 10 cm, razen v primeru iz odstavka 2.6.2.2 spodaj.

| 2.6.1.3 | Območje FIII
  Drobljenje v tem območju mora imeti vmesne značilnosti med tistimi, ki so dopustne za sosednji območji (FI in FIII). |
| --- | --- |

2.6.1.3

Območje FIII

Drobljenje v tem območju mora imeti vmesne značilnosti med tistimi, ki so dopustne za sosednji območji (FI in FIII).

| 2.6.2 | Vetrobransko steklo, predloženo v homologacijo, je z vidika drobljenja zadovoljivo, če je izpolnjen vsaj eden od naslednjih pogojev:






  2.6.2.1 | rezultati vseh preskusov, opravljenih na točkah udarcev iz odstavka 2.5.1 zgoraj, so zadovoljivi; |
| --- | --- | --- |

2.6.2

Vetrobransko steklo, predloženo v homologacijo, je z vidika drobljenja zadovoljivo, če je izpolnjen vsaj eden od naslednjih pogojev:

2.6.2.1

rezultati vseh preskusov, opravljenih na točkah udarcev iz odstavka 2.5.1 zgoraj, so zadovoljivi;

| 2.6.2.2 | če je rezultat enega preskusa od vseh, opravljenih na točkah udarcev iz odstavka 2.5.1, nezadovoljiv, vendar odstopanja ne presegajo naslednjih omejitev:







  območje FI | : | največ pet drobcev dolžine med 7,5 in 15 cm; |
| --- | --- | --- | --- |
| območje FII | : | največ trije drobci s površino med 16 in 20 cm2 v območju zunaj kroga polmera 10 cm s središčem na točki udarca; |
| območje FIII | : | največ štirje drobci dolžine med 10 in 17,5 cm; |

2.6.2.2

če je rezultat enega preskusa od vseh, opravljenih na točkah udarcev iz odstavka 2.5.1, nezadovoljiv, vendar odstopanja ne presegajo naslednjih omejitev:

območje FI

:

največ pet drobcev dolžine med 7,5 in 15 cm;

območje FII

:

največ trije drobci s površino med 16 in 20 cm2 v območju zunaj kroga polmera 10 cm s središčem na točki udarca;

območje FIII

:

največ štirje drobci dolžine med 10 in 17,5 cm;

ter se preskus ponovi na novem vzorcu, ki pokaže, da so zahteve iz odstavka 2.6.1 izpolnjene ali da so odstopanja v zgoraj predpisanih omejitvah;

| 2.6.2.3 | če je rezultat dveh preskusov od vseh, opravljenih na točkah udarcev iz odstavka 2.5.1, nezadovoljiv, vendar odstopanja niso presegala omejitev iz odstavka 2.6.2.2, in dodatne serije preskusov, opravljenih na novih vzorcih, ustrezajo zahtevam iz odstavka 2.6.1 ali če se na največ dveh vzorcih iz te nove serije pojavijo odstopanja v mejah iz odstavka 2.6.2.2. |
| --- | --- |

2.6.2.3

če je rezultat dveh preskusov od vseh, opravljenih na točkah udarcev iz odstavka 2.5.1, nezadovoljiv, vendar odstopanja niso presegala omejitev iz odstavka 2.6.2.2, in dodatne serije preskusov, opravljenih na novih vzorcih, ustrezajo zahtevam iz odstavka 2.6.1 ali če se na največ dveh vzorcih iz te nove serije pojavijo odstopanja v mejah iz odstavka 2.6.2.2.

| 2.6.3 | Če so bila ugotovljena zgoraj navedena odstopanja, morajo biti navedena v poročilu o preskusu, kateremu mora biti priložena stalna slikovna zabeležka vzorca drobljenja ustreznih delov vetrobranskih stekel. |
| --- | --- |

2.6.3

Če so bila ugotovljena zgoraj navedena odstopanja, morajo biti navedena v poročilu o preskusu, kateremu mora biti priložena stalna slikovna zabeležka vzorca drobljenja ustreznih delov vetrobranskih stekel.

3.   PRESKUS Z MODELOM GLAVE

3.1   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

Nobenih sekundarnih značilnosti se ne upošteva.

3.2   Število preskušancev

| 3.2.1 | Za vsako skupino kaljenega vetrobranskega stekla je treba opraviti preskus na štirih preskušancih s približno najmanjšo razvito površino in na štirih preskušancih s približno največjo razvito površino, pri čemer mora biti vseh osem vzorcev istega tipa kot vzorci za preskus drobljenja (glej odstavek 2.2 zgoraj). |
| --- | --- |

3.2.1

Za vsako skupino kaljenega vetrobranskega stekla je treba opraviti preskus na štirih preskušancih s približno najmanjšo razvito površino in na štirih preskušancih s približno največjo razvito površino, pri čemer mora biti vseh osem vzorcev istega tipa kot vzorci za preskus drobljenja (glej odstavek 2.2 zgoraj).

| 3.2.2 | Alternativno lahko za vsako kategorijo debeline vetrobranskih stekel laboratorij, ki opravlja preskuse, po izbiri opravi preskus na šestih vzorcih z merami (1 100 mm × 500 mm) ± 5/2 mm. |
| --- | --- |

3.2.2

Alternativno lahko za vsako kategorijo debeline vetrobranskih stekel laboratorij, ki opravlja preskuse, po izbiri opravi preskus na šestih vzorcih z merami (1 100 mm × 500 mm) ± 5/2 mm.

3.3   Preskusna metoda

| 3.3.1 | Uporabi se metoda, opisana v odstavku 3.1 Priloge 3. |
| --- | --- |

3.3.1

Uporabi se metoda, opisana v odstavku 3.1 Priloge 3.

| 3.3.2 | Padna višina mora biti 1,5 m ± 0/5 mm. |
| --- | --- |

3.3.2

Padna višina mora biti 1,5 m ± 0/5 mm.

3.4   Razlaga rezultatov

| 3.4.1 | Rezultat preskusa je zadovoljiv, če se vetrobransko steklo ali preskušanec zlomi. |
| --- | --- |

3.4.1

Rezultat preskusa je zadovoljiv, če se vetrobransko steklo ali preskušanec zlomi.

| 3.4.2 | Serija preskušancev, predložena v homologacijo, je z vidika preskusa z modelom glave zadovoljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih dveh pogojev:






  3.4.2.1 | rezultati vseh preskusov so zadovoljivi; |
| --- | --- | --- |

3.4.2

Serija preskušancev, predložena v homologacijo, je z vidika preskusa z modelom glave zadovoljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih dveh pogojev:

3.4.2.1

rezultati vseh preskusov so zadovoljivi;

| 3.4.2.2 | rezultat enega preskusa je nezadovoljiv, vendar so rezultati dodatnih serij preskusov, opravljenih na novi seriji preskušancev, zadovoljivi. |
| --- | --- |

3.4.2.2

rezultat enega preskusa je nezadovoljiv, vendar so rezultati dodatnih serij preskusov, opravljenih na novi seriji preskušancev, zadovoljivi.

4.   OPTIČNE LASTNOSTI

Za vsak tip vetrobranskega stekla veljajo zahteve glede optičnih lastnosti, kot so določene v odstavku 9 Priloge 3.

---

PRILOGA 5

ENAKOMERNO KALJENE STEKLENE PLOŠČE
   (1)

1.   OPREDELITEV TIPA

Kaljena vetrobranska stekla pripadajo različnim tipom, če se razlikujejo vsaj v eni od naslednjih glavnih ali sekundarnih značilnosti.

1.1.   Glavne značilnosti so:

| 1.1.1 | blagovna znamka; |
| --- | --- |

1.1.1

blagovna znamka;

| 1.1.2 | vrsta kaljenja (toplotno ali kemijsko); |
| --- | --- |

1.1.2

vrsta kaljenja (toplotno ali kemijsko);

| 1.1.3 | kategorija oblike: obstajata dve kategoriji:






  1.1.3.1 | ravne steklene plošče, |
| --- | --- | --- |

1.1.3

kategorija oblike: obstajata dve kategoriji:

1.1.3.1

ravne steklene plošče,

| 1.1.3.2 | ravne in ukrivljene steklene plošče. |
| --- | --- |

1.1.3.2

ravne in ukrivljene steklene plošče.

| 1.1.4 | Kategorija debeline, v katero spada nazivna debelina „e“ (ob upoštevanju dovoljenega odstopanja v proizvodnji ± 0,2 mm):






  kategorija I | e ≤ 3,5 mm |
| --- | --- | --- |
| kategorija II | 3,5 mm < e ≤ 4,5 mm |
| kategorija III | 4,5 mm < e ≤ 6,5 mm |
| kategorija IV | 6,5 mm < e |

1.1.4

Kategorija debeline, v katero spada nazivna debelina „e“ (ob upoštevanju dovoljenega odstopanja v proizvodnji ± 0,2 mm):

kategorija I

e ≤ 3,5 mm

kategorija II

3,5 mm < e ≤ 4,5 mm

kategorija III

4,5 mm < e ≤ 6,5 mm

kategorija IV

6,5 mm < e

1.2   Sekundarne značilnosti so:

| 1.2.1 | vrsta materiala (polirano (ravno) steklo, plavljeno steklo, steklene plošče); |
| --- | --- |

1.2.1

vrsta materiala (polirano (ravno) steklo, plavljeno steklo, steklene plošče);

| 1.2.2 | obarvanost (brezbarvno ali obarvano); |
| --- | --- |

1.2.2

obarvanost (brezbarvno ali obarvano);

| 1.2.3 | z vgrajenimi prevodniki ali brez njih; |
| --- | --- |

1.2.3

z vgrajenimi prevodniki ali brez njih;

| 1.2.4 | z neprozorno zatemnitvijo ali brez nje. |
| --- | --- |

1.2.4

z neprozorno zatemnitvijo ali brez nje.

2.   PRESKUS DROBLJENJA

2.1   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

| Material | Stopnja težavnosti |
| --- | --- |
| Polirano steklo | 2 |
| Plavljeno steklo | 1 |
| Steklene plošče | 1 |

Material

Stopnja težavnosti

Polirano steklo

2

Plavljeno steklo

1

Steklene plošče

1

Druge sekundarne značilnosti se ne upoštevajo.

2.2   Izbira preskušancev

2.2.1   Preskušance iz vsake kategorije oblike in debeline, ki jih je težko izdelati, je treba izbrati v skladu z naslednjimi merili za preskušanje.

| 2.2.1.1 | Pri ravnih steklenih ploščah je treba predložiti dve seriji preskušancev v skladu z:






  2.2.1.1.1 | največjo razvito površino, |
| --- | --- | --- |

2.2.1.1

Pri ravnih steklenih ploščah je treba predložiti dve seriji preskušancev v skladu z:

2.2.1.1.1

največjo razvito površino,

| 2.2.1.1.2 | najmanjšim kotom med dvema sosednjima stranicama. |
| --- | --- |

2.2.1.1.2

najmanjšim kotom med dvema sosednjima stranicama.

| 2.2.1.2 | Pri ravnih in ukrivljenih steklenih ploščah se predložijo tri serije preskušancev v skladu z:






  2.2.1.2.1 | največjo razvito površino, |
| --- | --- | --- |

2.2.1.2

Pri ravnih in ukrivljenih steklenih ploščah se predložijo tri serije preskušancev v skladu z:

2.2.1.2.1

največjo razvito površino,

| 2.2.1.2.2 | najmanjšim kotom med dvema sosednjima stranicama, |
| --- | --- |

2.2.1.2.2

najmanjšim kotom med dvema sosednjima stranicama,

| 2.2.1.2.3 | največjo višino segmenta. |
| --- | --- |

2.2.1.2.3

največjo višino segmenta.

2.2.2   Preskusi, opravljeni na preskušancih, ki ustrezajo največji površini „S“, veljajo tudi za vse druge površine, manjše od S + 5 %.

2.2.3   Pri vzorcih, ki imajo kot γ manjši od 30°, veljajo preskusi tudi za vse steklene plošče s koti, večjimi od γ – 5°.

Če imajo predloženi vzorci kot γ večji ali enak 30°, veljajo preskusi za vse izdelane steklene plošče s koti, enakimi ali večjimi od 30°.

2.2.4   Če je na predloženih vzorcih višina segmenta h večja od 100 mm, veljajo preskusi tudi za vse izdelane steklene plošče z višinami odsekov, manjšimi od h + 30 mm.

Če je na predloženih vzorcih višina segmenta 100 mm ali manj, veljajo preskusi tudi za vse steklene plošče z višino segmenta 100 mm ali manj.

2.3   Število preskušancev na serijo

Število preskušancev v vsaki skupini mora biti v skladu s kategorijo oblike, opredeljeno v odstavku 1.1.3 zgoraj:

| Vrsta steklene plošče | Število preskušancev |
| --- | --- |
| Ravne | 4 |
| Ukrivljene (najmanjši polmer ukrivljenosti ≥ 200 mm) | |
| Ukrivljene (najmanjši polmer ukrivljenosti < 200 mm) | 8 |

Vrsta steklene plošče

Število preskušancev

Ravne

4

Ukrivljene (najmanjši polmer ukrivljenosti ≥ 200 mm)

Ukrivljene (najmanjši polmer ukrivljenosti < 200 mm)

8

2.4.   Preskusna metoda

2.4.1.   Uporabi se metoda, navedena v odstavku 1 Priloge 3.

2.5   Točke udarcev (glej sliko 3 v Prilogi 17)

2.5.1   Pri ravnih steklenih ploščah in ukrivljenih steklenih ploščah so točke udarcev, prikazane na slikah 3(a) in 3(b) ter na sliki 3(c) v Prilogi 17, naslednje:

| točka 1 | : | v geometrijskem središču steklene plošče; |
| --- | --- | --- |
| točka 2 | : | pri ukrivljenih steklenih ploščah, ki imajo najmanjši polmer ukrivljenosti „r“ manjši od 200 mm. Ta točka se izbere na največji srednjici na tistem delu steklene plošče, kjer je polmer ukrivljenosti najmanjši. |

točka 1

:

v geometrijskem središču steklene plošče;

točka 2

:

pri ukrivljenih steklenih ploščah, ki imajo najmanjši polmer ukrivljenosti „r“ manjši od 200 mm. Ta točka se izbere na največji srednjici na tistem delu steklene plošče, kjer je polmer ukrivljenosti najmanjši.

2.5.2   Štirje preskušanci se preskusijo na vsaki točki udarca.

2.6   Razlaga rezultatov

2.6.1   Rezultat preskusa je zadovoljiv, če drobljenje izpolnjuje naslednje pogoje:

| 2.6.1.1 | število drobcev v katerem koli kvadratu stranic 5 cm × 5 cm ni manjše od 40; |
| --- | --- |

2.6.1.1

število drobcev v katerem koli kvadratu stranic 5 cm × 5 cm ni manjše od 40;

| 2.6.1.2 | na podlagi navedenega pravila se drobec, ki sega čez stranico kvadrata, šteje za polovico drobca; |
| --- | --- |

2.6.1.2

na podlagi navedenega pravila se drobec, ki sega čez stranico kvadrata, šteje za polovico drobca;

| 2.6.1.3 | drobljenje se ne preverja v pasu 2 cm okrog roba vzorcev, če je ta pas okvir stekla, niti v krogu s polmerom 7,5 cm okrog točke udarca; |
| --- | --- |

2.6.1.3

drobljenje se ne preverja v pasu 2 cm okrog roba vzorcev, če je ta pas okvir stekla, niti v krogu s polmerom 7,5 cm okrog točke udarca;

| 2.6.1.4 | če drobec sega v območje, ki je izključeno, se oceni le del drobca, ki je zunaj tega območja. |
| --- | --- |

2.6.1.4

če drobec sega v območje, ki je izključeno, se oceni le del drobca, ki je zunaj tega območja.

| 2.6.1.5 | drobci s površino, večjo od 3 cm2, niso dopustni, razen na delih, opredeljenih v odstavku 2.6.1.3 zgoraj; |
| --- | --- |

2.6.1.5

drobci s površino, večjo od 3 cm2, niso dopustni, razen na delih, opredeljenih v odstavku 2.6.1.3 zgoraj;

| 2.6.1.6 | drobci, daljši od 100 mm, niso dovoljeni, razen v območjih, opredeljenih v odstavku 2.6.1.3 zgoraj, če:






  2.6.1.6.1 | se konci drobcev ne stekajo v konico; |
| --- | --- | --- |

2.6.1.6

drobci, daljši od 100 mm, niso dovoljeni, razen v območjih, opredeljenih v odstavku 2.6.1.3 zgoraj, če:

2.6.1.6.1

se konci drobcev ne stekajo v konico;

| 2.6.1.6.2 | z robom stekla ne oklepajo kota, večjega od 45°, kadar segajo do roba plošče. |
| --- | --- |

2.6.1.6.2

z robom stekla ne oklepajo kota, večjega od 45°, kadar segajo do roba plošče.

2.6.2   Serija preskušancev, predložena v homologacijo, je z vidika drobljenja zadovoljiva, če so zadovoljivi rezultati vsaj treh od štirih preskusov, opravljenih na točkah udarcev iz odstavka 2.5.1.

2.6.3   Če so bila ugotovljena zgoraj navedena odstopanja, morajo biti navedena v poročilu o preskusu, kateremu mora biti priložena stalna slikovna zabeležka vzorca drobljenja ustreznih delov steklene plošče.

3.   PRESKUS MEHANSKE TRDNOSTI

3.1   Preskus z 227-gramsko kroglo

3.1.1   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

| Material | Stopnja težavnosti | Obarvanost | Stopnja težavnosti |
| --- | --- | --- | --- |
| Polirano steklo | 2 | Brezbarvno | 1 |
| Plavljeno steklo | 1 | Obarvano | 2 |
| Steklene plošče | 1 | | |

Material

Stopnja težavnosti

Obarvanost

Stopnja težavnosti

Polirano steklo

2

Brezbarvno

1

Plavljeno steklo

1

Obarvano

2

Steklene plošče

1

Druge sekundarne značilnosti (in sicer vgrajenost prevodnikov ali brez njih) se ne upoštevajo.

3.1.2   Število preskušancev

Za vsako kategorijo debeline, opredeljeno v odstavku 1.1.4, je treba opraviti preskuse na šestih preskušancih.

3.1.3   Preskusna metoda

| 3.1.3.1 | Uporabi se preskusna metoda, navedena v odstavku 2.1 Priloge 3. |
| --- | --- |

3.1.3.1

Uporabi se preskusna metoda, navedena v odstavku 2.1 Priloge 3.

| 3.1.3.2 | Padna višina (od spodnje površine krogle do zgornje površine preskušanca) je 2,0 m ± 0/5 mm. |
| --- | --- |

3.1.3.2

Padna višina (od spodnje površine krogle do zgornje površine preskušanca) je 2,0 m ± 0/5 mm.

3.1.4   Razlaga rezultatov

| 3.1.4.1 | Rezultat preskusa je zadovoljiv, če se vsaj pet preskušancev ne zlomi. |
| --- | --- |

3.1.4.1

Rezultat preskusa je zadovoljiv, če se vsaj pet preskušancev ne zlomi.

4.   OPTIČNE LASTNOSTI

4.1   Določbe o normalni prepustnosti svetlobe iz odstavka 9.1 Priloge 3 veljajo za enakomerno kaljene steklene plošče ali dele steklenih plošč, vgrajene na mestih, ki so bistvena za voznikovo vidljivost.

4.2   Za enakomerno kaljene steklene plošče, ki se uporabljajo kot vetrobranska stekla počasnih vozil, katerih konstrukcijsko določena hitrost ne presega 40 km/h, morajo biti izpolnjene določbe iz odstavka 9 Priloge 3. To ne velja za ravna vetrobranska stekla, ki spadajo v že homologirano skupino.

---

(1)  Ta tip enakomerno kaljene steklene plošče se lahko uporabi tudi kot vetrobransko steklo za počasna vozila, katerih konstrukcijsko določena hitrost ne presega 40 km/h.

---

PRILOGA 6

NAVADNA LEPLJENA VETROBRANSKA STEKLA

1.   OPREDELITEV TIPA

Navadna lepljena vetrobranska stekla pripadajo različnim tipom, če se razlikujejo vsaj v eni od naslednjih glavnih ali sekundarnih značilnosti.

1.1   Glavne značilnosti so:

| 1.1.1 | blagovna znamka; |
| --- | --- |

1.1.1

blagovna znamka;

| 1.1.2 | oblika in mere.
  Za navadna lepljena vetrobranska stekla velja, da glede preskusov mehanskih lastnosti in preskusov odpornosti proti vplivom okolja spadajo v eno skupino; |
| --- | --- |

1.1.2

oblika in mere.

Za navadna lepljena vetrobranska stekla velja, da glede preskusov mehanskih lastnosti in preskusov odpornosti proti vplivom okolja spadajo v eno skupino;

| 1.1.3 | število slojev stekla; |
| --- | --- |

1.1.3

število slojev stekla;

| 1.1.4 | nazivna debelina vetrobranskega stekla „e“, dovoljeno odstopanje v proizvodnji ± 0,2 n mm (pri čemer je „n“ število slojev stekla v vetrobranskem steklu); |
| --- | --- |

1.1.4

nazivna debelina vetrobranskega stekla „e“, dovoljeno odstopanje v proizvodnji ± 0,2 n mm (pri čemer je „n“ število slojev stekla v vetrobranskem steklu);

| 1.1.5 | nazivna debelina vmesnega sloja ali vmesnih slojev; |
| --- | --- |

1.1.5

nazivna debelina vmesnega sloja ali vmesnih slojev;

| 1.1.6 | vrsta in tip vmesnega sloja ali vmesnih slojev (npr. vmesni sloj ali vmesni sloji iz PVB ali drugih plastičnih materialov). |
| --- | --- |

1.1.6

vrsta in tip vmesnega sloja ali vmesnih slojev (npr. vmesni sloj ali vmesni sloji iz PVB ali drugih plastičnih materialov).

1.2   Sekundarne značilnosti so:

| 1.2.1 | vrsta materiala (polirano (ravno) steklo, plavljeno steklo, steklene plošče); |
| --- | --- |

1.2.1

vrsta materiala (polirano (ravno) steklo, plavljeno steklo, steklene plošče);

| 1.2.2 | obarvanost (na celotni površini ali delno) vmesnega sloja ali vmesnih slojev (brezbarvno ali obarvano); |
| --- | --- |

1.2.2

obarvanost (na celotni površini ali delno) vmesnega sloja ali vmesnih slojev (brezbarvno ali obarvano);

| 1.2.3 | obarvanost stekla (brezbarvno ali obarvano); |
| --- | --- |

1.2.3

obarvanost stekla (brezbarvno ali obarvano);

| 1.2.4 | z vgrajenimi prevodniki ali brez njih; |
| --- | --- |

1.2.4

z vgrajenimi prevodniki ali brez njih;

| 1.2.5 | z neprozorno zatemnitvijo ali brez nje. |
| --- | --- |

1.2.5

z neprozorno zatemnitvijo ali brez nje.

2.   SPLOŠNO

2.1   Pri navadnih lepljenih vetrobranskih steklih se preskusi, razen preskusov z modelom glave (odstavek 3.2 spodaj) in preskusov optičnih lastnosti, opravijo na ravnih preskušancih, ki so izrezani iz pravih vetrobranskih stekel ali so posebej izdelani za preskušanje. V obeh primerih morajo imeti preskušanci enake lastnosti kot vetrobranska stekla iz redne proizvodnje, za katera se želi pridobiti homologacija.

2.2   Pred vsakim preskusom morajo biti preskušanci vsaj štiri ure na temperaturi 23 °C ± 2 °C. Preskus je treba opraviti čim prej, ko se preskušanci vzamejo iz posode, v kateri so bili shranjeni.

3.   PRESKUS Z MODELOM GLAVE

3.1   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

Nobenih sekundarnih značilnosti se ne upošteva.

3.2   Preskus z maketo glave na celotnem vetrobranskem steklu

3.2.1   Število preskušancev

Preskusiti je treba štiri preskušance iz serij z najmanjšo razvito površino in štiri vzorce iz serij z največjo razvito površino v skladu z določbami iz Priloge 13.

3.2.2   Preskusna metoda

| 3.2.2.1 | Uporabi se metoda, opisana v odstavku 3.1 Priloge 3. |
| --- | --- |

3.2.2.1

Uporabi se metoda, opisana v odstavku 3.1 Priloge 3.

| 3.2.2.2 | Višina pada je 1,5 m ± 0/5 mm. |
| --- | --- |

3.2.2.2

Višina pada je 1,5 m ± 0/5 mm.

3.2.3   Razlaga rezultatov

| 3.2.3.1 | Rezultat preskusa je zadovoljiv, če so izpolnjeni naslednji pogoji:






  3.2.3.1.1 | preskušanec se zlomi, pri tem pa kaže številne krožne razpoke s središčem približno na točki udarca, pri čemer so razpoke, najbližje točki udarca, lahko od njega oddaljene največ 80 mm; |
| --- | --- | --- |

3.2.3.1

Rezultat preskusa je zadovoljiv, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

3.2.3.1.1

preskušanec se zlomi, pri tem pa kaže številne krožne razpoke s središčem približno na točki udarca, pri čemer so razpoke, najbližje točki udarca, lahko od njega oddaljene največ 80 mm;

| 3.2.3.1.2 | sloji stekla morajo ostati sprijeti z vmesnim slojem iz plastike. Dopustna je ločitev enega ali več drobcev od vmesnega sloja na obeh straneh razpoke v širini, ki je manjša od 4 mm, in če so zunaj kroga s premerom 60 mm s središčem na točki udarca. |
| --- | --- |

3.2.3.1.2

sloji stekla morajo ostati sprijeti z vmesnim slojem iz plastike. Dopustna je ločitev enega ali več drobcev od vmesnega sloja na obeh straneh razpoke v širini, ki je manjša od 4 mm, in če so zunaj kroga s premerom 60 mm s središčem na točki udarca.

| 3.2.3.1.3 | Na strani udarca:






  3.2.3.1.3.1 | vmesni sloj ne sme biti dostopen na površini, večji od 20 cm2, |
| --- | --- | --- |

3.2.3.1.3

Na strani udarca:

3.2.3.1.3.1

vmesni sloj ne sme biti dostopen na površini, večji od 20 cm2,

| 3.2.3.1.3.2 | dopustno je pretrganje vmesnega sloja do dolžine 35 mm. |
| --- | --- |

3.2.3.1.3.2

dopustno je pretrganje vmesnega sloja do dolžine 35 mm.

| 3.2.3.2 | Serija preskušancev, predložena v homologacijo, je z vidika preskusa z modelom glave zadovoljiva, če so zadovoljivi rezultati vseh preskusov. |
| --- | --- |

3.2.3.2

Serija preskušancev, predložena v homologacijo, je z vidika preskusa z modelom glave zadovoljiva, če so zadovoljivi rezultati vseh preskusov.

4.   PRESKUS MEHANSKE TRDNOSTI

4.1   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

Nobenih sekundarnih značilnosti se ne upošteva.

4.2   Preskus z 2 260-gramsko kroglo

4.2.1   Preskusiti se mora dvanajst kvadratnih preskušancev s stranico 300 mm ± 0/10 mm.

4.2.2   Preskusna metoda

| 4.2.2.1 | Uporabi se metoda, navedena v odstavku 2.2 Priloge 3. |
| --- | --- |

4.2.2.1

Uporabi se metoda, navedena v odstavku 2.2 Priloge 3.

| 4.2.2.2 | Padna višina (od spodnjega roba krogle do zgornje površine preskušanca) mora biti 4 m ± 0/25 mm. |
| --- | --- |

4.2.2.2

Padna višina (od spodnjega roba krogle do zgornje površine preskušanca) mora biti 4 m ± 0/25 mm.

4.2.3.   Razlaga rezultatov

| 4.2.3.1 | Rezultat preskusa je zadovoljiv, če krogla ne prodre skozi stekleno ploščo v petih sekundah od trenutka udarca. |
| --- | --- |

4.2.3.1

Rezultat preskusa je zadovoljiv, če krogla ne prodre skozi stekleno ploščo v petih sekundah od trenutka udarca.

| 4.2.3.2 | Serija preskušancev, predložena v homologacijo, je z vidika preskusa z 2 260-gramsko kroglo zadovoljiva, če so zadovoljivi rezultati vsaj enajstih od dvanajstih preskusov. |
| --- | --- |

4.2.3.2

Serija preskušancev, predložena v homologacijo, je z vidika preskusa z 2 260-gramsko kroglo zadovoljiva, če so zadovoljivi rezultati vsaj enajstih od dvanajstih preskusov.

4.3   Preskus z 227-gramsko kroglo

4.3.1   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

Nobenih sekundarnih značilnosti se ne upošteva.

4.3.2   Število preskušancev

Preskusiti se mora dvajset kvadratnih preskušancev s stranico 300 mm ± 0/10 mm.

4.3.3   Preskusna metoda

| 4.3.3.1 | Uporabi se metoda, navedena v odstavku 2.1 Priloge 3.
  Preskus se mora opraviti na desetih preskušancih pri temperaturi + 40 °C ± 2 °C in na desetih preskušancih pri temperaturi – 20 °C ± 2 °C. |
| --- | --- |

4.3.3.1

Uporabi se metoda, navedena v odstavku 2.1 Priloge 3.

Preskus se mora opraviti na desetih preskušancih pri temperaturi + 40 °C ± 2 °C in na desetih preskušancih pri temperaturi – 20 °C ± 2 °C.

| 4.3.3.2 | Padna višina za različne kategorije debeline in mase ločenih drobcev so navedene v spodnji tabeli: | + 40 °C ± 2 °C | – 20 °C ± 2 °C |
| --- | --- | --- | --- |
| Nazivna debelina preskušanca
  (mm) | Padna višina
  (m) | Največja dovoljena masa drobcev mm
  (g) | Padna višina
  (m) | Največja dovoljena masa drobcev mm
  (g) |
| e ≤ 4,5 | 9 | 12 | 8,5 | 12 |
| 4,5 < e ≤ 5,5 | 9 | 15 | 8,5 | 15 |
| 5,5 < e ≤ 6,5 | 9 | 20 | 8,5 | 20 |
| e > 6,5 | 9 | 25 | 8,5 | 25 |

4.3.3.2

Padna višina za različne kategorije debeline in mase ločenih drobcev so navedene v spodnji tabeli:

+ 40 °C ± 2 °C

– 20 °C ± 2 °C

Nazivna debelina preskušanca

(mm)

Padna višina

(m)

Največja dovoljena masa drobcev mm

(g)

Padna višina

(m)

Največja dovoljena masa drobcev mm

(g)

e ≤ 4,5

9

12

8,5

12

4,5 < e ≤ 5,5

9

15

8,5

15

5,5 < e ≤ 6,5

9

20

8,5

20

e > 6,5

9

25

8,5

25

4.3.4   Razlaga rezultatov

| 4.3.4.1 | Rezultat preskusa je zadovoljiv, če so izpolnjeni naslednji pogoji:






  — | krogla ne predre preskušanca, |
| --- | --- | --- |

4.3.4.1

Rezultat preskusa je zadovoljiv, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

—

krogla ne predre preskušanca,

| — | preskušanec se ne zlomi na več kosov, |
| --- | --- |

—

preskušanec se ne zlomi na več kosov,

| — | če vmesni sloj ni pretrgan, masa drobcev, ki se ločijo na strani, nasprotni od strani udarca krogle, ne sme presegati vrednosti iz odstavka 4.3.3.2 zgoraj. |
| --- | --- |

—

če vmesni sloj ni pretrgan, masa drobcev, ki se ločijo na strani, nasprotni od strani udarca krogle, ne sme presegati vrednosti iz odstavka 4.3.3.2 zgoraj.

| 4.3.4.2 | Serija preskušancev, predložena v homologacijo, je z vidika preskusa z 227-gramsko kroglo zadovoljiva, če so zadovoljivi rezultati vsaj osmih od desetih preskusov, opravljenih pri vsaki temperaturi. |
| --- | --- |

4.3.4.2

Serija preskušancev, predložena v homologacijo, je z vidika preskusa z 227-gramsko kroglo zadovoljiva, če so zadovoljivi rezultati vsaj osmih od desetih preskusov, opravljenih pri vsaki temperaturi.

5.   PRESKUS ODPORNOSTI PROTI VPLIVOM OKOLJA

5.1   Preskus odpornosti proti odrgnjenju

5.1.1   Stopnje težavnosti in preskusna metoda

Veljajo zahteve iz odstavka 4 Priloge 3. Preskus mora trajati 1 000 ciklov.

5.1.2   Razlaga rezultatov

Varnostno steklo je z vidika odpornosti proti odrgnjenju zadovoljivo, če razpršitev svetlobe zaradi odrgnjenja preskušanca ne presega 2 %.

5.2   Preskus odpornosti proti visoki temperaturi

Veljajo zahteve iz odstavka 5 Priloge 3.

5.3   Preskus odpornosti proti sevanju

5.3.1   Splošne zahteve

Ta preskus se opravi le, če laboratorij ob upoštevanju razpoložljivih podatkov, ki jih ima o vmesnem sloju, oceni, da je potreben.

5.3.2   Veljajo zahteve iz odstavka 6.3 Priloge 3.

5.4   Preskus odpornosti proti vlagi

Veljajo zahteve iz odstavka 7 Priloge 3.

6.   OPTIČNE LASTNOSTI

Za vsak tip vetrobranskega stekla veljajo zahteve glede optičnih lastnosti, kot so določene v odstavku 9 Priloge 3. To ne velja za ravna vetrobranska stekla, ki spadajo v že homologirano skupino, če je kot naklona glede na navpičnico manjši od 40°.

---

PRILOGA 7

PLOŠČE LEPLJENEGA STEKLA

1.   OPREDELITEV TIPA

Za plošče lepljenega stekla velja, da spadajo v različne tipe, če se razlikujejo vsaj po eni od naslednjih glavnih ali sekundarnih značilnosti

1.1   Glavne značilnosti so:

| 1.1.1 | blagovna znamka; |
| --- | --- |

1.1.1

blagovna znamka;

| 1.1.2 | kategorija debeline plošče z nazivno debelino „e“, pri čemer je dovoljeno odstopanje v proizvodnji ±0,2 n mm (pri čemer je „n“ število slojev stekla v vetrobranskem steklu):






  kategorija I | e ≤ 5,5 mm |
| --- | --- | --- |
| kategorija II | 5,5 mm < e ≤ 6,5 mm |
| kategorija III | 6,5 mm < e |

1.1.2

kategorija debeline plošče z nazivno debelino „e“, pri čemer je dovoljeno odstopanje v proizvodnji ±0,2 n mm (pri čemer je „n“ število slojev stekla v vetrobranskem steklu):

kategorija I

e ≤ 5,5 mm

kategorija II

5,5 mm < e ≤ 6,5 mm

kategorija III

6,5 mm < e

| 1.1.3 | nazivna debelina vmesnega sloja ali vmesnih slojev; |
| --- | --- |

1.1.3

nazivna debelina vmesnega sloja ali vmesnih slojev;

| 1.1.4 | vrsta in tip vmesnega sloja ali vmesnih slojev (npr. vmesni sloj ali vmesni sloji iz PVB ali drugih plastičnih materialov); |
| --- | --- |

1.1.4

vrsta in tip vmesnega sloja ali vmesnih slojev (npr. vmesni sloj ali vmesni sloji iz PVB ali drugih plastičnih materialov);

| 1.1.5 | kakršna koli posebna obdelava enega ali več slojev stekla. |
| --- | --- |

1.1.5

kakršna koli posebna obdelava enega ali več slojev stekla.

1.2   Sekundarne značilnosti so:

| 1.2.1 | vrsta materiala (polirano (ravno) steklo, plavljeno steklo, steklene plošče); |
| --- | --- |

1.2.1

vrsta materiala (polirano (ravno) steklo, plavljeno steklo, steklene plošče);

| 1.2.2 | obarvanost (na celotni površini ali delno) vmesnega sloja ali vmesnih slojev (brezbarvno ali obarvano); |
| --- | --- |

1.2.2

obarvanost (na celotni površini ali delno) vmesnega sloja ali vmesnih slojev (brezbarvno ali obarvano);

| 1.2.3 | obarvanost stekla (brezbarvno ali obarvano); |
| --- | --- |

1.2.3

obarvanost stekla (brezbarvno ali obarvano);

| 1.2.4 | z neprozorno zatemnitvijo ali brez nje. |
| --- | --- |

1.2.4

z neprozorno zatemnitvijo ali brez nje.

2.   SPLOŠNO

2.1   Pri ploščah lepljenega stekla se preskusi opravijo na ravnih preskušancih, ki so izrezani iz prave steklene zasteklitve ali pa so posebej izdelani za preskušanje. V obeh primerih morajo preskušanci imeti enake značilnosti kot steklena zasteklitev iz redne proizvodnje, za katere se želi pridobiti homologacija.

2.2   Pred vsakim preskusom morajo biti preskušanci iz lepljenega stekla vsaj štiri ure na temperaturi 23 °C ± 2 °C. Preskuse je treba opraviti čim prej potem, ko so bili preskušanci vzeti iz posode, v kateri so bili shranjeni.

2.3   Določbe te priloge se štejejo za izpolnjene, če ima zasteklitev, predložena v homologacijo, enako sestavo kot vetrobransko steklo, ki je že bilo homologirano v skladu z določbami priloge 6, 8 ali 9.

3.   PRESKUS MEHANSKE TRDNOSTI – PRESKUS Z 227-GRAMSKO KROGLO

3.1   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

Nobenih sekundarnih značilnosti se ne upošteva.

3.2   Število preskušancev

Preskusiti se mora osem ravnih preskušancev, ki merijo 300 mm × 300 mm, ki so posebej izdelani ali izrezani iz najmanj ukrivljenega dela plošče.

| 3.2.1 | Preskušanci so lahko tudi končni izdelki, ki jih morda podpira preskusna oprema, navedena v odstavkih od 2.1.1 do 2.1.1.3 Priloge 3. |
| --- | --- |

3.2.1

Preskušanci so lahko tudi končni izdelki, ki jih morda podpira preskusna oprema, navedena v odstavkih od 2.1.1 do 2.1.1.3 Priloge 3.

| 3.2.2 | Če so preskušanci ukrivljeni, je treba poskrbeti za zadosten stik s podporo. |
| --- | --- |

3.2.2

Če so preskušanci ukrivljeni, je treba poskrbeti za zadosten stik s podporo.

3.3   Preskusna metoda

| 3.3.1 | Uporabi se metoda, navedena v odstavku 2.1 Priloge 3. |
| --- | --- |

3.3.1

Uporabi se metoda, navedena v odstavku 2.1 Priloge 3.

| 3.3.2 | Padna višina od spodnjega roba krogle do zgornje površine preskušanca ali vzorca mora biti 9 m ± 0/25 mm. |
| --- | --- |

3.3.2

Padna višina od spodnjega roba krogle do zgornje površine preskušanca ali vzorca mora biti 9 m ± 0/25 mm.

3.4   Razlaga rezultatov

| 3.4.1. | Rezultat preskusa je zadovoljiv, če so izpolnjeni naslednji pogoji:






  (a) | krogla ne predre preskušanca; |
| --- | --- | --- |

3.4.1.

Rezultat preskusa je zadovoljiv, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

(a)

krogla ne predre preskušanca;

| (b) | lepljenec ne razpade na ločene kose; |
| --- | --- |

(b)

lepljenec ne razpade na ločene kose;

| (c) | Na točki, ki je neposredno nasproti točki udarca, lahko majhni drobci stekla odletijo z vzorca, vendar na majhni prizadeti površini ne sme biti razkritega več kot 645 mm2 materiala za ojačitev ali okrepitev, katerega površina mora biti vedno dodobra prekrita z drobnimi delci čvrsto sprijetega stekla. Popolna ločitev stekla od materiala za ojačitev ali okrepitev na nobeni strani ne sme presegati 1 935 mm2. Drobljenje zunanje površine stekla nasproti točke udarca in v bližini območja udarca se ne šteje za napako. |
| --- | --- |

(c)

Na točki, ki je neposredno nasproti točki udarca, lahko majhni drobci stekla odletijo z vzorca, vendar na majhni prizadeti površini ne sme biti razkritega več kot 645 mm2 materiala za ojačitev ali okrepitev, katerega površina mora biti vedno dodobra prekrita z drobnimi delci čvrsto sprijetega stekla. Popolna ločitev stekla od materiala za ojačitev ali okrepitev na nobeni strani ne sme presegati 1 935 mm2. Drobljenje zunanje površine stekla nasproti točke udarca in v bližini območja udarca se ne šteje za napako.

| 3.4.2 | Serija preskušancev, predložena v homologacijo, je z vidika preskusa mehanske trdnosti zadovoljiva, če so zadovoljivi rezultati vsaj šestih od osmih preskusov. |
| --- | --- |

3.4.2

Serija preskušancev, predložena v homologacijo, je z vidika preskusa mehanske trdnosti zadovoljiva, če so zadovoljivi rezultati vsaj šestih od osmih preskusov.

4.   PRESKUS ODPORNOSTI PROTI VPLIVOM OKOLJA

4.1   Preskus odpornosti proti odrgnjenju

4.1.1   Stopnje težavnosti in preskusna metoda

Veljajo zahteve iz odstavka 4 Priloge 3. Preskus mora trajati 1 000 ciklov.

4.1.2   Razlaga rezultatov

Varnostno steklo je z vidika odpornosti proti odrgnjenju zadovoljivo, če razpršitev svetlobe zaradi odrgnjenja preskušanca ne presega 2 %.

4.2   Preskus odpornosti proti visoki temperaturi

Veljajo zahteve iz odstavka 5 Priloge 3.

4.3   Preskus odpornosti proti sevanju

4.3.1   Splošne zahteve

Ta preskus se opravi le, če laboratorij ob upoštevanju razpoložljivih podatkov, ki jih ima o vmesnem sloju, oceni, da je potreben.

4.3.2   Število vzorcev ali preskušancev

Veljajo zahteve iz odstavka 6.3 Priloge 3.

4.4   Preskus odpornosti proti vlagi

Veljajo zahteve iz odstavka 7 Priloge 3.

5.   OPTIČNE LASTNOSTI

Določbe o normalni prepustnosti svetlobe iz odstavka 9.1 Priloge 3 veljajo za steklene plošče ali dele steklenih plošč, vgrajene na mestih, ki so bistvena za voznikovo vidljivost.

---

PRILOGA 8

VETROBRANSKA STEKLA IZ PREDPRIPRAVLJENEGA LEPLJENEGA STEKLA

1.   OPREDELITEV TIPA

Vetrobranska stekla iz predpripravljenega lepljenega stekla pripadajo različnim tipom, če se razlikujejo vsaj v eni od naslednjih glavnih ali sekundarnih značilnosti.

1.1   Glavne značilnosti so:

| 1.1.1 | blagovna znamka; |
| --- | --- |

1.1.1

blagovna znamka;

| 1.1.2 | oblika in mere;
  za vetrobranska stekla iz predpripravljenega lepljenega stekla velja, da glede preskusov drobljenja, preskusov mehanskih lastnosti in preskusov odpornosti proti vplivom okolja spadajo v eno skupino; |
| --- | --- |

1.1.2

oblika in mere;

za vetrobranska stekla iz predpripravljenega lepljenega stekla velja, da glede preskusov drobljenja, preskusov mehanskih lastnosti in preskusov odpornosti proti vplivom okolja spadajo v eno skupino;

| 1.1.3 | število slojev stekla; |
| --- | --- |

1.1.3

število slojev stekla;

| 1.1.4 | nazivna debelina vetrobranskega stekla „e“, pri čemer je dovoljeno odstopanje v proizvodnji 0,2 n mm (pri čemer je „n“ število slojev stekla v vetrobranskem steklu) nad nazivno vrednostjo in pod njo; |
| --- | --- |

1.1.4

nazivna debelina vetrobranskega stekla „e“, pri čemer je dovoljeno odstopanje v proizvodnji 0,2 n mm (pri čemer je „n“ število slojev stekla v vetrobranskem steklu) nad nazivno vrednostjo in pod njo;

| 1.1.5 | kakršna koli posebna obdelava enega ali več slojev stekla; |
| --- | --- |

1.1.5

kakršna koli posebna obdelava enega ali več slojev stekla;

| 1.1.6 | nazivna debelina vmesnega sloja ali vmesnih slojev; |
| --- | --- |

1.1.6

nazivna debelina vmesnega sloja ali vmesnih slojev;

| 1.1.7 | vrsta in tip vmesnega sloja ali vmesnih slojev (npr. vmesni sloj ali vmesni sloji iz PVB ali drugih plastičnih materialov). |
| --- | --- |

1.1.7

vrsta in tip vmesnega sloja ali vmesnih slojev (npr. vmesni sloj ali vmesni sloji iz PVB ali drugih plastičnih materialov).

1.2   Sekundarne značilnosti so:

| 1.2.1 | vrsta materiala (polirano (ravno) steklo, plavljeno steklo, steklene plošče); |
| --- | --- |

1.2.1

vrsta materiala (polirano (ravno) steklo, plavljeno steklo, steklene plošče);

| 1.2.2 | obarvanost (na celotni površini ali delno) vmesnega sloja ali vmesnih slojev (brezbarvno ali obarvano); |
| --- | --- |

1.2.2

obarvanost (na celotni površini ali delno) vmesnega sloja ali vmesnih slojev (brezbarvno ali obarvano);

| 1.2.3 | obarvanost stekla (brezbarvno ali obarvano); |
| --- | --- |

1.2.3

obarvanost stekla (brezbarvno ali obarvano);

| 1.2.4 | z vgrajenimi prevodniki ali brez njih; |
| --- | --- |

1.2.4

z vgrajenimi prevodniki ali brez njih;

| 1.2.5 | z neprozorno zatemnitvijo ali brez nje. |
| --- | --- |

1.2.5

z neprozorno zatemnitvijo ali brez nje.

2.   SPLOŠNO

2.1   Pri vetrobranskih steklih iz predpripravljenega lepljenega stekla se preskusi, razen preskusa z modelom glave, opravijo na celotnem vetrobranskem steklu, preskuse optičnih lastnosti pa na vzorcih in/ali ravnih preskušancih, ki so bili posebej izdelani za preskušanje. Kljub temu morajo imeti preskušanci enake lastnosti kot vetrobranska stekla iz redne proizvodnje, za katera se želi pridobiti homologacija.

2.2   Pred vsakim preskusom morajo biti preskušanci ali vzorci vsaj štiri ure na temperaturi 23 °C ± 2 °C. Preskuse je treba opraviti čim prej, ko se preskušanci vzamejo iz posode, v kateri so bili shranjeni.

3.   PREDPISANI PRESKUSI

Na vetrobranskih steklih iz predpripravljenega lepljenega stekla se morajo opraviti naslednji preskusi:

| 3.1 | preskusi za navadna lepljena vetrobranska stekla v skladu s Prilogo 6; |
| --- | --- |

3.1

preskusi za navadna lepljena vetrobranska stekla v skladu s Prilogo 6;

| 3.2 | preskus drobljenja v skladu z odstavkom 4 spodaj. |
| --- | --- |

3.2

preskus drobljenja v skladu z odstavkom 4 spodaj.

4.   PRESKUS DROBLJENJA

4.1   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

| Material | Stopnja težavnosti |
| --- | --- |
| Polirano steklo | 2 |
| Plavljeno steklo | 1 |
| Steklene plošče | 1 |

Material

Stopnja težavnosti

Polirano steklo

2

Plavljeno steklo

1

Steklene plošče

1

4.2   Število preskušancev ali vzorcev

Za vsako točko udarca se mora opraviti preskus na enem preskušancu z merami (1 100 mm × 500 mm) ± 5/2 mm ali na enem vzorcu.

4.3   Preskusna metoda

Uporabi se metoda, navedena v odstavku 1 Priloge 3.

4.4   Točka ali točke udarca

Udarec je treba usmeriti v središče preskušanca ali vzorca vsake od zunanjih predpripravljenih steklenih plošč.

4.5   Razlaga rezultatov

4.5.1   Rezultat preskusa drobljenja za vsako točko udarca je zadovoljiv, če je skupna površina drobcev s površino, večjo od 2 cm2 v pravokotniku, opisanem v odstavku 2.3.2 Priloge 4, vsaj 15 % površine tega pravokotnika.

4.5.1.1   Pri vzorcu:

| 4.5.1.1.1. | Pri vozilih kategorije M1 mora središče pravokotnika ležati v krogu s polmerom 10 cm, katerega središče je na projekciji središča segmenta V1 V2. |
| --- | --- |

4.5.1.1.1.

Pri vozilih kategorije M1 mora središče pravokotnika ležati v krogu s polmerom 10 cm, katerega središče je na projekciji središča segmenta V1 V2.

| 4.5.1.1.2 | Pri vozilih kategorije M in N, razen za M1, mora središče pravokotnika ležati v krogu s polmerom 10 cm, katerega središče je na projekciji točke 0. |
| --- | --- |

4.5.1.1.2

Pri vozilih kategorije M in N, razen za M1, mora središče pravokotnika ležati v krogu s polmerom 10 cm, katerega središče je na projekciji točke 0.

| 4.5.1.1.3 | Pri kmetijskih in gozdarskih traktorjih ter vozilih, ki se uporabljajo na gradbiščih, je treba položaj območja vidljivosti navesti v poročilu o preskusu. |
| --- | --- |

4.5.1.1.3

Pri kmetijskih in gozdarskih traktorjih ter vozilih, ki se uporabljajo na gradbiščih, je treba položaj območja vidljivosti navesti v poročilu o preskusu.

| 4.5.1.1.4 | Višina navedenega pravokotnika se lahko zmanjša na 15 cm; za vetrobranska stekla, nižja od 44 cm, ali za vetrobranska stekla s kotom vgradnje, manjšim od 15° glede na navpičnico, mora biti območje vidljivosti vsaj 10 % površine ustreznega pravokotnika. |
| --- | --- |

4.5.1.1.4

Višina navedenega pravokotnika se lahko zmanjša na 15 cm; za vetrobranska stekla, nižja od 44 cm, ali za vetrobranska stekla s kotom vgradnje, manjšim od 15° glede na navpičnico, mora biti območje vidljivosti vsaj 10 % površine ustreznega pravokotnika.

4.5.1.2   Pri preskušancih mora biti središče pravokotnika na večji osi na razdalji, tj. 450 mm od enega roba preskušanca.

4.5.2   Preskušanci ali končni izdelki, predloženi v homologacijo, se z vidika drobljenja štejejo za zadovoljive, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:

| 4.5.2.1 | preskus za vsako točko udarca je zadovoljiv ali |
| --- | --- |

4.5.2.1

preskus za vsako točko udarca je zadovoljiv ali

| 4.5.2.2 | rezultat dodatnega preskusa na novi seriji štirih preskušancev za vsako točko udarca, katerih rezultat je bil prvotno nezadovoljiv, je pri vseh štirih novih preskusih na istih točkah udarca zadovoljiv. |
| --- | --- |

4.5.2.2

rezultat dodatnega preskusa na novi seriji štirih preskušancev za vsako točko udarca, katerih rezultat je bil prvotno nezadovoljiv, je pri vseh štirih novih preskusih na istih točkah udarca zadovoljiv.

---

PRILOGA 9

VARNOSTNA ZASTEKLITEV S PLASTIČNO PREVLEKO

(na notranji strani)

1.   OPREDELITEV TIPA

Materiali za varnostno zasteklitev, opredeljeni v prilogah 4 do 8, morajo biti v skladu z zahtevami ustreznih prilog in tudi z naslednjimi zahtevami, če so na notranji strani prevlečeni s plastičnim slojem.

2.   PRESKUS ODPORNOSTI PROTI ODRGNJENJU

2.1   Stopnje težavnosti in preskusna metoda

Na plastični prevleki se mora opraviti preskus s 100 cikli v skladu z zahtevami iz odstavka 4 Priloge 3.

2.2   Razlaga rezultatov

Plastična prevleka je z vidika odpornosti proti odrgnjenju zadovoljiva, če razpršitev svetlobe zaradi odrgnjenja preskušanca ne presega 4 %.

3.   PRESKUS ODPORNOSTI PROTI VLAGI

3.1   Pri kaljenem materialu za varnostno zasteklitev s plastično prevleko se opravi preskus odpornosti proti vlagi.

3.2   Veljajo zahteve iz odstavka 7 Priloge 3.

4.   PRESKUS ODPORNOSTI PROTI TEMPERATURNIM SPREMEMBAM

Veljajo zahteve iz odstavka 8 Priloge 3.

5.   PRESKUS ODPORNOSTI PROTI OGNJU

Veljajo zahteve iz odstavka 10 Priloge 3.

6.   PRESKUS ODPORNOSTI PROTI KEMIKALIJAM

Veljajo zahteve iz odstavka 11.2.1 Priloge 3.

---

PRILOGA 10

STEKLOPLASTIČNA VETROBRANSKA STEKLA

1.   OPREDELITEV TIPA

Stekloplastična vetrobranska stekla pripadajo različnim tipom, če se razlikujejo vsaj v eni od naslednjih glavnih ali sekundarnih značilnosti.

1.1.   Glavne značilnosti so:

| 1.1.1 | blagovna znamka; |
| --- | --- |

1.1.1

blagovna znamka;

| 1.1.2 | oblika in mere.
  Za stekloplastična vetrobranska stekla velja, da glede preskusov mehanske trdnosti, odpornosti proti vplivom okolja, odpornosti proti temperaturnim spremembam ter odpornosti proti kemikalijam spadajo v eno skupino; |
| --- | --- |

1.1.2

oblika in mere.

Za stekloplastična vetrobranska stekla velja, da glede preskusov mehanske trdnosti, odpornosti proti vplivom okolja, odpornosti proti temperaturnim spremembam ter odpornosti proti kemikalijam spadajo v eno skupino;

| 1.1.3 | število plastičnih slojev plastike; |
| --- | --- |

1.1.3

število plastičnih slojev plastike;

| 1.1.4 | nazivna debelina vetrobranskega stekla „e“, pri čemer je dovoljeno odstopanje v proizvodnji ± 0,2 mm; |
| --- | --- |

1.1.4

nazivna debelina vetrobranskega stekla „e“, pri čemer je dovoljeno odstopanje v proizvodnji ± 0,2 mm;

| 1.1.5 | nazivna debelina sloja stekla; |
| --- | --- |

1.1.5

nazivna debelina sloja stekla;

| 1.1.6 | nazivna debelina plastičnega vmesnega sloja ali plastičnih vmesnih slojev; |
| --- | --- |

1.1.6

nazivna debelina plastičnega vmesnega sloja ali plastičnih vmesnih slojev;

| 1.1.7 | vrsta in tip plastičnega vmesnega sloja ali plastičnih vmesnih slojev (npr. iz PVB ali drugega materiala) in plastičnega sloja na notranji strani; |
| --- | --- |

1.1.7

vrsta in tip plastičnega vmesnega sloja ali plastičnih vmesnih slojev (npr. iz PVB ali drugega materiala) in plastičnega sloja na notranji strani;

| 1.1.8 | kakršna koli posebna obdelava zasteklitve. |
| --- | --- |

1.1.8

kakršna koli posebna obdelava zasteklitve.

1.2   Sekundarne značilnosti so:

| 1.2.1 | vrsta materiala (ravno steklo, plavljeno steklo, steklene plošče); |
| --- | --- |

1.2.1

vrsta materiala (ravno steklo, plavljeno steklo, steklene plošče);

| 1.2.2 | obarvanost (na celotni površini ali delno) katerega koli plastičnega sloja ali plastičnih slojev (brezbarvno ali obarvano); |
| --- | --- |

1.2.2

obarvanost (na celotni površini ali delno) katerega koli plastičnega sloja ali plastičnih slojev (brezbarvno ali obarvano);

| 1.2.3 | obarvanost stekla (brezbarvno ali obarvano); |
| --- | --- |

1.2.3

obarvanost stekla (brezbarvno ali obarvano);

| 1.2.4 | z vgrajenimi prevodniki ali brez njih; |
| --- | --- |

1.2.4

z vgrajenimi prevodniki ali brez njih;

| 1.2.5 | z neprozorno zatemnitvijo ali brez nje. |
| --- | --- |

1.2.5

z neprozorno zatemnitvijo ali brez nje.

2.   SPLOŠNO

2.1   Pri stekloplastičnih vetrobranskih steklih se preskusi, razen preskusov z modelom glave (odstavek 3.2) in preskusov optičnih lastnosti, opravijo na ravnih preskušancih, ki so izrezani iz pravih vetrobranskih stekel ali posebej izdelani za preskušanje. V obeh primerih morajo imeti preskušanci enake lastnosti kot vetrobranska stekla iz redne proizvodnje, za katera se želi pridobiti homologacija.

2.2   Pred vsakim preskusom morajo biti preskušanci vsaj štiri ure na temperaturi 23 °C ± 2 °C. Preskus je treba opraviti čim prej, ko se preskušanci vzamejo iz posode, v kateri so bili shranjeni.

3.   PRESKUS Z MODELOM GLAVE

3.1   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

Nobenih sekundarnih značilnosti se ne upošteva.

3.2   Preskus z maketo glave na celotnem vetrobranskem steklu

3.2.1   Število preskušancev

Preskus se mora opraviti na štirih preskušancih iz serije z najmanjšo razvito površino in štirih preskušancih iz serije z največjo razvito površino, izbranih v skladu z določbami Priloge 13.

3.2.2   Preskusna metoda

3.2.2.1   Uporabi se metoda, opisana v odstavku 3.1 Priloge 3.

3.2.2.2   Padna višina mora biti 1,50 m ± 0/5 mm.

3.2.3   Razlaga rezultatov

3.2.3.1   Rezultat tega preskusa je zadovoljiv, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

| 3.2.3.1.1 | sloj stekla se zlomi, pri tem kaže številne krožne razpoke s središčem približno na točki udarca, pri čemer so razpoke, najbližje točki udarca, lahko od njega oddaljene največ 80 mm; |
| --- | --- |

3.2.3.1.1

sloj stekla se zlomi, pri tem kaže številne krožne razpoke s središčem približno na točki udarca, pri čemer so razpoke, najbližje točki udarca, lahko od njega oddaljene največ 80 mm;

| 3.2.3.1.2 | sloj stekla mora ostati sprijet z vmesnim slojem iz plastike. Dopustna je delna ločitev enega ali več drobcev od vmesnega sloja na vsaki strani razpoke v širini, manjši od 4 mm, in zunaj kroga s premerom 60 mm s središčem na točki udarca; |
| --- | --- |

3.2.3.1.2

sloj stekla mora ostati sprijet z vmesnim slojem iz plastike. Dopustna je delna ločitev enega ali več drobcev od vmesnega sloja na vsaki strani razpoke v širini, manjši od 4 mm, in zunaj kroga s premerom 60 mm s središčem na točki udarca;

| 3.2.3.1.3 | na strani udarca je dopustno pretrganje vmesnega sloja do dolžine 35 mm. |
| --- | --- |

3.2.3.1.3

na strani udarca je dopustno pretrganje vmesnega sloja do dolžine 35 mm.

3.2.3.2   Serija vzorcev, predložena v homologacijo, je z vidika preskusa z modelom glave zadovoljiva, če so zadovoljivi rezultati vseh preskusov.

4.   PRESKUS MEHANSKE TRDNOSTI

4.1   Stopnje težavnosti, preskusna metoda in razlaga rezultatov

Veljajo zahteve iz odstavka 4 Priloge 6.

4.2   Tretja zahteva, navedena v odstavku 4.3.4.1 Priloge 6, ne velja.

5.   PRESKUS ODPORNOSTI PROTI VPLIVOM OKOLJA

5.1   Preskus odpornosti proti odrgnjenju

5.1.1   Preskus odpornosti proti odrgnjenju na zunanji strani

5.1.1.1   Veljajo zahteve iz odstavka 5.1 Priloge 6.

5.1.2   Preskus odpornosti proti odrgnjenju na notranji strani

5.1.2.1   Veljajo zahteve iz odstavka 2 Priloge 9.

5.2   Preskus odpornosti proti visoki temperaturi

Veljajo zahteve iz odstavka 5 Priloge 3.

5.3   Preskus odpornosti proti sevanju

Veljajo zahteve iz odstavka 6.3 Priloge 3.

5.4   Preskus odpornosti proti vlagi

Veljajo zahteve iz odstavka 7 Priloge 3.

5.5   Preskus odpornosti proti temperaturnim spremembam

Veljajo zahteve iz odstavka 8 Priloge 3.

6.   OPTIČNE LASTNOSTI

Za vsak tip vetrobranskega stekla veljajo zahteve glede optičnih lastnosti, kot so določene v odstavku 9 Priloge 3.

7.   PRESKUS ODPORNOSTI PROTI OGNJU

Veljajo zahteve iz odstavka 10 Priloge 3.

8.   PRESKUS ODPORNOSTI PROTI KEMIKALIJAM

Veljajo zahteve iz odstavka 11.2.1 Priloge 3.

---

PRILOGA 11

STEKLOPLASTIČNE PLOŠČE

1.   OPREDELITEV TIPA

Stekloplastične plošče pripadajo različnim tipom, če se razlikujejo vsaj v eni od naslednjih glavnih ali sekundarnih značilnosti.

| 1.1 | Glavne značilnosti so:






  1.1.1 | blagovna znamka; |
| --- | --- | --- |

1.1

Glavne značilnosti so:

1.1.1

blagovna znamka;

| 1.1.2 | kategorija debeline, v katero spada nazivna debelina „e“, ob upoštevanju dovoljenega odstopanja v proizvodnji ± 0,2 mm:






  kategorija I | e ≤ 3,5 mm |
| --- | --- | --- |
| kategorija II | 3,5 mm < e ≤ 4,5 mm |
| kategorija III | 4,5 mm < e |

1.1.2

kategorija debeline, v katero spada nazivna debelina „e“, ob upoštevanju dovoljenega odstopanja v proizvodnji ± 0,2 mm:

kategorija I

e ≤ 3,5 mm

kategorija II

3,5 mm < e ≤ 4,5 mm

kategorija III

4,5 mm < e

| 1.1.3 | nazivna debelina plastičnega vmesnega sloja ali plastičnih vmesnih slojev; |
| --- | --- |

1.1.3

nazivna debelina plastičnega vmesnega sloja ali plastičnih vmesnih slojev;

| 1.1.4 | nazivna debelina steklene plošče; |
| --- | --- |

1.1.4

nazivna debelina steklene plošče;

| 1.1.5 | tip plastičnega vmesnega sloja ali plastičnih vmesnih slojev (npr. vmesni sloji iz PVB ali drugega materiala) in plastičnega sloja na notranji strani; |
| --- | --- |

1.1.5

tip plastičnega vmesnega sloja ali plastičnih vmesnih slojev (npr. vmesni sloji iz PVB ali drugega materiala) in plastičnega sloja na notranji strani;

| 1.1.6 | kakršna koli posebna obdelava steklenega sloja. |
| --- | --- |

1.1.6

kakršna koli posebna obdelava steklenega sloja.

| 1.2 | Sekundarne značilnosti so:






  1.2.1 | vrsta materiala (ravno steklo, plavljeno steklo, steklene plošče); |
| --- | --- | --- |

1.2

Sekundarne značilnosti so:

1.2.1

vrsta materiala (ravno steklo, plavljeno steklo, steklene plošče);

| 1.2.2 | obarvanost (na celotni površini ali delno) katerega koli plastičnega sloja ali plastičnih slojev (brezbarvno ali obarvano); |
| --- | --- |

1.2.2

obarvanost (na celotni površini ali delno) katerega koli plastičnega sloja ali plastičnih slojev (brezbarvno ali obarvano);

| 1.2.3 | obarvanost stekla (brezbarvno ali obarvano); |
| --- | --- |

1.2.3

obarvanost stekla (brezbarvno ali obarvano);

| 1.2.4 | z neprozorno zatemnitvijo ali brez nje. |
| --- | --- |

1.2.4

z neprozorno zatemnitvijo ali brez nje.

2.   SPLOŠNO

| 2.1 | Pri stekloplastičnih ploščah se morajo preskusi opraviti na ravnih preskušancih, ki so izrezani iz pravih steklenih plošč ali so posebej izdelani za preskušanje. V obeh primerih morajo preskušanci imeti enake značilnosti kot steklene plošče iz redne proizvodnje, za katere se želi pridobiti homologacija. |
| --- | --- |

2.1

Pri stekloplastičnih ploščah se morajo preskusi opraviti na ravnih preskušancih, ki so izrezani iz pravih steklenih plošč ali so posebej izdelani za preskušanje. V obeh primerih morajo preskušanci imeti enake značilnosti kot steklene plošče iz redne proizvodnje, za katere se želi pridobiti homologacija.

| 2.2 | Pred vsakim preskusom morajo biti preskušanci iz stekloplastičnih plošč vsaj štiri ure na temperaturi 23 °C ± 2 °C. Preskus je treba opraviti čim prej, ko se preskušanci vzamejo iz posode, v kateri so bili shranjeni. |
| --- | --- |

2.2

Pred vsakim preskusom morajo biti preskušanci iz stekloplastičnih plošč vsaj štiri ure na temperaturi 23 °C ± 2 °C. Preskus je treba opraviti čim prej, ko se preskušanci vzamejo iz posode, v kateri so bili shranjeni.

| 2.3 | Določbe te priloge se štejejo za izpolnjene, če ima steklena plošča, predložena v homologacijo, enako sestavo kot vetrobransko steklo, ki je že bilo homologirano v skladu z določbami Priloge 10. |
| --- | --- |

2.3

Določbe te priloge se štejejo za izpolnjene, če ima steklena plošča, predložena v homologacijo, enako sestavo kot vetrobransko steklo, ki je že bilo homologirano v skladu z določbami Priloge 10.

3.   PRESKUS MEHANSKE TRDNOSTI – PRESKUS Z 227-GRAMSKO KROGLO

Veljajo določbe iz odstavka 3 Priloge 7

4.   PRESKUS ODPORNOSTI PROTI VPLIVOM OKOLJA

4.1   Preskus odpornosti proti odrgnjenju

4.1.1   Preskus odpornosti proti odrgnjenju na zunanji strani

Veljajo zahteve iz odstavka 5.1 Priloge 7.

4.1.2   Preskus odpornosti proti odrgnjenju na notranji strani

Veljajo zahteve iz odstavka 2.1 Priloge 9.

4.2   Preskus odpornosti proti visoki temperaturi

Veljajo zahteve iz odstavka 5 Priloge 3.

4.3   Preskus odpornosti proti sevanju

Veljajo zahteve iz odstavka 6.3 Priloge 3.

4.4   Preskus odpornosti proti vlagi

Veljajo zahteve iz odstavka 7 Priloge 3.

4.5   Preskus odpornosti proti temperaturnim spremembam

Veljajo zahteve iz odstavka 8 Priloge 3.

5.   OPTIČNE LASTNOSTI

Določbe o normalni prepustnosti svetlobe iz odstavka 9.1 Priloge 3 veljajo za steklene plošče ali dele steklene zasteklitve, vgrajene na mestih, ki so bistvena za voznikovo vidljivost.

6.   PRESKUS ODPORNOSTI PROTI OGNJU

Veljajo zahteve iz odstavka 10 Priloge 3.

7.   PRESKUS ODPORNOSTI PROTI KEMIKALIJAM

Veljajo zahteve iz odstavka 11.2.1 Priloge 3.

---

PRILOGA 12

ENOTE VEČSLOJNEGA IZOLACIJSKEGA STEKLA

1.   OPREDELITEV TIPA

Enote večslojnega izolacijskega stekla pripadajo različnim tipom, če se razlikujejo vsaj v eni od naslednjih glavnih ali sekundarnih značilnosti.

| 1.1 | Glavne značilnosti so:






  1.1.1 | blagovna znamka; |
| --- | --- | --- |

1.1

Glavne značilnosti so:

1.1.1

blagovna znamka;

| 1.1.2 | število posameznih plošč. |
| --- | --- |

1.1.2

število posameznih plošč.

| 1.1.3 | sestava enote večslojnega izolacijskega stekla (simetrično, asimetrično); |
| --- | --- |

1.1.3

sestava enote večslojnega izolacijskega stekla (simetrično, asimetrično);

| 1.1.4 | tip posamezne steklene plošče, kot je opredeljen v odstavku 1 prilog 5, 7 ali 11 k temu pravilniku; |
| --- | --- |

1.1.4

tip posamezne steklene plošče, kot je opredeljen v odstavku 1 prilog 5, 7 ali 11 k temu pravilniku;

| 1.1.5 | nazivna širina vmesnega prostora med steklenima ploščama; |
| --- | --- |

1.1.5

nazivna širina vmesnega prostora med steklenima ploščama;

| 1.1.6 | tip kitanja. |
| --- | --- |

1.1.6

tip kitanja.

| 1.2 | Sekundarne značilnosti so:






  1.2.1 | sekundarne značilnosti posamezne steklene plošče, kot je opredeljeno v odstavku 1.2 prilog 5, 7 ali 11 k temu pravilniku. |
| --- | --- | --- |

1.2

Sekundarne značilnosti so:

1.2.1

sekundarne značilnosti posamezne steklene plošče, kot je opredeljeno v odstavku 1.2 prilog 5, 7 ali 11 k temu pravilniku.

2.   SPLOŠNO

| 2.1 | Posamezna steklena plošča, ki sestavlja enoto večslojnega izolacijskega stekla, mora biti homologirana ali izpolnjevati zahteve iz ustreznih prilog k temu pravilniku (priloga 5, 7 ali 11). |
| --- | --- |

2.1

Posamezna steklena plošča, ki sestavlja enoto večslojnega izolacijskega stekla, mora biti homologirana ali izpolnjevati zahteve iz ustreznih prilog k temu pravilniku (priloga 5, 7 ali 11).

| 2.2 | Preskusi enot večslojnega izolacijskega stekla, ki imajo nazivno širino vmesnega prostora ali vmesnih prostorov „e1“ (... „en“) veljajo za vse enote večslojnega izolacijskega stekla z enakimi značilnostmi in nazivno širino vmesnega prostora ali vmesnih prostorov „e1 ± 3 mm“ (... „en ± 3 mm“). Kljub temu lahko vlagatelj predloži v homologacijski preskus vzorec z najmanjšim vmesnim prostorom ali vmesnimi prostori in vzorec z največjim vmesnim prostorom ali vmesnimi prostori. |
| --- | --- |

2.2

Preskusi enot večslojnega izolacijskega stekla, ki imajo nazivno širino vmesnega prostora ali vmesnih prostorov „e1“ (... „en“) veljajo za vse enote večslojnega izolacijskega stekla z enakimi značilnostmi in nazivno širino vmesnega prostora ali vmesnih prostorov „e1 ± 3 mm“ (... „en ± 3 mm“). Kljub temu lahko vlagatelj predloži v homologacijski preskus vzorec z najmanjšim vmesnim prostorom ali vmesnimi prostori in vzorec z največjim vmesnim prostorom ali vmesnimi prostori.

| 2.3 | Pri enotah večslojnega izolacijskega stekla, ki jih sestavlja vsaj ena plošča lepljenega stekla ali ena stekloplastična plošča, morajo biti preskušanci vsaj štiri ure pred preskusom na temperaturi 23 °C ± 2 °C. Preskuse je treba opraviti čim prej, ko se preskušanci vzamejo iz posode, v kateri so bili shranjeni. |
| --- | --- |

2.3

Pri enotah večslojnega izolacijskega stekla, ki jih sestavlja vsaj ena plošča lepljenega stekla ali ena stekloplastična plošča, morajo biti preskušanci vsaj štiri ure pred preskusom na temperaturi 23 °C ± 2 °C. Preskuse je treba opraviti čim prej, ko se preskušanci vzamejo iz posode, v kateri so bili shranjeni.

3.   PRESKUS Z MODELOM GLAVE

3.1   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

Nobenih sekundarnih značilnosti se ne upošteva.

3.2   Število preskušancev

Za vsako kategorijo debeline posameznih steklenih plošč in vsako širino vmesnega prostora, kot je opredeljen v odstavku 1.1.4 zgoraj, se preskusi šest preskušancev, ki merijo (1 100 mm × 500 mm) ± 5/2 mm.

3.3   Preskusna metoda

| 3.3.1 | Uporabi se metoda, opisana v odstavku 3.1 Priloge 3. |
| --- | --- |

3.3.1

Uporabi se metoda, opisana v odstavku 3.1 Priloge 3.

| 3.3.2 | Padna višina mora biti 1,50 m ± 0/5 mm. |
| --- | --- |

3.3.2

Padna višina mora biti 1,50 m ± 0/5 mm.

| 3.3.3 | Pri enoti asimetričnega večslojnega izolacijskega stekla se morajo opraviti trije preskusi na eni strani in trije preskusi na drugi strani. |
| --- | --- |

3.3.3

Pri enoti asimetričnega večslojnega izolacijskega stekla se morajo opraviti trije preskusi na eni strani in trije preskusi na drugi strani.

3.4   Razlaga rezultatov

| 3.4.1 | Večslojno izolacijsko steklo samo iz enakomerno kaljenih steklenih plošč:
  rezultat preskusa je zadovoljiv, če se zlomijo vse posamezne plošče. |
| --- | --- |

3.4.1

Večslojno izolacijsko steklo samo iz enakomerno kaljenih steklenih plošč:

rezultat preskusa je zadovoljiv, če se zlomijo vse posamezne plošče.

| 3.4.2 | Večslojno izolacijsko steklo iz plošč lepljenega stekla in/ali stekloplastičnih plošč:
  rezultat preskusa je zadovoljiv, če so izpolnjeni naslednji pogoji:






  3.4.2.1 | posamezne plošče popustijo in se zlomijo, pri čemer se kažejo številne krožne razpoke s središčem približno na točki udarca; |
| --- | --- | --- |

3.4.2

Večslojno izolacijsko steklo iz plošč lepljenega stekla in/ali stekloplastičnih plošč:

rezultat preskusa je zadovoljiv, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

3.4.2.1

posamezne plošče popustijo in se zlomijo, pri čemer se kažejo številne krožne razpoke s središčem približno na točki udarca;

| 3.4.2.2 | dopustno je pretrganje vmesnih slojev, vendar model glave ne sme prodreti skozi preskušanca; |
| --- | --- |

3.4.2.2

dopustno je pretrganje vmesnih slojev, vendar model glave ne sme prodreti skozi preskušanca;

| 3.4.2.3 | od vmesnega sloja se ne loči noben večji drobec stekla. |
| --- | --- |

3.4.2.3

od vmesnega sloja se ne loči noben večji drobec stekla.

| 3.4.3 | Večslojno izolacijsko steklo iz vsaj ene enakomerno kaljene steklene plošče in vsaj ene plošče lepljenega stekla ali stekloplastične plošče razen vetrobranskih stekel:






  3.4.3.1 | enakomerno kaljena steklena plošča se zlomi ali pa se zlomi več takih plošč; |
| --- | --- | --- |

3.4.3

Večslojno izolacijsko steklo iz vsaj ene enakomerno kaljene steklene plošče in vsaj ene plošče lepljenega stekla ali stekloplastične plošče razen vetrobranskih stekel:

3.4.3.1

enakomerno kaljena steklena plošča se zlomi ali pa se zlomi več takih plošč;

| 3.4.3.2 | plošča lepljenega stekla ali stekloplastična plošča oziroma več takšnih plošč popusti in se zlomi, pri čemer se kažejo številne krožne razpoke s središčem približno na točki udarca; |
| --- | --- |

3.4.3.2

plošča lepljenega stekla ali stekloplastična plošča oziroma več takšnih plošč popusti in se zlomi, pri čemer se kažejo številne krožne razpoke s središčem približno na točki udarca;

| 3.4.3.3 | dopustno je pretrganje vmesnih slojev, vendar model glave ne sme prodreti skozi preskušanca; |
| --- | --- |

3.4.3.3

dopustno je pretrganje vmesnih slojev, vendar model glave ne sme prodreti skozi preskušanca;

| 3.4.3.4 | od vmesnega sloja se ne loči noben večji drobec stekla. |
| --- | --- |

3.4.3.4

od vmesnega sloja se ne loči noben večji drobec stekla.

| 3.4.4 | Serija preskušancev, predložena v homologacijo, je z vidika obnašanja v primeru udarca z glavo zadovoljiva, če so zadovoljivi rezultati vseh preskusov. |
| --- | --- |

3.4.4

Serija preskušancev, predložena v homologacijo, je z vidika obnašanja v primeru udarca z glavo zadovoljiva, če so zadovoljivi rezultati vseh preskusov.

4.   OPTIČNE LASTNOSTI

Določbe o normalni prepustnosti svetlobe iz odstavka 9.1 Priloge 3 veljajo za enote večslojnega izolacijskega stekla ali dele enot večslojnega izolacijskega stekla, vgrajene na mestih, ki so bistvena za voznikovo vidljivost.

---

PRILOGA 13

RAZVRSTITEV VETROBRANSKIH STEKEL ZA PRESKUŠANJE V POSTOPKU HOMOLOGACIJE

| 1. | Upoštevane lastnosti vetrobranskih stekel so:






  1.1 | razvita površina, |
| --- | --- | --- |

1.

Upoštevane lastnosti vetrobranskih stekel so:

1.1

razvita površina,

| 1.2 | višina segmenta, |
| --- | --- |

1.2

višina segmenta,

| 1.3 | krivina. |
| --- | --- |

1.3

krivina.

| 2. | Skupino sestavlja en razred debeline. |
| --- | --- |

2.

Skupino sestavlja en razred debeline.

| 3. | Razvrstitev se opravi po naraščajočih vrednostih razvite površine.
  Izbrati je treba pet največjih in pet najmanjših razvitih površin, ki se oštevilčijo, kot sledi:






  1 za največjo, | 1 za najmanjšo, |
| --- | --- | --- |
| 2 za naslednjo, večjo od 1, | 2 za naslednjo, manjšo od 1, |
| 3 za naslednjo, večjo od 2, | 3 za naslednjo, manjšo od 2, |
| 4 za naslednjo, večjo od 3, | 4 za naslednjo, manjšo od 3, |
| 5 za naslednjo, večjo od 4, | 5 za naslednjo, manjšo od 4. |

3.

Razvrstitev se opravi po naraščajočih vrednostih razvite površine.

Izbrati je treba pet največjih in pet najmanjših razvitih površin, ki se oštevilčijo, kot sledi:

1 za največjo,

1 za najmanjšo,

2 za naslednjo, večjo od 1,

2 za naslednjo, manjšo od 1,

3 za naslednjo, večjo od 2,

3 za naslednjo, manjšo od 2,

4 za naslednjo, večjo od 3,

4 za naslednjo, manjšo od 3,

5 za naslednjo, večjo od 4,

5 za naslednjo, manjšo od 4.

| 4. | V vsaki od obeh serij, opredeljenih v odstavku 3 zgoraj, se višine segmenta označijo, kot sledi: | 1 za največjo višino segmenta, |
| --- | --- | --- |

4.

V vsaki od obeh serij, opredeljenih v odstavku 3 zgoraj, se višine segmenta označijo, kot sledi:

1 za največjo višino segmenta,

| | 2 za naslednjo večjo, |
| --- | --- |

2 za naslednjo večjo,

| | 3 za naslednjo večjo |
| --- | --- |

3 za naslednjo večjo

itd.

| 5. | V vsaki od obeh serij, opredeljenih v odstavku 3 zgoraj, se krivine označijo, kot sledi: | 1 za najmanjšo krivino, |
| --- | --- | --- |

5.

V vsaki od obeh serij, opredeljenih v odstavku 3 zgoraj, se krivine označijo, kot sledi:

1 za najmanjšo krivino,

| | 2 za naslednjo manjšo, |
| --- | --- |

2 za naslednjo manjšo,

| | 3 za naslednjo manjšo |
| --- | --- |

3 za naslednjo manjšo

itd.

| 6. | Številke, dodeljene vsakemu vetrobranskemu steklu v obeh serijah, opredeljenih v odstavku 3 zgoraj, se seštejejo. |
| --- | --- |

6.

Številke, dodeljene vsakemu vetrobranskemu steklu v obeh serijah, opredeljenih v odstavku 3 zgoraj, se seštejejo.

| 6.1 | Vetrobransko steklo iz skupine s petimi največjimi površinami z najmanjšim seštevkom in vetrobransko steklo iz skupine s petimi najmanjšimi površinami z najmanjšim seštevkom se preskusita v celoti, kot je določeno v eni od prilog 4, 6, 8, 9 in 10. |
| --- | --- |

6.1

Vetrobransko steklo iz skupine s petimi največjimi površinami z najmanjšim seštevkom in vetrobransko steklo iz skupine s petimi najmanjšimi površinami z najmanjšim seštevkom se preskusita v celoti, kot je določeno v eni od prilog 4, 6, 8, 9 in 10.

| 6.2 | Na drugih vetrobranskih steklih iz iste serije se opravijo preskusi optičnih lastnosti, navedenih v odstavku 9 Priloge 3. |
| --- | --- |

6.2

Na drugih vetrobranskih steklih iz iste serije se opravijo preskusi optičnih lastnosti, navedenih v odstavku 9 Priloge 3.

| 7. | Lahko se opravijo tudi preskusi na nekaj vetrobranskih steklih, ki se po obliki in/ali krivini bistveno razlikujejo od skrajnih vrednosti v izbrani skupini, če tehnična služba, ki izvaja preskuse, meni, da bi lahko zadevne lastnosti imele občutne škodljive vplive. |
| --- | --- |

7.

Lahko se opravijo tudi preskusi na nekaj vetrobranskih steklih, ki se po obliki in/ali krivini bistveno razlikujejo od skrajnih vrednosti v izbrani skupini, če tehnična služba, ki izvaja preskuse, meni, da bi lahko zadevne lastnosti imele občutne škodljive vplive.

| 8. | Meje skupine so določene glede na razvito površino vetrobranskega stekla. Če ima vetrobransko steklo, predloženo v homologacijo, razvito površino zunaj homologiranih mejnih vrednosti in/ali ima bistveno večjo višino segmenta ali bistveno manjšo krivino, se šteje za nov tip in je treba na njem opraviti dodatne preskuse, če tehnična služba meni, da so taki preskusi glede na razpoložljive podatke o izdelku in uporabljenem materialu tehnično potrebni. |
| --- | --- |

8.

Meje skupine so določene glede na razvito površino vetrobranskega stekla. Če ima vetrobransko steklo, predloženo v homologacijo, razvito površino zunaj homologiranih mejnih vrednosti in/ali ima bistveno večjo višino segmenta ali bistveno manjšo krivino, se šteje za nov tip in je treba na njem opraviti dodatne preskuse, če tehnična služba meni, da so taki preskusi glede na razpoložljive podatke o izdelku in uporabljenem materialu tehnično potrebni.

| 9. | Če namerava imetnik homologacije pozneje proizvajati kak drug model vetrobranskega stekla v že homologiranem razredu debeline:






  9.1 | je treba ugotoviti, ali se lahko ta model uvrsti med pet največjih ali pet najmanjših modelov, izbranih iz zadevne skupine za homologacijo; |
| --- | --- | --- |

9.

Če namerava imetnik homologacije pozneje proizvajati kak drug model vetrobranskega stekla v že homologiranem razredu debeline:

9.1

je treba ugotoviti, ali se lahko ta model uvrsti med pet največjih ali pet najmanjših modelov, izbranih iz zadevne skupine za homologacijo;

| 9.2 | se mora številčenje po postopkih, opredeljenih v odstavkih 3, 4 in 5 zgoraj, ponovno izvesti; |
| --- | --- |

9.2

se mora številčenje po postopkih, opredeljenih v odstavkih 3, 4 in 5 zgoraj, ponovno izvesti;

| 9.3 | če se seštevek številk, dodeljenih na novo vključenemu vetrobranskemu steklu, med petimi največjimi ali petimi najmanjšimi vetrobranskimi stekli






  9.3.1 | izkaže za najmanjšega, je treba opraviti naslednje preskuse:






  9.3.1.1 | pri kaljenih vetrobranskih steklih:






  9.3.1.1.1 | drobljenje, |
| --- | --- | --- | --- | --- |

9.3

če se seštevek številk, dodeljenih na novo vključenemu vetrobranskemu steklu, med petimi največjimi ali petimi najmanjšimi vetrobranskimi stekli

9.3.1

izkaže za najmanjšega, je treba opraviti naslednje preskuse:

9.3.1.1

pri kaljenih vetrobranskih steklih:

9.3.1.1.1

drobljenje,

| 9.3.1.1.2 | preskus z modelom glave, |
| --- | --- |

9.3.1.1.2

preskus z modelom glave,

| 9.3.1.1.3 | optično popačenje, |
| --- | --- |

9.3.1.1.3

optično popačenje,

| 9.3.1.1.4 | odmik sekundarne slike, |
| --- | --- |

9.3.1.1.4

odmik sekundarne slike,

| 9.3.1.1.5 | prepustnost svetlobe; |
| --- | --- |

9.3.1.1.5

prepustnost svetlobe;

| 9.3.1.2 | pri navadnih lepljenih vetrobranskih steklih ali stekloplastičnih vetrobranskih steklih:






  9.3.1.2.1 | preskus z modelom glave, |
| --- | --- | --- |

9.3.1.2

pri navadnih lepljenih vetrobranskih steklih ali stekloplastičnih vetrobranskih steklih:

9.3.1.2.1

preskus z modelom glave,

| 9.3.1.2.2 | optično popačenje, |
| --- | --- |

9.3.1.2.2

optično popačenje,

| 9.3.1.2.3 | odmik sekundarne slike, |
| --- | --- |

9.3.1.2.3

odmik sekundarne slike,

| 9.3.1.2.4 | prepustnost svetlobe; |
| --- | --- |

9.3.1.2.4

prepustnost svetlobe;

| 9.3.1.3 | pri vetrobranskih steklih iz predpripravljenega lepljenega stekla se opravijo preskusi, predpisani v odstavkih 9.3.1.1.1, 9.3.1.1.2 in 9.3.1.2; |
| --- | --- |

9.3.1.3

pri vetrobranskih steklih iz predpripravljenega lepljenega stekla se opravijo preskusi, predpisani v odstavkih 9.3.1.1.1, 9.3.1.1.2 in 9.3.1.2;

| 9.3.1.4 | pri vetrobranskih steklih s plastično prevleko se opravijo preskusi, predpisani v odstavkih 9.3.1.1 ali 9.3.1.2, odvisno od primera; |
| --- | --- |

9.3.1.4

pri vetrobranskih steklih s plastično prevleko se opravijo preskusi, predpisani v odstavkih 9.3.1.1 ali 9.3.1.2, odvisno od primera;

| 9.3.2 | v nasprotnem primeru je treba opraviti le preskuse, predpisane za preverjanje optičnih lastnosti, kot je navedeno v odstavku 9 Priloge 3. |
| --- | --- |

9.3.2

v nasprotnem primeru je treba opraviti le preskuse, predpisane za preverjanje optičnih lastnosti, kot je navedeno v odstavku 9 Priloge 3.

---

PRILOGA 14

PLOŠČE IZ TOGE PLASTIKE

1.   OPREDELITEV TIPA

Zasteklitve iz toge plastike pripadajo različnim tipom, če se razlikujejo vsaj v eni od naslednjih glavnih ali sekundarnih značilnosti.

| 1.1 | Glavne značilnosti so:






  1.1.1 | blagovna znamka; |
| --- | --- | --- |

1.1

Glavne značilnosti so:

1.1.1

blagovna znamka;

| 1.1.2 | kemijska oznaka materiala; |
| --- | --- |

1.1.2

kemijska oznaka materiala;

| 1.1.3 | proizvajalčeva razvrstitev materiala; |
| --- | --- |

1.1.3

proizvajalčeva razvrstitev materiala;

| 1.1.4 | postopek proizvodnje; |
| --- | --- |

1.1.4

postopek proizvodnje;

| 1.1.5 | oblika in mere. |
| --- | --- |

1.1.5

oblika in mere.

| 1.1.6 | nazivna debelina. Meja tolerance debeline za ekstrudirane plastične izdelke je ± 10 % nazivne debeline. Pri plastičnih izdelkih, proizvedenih z uporabo drugih postopkov (npr. lita akrilna plošča), je sprejemljiva toleranca debeline določena z enačbo (

  , pri čemer je „e“ debelina plošče v milimetrih. Referenčni standard je ISO 7823/1; |
| --- | --- |

1.1.6

Formula

| 1.1.7 | obarvanost plastičnega izdelka; |
| --- | --- |

1.1.7

obarvanost plastičnega izdelka;

| 1.1.8 | vrsta površinske prevleke. |
| --- | --- |

1.1.8

vrsta površinske prevleke.

| 1.2 | Sekundarne značilnosti so:






  1.2.1 | vgrajeni ali nevgrajeni prevodniki ali grelni elementi. |
| --- | --- | --- |

1.2

Sekundarne značilnosti so:

1.2.1

vgrajeni ali nevgrajeni prevodniki ali grelni elementi.

2.   SPLOŠNO

| 2.1 | Pri ploščah iz toge plastike se morajo preskusi opraviti na ravnih preskušancih, ki dosledno predstavljajo končni izdelek, ali na dokončanih delih. Vse optične meritve se morajo opraviti na dejanskih delih. |
| --- | --- |

2.1

Pri ploščah iz toge plastike se morajo preskusi opraviti na ravnih preskušancih, ki dosledno predstavljajo končni izdelek, ali na dokončanih delih. Vse optične meritve se morajo opraviti na dejanskih delih.

| 2.2 | Na preskušancih ne sme biti zaščitnih prevlek, pred preskusom pa jih je treba temeljito očistiti.






  2.2.1 | Na temperaturi 23 °C ± 2 °C in relativni vlažnosti 50 % ± 5 % jih je treba hraniti 48 ur. |
| --- | --- | --- |

2.2

Na preskušancih ne sme biti zaščitnih prevlek, pred preskusom pa jih je treba temeljito očistiti.

2.2.1

Na temperaturi 23 °C ± 2 °C in relativni vlažnosti 50 % ± 5 % jih je treba hraniti 48 ur.

| 2.3 | Za opis obnašanja pri lomljenju pri dinamični obremenitvi se bodo oblikovali razredi glede na uporabo plastičnega materiala. Ti razredi so povezani z možnostjo stika človeške glave s plastično zasteklitvijo in vključujejo različne zahteve v zvezi s preskusom z modelom glave. |
| --- | --- |

2.3

Za opis obnašanja pri lomljenju pri dinamični obremenitvi se bodo oblikovali razredi glede na uporabo plastičnega materiala. Ti razredi so povezani z možnostjo stika človeške glave s plastično zasteklitvijo in vključujejo različne zahteve v zvezi s preskusom z modelom glave.

3.   PRESKUS UPOGLJIVOSTI

3.1   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

Nobenih sekundarnih značilnosti se ne upošteva.

3.2   Število preskušancev

Preskusi se en raven preskušanec, ki meri 300 mm × 25 mm.

3.3   Preskusna metoda

| 3.3.1 | Uporabi se metoda, navedena v odstavku 12 Priloge 3. |
| --- | --- |

3.3.1

Uporabi se metoda, navedena v odstavku 12 Priloge 3.

3.4   Razlaga rezultatov

Preskušanec ali vzorec je tog, če je navpični odklon preskušanca po 60 sekundah največ 50 mm.

4.   PRESKUS Z MODELOM GLAVE

4.1   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

Nobenih sekundarnih značilnosti se ne upošteva.

4.2   Število preskušancev

Preskusi se šest ravnih preskušancev (1 170 × 570 + 0/– 2 mm) ali šest popolnih delov.

4.3   Preskusna metoda

| 4.3.1 | Uporabi se metoda, navedena v odstavku 3.2 Priloge 3. |
| --- | --- |

4.3.1

Uporabi se metoda, navedena v odstavku 3.2 Priloge 3.

| 4.3.2 | Pri zasteklitvah, kot so pregrade in ločilna okna, pri katerih obstaja verjetnost udarca (razvrstitev VIII/A), mora biti višina pada 3 m. Izmeri se tudi vrednost HIC. |
| --- | --- |

4.3.2

Pri zasteklitvah, kot so pregrade in ločilna okna, pri katerih obstaja verjetnost udarca (razvrstitev VIII/A), mora biti višina pada 3 m. Izmeri se tudi vrednost HIC.

| 4.3.3 | Pri zasteklitvah, kot so stranska okna, zadnja okna in sončne strehe, pri katerih je verjetnost udarca majhna (razvrstitev VIII/B), mora biti višina pada 1,5 m. Izmeri se tudi vrednost HIC. |
| --- | --- |

4.3.3

Pri zasteklitvah, kot so stranska okna, zadnja okna in sončne strehe, pri katerih je verjetnost udarca majhna (razvrstitev VIII/B), mora biti višina pada 1,5 m. Izmeri se tudi vrednost HIC.

| 4.3.4 | Pri zasteklitvah, pri katerih možnost stika ne obstaja, ter majhnih oknih v vozilih in vseh oknih v prikolicah (razvrstitev VIII/C) se preskus z modelom glave ne opravi. Majhno okno je okno, v katerega ni mogoče vrisati kroga s premerom 150 mm. |
| --- | --- |

4.3.4

Pri zasteklitvah, pri katerih možnost stika ne obstaja, ter majhnih oknih v vozilih in vseh oknih v prikolicah (razvrstitev VIII/C) se preskus z modelom glave ne opravi. Majhno okno je okno, v katerega ni mogoče vrisati kroga s premerom 150 mm.

4.4   Razlaga rezultatov

Rezultat preskusa je zadovoljiv, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

| 4.4.1 | preskušanec ali vzorec se ne predre in se ne zlomi na popolnoma ločene velike kose; |
| --- | --- |

4.4.1

preskušanec ali vzorec se ne predre in se ne zlomi na popolnoma ločene velike kose;

| 4.4.2 | vrednost HIC je manjša od 1 000; |
| --- | --- |

4.4.2

vrednost HIC je manjša od 1 000;

| 4.4.3 | serija preskušancev, predložena v homologacijo, je z vidika preskusa z modelom glave zadovoljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:






  4.4.3.1 | rezultati vseh preskusov so zadovoljivi, ali |
| --- | --- | --- |

4.4.3

serija preskušancev, predložena v homologacijo, je z vidika preskusa z modelom glave zadovoljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:

4.4.3.1

rezultati vseh preskusov so zadovoljivi, ali

| 4.4.3.2 | če je rezultat enega preskusa nezadovoljiv, vendar so rezultati dodatne serije preskusov, opravljenih na novi seriji preskušancev, zadovoljivi. |
| --- | --- |

4.4.3.2

če je rezultat enega preskusa nezadovoljiv, vendar so rezultati dodatne serije preskusov, opravljenih na novi seriji preskušancev, zadovoljivi.

5.   PRESKUS MEHANSKE TRDNOSTI – PRESKUS Z 227-GRAMSKO KROGLO

5.1   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti:

| 1. | brez prevodnikov ali grelnih elementov; |
| --- | --- |

1.

brez prevodnikov ali grelnih elementov;

| 2. | s prevodniki ali grelnimi elementi. |
| --- | --- |

2.

s prevodniki ali grelnimi elementi.

5.2   Število preskušancev

Preskusi se deset ravnih kvadratnih preskušancev s stranico 300 mm + 10/–0 mm ali deset čim bolj ravnih dokončanih delov.

5.3   Preskusna metoda

| 5.3.1 | Uporabi se metoda, predpisana v odstavku 2.1 Priloge 3. |
| --- | --- |

5.3.1

Uporabi se metoda, predpisana v odstavku 2.1 Priloge 3.

| 5.3.2 | Padna višina za različne vrednosti debeline je navedena v spodnji tabeli:






  Debelina plošče (mm) | Padna višina (m) |
| --- | --- | --- |
| < 3 | 2 |
| 4 | 3 |
| 5 | 4 |
| > 6 | 5 |

5.3.2

Padna višina za različne vrednosti debeline je navedena v spodnji tabeli:

Debelina plošče (mm)

Padna višina (m)

< 3

2

4

3

5

4

> 6

5

Pri vmesnih vrednostih debeline preskušancev v razponu med 3 mm in 6 mm je treba padno višino interpolirati.

5.4   Razlaga rezultatov

| 5.4.1 | Rezultat preskusa s kroglo je zadovoljiv, če sta izpolnjena naslednja pogoja:






  (a) | krogla ne predre preskušanca; |
| --- | --- | --- |

5.4.1

Rezultat preskusa s kroglo je zadovoljiv, če sta izpolnjena naslednja pogoja:

(a)

krogla ne predre preskušanca;

| (b) | preskušanec se ne zlomi na ločene kose. |
| --- | --- |

(b)

preskušanec se ne zlomi na ločene kose.

Kot rezultat udarca pa so dovoljene razpoke in reže v plošči.

| 5.4.2 | Serija preskušancev, predložena v homologacijo, je z vidika preskusa z 227-gramsko kroglo zadovoljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:






  5.4.2.1 | rezultati najmanj osmih ločenih preskusov pri višini pada so zadovoljivi; |
| --- | --- | --- |

5.4.2

Serija preskušancev, predložena v homologacijo, je z vidika preskusa z 227-gramsko kroglo zadovoljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:

5.4.2.1

rezultati najmanj osmih ločenih preskusov pri višini pada so zadovoljivi;

| 5.4.2.2 | če so rezultati treh ali več preskusov nezadovoljivi, vendar so rezultati dodatne serije preskusov, opravljenih na novi seriji preskušancev, zadovoljivi. |
| --- | --- |

5.4.2.2

če so rezultati treh ali več preskusov nezadovoljivi, vendar so rezultati dodatne serije preskusov, opravljenih na novi seriji preskušancev, zadovoljivi.

5.5   Preskus z 227-gramsko kroglo pri temperaturi – 18 °C ± 2 °C

| 5.5.1 | Da se zagotovi čim manjša temperaturna sprememba preskušanca, se mora preskus opraviti v 30 sekundah po odvzemu preskušanca iz priprave za kondicioniranje. |
| --- | --- |

5.5.1

Da se zagotovi čim manjša temperaturna sprememba preskušanca, se mora preskus opraviti v 30 sekundah po odvzemu preskušanca iz priprave za kondicioniranje.

| 5.5.2 | Uporabi se preskusna metoda, navedena v odstavku 5.3 te priloge, pri čemer je preskusna temperatura – 18 °C ± 2 °C. |
| --- | --- |

5.5.2

Uporabi se preskusna metoda, navedena v odstavku 5.3 te priloge, pri čemer je preskusna temperatura – 18 °C ± 2 °C.

| 5.5.3 | Razlaga rezultatov je enaka kot v odstavku 5.4 te priloge. |
| --- | --- |

5.5.3

Razlaga rezultatov je enaka kot v odstavku 5.4 te priloge.

6.   PRESKUS ODPORNOSTI PROTI VPLIVOM OKOLJA

6.1   Preskus odpornosti proti odrgnjenju

6.1.1   Stopnje težavnosti in preskusna metoda

Veljajo zahteve iz odstavka 4 Priloge 3; preskus traja 1 000, 500 ali 100 ciklov, da se izmeri odrgnjenje površine izdelka.

6.1.2   Za vsak tip površine se preskusijo trije ravni kvadratni preskušanci s stranico 100 mm.

6.1.3   Razlaga rezultatov

| 6.1.3.1 | Rezultat preskusa odpornosti proti odrgnjenju pri zasteklitvi razreda L je zadovoljiv, če skupna razpršitev svetlobe po abraziji ne presega 2 % po 1 000 ciklih na zunanji površini preskušanca in 4 % po 100 ciklih na notranji površini preskušanca. |
| --- | --- |

6.1.3.1

Rezultat preskusa odpornosti proti odrgnjenju pri zasteklitvi razreda L je zadovoljiv, če skupna razpršitev svetlobe po abraziji ne presega 2 % po 1 000 ciklih na zunanji površini preskušanca in 4 % po 100 ciklih na notranji površini preskušanca.

| 6.1.3.2 | Rezultat preskusa odpornosti proti odrgnjenju pri zasteklitvi razreda M je zadovoljiv, če skupna razpršitev svetlobe po abraziji ne presega 10 % po 500 ciklih na zunanji površini preskušanca in 4 % po 100 ciklih na notranji površini preskušanca. |
| --- | --- |

6.1.3.2

Rezultat preskusa odpornosti proti odrgnjenju pri zasteklitvi razreda M je zadovoljiv, če skupna razpršitev svetlobe po abraziji ne presega 10 % po 500 ciklih na zunanji površini preskušanca in 4 % po 100 ciklih na notranji površini preskušanca.

| 6.1.3.3 | Pri sončnih strehah preskus odpornosti proti odrgnjenju ni potreben. |
| --- | --- |

6.1.3.3

Pri sončnih strehah preskus odpornosti proti odrgnjenju ni potreben.

6.1.4   Serija preskušancev, predložena v homologacijo, je zadovoljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:

| (a) | vsi preskušanci izpolnjujejo zahteve ali |
| --- | --- |

(a)

vsi preskušanci izpolnjujejo zahteve ali

| (b) | če je rezultat enega preskušanca nezadovoljiv, vendar so rezultati preskusov na novi seriji preskušancev zadovoljivi. |
| --- | --- |

(b)

če je rezultat enega preskušanca nezadovoljiv, vendar so rezultati preskusov na novi seriji preskušancev zadovoljivi.

6.2   Preskus odpornosti proti simuliranim vremenskim vplivom

6.2.1   Stopnje težavnosti in preskusna metoda

Veljajo zahteve iz odstavka 6.4 Priloge 3. Skupna izpostavljenost ultravijoličnemu sevanju s ksenonsko svetilko z dolgim oblokom mora biti 500 MJ/m2. Preskušanci morajo biti med obsevanjem izpostavljeni škropljenju vode v stalnih ciklih. Med 120-minutnim ciklom so preskušanci 102 minuti izpostavljeni svetlobi brez škropljenja vode, svetlobi s škropljenjem vode pa 18 minut.

| 6.2.1.1 | Uporabijo se lahko druge metode, ki zagotavljajo enakovredne rezultate. |
| --- | --- |

6.2.1.1

Uporabijo se lahko druge metode, ki zagotavljajo enakovredne rezultate.

6.2.2   Število preskušancev

Preskusijo se trije ravni preskušanci, ki merijo 130 mm × 40 mm in so izrezani iz vzorca ravne plošče.

6.2.3   Razlaga rezultatov

| 6.2.3.1 | Rezultat preskusa odpornosti proti simuliranim vremenskim vplivom je zadovoljiv, če:






  6.2.3.1.1 | prepustnost svetlobe, izmerjena v skladu z odstavkom 9.1 Priloge 3, ni manjša od 95 % vrednosti pred izpostavljanjem vremenskim vplivom. Poleg tega pri oknih, ki zagotavljajo vidljivost pri vožnji, vrednost ne sme biti manjša od 70 %; |
| --- | --- | --- |

6.2.3.1

Rezultat preskusa odpornosti proti simuliranim vremenskim vplivom je zadovoljiv, če:

6.2.3.1.1

prepustnost svetlobe, izmerjena v skladu z odstavkom 9.1 Priloge 3, ni manjša od 95 % vrednosti pred izpostavljanjem vremenskim vplivom. Poleg tega pri oknih, ki zagotavljajo vidljivost pri vožnji, vrednost ne sme biti manjša od 70 %;

| 6.2.3.1.2 | med izpostavljanjem vremenskim vplivom se ne smejo pojaviti mehurčki ali druge opazne razgradnje, razbarvanja, motnost ali pokanje. |
| --- | --- |

6.2.3.1.2

med izpostavljanjem vremenskim vplivom se ne smejo pojaviti mehurčki ali druge opazne razgradnje, razbarvanja, motnost ali pokanje.

6.2.4   Serija preskušancev, predložena v homologacijo, je z vidika preskusa odpornosti proti simuliranim vremenskim vplivom zadovoljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:

| 6.2.4.1 | rezultati vseh preskušancev so zadovoljivi; |
| --- | --- |

6.2.4.1

rezultati vseh preskušancev so zadovoljivi;

| 6.2.4.2 | če je rezultat enega preskušanca nezadovoljiv, vendar so rezultati dodatnih serij preskusov, opravljenih na novi seriji preskušancev ali vzorcev, zadovoljivi. |
| --- | --- |

6.2.4.2

če je rezultat enega preskušanca nezadovoljiv, vendar so rezultati dodatnih serij preskusov, opravljenih na novi seriji preskušancev ali vzorcev, zadovoljivi.

6.3   Preskus s križnim zarezovanjem

6.3.1   Stopnje težavnosti in preskusna metoda

Zahteve iz odstavka 13 Priloge 3 veljajo le za prevlečene toge izdelke.

6.3.2   Preskus s križnim zarezovanjem se opravi na enem od preskušancev iz odstavka 6.2.

6.3.3   Razlaga rezultatov

| 6.3.3.1 | Rezultat preskusa s križnim zarezovanjem je zadovoljiv, če:






  6.3.3.1.1 | je izpolnjena vrednost križnega zarezovanja Gt1. |
| --- | --- | --- |

6.3.3.1

Rezultat preskusa s križnim zarezovanjem je zadovoljiv, če:

6.3.3.1.1

je izpolnjena vrednost križnega zarezovanja Gt1.

| 6.3.3.2 | Preskušanec je z vidika homologacije zadovoljiv, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:






  6.3.3.2.1 | rezultati preskusa so zadovoljivi, |
| --- | --- | --- |

6.3.3.2

Preskušanec je z vidika homologacije zadovoljiv, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:

6.3.3.2.1

rezultati preskusa so zadovoljivi,

| 6.3.3.2.2 | če je rezultat preskusa nezadovoljiv, vendar je rezultat dodatnega preskusa, opravljenega na drugem preskušancu iz preskusa v odstavku 6.2, zadovoljiv. |
| --- | --- |

6.3.3.2.2

če je rezultat preskusa nezadovoljiv, vendar je rezultat dodatnega preskusa, opravljenega na drugem preskušancu iz preskusa v odstavku 6.2, zadovoljiv.

6.4   Preskus odpornosti proti vlagi

6.4.1   Stopnje težavnosti in preskusna metoda

Veljajo zahteve iz odstavka 7 Priloge 3.

6.4.2   Preskusi se deset ravnih kvadratnih preskušancev s stranico 300 mm.

6.4.3   Razlaga rezultatov

| 6.4.3.1 | Rezultat preskusa odpornosti proti vlagi je zadovoljiv, če:






  6.4.3.1.1 | se na nobenem vzorcu ne pojavi opazna razgradnja, kot so mehurčki ali motnost; |
| --- | --- | --- |

6.4.3.1

Rezultat preskusa odpornosti proti vlagi je zadovoljiv, če:

6.4.3.1.1

se na nobenem vzorcu ne pojavi opazna razgradnja, kot so mehurčki ali motnost;

| 6.4.3.1.2 | prepustnost svetlobe, izmerjena v skladu z odstavkom 9.1. Priloge 3, ni manjša od 95 % vrednosti pred preskusom in ni manjša od 70 % za katero koli okno, ki zagotavlja vidljivost pri vožnji. |
| --- | --- |

6.4.3.1.2

prepustnost svetlobe, izmerjena v skladu z odstavkom 9.1. Priloge 3, ni manjša od 95 % vrednosti pred preskusom in ni manjša od 70 % za katero koli okno, ki zagotavlja vidljivost pri vožnji.

6.4.4   Po preskusu morajo biti preskušanci vsaj 48 ur na temperaturi 23 °C ± 2 °C in relativni vlažnosti 50 % ± 5 %, nato pa se na njih opravi preskus z 227-gramsko kroglo, naveden v odstavku 5 te priloge.

7.   OPTIČNE LASTNOSTI

Za izdelke, ki so pomembni za vidljivost pri vožnji, veljajo zahteve iz odstavka 9.1 Priloge 3.

7.1   Razlaga rezultatov

Serija preskušancev je zadovoljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:

| 7.1.1 | rezultati vseh preskušancev so zadovoljivi; |
| --- | --- |

7.1.1

rezultati vseh preskušancev so zadovoljivi;

| 7.1.2 | če je rezultat enega preskušanca nezadovoljiv, vendar so rezultati dodatne serije preskušancev zadovoljivi. |
| --- | --- |

7.1.2

če je rezultat enega preskušanca nezadovoljiv, vendar so rezultati dodatne serije preskušancev zadovoljivi.

8.   PRESKUS ODPORNOSTI PROTI OGNJU

8.1   Stopnje težavnosti in preskusna metoda

Veljajo zahteve iz odstavka 10 Priloge 3.

8.2   Razlaga rezultatov

Rezultat preskusa odpornosti proti ognju je zadovoljiv, če je hitrost gorenja manjša od 110 mm/min.

| 8.2.1 | Serija vzorcev je za homologacijo zadovoljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:






  8.2.1.1 | rezultati vseh preskusov so zadovoljivi; |
| --- | --- | --- |

8.2.1

Serija vzorcev je za homologacijo zadovoljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:

8.2.1.1

rezultati vseh preskusov so zadovoljivi;

| 8.2.1.2 | če je rezultat enega vzorca nezadovoljiv, vendar so rezultati druge serije vzorcev zadovoljivi. |
| --- | --- |

8.2.1.2

če je rezultat enega vzorca nezadovoljiv, vendar so rezultati druge serije vzorcev zadovoljivi.

9.   ODPORNOST PROTI KEMIKALIJAM

9.1   Stopnje težavnosti in preskusna metoda

Veljajo zahteve iz odstavka 11 Priloge 3.

9.2   Razlaga rezultatov

Serija vzorcev je sprejemljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:

| 9.2.1 | rezultati vseh preskusov so zadovoljivi; |
| --- | --- |

9.2.1

rezultati vseh preskusov so zadovoljivi;

| 9.2.2 | če je rezultat enega vzorca nezadovoljiv, vendar so rezultati druge serije vzorcev zadovoljivi. |
| --- | --- |

9.2.2

če je rezultat enega vzorca nezadovoljiv, vendar so rezultati druge serije vzorcev zadovoljivi.

---

PRILOGA 15

UPOGLJIVE PLASTIČNE PLOŠČE

1.   OPREDELITEV TIPA

Upogljive plastične plošče pripadajo različnim tipom, če se razlikujejo vsaj v eni od naslednjih glavnih ali sekundarnih značilnosti.

| 1.1 | Glavne značilnosti so:






  1.1.1 | blagovna znamka; |
| --- | --- | --- |

1.1

Glavne značilnosti so:

1.1.1

blagovna znamka;

| 1.1.2 | kemijska oznaka materiala; |
| --- | --- |

1.1.2

kemijska oznaka materiala;

| 1.1.3 | proizvajalčeva razvrstitev materiala; |
| --- | --- |

1.1.3

proizvajalčeva razvrstitev materiala;

| 1.1.4 | postopek proizvodnje; |
| --- | --- |

1.1.4

postopek proizvodnje;

| 1.1.5 | nazivna debelina (e), ob upoštevanju dovoljenega odstopanja v proizvodnji: ± (0,1 mm + 0,1 e); d > 0,1 mm; |
| --- | --- |

1.1.5

nazivna debelina (e), ob upoštevanju dovoljenega odstopanja v proizvodnji: ± (0,1 mm + 0,1 e); d > 0,1 mm;

| 1.1.6 | obarvanost plastičnega izdelka; |
| --- | --- |

1.1.6

obarvanost plastičnega izdelka;

| 1.1.7 | vrsta površinske prevleke ali površinskih prevlek. |
| --- | --- |

1.1.7

vrsta površinske prevleke ali površinskih prevlek.

| 1.2 | Sekundarne značilnosti so:






  1.2.1 | Nobenih sekundarnih značilnosti se ne upošteva. |
| --- | --- | --- |

1.2

Sekundarne značilnosti so:

1.2.1

Nobenih sekundarnih značilnosti se ne upošteva.

2.   SPLOŠNO

| 2.1 | Pri zasteklitvah z upogljivo plastiko se morajo preskusi opraviti na ravnih preskušancih, ki so izrezani iz dokončanih izdelkov ali pa so posebej izdelani za preskušanje. V obeh primerih mora preskušanec dosledno predstavljati zasteklitev, izdelano v redni proizvodnji in za katero se želi pridobiti homologacija. |
| --- | --- |

2.1

Pri zasteklitvah z upogljivo plastiko se morajo preskusi opraviti na ravnih preskušancih, ki so izrezani iz dokončanih izdelkov ali pa so posebej izdelani za preskušanje. V obeh primerih mora preskušanec dosledno predstavljati zasteklitev, izdelano v redni proizvodnji in za katero se želi pridobiti homologacija.

| 2.2 | Na preskušancih ne sme biti zaščitnih prevlek, pred preskusom pa morajo biti temeljito očiščeni.






  2.2.1 | Na temperaturi 23 °C ± 2 °C in relativni vlažnosti 50 % ± 5 % jih je treba hraniti 48 ur. |
| --- | --- | --- |

2.2

Na preskušancih ne sme biti zaščitnih prevlek, pred preskusom pa morajo biti temeljito očiščeni.

2.2.1

Na temperaturi 23 °C ± 2 °C in relativni vlažnosti 50 % ± 5 % jih je treba hraniti 48 ur.

3.   PRESKUS UPOGLJIVOSTI IN PREPOGIBANJA

3.1   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

Nobenih sekundarnih značilnosti se ne upošteva.

3.2   Število preskušancev

Preskusi se en raven preskušanec, ki meri 300 mm × 25 mm.

3.3   Preskusna metoda

| 3.3.1 | Uporabi se metoda, navedena v odstavku 12 Priloge 3. |
| --- | --- |

3.3.1

Uporabi se metoda, navedena v odstavku 12 Priloge 3.

3.4   Razlaga rezultatov

Preskušanec ali vzorec je upogljiv, če je njegov navpični odklon po 60 sekundah več kot 50 mm.

10 sekund po pregibanju za 180° se na materialu ne sme pojaviti zlom ali poškodba na mestu upogiba.

4.   PRESKUS MEHANSKE TRDNOSTI

4.1   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

Nobenih sekundarnih značilnosti se ne upošteva.

4.2   Preskus z 227-gramsko kroglo pri temperaturi 20 °C ± 5 °C

4.2.1   Število preskušancev

Preskusi se deset ravnih kvadratnih preskušancev s stranico 300 mm + 10/– 0 mm.

4.2.2   Preskusna metoda

| 4.2.2.1 | Uporabi se metoda, predpisana v odstavku 2.1 Priloge 3. |
| --- | --- |

4.2.2.1

Uporabi se metoda, predpisana v odstavku 2.1 Priloge 3.

| 4.2.2.2 | Padna višina mora biti 2 m za vse debeline. |
| --- | --- |

4.2.2.2

Padna višina mora biti 2 m za vse debeline.

4.2.3   Razlaga rezultatov

| 4.2.3.1 | Rezultat preskusa s kroglo je zadovoljiv, če krogla ne predre preskušanca. |
| --- | --- |

4.2.3.1

Rezultat preskusa s kroglo je zadovoljiv, če krogla ne predre preskušanca.

| 4.2.3.2 | Serija preskušancev, predložena v homologacijo, je z vidika preskusa z 227-gramsko kroglo zadovoljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:






  4.2.3.2.1 | rezultati vsaj osmih preskusov pri padni višini so zadovoljivi; |
| --- | --- | --- |

4.2.3.2

Serija preskušancev, predložena v homologacijo, je z vidika preskusa z 227-gramsko kroglo zadovoljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:

4.2.3.2.1

rezultati vsaj osmih preskusov pri padni višini so zadovoljivi;

| 4.2.3.2.2 | če so rezultati več kot dveh preskusov pri najmanjši padni višini nezadovoljivi, vendar so rezultati dodatnih serij preskusov, opravljenih na novi seriji preskušancev, zadovoljivi. |
| --- | --- |

4.2.3.2.2

če so rezultati več kot dveh preskusov pri najmanjši padni višini nezadovoljivi, vendar so rezultati dodatnih serij preskusov, opravljenih na novi seriji preskušancev, zadovoljivi.

4.3   Preskus z 227-gramsko kroglo pri temperaturi – 18 °C ± 2 °C

4.3.1   Da se zagotovi čim manjša temperaturna sprememba preskušanca, se mora preskus opraviti v 30 sekundah po odvzemu preskušanca iz priprave za kondicioniranje.

4.3.2   Uporabi se preskusna metoda, navedena v odstavku 4.2.2 te priloge, pri čemer je temperatura preskušanca – 18 °C ± 2 °C.

4.3.3   Razlaga rezultatov je enaka kot v odstavku 4.2.3 te priloge.

5.   PRESKUS ODPORNOSTI PROTI VPLIVOM OKOLJA

5.1   Preskus odpornosti proti simuliranim vremenskim vplivom

5.1.1   Stopnje težavnosti in preskusna metoda

Veljajo zahteve iz odstavka 6.4 Priloge 3. Skupna izpostavljenost ultravijoličnemu sevanju s ksenonsko svetilko z dolgim oblokom mora biti 500 MJ/m2. Preskušanci morajo biti med obsevanjem izpostavljeni škropljenju vode v stalnih ciklih. Med 120-minutnim ciklom so preskušanci 102 minuti izpostavljeni svetlobi brez škropljenja vode, svetlobi s škropljenjem vode pa 18 minut.

| 5.1.1.1 | Uporabijo se lahko druge metode, ki zagotavljajo enakovredne rezultate. |
| --- | --- |

5.1.1.1

Uporabijo se lahko druge metode, ki zagotavljajo enakovredne rezultate.

5.1.2   Število preskušancev

Preskusijo se trije ravni preskušanci, ki merijo 130 mm × 40 mm in so izrezani iz vzorca ravne plošče.

5.1.3   Razlaga rezultatov

Rezultat preskusa odpornosti proti simuliranim vremenskim vplivom je zadovoljiv, če:

| 5.1.3.1 | prepustnost svetlobe, izmerjena v skladu z odstavkom 9.1 Priloge 3, ni manjša od 95 % vrednosti pred izpostavljanjem vremenskim vplivom. Poleg tega pri oknih, ki zagotavljajo vidljivost pri vožnji, vrednost ne sme biti manjša od 70 %; |
| --- | --- |

5.1.3.1

prepustnost svetlobe, izmerjena v skladu z odstavkom 9.1 Priloge 3, ni manjša od 95 % vrednosti pred izpostavljanjem vremenskim vplivom. Poleg tega pri oknih, ki zagotavljajo vidljivost pri vožnji, vrednost ne sme biti manjša od 70 %;

| 5.1.3.2 | med izpostavljanjem vremenskim vplivom se ne smejo pojaviti mehurčki ali druge opazne razgradnje, razbarvanja, motnost ali pokanje. |
| --- | --- |

5.1.3.2

med izpostavljanjem vremenskim vplivom se ne smejo pojaviti mehurčki ali druge opazne razgradnje, razbarvanja, motnost ali pokanje.

5.1.4   Serija preskušancev ali vzorcev, predložena v homologacijo, je z vidika preskusa odpornosti proti simuliranim vremenskim vplivom zadovoljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:

| 5.1.4.1 | rezultati vseh preskušancev so zadovoljivi; |
| --- | --- |

5.1.4.1

rezultati vseh preskušancev so zadovoljivi;

| 5.1.4.2 | če je rezultat enega preskušanca nezadovoljiv, vendar so rezultati dodatnih serij preskusov, opravljenih na novi seriji preskušancev ali vzorcev, zadovoljivi. |
| --- | --- |

5.1.4.2

če je rezultat enega preskušanca nezadovoljiv, vendar so rezultati dodatnih serij preskusov, opravljenih na novi seriji preskušancev ali vzorcev, zadovoljivi.

6.   OPTIČNE LASTNOSTI

Za izdelke, ki so pomembni za vidljivost pri vožnji, veljajo zahteve iz odstavka 9.1 Priloge 3.

6.1   Razlaga rezultatov

Serija vzorcev je zadovoljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:

| 6.1.1 | rezultati vseh preskusov so zadovoljivi; |
| --- | --- |

6.1.1

rezultati vseh preskusov so zadovoljivi;

| 6.1.2 | če je rezultat enega vzorca nezadovoljiv, vendar so rezultati dodatne serije preskušancev zadovoljivi. |
| --- | --- |

6.1.2

če je rezultat enega vzorca nezadovoljiv, vendar so rezultati dodatne serije preskušancev zadovoljivi.

7.   PRESKUS ODPORNOSTI PROTI OGNJU

7.1   Stopnje težavnosti in preskusna metoda

Veljajo zahteve iz odstavka 10 Priloge 3.

7.2   Razlaga rezultatov

Rezultat preskusa odpornosti proti ognju je zadovoljiv, če je hitrost gorenja manjša od 110 mm/min.

| 7.2.1 | Serija vzorcev je za homologacijo zadovoljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:






  7.2.1.1 | rezultati vseh preskusov so zadovoljivi; |
| --- | --- | --- |

7.2.1

Serija vzorcev je za homologacijo zadovoljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:

7.2.1.1

rezultati vseh preskusov so zadovoljivi;

| 7.2.1.2 | če je rezultat enega vzorca nezadovoljiv, vendar so rezultati druge serije vzorcev zadovoljivi. |
| --- | --- |

7.2.1.2

če je rezultat enega vzorca nezadovoljiv, vendar so rezultati druge serije vzorcev zadovoljivi.

8.   ODPORNOST PROTI KEMIKALIJAM

8.1   Stopnje težavnosti in preskusna metoda

Veljajo zahteve iz odstavka 11.2.1 Priloge 3.

8.2   Razlaga rezultatov

Serija vzorcev je sprejemljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:

| 8.2.1 | rezultati vseh preskusov so zadovoljivi; |
| --- | --- |

8.2.1

rezultati vseh preskusov so zadovoljivi;

| 8.2.2 | če je rezultat enega vzorca nezadovoljiv, vendar so rezultati druge serije vzorcev zadovoljivi. |
| --- | --- |

8.2.2

če je rezultat enega vzorca nezadovoljiv, vendar so rezultati druge serije vzorcev zadovoljivi.

---

PRILOGA 16

ENOTE VEČSLOJNEGA IZOLACIJSKEGA STEKLA IZ TOGE PLASTIKE

1.   OPREDELITEV TIPA

(Priloga 16 velja le za enote večslojnega izolacijskega stekla, sestavljene iz dveh plošč.)

Enote večslojnega izolacijskega stekla pripadajo različnim tipom, če se razlikujejo vsaj v eni od naslednjih glavnih ali sekundarnih značilnosti.

1.1   Glavne značilnosti so:

| 1.1.1 | blagovna znamka; |
| --- | --- |

1.1.1

blagovna znamka;

| 1.1.2 | kemijska oznaka plošč zasteklitve; |
| --- | --- |

1.1.2

kemijska oznaka plošč zasteklitve;

| 1.1.3 | proizvajalčeva razvrstitev plošč; |
| --- | --- |

1.1.3

proizvajalčeva razvrstitev plošč;

| 1.1.4 | debelina plošč zasteklitve; |
| --- | --- |

1.1.4

debelina plošč zasteklitve;

| 1.1.5 | postopek proizvodnje okna; |
| --- | --- |

1.1.5

postopek proizvodnje okna;

| 1.1.6 | širina vmesnega zračnega prostora med posameznimi plastičnimi ploščami; |
| --- | --- |

1.1.6

širina vmesnega zračnega prostora med posameznimi plastičnimi ploščami;

| 1.1.7 | obarvanost plastičnih plošč; |
| --- | --- |

1.1.7

obarvanost plastičnih plošč;

| 1.1.8 | vrsta in tip prevleke. |
| --- | --- |

1.1.8

vrsta in tip prevleke.

1.2   Sekundarne značilnosti so:

| 1.2.1 | Nobenih sekundarnih značilnosti se ne upošteva. |
| --- | --- |

1.2.1

Nobenih sekundarnih značilnosti se ne upošteva.

2.   SPLOŠNO

2.1   Pri enotah večslojnega izolacijskega stekla iz toge plastike se preskusi opravijo na ravnih preskušancih ali dokončanih delih glede na zahteve preskusa.

2.2   Na preskušancih ne sme biti zaščitnih prevlek, pred preskusom pa morajo biti očiščeni. Pred preskusom morajo biti 24 ur na temperaturi 23 °C ± 2 °C in relativni vlažnosti 50 % ± 5 %.

2.3   Pri ekstrudiranih plastičnih izdelkih je toleranca nazivne debeline ± 10 % nazivne debeline. Pri plastičnih izdelkih, proizvedenih z uporabo drugih postopkov (npr. lita akrilna plošča), je sprejemljiva toleranca debeline določena z enačbo:

Formula

pri čemer je „e“ nazivna debelina plošče.

Referenčni standard je ISO 7823/1.

Opomba: če je debelina zaradi postopka izdelave spremenljiva, se debelina izmeri v geometrijskem središču enote.

2.4   Rezultati preskusa, opravljenega na enotah večslojnega izolacijskega stekla iz toge plastike, pri katerih se nazivna širina vmesnega prostora „e“ izmeri v geometrijskem središču, veljajo za vse enote večslojnega izolacijskega stekla iz toge plastike, ki imajo enake značilnosti in nazivno širino vmesnega prostora e ± 5 mm.

Vlagatelj lahko predloži tudi vzorec, ki ima največjo in najmanjšo nazivno širino vmesnega prostora.

3.   PRESKUS UPOGLJIVOSTI

3.1   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

Nobenih sekundarnih značilnosti se ne upošteva.

3.2   Število preskušancev

Za vsako ploščo zasteklitve okna se preskusi en preskušanec, ki meri 300 mm × 25 mm.

3.3   Preskusna metoda

| 3.3.1 | Uporabi se metoda, navedena v odstavku 12 Priloge 3. |
| --- | --- |

3.3.1

Uporabi se metoda, navedena v odstavku 12 Priloge 3.

3.4   Razlaga rezultatov

Navpični odklon obeh plošč zasteklitve mora biti po 60 sekundah manj kot 50 mm.

4.   PRESKUS Z MODELOM GLAVE

4.1   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti

Nobenih sekundarnih značilnosti se ne upošteva.

4.2   Število preskušancev

Preskusi se šest reprezentativnih oken velikosti 1 170 × 570 mm (± 0/2 mm v obe smeri). Preskušanci so prilagojeni za vpetje na robu.

4.3   Preskusna metoda

| 4.3.1 | Uporabi se preskusna metoda, navedena v odstavku 3.2 Priloge 3. Udarec je na notranji strani okna. |
| --- | --- |

4.3.1

Uporabi se preskusna metoda, navedena v odstavku 3.2 Priloge 3. Udarec je na notranji strani okna.

| 4.3.2 | Pri zasteklitvah, kot so pregrade in ločilna okna, pri katerih je verjetnost udarca velika, mora biti višina pada 3 m.
  Izmeri se tudi vrednost HIC. |
| --- | --- |

4.3.2

Pri zasteklitvah, kot so pregrade in ločilna okna, pri katerih je verjetnost udarca velika, mora biti višina pada 3 m.

Izmeri se tudi vrednost HIC.

| 4.3.3 | Pri zasteklitvah, kot so stranska okna, zadnja okna in sončne strehe, pri katerih je verjetnost udarca majhna, mora biti višina pada 1,5 m.
  Izmeri se tudi vrednost HIC. |
| --- | --- |

4.3.3

Pri zasteklitvah, kot so stranska okna, zadnja okna in sončne strehe, pri katerih je verjetnost udarca majhna, mora biti višina pada 1,5 m.

Izmeri se tudi vrednost HIC.

| 4.3.4 | Pri zasteklitvah, pri katerih verjetnost stika ne obstaja, kot so okna v počitniških prikolicah, in majhnih oknih se preskus z modelom glave ne opravi. Majhno okno je okno, v katerega ni mogoče vrisati kroga s premerom 150 mm. |
| --- | --- |

4.3.4

Pri zasteklitvah, pri katerih verjetnost stika ne obstaja, kot so okna v počitniških prikolicah, in majhnih oknih se preskus z modelom glave ne opravi. Majhno okno je okno, v katerega ni mogoče vrisati kroga s premerom 150 mm.

4.4   Razlaga rezultatov

Rezultat preskusa je zadovoljiv, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

| 4.4.1 | preskušanec se ne predre in se ne zlomi na popolnoma ločene velike kose; |
| --- | --- |

4.4.1

preskušanec se ne predre in se ne zlomi na popolnoma ločene velike kose;

| 4.4.2 | vrednost HIC je manjša od 1 000; |
| --- | --- |

4.4.2

vrednost HIC je manjša od 1 000;

| 4.4.3 | serija preskušancev, predložena v homologacijo, je z vidika preskusa z modelom glave zadovoljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:






  4.4.3.1 | rezultati vseh preskusov so zadovoljivi, ali |
| --- | --- | --- |

4.4.3

serija preskušancev, predložena v homologacijo, je z vidika preskusa z modelom glave zadovoljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:

4.4.3.1

rezultati vseh preskusov so zadovoljivi, ali

| 4.4.3.2 | če je rezultat enega preskusa nezadovoljiv, vendar so rezultati dodatne serije preskusov, opravljenih na novi seriji preskušancev, zadovoljivi. |
| --- | --- |

4.4.3.2

če je rezultat enega preskusa nezadovoljiv, vendar so rezultati dodatne serije preskusov, opravljenih na novi seriji preskušancev, zadovoljivi.

5.   PRESKUS MEHANSKE TRDNOSTI – PRESKUS Z 227-GRAMSKO KROGLO

5.1   Stopnje težavnosti sekundarnih značilnosti:

Nobenih sekundarnih značilnosti se ne upošteva.

5.2   Število preskušancev

Preskusi se deset ravnih preskušancev zunanje plošče zasteklitve ali deset dokončanih delov z merami 300 mm × 300 mm (± 10/0 mm).

5.3   Preskusna metoda

| 5.3.1 | Uporabi se metoda, predpisana v odstavku 2.1 Priloge 3.
  Udarec je na zunanji strani preskusnega okna. |
| --- | --- |

5.3.1

Uporabi se metoda, predpisana v odstavku 2.1 Priloge 3.

Udarec je na zunanji strani preskusnega okna.

| 5.3.2 | Padna višina za različne vrednosti debeline zunanje plošče okna je navedena v spodnji tabeli:






  Debelina zunanje plošče
  (mm) | Padna višina
  (m) |
| --- | --- | --- |
| < 3
  4
  5
  > 6 | 2
  3
  4
  5 |

5.3.2

Padna višina za različne vrednosti debeline zunanje plošče okna je navedena v spodnji tabeli:

Debelina zunanje plošče

(mm)

Padna višina

(m)

< 3

4

5

> 6

2

3

4

5

Pri vmesnih vrednostih debeline v intervalu med 3 mm in 6 mm je treba padno višino interpolirati.

5.4   Razlaga rezultatov

| 5.4.1 | Rezultat preskusa s kroglo je zadovoljiv, če sta izpolnjena naslednja pogoja:






  (a) | krogla ne predre preskušanca; |
| --- | --- | --- |

5.4.1

Rezultat preskusa s kroglo je zadovoljiv, če sta izpolnjena naslednja pogoja:

(a)

krogla ne predre preskušanca;

| (b) | preskušanec se ne zlomi na ločene kose. |
| --- | --- |

(b)

preskušanec se ne zlomi na ločene kose.

| 5.4.2 | Serija preskušancev, predložena v homologacijo, je z vidika preskusa z 227-gramsko kroglo zadovoljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:






  5.4.2.1 | rezultati najmanj osmih ločenih preskusov pri višini pada so zadovoljivi; |
| --- | --- | --- |

5.4.2

Serija preskušancev, predložena v homologacijo, je z vidika preskusa z 227-gramsko kroglo zadovoljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:

5.4.2.1

rezultati najmanj osmih ločenih preskusov pri višini pada so zadovoljivi;

| 5.4.2.2 | če so rezultati treh ali več preskusov nezadovoljivi, vendar so rezultati dodatne serije preskusov, opravljenih na novi seriji preskušancev, zadovoljivi. |
| --- | --- |

5.4.2.2

če so rezultati treh ali več preskusov nezadovoljivi, vendar so rezultati dodatne serije preskusov, opravljenih na novi seriji preskušancev, zadovoljivi.

5.5   Preskus z 227-gramsko kroglo pri temperaturi – 18 °C ± 2 °C

| 5.5.1 | Da se zagotovi čim manjša temperaturna sprememba preskušanca, se mora preskus opraviti v 30 sekundah po odvzemu preskušanca iz priprave za kondicioniranje. |
| --- | --- |

5.5.1

Da se zagotovi čim manjša temperaturna sprememba preskušanca, se mora preskus opraviti v 30 sekundah po odvzemu preskušanca iz priprave za kondicioniranje.

| 5.5.2 | Uporabi se preskusna metoda, navedena v odstavku 5.3 te priloge, pri čemer je preskusna temperatura – 18 °C ± 2 °C. |
| --- | --- |

5.5.2

Uporabi se preskusna metoda, navedena v odstavku 5.3 te priloge, pri čemer je preskusna temperatura – 18 °C ± 2 °C.

| 5.5.3 | Razlaga rezultatov je enaka kot v odstavku 5.4 te priloge. |
| --- | --- |

5.5.3

Razlaga rezultatov je enaka kot v odstavku 5.4 te priloge.

6.   PRESKUS ODPORNOSTI PROTI VPLIVOM OKOLJA

6.1   Preskus odpornosti proti odrgnjenju

6.1.1   Stopnje težavnosti in preskusna metoda

Veljajo zahteve iz odstavka 4 Priloge 3; preskus traja 1 000, 500 ali 100 ciklov, da se izmeri odrgnjenje površine izdelka.

6.1.2   Za vsak tip površine se preskusijo trije ravni kvadratni preskušanci s stranico 100 mm.

6.1.3   Razlaga rezultatov

| 6.1.3.1 | Rezultat preskusa odpornosti proti odrgnjenju pri zasteklitvi razreda L je zadovoljiv, če skupna razpršitev svetlobe po abraziji ne presega 2 % po 1 000 ciklih na zunanji površini preskušanca in 4 % po 100 ciklih na notranji površini preskušanca. |
| --- | --- |

6.1.3.1

Rezultat preskusa odpornosti proti odrgnjenju pri zasteklitvi razreda L je zadovoljiv, če skupna razpršitev svetlobe po abraziji ne presega 2 % po 1 000 ciklih na zunanji površini preskušanca in 4 % po 100 ciklih na notranji površini preskušanca.

| 6.1.3.2 | Rezultat preskusa odpornosti proti odrgnjenju pri zasteklitvi razreda M je zadovoljiv, če skupna razpršitev svetlobe po abraziji ne presega 10 % po 500 ciklih na zunanji površini preskušanca in 4 % po 100 ciklih na notranji površini preskušanca. |
| --- | --- |

6.1.3.2

Rezultat preskusa odpornosti proti odrgnjenju pri zasteklitvi razreda M je zadovoljiv, če skupna razpršitev svetlobe po abraziji ne presega 10 % po 500 ciklih na zunanji površini preskušanca in 4 % po 100 ciklih na notranji površini preskušanca.

| 6.1.3.3 | Pri sončnih strehah preskus odpornosti proti odrgnjenju ni potreben. |
| --- | --- |

6.1.3.3

Pri sončnih strehah preskus odpornosti proti odrgnjenju ni potreben.

6.1.4   Serija vzorcev, predložena v homologacijo, je zadovoljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:

| (a) | vsi vzorci izpolnjujejo zahteve ali |
| --- | --- |

(a)

vsi vzorci izpolnjujejo zahteve ali

| (b) | če en vzorec ne izpolnjuje zahtev, vendar so rezultati ponovnih preskusov na novi seriji vzorcev zadovoljivi. |
| --- | --- |

(b)

če en vzorec ne izpolnjuje zahtev, vendar so rezultati ponovnih preskusov na novi seriji vzorcev zadovoljivi.

6.2   Preskus odpornosti proti simuliranim vremenskim vplivom

6.2.1   Stopnje težavnosti in preskusna metoda

Veljajo zahteve iz odstavka 6.4 Priloge 3. Skupna izpostavljenost ultravijoličnemu sevanju s ksenonsko svetilko z dolgim oblokom mora biti 500 MJ/m2. Preskušanci morajo biti med obsevanjem izpostavljeni škropljenju vode v stalnih ciklih. Med 120-minutnim ciklom so preskušanci 102 minuti izpostavljeni svetlobi brez škropljenja vode, svetlobi s škropljenjem vode pa 18 minut.

6.2.1.1   Uporabijo se lahko druge metode, ki zagotavljajo enakovredne rezultate.

6.2.2   Število preskušancev

Preskusijo se trije ravni preskušanci, ki merijo 130 mm × 40 mm in so izrezani iz zunanjega sloja okna.

6.2.3   Razlaga rezultatov

6.2.3.1   Rezultat preskusa odpornosti proti simuliranim vremenskim vplivom je zadovoljiv, če:

| 6.2.3.1.1 | prepustnost svetlobe, izmerjena v skladu z odstavkom 9.1 Priloge 3, ni manjša od 95 % vrednosti pred izpostavljanjem vremenskim vplivom. Poleg tega pri oknih, ki zagotavljajo vidljivost pri vožnji, vrednost ne sme biti manjša od 70 %; |
| --- | --- |

6.2.3.1.1

prepustnost svetlobe, izmerjena v skladu z odstavkom 9.1 Priloge 3, ni manjša od 95 % vrednosti pred izpostavljanjem vremenskim vplivom. Poleg tega pri oknih, ki zagotavljajo vidljivost pri vožnji, vrednost ne sme biti manjša od 70 %;

| 6.2.3.1.2 | med izpostavljanjem vremenskim vplivom se ne smejo pojaviti mehurčki ali druge opazne razgradnje, razbarvanja, motnost ali pokanje. |
| --- | --- |

6.2.3.1.2

med izpostavljanjem vremenskim vplivom se ne smejo pojaviti mehurčki ali druge opazne razgradnje, razbarvanja, motnost ali pokanje.

6.2.4   Serija preskušancev, predložena v homologacijo, je z vidika preskusa odpornosti proti simuliranim vremenskim vplivom zadovoljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:

| 6.2.4.1 | rezultati vseh preskušancev so zadovoljivi; |
| --- | --- |

6.2.4.1

rezultati vseh preskušancev so zadovoljivi;

| 6.2.4.2 | če je rezultat enega preskušanca nezadovoljiv, vendar so rezultati dodatne serije preskusov, opravljenih na novi seriji preskušancev, zadovoljivi. |
| --- | --- |

6.2.4.2

če je rezultat enega preskušanca nezadovoljiv, vendar so rezultati dodatne serije preskusov, opravljenih na novi seriji preskušancev, zadovoljivi.

6.3   Preskus s križnim zarezovanjem

6.3.1   Stopnje težavnosti in preskusna metoda

Zahteve iz odstavka 13 Priloge 3 veljajo le za prevlečene izdelke.

6.3.2   Preskus s križnim zarezovanjem se opravi na enem od preskušancev iz odstavka 6.2.

6.3.3   Razlaga rezultatov

| 6.3.3.1 | Rezultat preskusa s križnim zarezovanjem je zadovoljiv, če:
  je izpolnjena vrednost križnega zarezovanja Gt1. |
| --- | --- |

6.3.3.1

Rezultat preskusa s križnim zarezovanjem je zadovoljiv, če:

je izpolnjena vrednost križnega zarezovanja Gt1.

| 6.3.3.2 | Preskušanec je z vidika homologacije zadovoljiv, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:






  6.3.3.2.1 | rezultati preskusa so zadovoljivi, |
| --- | --- | --- |

6.3.3.2

Preskušanec je z vidika homologacije zadovoljiv, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:

6.3.3.2.1

rezultati preskusa so zadovoljivi,

| 6.3.3.2.2 | če je rezultat preskusa nezadovoljiv, vendar je rezultat dodatnega preskusa, opravljenega na drugem preskušancu iz preskusa v odstavku 6.2, zadovoljiv. |
| --- | --- |

6.3.3.2.2

če je rezultat preskusa nezadovoljiv, vendar je rezultat dodatnega preskusa, opravljenega na drugem preskušancu iz preskusa v odstavku 6.2, zadovoljiv.

6.4   Preskus odpornosti proti vlagi

6.4.1   Stopnje težavnosti in preskusna metoda

Veljajo zahteve iz odstavka 7 Priloge 3.

6.4.2   Preskusi se deset kvadratnih preskušancev ali preskusnih oken velikosti 300 × 300 mm.

6.4.3   Razlaga rezultatov

| 6.4.3.1 | Rezultat preskusa odpornosti proti vlagi je zadovoljiv, če:






  6.4.3.1.1 | se na nobenem vzorcu ne pojavi opazna razgradnja, kot so mehurčki ali motnost; |
| --- | --- | --- |

6.4.3.1

Rezultat preskusa odpornosti proti vlagi je zadovoljiv, če:

6.4.3.1.1

se na nobenem vzorcu ne pojavi opazna razgradnja, kot so mehurčki ali motnost;

| 6.4.3.1.2 | prepustnost svetlobe, izmerjena v skladu z odstavkom 9.1 Priloge 3, ni manjša od 95 % vrednosti pred preskusom in ni manjša od 70 % za katero koli okno, ki zagotavlja vidljivost pri vožnji. |
| --- | --- |

6.4.3.1.2

prepustnost svetlobe, izmerjena v skladu z odstavkom 9.1 Priloge 3, ni manjša od 95 % vrednosti pred preskusom in ni manjša od 70 % za katero koli okno, ki zagotavlja vidljivost pri vožnji.

6.4.4   Po preskusu morajo biti preskušanci vsaj 48 ur na temperaturi 23 °C ± 2 °C in relativni vlažnosti 50 % ± 5 %, nato pa se na njih opravi preskus z 227-gramsko kroglo, naveden v odstavku 5 te priloge.

7.   OPTIČNE LASTNOSTI

Za izdelke, ki so pomembni za vidljivost pri vožnji, veljajo zahteve iz odstavka 9.1 Priloge 3.

7.1   Razlaga rezultatov

Serija vzorcev je zadovoljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:

| 7.1.1 | rezultati vseh preskusov so zadovoljivi; |
| --- | --- |

7.1.1

rezultati vseh preskusov so zadovoljivi;

| 7.1.2 | če je rezultat enega vzorca nezadovoljiv, vendar so rezultati druge serije vzorcev zadovoljivi. |
| --- | --- |

7.1.2

če je rezultat enega vzorca nezadovoljiv, vendar so rezultati druge serije vzorcev zadovoljivi.

8.   PRESKUS ODPORNOSTI PROTI OGNJU

8.1   Stopnje težavnosti in preskusna metoda

Veljajo zahteve iz odstavka 10 Priloge 3.

8.2   Razlaga rezultatov

Preskus je treba izvesti ločeno na obeh površinah enote večslojnega izolacijskega stekla.

Rezultat preskusa odpornosti proti ognju je zadovoljiv, če je hitrost gorenja manjša od 110 mm/min.

8.2.1   Serija vzorcev je za homologacijo zadovoljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:

| 8.2.1.1 | rezultati vseh preskusov so zadovoljivi; |
| --- | --- |

8.2.1.1

rezultati vseh preskusov so zadovoljivi;

| 8.2.1.2 | če je rezultat enega vzorca nezadovoljiv, vendar so rezultati druge serije vzorcev zadovoljivi. |
| --- | --- |

8.2.1.2

če je rezultat enega vzorca nezadovoljiv, vendar so rezultati druge serije vzorcev zadovoljivi.

9.   ODPORNOST PROTI KEMIKALIJAM

9.1   Stopnje težavnosti in preskusna metoda

Veljajo zahteve iz odstavka 11 Priloge 3.

Preskus se uporabi le za vzorce, ki predstavljajo zunanjo stran enote večslojnega izolacijskega stekla.

9.2   Razlaga rezultatov

Serija vzorcev je sprejemljiva, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:

| 9.2.1 | rezultati vseh preskusov so zadovoljivi; |
| --- | --- |

9.2.1

rezultati vseh preskusov so zadovoljivi;

| 9.2.2 | če je rezultat enega vzorca nezadovoljiv, vendar so rezultati druge serije vzorcev zadovoljivi. |
| --- | --- |

9.2.2

če je rezultat enega vzorca nezadovoljiv, vendar so rezultati druge serije vzorcev zadovoljivi.

---

PRILOGA 17

MERJENJE VIŠINE SEGMENTA IN POLOŽAJ TOČK UDARCA

Slika 1

Določitev višine segmenta „h“

Image

Če ima varnostna plošča za zasteklitev enostavno krivino, je višina segmenta enaka: h1 maksimum.

Če ima varnostna plošča za zasteklitev dvojno krivino, je višina segmenta enaka: h1 maksimum + h2 maksimum.

Slika 2

Predpisane točke udarca pri vetrobranskih steklih

Image

Image

Slika 3

Predpisane točke udarca pri enakomerno kaljenih steklenih ploščah

Image

Image

Image

Točke na slikah 3(a), 3(b) in 3 (c) so primeri položajev za točke udarca, predpisane v odstavku 2.5 Priloge 5.

---

PRILOGA 18

POSTOPEK ZA DOLOČANJE PRESKUSNIH OBMOČIJ NA VETROBRANSKIH STEKLIH VOZIL GLEDE NA TOČKI V

1.   LEGA TOČK V

1.1   Lega točk V glede na točko R (glej Prilogo 19 k temu pravilniku), kot določajo koordinate X, Y in Z tridimenzionalnega referenčnega sistema, je razvidna iz tabele 1 in 2.

1.2   V tabeli 1 so prikazane osnovne koordinate za konstrukcijsko določen kot naslona sedeža 25°. Pozitivna smer koordinat je prikazana na sliki 3 te priloge.

Tabela 1

| Točki V | a | b | c (d) |
| --- | --- | --- | --- |
| V1 | 68 mm | –5 mm | 665 mm |
| V2 | 68 mm | –5 mm | 589 mm |

Točki V

a

b

c (d)

V1

68 mm

–5 mm

665 mm

V2

68 mm

–5 mm

589 mm

1.3   Popravek v primeru, da je konstrukcijsko določen naklon naslona sedežev drugačen od 25°

| 1.3.1 | V tabeli 2 so navedeni dodatni popravki koordinat X in Z za vsako točko V, če je konstrukcijsko določen kot naslona sedeža drugačen od 25°. Pozitivna smer koordinat je prikazana na sliki 3 te priloge.

  Tabela 2











  Kot naslona sedeža
  (v °) | Vodoravne koordinate
  X | Navpične koordinate
  Z | Kot naslona sedeža
  (v °) | Vodoravne koordinate
  X | Navpične koordinate
  Z |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 5 | – 186 mm | 28 mm | 23 | –17 mm | 5 mm |
| 6 | – 176 mm | 27 mm | 24 | –9 mm | 2 mm |
| 7 | – 167 mm | 27 mm | 25 | 0 mm | 0 mm |
| 8 | – 157 mm | 26 mm | 26 | 9 mm | –3 mm |
| 9 | – 147 mm | 26 mm | 27 | 17 mm | –5 mm |
| 10 | – 137 mm | 25 mm | 28 | 26 mm | –8 mm |
| 11 | – 128 mm | 24 mm | 29 | 34 mm | –11 mm |
| 12 | – 118 mm | 23 mm | 30 | 43 mm | –14 mm |
| 13 | – 109 mm | 22 mm | 31 | 51 mm | –17 mm |
| 14 | –99 mm | 21 mm | 32 | 59 mm | –21 mm |
| 15 | –90 mm | 20 mm | 33 | 67 mm | –24 mm |
| 16 | –81 mm | 18 mm | 34 | 76 mm | –28 mm |
| 17 | –71 mm | 17 mm | 35 | 84 mm | –31 mm |
| 18 | –62 mm | 15 mm | 36 | 92 mm | –35 mm |
| 19 | –53 mm | 13 mm | 37 | 100 mm | –39 mm |
| 20 | –44 mm | 11 mm | 38 | 107 mm | –43 mm |
| 21 | –35 mm | 9 mm | 39 | 115 mm | –47 mm |
| 22 | –26 mm | 7 mm | 40 | 123 mm | –52 mm |

1.3.1

V tabeli 2 so navedeni dodatni popravki koordinat X in Z za vsako točko V, če je konstrukcijsko določen kot naslona sedeža drugačen od 25°. Pozitivna smer koordinat je prikazana na sliki 3 te priloge.

Tabela 2

Kot naslona sedeža

(v °)

Vodoravne koordinate

X

Navpične koordinate

Z

Kot naslona sedeža

(v °)

Vodoravne koordinate

X

Navpične koordinate

Z

5

– 186 mm

28 mm

23

–17 mm

5 mm

6

– 176 mm

27 mm

24

–9 mm

2 mm

7

– 167 mm

27 mm

25

0 mm

0 mm

8

– 157 mm

26 mm

26

9 mm

–3 mm

9

– 147 mm

26 mm

27

17 mm

–5 mm

10

– 137 mm

25 mm

28

26 mm

–8 mm

11

– 128 mm

24 mm

29

34 mm

–11 mm

12

– 118 mm

23 mm

30

43 mm

–14 mm

13

– 109 mm

22 mm

31

51 mm

–17 mm

14

–99 mm

21 mm

32

59 mm

–21 mm

15

–90 mm

20 mm

33

67 mm

–24 mm

16

–81 mm

18 mm

34

76 mm

–28 mm

17

–71 mm

17 mm

35

84 mm

–31 mm

18

–62 mm

15 mm

36

92 mm

–35 mm

19

–53 mm

13 mm

37

100 mm

–39 mm

20

–44 mm

11 mm

38

107 mm

–43 mm

21

–35 mm

9 mm

39

115 mm

–47 mm

22

–26 mm

7 mm

40

123 mm

–52 mm

2.   PRESKUSNA OBMOČJA

2.1   Na podlagi točk V se določita dve preskusni območji.

2.2   „Preskusno območje A“ je območje zunanje površine vetrobranskega stekla, ki je omejeno s presečiščem naslednjih štirih ravnin (glej sliki 1a in 1b):

| (a) | ravnina z odklonom 3° navzgor glede na os X, ki poteka skozi točko V1 in je vzporedna z osjo Y (ravnina 1); |
| --- | --- |

(a)

ravnina z odklonom 3° navzgor glede na os X, ki poteka skozi točko V1 in je vzporedna z osjo Y (ravnina 1);

| (b) | ravnina z odklonom 1° navzdol glede na os X, ki poteka skozi točko V2 in je vzporedna z osjo Y (ravnina 2); |
| --- | --- |

(b)

ravnina z odklonom 1° navzdol glede na os X, ki poteka skozi točko V2 in je vzporedna z osjo Y (ravnina 2);

| (c) | navpična ravnina, ki poteka skozi točki V1 in V2 z odklonom 13° v levo glede na os X pri vozilih za vožnjo po levi strani in v desno glede na os X pri vozilih za vožnjo po desni strani (ravnina 3); |
| --- | --- |

(c)

navpična ravnina, ki poteka skozi točki V1 in V2 z odklonom 13° v levo glede na os X pri vozilih za vožnjo po levi strani in v desno glede na os X pri vozilih za vožnjo po desni strani (ravnina 3);

| (d) | navpična ravnina, ki poteka skozi točki V1 in V2 z odklonom 20° v desno glede na os X pri vozilih za vožnjo po levi strani in v levo glede na os X pri vozilih za vožnjo po desni strani (ravnina 4); |
| --- | --- |

(d)

navpična ravnina, ki poteka skozi točki V1 in V2 z odklonom 20° v desno glede na os X pri vozilih za vožnjo po levi strani in v levo glede na os X pri vozilih za vožnjo po desni strani (ravnina 4);

| (e) | pri eni sami osrednji legi vožnje dve ravnini navzgor in navzdol, kot sta opredeljeni v odstavkih 2.2(a) in (b) ter dve navpični ravnini, ki potekata skozi točki V1 in V2 z odklonom 15° v levo glede na os X (ravnina 3) in 15° v desno glede na os X (ravnina 4) (glej sliko 1b). |
| --- | --- |

(e)

pri eni sami osrednji legi vožnje dve ravnini navzgor in navzdol, kot sta opredeljeni v odstavkih 2.2(a) in (b) ter dve navpični ravnini, ki potekata skozi točki V1 in V2 z odklonom 15° v levo glede na os X (ravnina 3) in 15° v desno glede na os X (ravnina 4) (glej sliko 1b).

2.3   „Preskusno območje B“ je območje na zunanji strani vetrobranskega stekla, ki je omejeno s presečiščem naslednjih štirih ravnin:

| (a) | ravnina z odklonom 7° navzgor glede na os X, ki poteka skozi točko V1 in je vzporedna z osjo Y (ravnina 5); |
| --- | --- |

(a)

ravnina z odklonom 7° navzgor glede na os X, ki poteka skozi točko V1 in je vzporedna z osjo Y (ravnina 5);

| (b) | ravnina z odklonom 5° navzdol glede na os X, ki poteka skozi točko V2 in je vzporedna z osjo Y (ravnina 6); |
| --- | --- |

(b)

ravnina z odklonom 5° navzdol glede na os X, ki poteka skozi točko V2 in je vzporedna z osjo Y (ravnina 6);

| (c) | navpična ravnina, ki poteka skozi točki V1 in V2 z odklonom 17° v levo glede na os X pri vozilih za vožnjo po levi strani in v desno glede na os X pri vozilih za vožnjo po desni strani (ravnina 7); |
| --- | --- |

(c)

navpična ravnina, ki poteka skozi točki V1 in V2 z odklonom 17° v levo glede na os X pri vozilih za vožnjo po levi strani in v desno glede na os X pri vozilih za vožnjo po desni strani (ravnina 7);

| (d) | ravnina, simetrična ravnini 7 glede na vzdolžno srednjo ravnino vozila (ravnina 8). |
| --- | --- |

(d)

ravnina, simetrična ravnini 7 glede na vzdolžno srednjo ravnino vozila (ravnina 8).

2.4   „Manjše preskusno območje B“ je preskusno območje B brez naslednjih območij (1) (glej sliki 2 in 3):

2.4.1   preskusnega območja A, kot je opredeljeno v odstavku 2.2, razširjeno v skladu z odstavkom 9.2.2.1 Priloge 3;

2.4.2   po presoji proizvajalca vozila se lahko uporabijo zahteve enega od naslednjih odstavkov:

| 2.4.2.1 | neprozorne zatemnitve, ki je navzdol omejena z ravnino 1, bočno pa z ravnino 4 in ravnino, ki ji je simetrična glede na vzdolžno srednjo ravnino vozila (ravnina 4′); |
| --- | --- |

2.4.2.1

neprozorne zatemnitve, ki je navzdol omejena z ravnino 1, bočno pa z ravnino 4 in ravnino, ki ji je simetrična glede na vzdolžno srednjo ravnino vozila (ravnina 4′);

| 2.4.2.2 | neprozorne zatemnitve, ki je navzdol omejena z ravnino 1, če je v območju širine 300 mm s središčem na vzdolžni srednji ravnini vozila in če je neprozorna zatemnitev pod sledjo ravnine 5 vrisana v območju, omejenem na straneh s sledema ravnin, ki potekata mimo mej segmenta z največjo širino 150 mm (2) in vzporedno s sledema ravnin 4 in 4′; |
| --- | --- |

2.4.2.2

neprozorne zatemnitve, ki je navzdol omejena z ravnino 1, če je v območju širine 300 mm s središčem na vzdolžni srednji ravnini vozila in če je neprozorna zatemnitev pod sledjo ravnine 5 vrisana v območju, omejenem na straneh s sledema ravnin, ki potekata mimo mej segmenta z največjo širino 150 mm (2) in vzporedno s sledema ravnin 4 in 4′;

2.4.3   neprozorne zatemnitve, ki je omejena s presečiščem zunanje površine vetrobranskega stekla:

| (a) | z ravnino z odklonom 4° navzdol glede na os X, ki poteka skozi točko V2 in je vzporedna z osjo Y (ravnina 9); |
| --- | --- |

(a)

z ravnino z odklonom 4° navzdol glede na os X, ki poteka skozi točko V2 in je vzporedna z osjo Y (ravnina 9);

| (b) | z ravnino 6; |
| --- | --- |

(b)

z ravnino 6;

| (c) | z ravninama 7 in 8 ali z robom zunanje površine vetrobranskega stekla, če presečišče ravnine 6 z ravnino 7 (ravnine 6 z ravnino 8) ne seka zunanje površine vetrobranskega stekla; |
| --- | --- |

(c)

z ravninama 7 in 8 ali z robom zunanje površine vetrobranskega stekla, če presečišče ravnine 6 z ravnino 7 (ravnine 6 z ravnino 8) ne seka zunanje površine vetrobranskega stekla;

2.4.4   neprozorne zatemnitve, ki je omejena s presečiščem zunanje površine vetrobranskega stekla:

| (a) | z vodoravno ravnino, ki poteka skozi točko V1 (ravnina 10); |
| --- | --- |

(a)

z vodoravno ravnino, ki poteka skozi točko V1 (ravnina 10);

| (b) | z ravnino 3 (3) |
| --- | --- |

(b)

z ravnino 3 (3)

| (c) | z ravnino 7 (4) ali robom zunanje površine vetrobranskega stekla, če presečišče ravnine 6 z ravnino 7 (ravnine 6 z ravnino 8) ne seka zunanje površine vetrobranskega stekla; |
| --- | --- |

(c)

z ravnino 7 (4) ali robom zunanje površine vetrobranskega stekla, če presečišče ravnine 6 z ravnino 7 (ravnine 6 z ravnino 8) ne seka zunanje površine vetrobranskega stekla;

| (d) | z ravnino 9; |
| --- | --- |

(d)

z ravnino 9;

2.4.5   območja 25 mm od roba zunanje površine vetrobranskega stekla ali od neprozorne zatemnitve. To območje izključuje razširjeno preskusno območje A.

2.5   Določitev osnovnih točk (glej sliko 3)

Osnovne točke so točke presečišča z zunanjo površino vetrobranskega stekla črt, ki izhajajo iz točk V:

2.5.1   zgornja osnovna točka v navpični smeri pred točko V1 in 7° nad vodoravno ravnino (Pr1);

2.5.2   spodnja osnovna točka v navpični smeri pred točko V2 in 5° pod vodoravno ravnino (Pr2);

2.5.3   osnovna točka v vodoravni smeri pred točko V1 in 17° levo (Pr3);

2.5.4   tri dodatne osnovne točke, simetrične točkam, določenim v odstavkih 2.5.1 do 2.5.3 glede na vzdolžno srednjo ravnino vozila (tj. P′r1, P′r2, P′r3).

Slika 1a

Preskusno območje „A“ (primer vozila z volanom na levi strani)

Image

Slika 1b

Preskusno območje „A“ (primer vozila z volanom na levi strani)

Image

Slika 2a

Manjše preskusno območje „B“ (primer vozila z volanom na levi strani) – zgornje zatemnjeno območje, kot je določeno v odstavku 2.4.2.2

Image

Slika 2b

Manjše preskusno območje „B“ (primer vozila z volanom na levi strani) – zgornje zatemnjeno območje, kot je določeno v odstavku 2.4.2.1

Image

Slika 3

Določanje osnovnih točk (primer vozila z volanom na levi strani)

Image

---

(1)  Vendar ob upoštevanju dejstva, da morajo biti osnovne točke, opredeljene v odstavku 2.5, v prozornem območju.

(2)  Merjeno na zunanji površini vetrobranskega stekla in na sledi ravnine 1.

(3)  Za drugo stran vetrobranskega stekla z ravnino, ki je simetrična z ravnino 3 glede na vzdolžno srednjo ravnino vozila.

(4)  Za drugo stran vetrobranskega stekla z ravnino 8.

---

PRILOGA 19

POSTOPEK ZA DOLOČANJE TOČKE H IN DEJANSKEGA NAKLONA TRUPA ZA SEDEŽNE PROSTORE V MOTORNIH VOZILIH
   (1)

| Dodatek 1 | Opis tridimenzionalne naprave za določanje točke H (3-D H naprava) |
| --- | --- |
| Dodatek 2 | Tridimenzionalni referenčni sistem |
| Dodatek 3 | Referenčni podatki za sedežne prostore |

Dodatek 1

Opis tridimenzionalne naprave za določanje točke H (3-D H naprava)

Dodatek 2

Tridimenzionalni referenčni sistem

Dodatek 3

Referenčni podatki za sedežne prostore

---

(1)  Postopek je opisan v Prilogi 1 in njenih dodatkih h Konsolidirani resoluciji o proizvodnji vozil (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.2, ki je na voljo na: www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html).

---

PRILOGA 20

PREVERJANJA SKLADNOSTI PROIZVODNJE

1.   OPREDELITVE POJMOV

V tej prilogi:

| 1.1 | „tip izdelka“ pomeni vse steklene plošče z enakimi glavnimi značilnostmi; |
| --- | --- |

1.1

„tip izdelka“ pomeni vse steklene plošče z enakimi glavnimi značilnostmi;

| 1.2 | „razred debeline“ pomeni vse steklene plošče, katerih sestavni deli imajo enako debelino v okviru dovoljenih toleranc; |
| --- | --- |

1.2

„razred debeline“ pomeni vse steklene plošče, katerih sestavni deli imajo enako debelino v okviru dovoljenih toleranc;

| 1.3 | „proizvodna enota“ pomeni vse proizvodne zmogljivosti za enega ali več tipov steklenih plošč na istem kraju in lahko vključuje več proizvodnih linij; |
| --- | --- |

1.3

„proizvodna enota“ pomeni vse proizvodne zmogljivosti za enega ali več tipov steklenih plošč na istem kraju in lahko vključuje več proizvodnih linij;

| 1.4 | „izmena“ pomeni čas proizvodnje, ki ga opravi ista proizvodna linija v delovnem času enega dneva; |
| --- | --- |

1.4

„izmena“ pomeni čas proizvodnje, ki ga opravi ista proizvodna linija v delovnem času enega dneva;

| 1.5 | „čas proizvodne serije“ pomeni strnjen čas proizvodnje istega tipa izdelka v isti proizvodni liniji; |
| --- | --- |

1.5

„čas proizvodne serije“ pomeni strnjen čas proizvodnje istega tipa izdelka v isti proizvodni liniji;

| 1.6 | „Ps“ pomeni število zasteklitev istega tipa izdelka, ki so proizvedene v isti izmeni; |
| --- | --- |

1.6

„Ps“ pomeni število zasteklitev istega tipa izdelka, ki so proizvedene v isti izmeni;

| 1.7 | „Pr“ pomeni število zasteklitev istega tipa izdelka, ki so proizvedene v času iste proizvodne serije. |
| --- | --- |

1.7

„Pr“ pomeni število zasteklitev istega tipa izdelka, ki so proizvedene v času iste proizvodne serije.

2.   PRESKUSI

Na zasteklitvah se opravijo naslednji preskusi:

2.1   Pri kaljenih vetrobranskih steklih:

| 2.1.1 | preskus drobljenja v skladu z zahtevami iz odstavka 2 Priloge 4; |
| --- | --- |

2.1.1

preskus drobljenja v skladu z zahtevami iz odstavka 2 Priloge 4;

| 2.1.2 | merjenje prepustnosti svetlobe v skladu z zahtevami iz odstavka 9.1 Priloge 3. |
| --- | --- |

2.1.2

merjenje prepustnosti svetlobe v skladu z zahtevami iz odstavka 9.1 Priloge 3.

| 2.1.3 | preskus optičnega popačenja v skladu z zahtevami iz odstavka 9.2 Priloge 3; |
| --- | --- |

2.1.3

preskus optičnega popačenja v skladu z zahtevami iz odstavka 9.2 Priloge 3;

| 2.1.4 | preskus odmika sekundarne slike v skladu z zahtevami iz odstavka 9.3 Priloge 3. |
| --- | --- |

2.1.4

preskus odmika sekundarne slike v skladu z zahtevami iz odstavka 9.3 Priloge 3.

2.2   Pri enakomerno kaljenih steklenih ploščah

| 2.2.1 | preskus drobljenja v skladu z zahtevami iz odstavka 2 Priloge 5; |
| --- | --- |

2.2.1

preskus drobljenja v skladu z zahtevami iz odstavka 2 Priloge 5;

| 2.2.2 | merjenje prepustnosti svetlobe v skladu z zahtevami iz odstavka 9.1 Priloge 3. |
| --- | --- |

2.2.2

merjenje prepustnosti svetlobe v skladu z zahtevami iz odstavka 9.1 Priloge 3.

| 2.2.3 | Pri steklenih ploščah, uporabljenih kot vetrobranska stekla:






  2.2.3.1 | preskus optičnega popačenja v skladu z zahtevami iz odstavka 9.2 Priloge 3; |
| --- | --- | --- |

2.2.3

Pri steklenih ploščah, uporabljenih kot vetrobranska stekla:

2.2.3.1

preskus optičnega popačenja v skladu z zahtevami iz odstavka 9.2 Priloge 3;

| 2.2.3.2 | preskus odmika sekundarne slike v skladu z zahtevami iz odstavka 9.3 Priloge 3. |
| --- | --- |

2.2.3.2

preskus odmika sekundarne slike v skladu z zahtevami iz odstavka 9.3 Priloge 3.

2.3   Pri navadnih lepljenih vetrobranskih steklih in stekloplastičnih vetrobranskih steklih:

| 2.3.1 | preskus z modelom glave v skladu z zahtevami iz odstavka 3 Priloge 6; |
| --- | --- |

2.3.1

preskus z modelom glave v skladu z zahtevami iz odstavka 3 Priloge 6;

| 2.3.2 | preskus z 2 260-gramsko kroglo v skladu z zahtevami iz odstavka 4.2 Priloge 6 in odstavka 2.2 Priloge 3; |
| --- | --- |

2.3.2

preskus z 2 260-gramsko kroglo v skladu z zahtevami iz odstavka 4.2 Priloge 6 in odstavka 2.2 Priloge 3;

| 2.3.3 | preskus odpornosti proti visoki temperaturi v skladu z zahtevami iz odstavka 5 Priloge 3; |
| --- | --- |

2.3.3

preskus odpornosti proti visoki temperaturi v skladu z zahtevami iz odstavka 5 Priloge 3;

| 2.3.4 | merjenje prepustnosti svetlobe v skladu z zahtevami iz odstavka 9.1 Priloge 3. |
| --- | --- |

2.3.4

merjenje prepustnosti svetlobe v skladu z zahtevami iz odstavka 9.1 Priloge 3.

| 2.3.5 | preskus optičnega popačenja v skladu z zahtevami iz odstavka 9.2 Priloge 3; |
| --- | --- |

2.3.5

preskus optičnega popačenja v skladu z zahtevami iz odstavka 9.2 Priloge 3;

| 2.3.6 | preskus odmika sekundarne slike v skladu z zahtevami iz odstavka 9.3 Priloge 3. |
| --- | --- |

2.3.6

preskus odmika sekundarne slike v skladu z zahtevami iz odstavka 9.3 Priloge 3.

| 2.3.7 | Le pri stekloplastičnih vetrobranskih steklih:






  2.3.7.1 | preskus odpornosti proti odrgnjenju v skladu z zahtevami iz odstavka 2.1 Priloge 9; |
| --- | --- | --- |

2.3.7

Le pri stekloplastičnih vetrobranskih steklih:

2.3.7.1

preskus odpornosti proti odrgnjenju v skladu z zahtevami iz odstavka 2.1 Priloge 9;

| 2.3.7.2 | preskus odpornosti proti vlagi v skladu z zahtevami iz odstavka 3 Priloge 9; |
| --- | --- |

2.3.7.2

preskus odpornosti proti vlagi v skladu z zahtevami iz odstavka 3 Priloge 9;

| 2.3.7.3 | preskus odpornosti proti kemikalijam v skladu z zahtevami iz odstavka 11.2.1 Priloge 3. |
| --- | --- |

2.3.7.3

preskus odpornosti proti kemikalijam v skladu z zahtevami iz odstavka 11.2.1 Priloge 3.

2.4   Pri navadnih lepljenih steklih in stekloplastičnih steklih

| 2.4.1 | preskus z 227-gramsko kroglo v skladu z zahtevami iz odstavka 4 Priloge 7; |
| --- | --- |

2.4.1

preskus z 227-gramsko kroglo v skladu z zahtevami iz odstavka 4 Priloge 7;

| 2.4.2 | preskus odpornosti proti visoki temperaturi v skladu z zahtevami iz odstavka 5 Priloge 3; |
| --- | --- |

2.4.2

preskus odpornosti proti visoki temperaturi v skladu z zahtevami iz odstavka 5 Priloge 3;

| 2.4.3 | merjenje prepustnosti svetlobe v skladu z zahtevami iz odstavka 9.1 Priloge 3. |
| --- | --- |

2.4.3

merjenje prepustnosti svetlobe v skladu z zahtevami iz odstavka 9.1 Priloge 3.

| 2.4.4 | Le pri stekloplastičnih zasteklitvah:






  2.4.4.1 | preskus odpornosti proti odrgnjenju v skladu z zahtevami iz odstavka 2.1 Priloge 9; |
| --- | --- | --- |

2.4.4

Le pri stekloplastičnih zasteklitvah:

2.4.4.1

preskus odpornosti proti odrgnjenju v skladu z zahtevami iz odstavka 2.1 Priloge 9;

| 2.4.4.2 | preskus odpornosti proti vlagi v skladu z zahtevami iz odstavka 3 Priloge 9; |
| --- | --- |

2.4.4.2

preskus odpornosti proti vlagi v skladu z zahtevami iz odstavka 3 Priloge 9;

| 2.4.4.3 | preskus odpornosti proti kemikalijam v skladu z zahtevami iz odstavka 11.2.1 Priloge 3. |
| --- | --- |

2.4.4.3

preskus odpornosti proti kemikalijam v skladu z zahtevami iz odstavka 11.2.1 Priloge 3.

| 2.4.5 | Zgoraj navedeni pogoji se štejejo za izpolnjene, če so bili na vetrobranskih steklih iste sestave že opravljeni ustrezni preskusi. |
| --- | --- |

2.4.5

Zgoraj navedeni pogoji se štejejo za izpolnjene, če so bili na vetrobranskih steklih iste sestave že opravljeni ustrezni preskusi.

2.5   Pri vetrobranskih steklih iz predpripravljenega lepljenega stekla

| 2.5.1 | poleg preskusov iz odstavka 2.3 te priloge je treba opraviti še preskus drobljenja v skladu z zahtevami iz odstavka 4 Priloge 8. |
| --- | --- |

2.5.1

poleg preskusov iz odstavka 2.3 te priloge je treba opraviti še preskus drobljenja v skladu z zahtevami iz odstavka 4 Priloge 8.

2.6   Pri varnostni zasteklitvi s plastično prevleko

poleg preskusov iz različnih odstavkov te priloge je treba opraviti še naslednje:

| 2.6.1 | preskus odpornosti proti odrgnjenju v skladu z zahtevami iz odstavka 2.1 Priloge 9; |
| --- | --- |

2.6.1

preskus odpornosti proti odrgnjenju v skladu z zahtevami iz odstavka 2.1 Priloge 9;

| 2.6.2 | preskus odpornosti proti vlagi v skladu z zahtevami iz odstavka 3 Priloge 9; |
| --- | --- |

2.6.2

preskus odpornosti proti vlagi v skladu z zahtevami iz odstavka 3 Priloge 9;

| 2.6.3 | preskus odpornosti proti kemikalijam v skladu z zahtevami iz odstavka 11.2.1 Priloge 3. |
| --- | --- |

2.6.3

preskus odpornosti proti kemikalijam v skladu z zahtevami iz odstavka 11.2.1 Priloge 3.

2.7   Pri enotah večslojnega izolacijskega stekla

| 2.7.1 | preskusi, določeni v tej prilogi za vsako stekleno ploščo, ki sestavlja enoto večslojnega izolacijskega stekla, se opravijo enako pogosto in na podlagi enakih zahtev; |
| --- | --- |

2.7.1

preskusi, določeni v tej prilogi za vsako stekleno ploščo, ki sestavlja enoto večslojnega izolacijskega stekla, se opravijo enako pogosto in na podlagi enakih zahtev;

| 2.7.2 | pri enotah večslojnega izolacijskega stekla se merjenje prepustnosti svetlobe opravi v skladu z zahtevami iz odstavka 9.1 Priloge 3. |
| --- | --- |

2.7.2

pri enotah večslojnega izolacijskega stekla se merjenje prepustnosti svetlobe opravi v skladu z zahtevami iz odstavka 9.1 Priloge 3.

2.8   Pri ploščah iz toge plastike

| 2.8.1 | preskus z 227-gramsko kroglo v skladu z zahtevami iz odstavka 5 Priloge 14; |
| --- | --- |

2.8.1

preskus z 227-gramsko kroglo v skladu z zahtevami iz odstavka 5 Priloge 14;

| 2.8.2 | merjenje prepustnosti svetlobe v skladu z zahtevami iz odstavka 9.1 Priloge 3. |
| --- | --- |

2.8.2

merjenje prepustnosti svetlobe v skladu z zahtevami iz odstavka 9.1 Priloge 3.

| 2.8.3 | preskus odpornosti proti odrgnjenju v skladu z zahtevami iz odstavka 6.1 Priloge 14; |
| --- | --- |

2.8.3

preskus odpornosti proti odrgnjenju v skladu z zahtevami iz odstavka 6.1 Priloge 14;

| 2.8.4 | preskus s križnim zarezovanjem v skladu z zahtevami iz odstavka 6.3 Priloge 14.

  Opomba: Preskus iz odstavka 2.8.2 se opravlja le, če se zasteklitev uporablja na mestu, pomembnem za vidljivost pri vožnji.
  Preskus iz odstavka 2.8.4 se opravlja samo na vzorcih, na katerih ni bil opravljen preskus iz odstavka 6.2 Priloge 14; |
| --- | --- |

2.8.4

preskus s križnim zarezovanjem v skladu z zahtevami iz odstavka 6.3 Priloge 14.

Opomba: Preskus iz odstavka 2.8.2 se opravlja le, če se zasteklitev uporablja na mestu, pomembnem za vidljivost pri vožnji.

Preskus iz odstavka 2.8.4 se opravlja samo na vzorcih, na katerih ni bil opravljen preskus iz odstavka 6.2 Priloge 14;

| 2.8.5 | preskus odpornosti proti kemikalijam v skladu z zahtevami iz odstavka 11 Priloge 3. |
| --- | --- |

2.8.5

preskus odpornosti proti kemikalijam v skladu z zahtevami iz odstavka 11 Priloge 3.

2.9   Pri zasteklitvi z upogljivo plastiko razen vetrobranskih stekel

| 2.9.1 | preskus z 227-gramsko kroglo v skladu z zahtevami iz odstavka 5 Priloge 14; |
| --- | --- |

2.9.1

preskus z 227-gramsko kroglo v skladu z zahtevami iz odstavka 5 Priloge 14;

| 2.9.2 | merjenje prepustnosti svetlobe v skladu z zahtevami iz odstavka 9.1 Priloge 3.

  Opomba: Preskus iz odstavka 2.9.2 se opravlja le, če se zasteklitev uporablja na mestu, pomembnem za vidljivost pri vožnji; |
| --- | --- |

2.9.2

merjenje prepustnosti svetlobe v skladu z zahtevami iz odstavka 9.1 Priloge 3.

Opomba: Preskus iz odstavka 2.9.2 se opravlja le, če se zasteklitev uporablja na mestu, pomembnem za vidljivost pri vožnji;

| 2.9.3 | preskus odpornosti proti kemikalijam v skladu z zahtevami iz odstavka 11.2.1 Priloge 3. |
| --- | --- |

2.9.3

preskus odpornosti proti kemikalijam v skladu z zahtevami iz odstavka 11.2.1 Priloge 3.

2.10   Pri enotah večslojnega izolacijskega stekla iz toge plastike

| 2.10.1 | preskus z 227-gramsko kroglo v skladu z zahtevami iz odstavka 5 Priloge 16; |
| --- | --- |

2.10.1

preskus z 227-gramsko kroglo v skladu z zahtevami iz odstavka 5 Priloge 16;

| 2.10.2 | merjenje prepustnosti svetlobe v skladu z zahtevami iz odstavka 9.1 Priloge 3.

  Opomba: Preskus iz odstavka 2.10.2 se opravlja le, če se zasteklitev uporablja na mestu, pomembnem za vidljivost pri vožnji; |
| --- | --- |

2.10.2

merjenje prepustnosti svetlobe v skladu z zahtevami iz odstavka 9.1 Priloge 3.

Opomba: Preskus iz odstavka 2.10.2 se opravlja le, če se zasteklitev uporablja na mestu, pomembnem za vidljivost pri vožnji;

| 2.10.3 | preskus odpornosti proti kemikalijam v skladu z zahtevami iz odstavka 11 Priloge 3. |
| --- | --- |

2.10.3

preskus odpornosti proti kemikalijam v skladu z zahtevami iz odstavka 11 Priloge 3.

3.   POGOSTOST PRESKUSOV IN REZULTATI

3.1   Preskus drobljenja

3.1.1   Preskusi

| 3.1.1.1 | Prvo serijo preskusov z lomljenjem na vsaki točki udarca, predpisani v tem pravilniku, je treba opraviti na začetku proizvodnje vsakega novega tipa zasteklitve, da se določi najnevarnejše mesto loma. Rezultati preskusov se morajo zabeležiti.
  Pri kaljenih vetrobranskih steklih je treba prvo serijo preskusov opraviti le, če letna proizvodnja tega tipa zasteklitev presega 200 enot. |
| --- | --- |

3.1.1.1

Prvo serijo preskusov z lomljenjem na vsaki točki udarca, predpisani v tem pravilniku, je treba opraviti na začetku proizvodnje vsakega novega tipa zasteklitve, da se določi najnevarnejše mesto loma. Rezultati preskusov se morajo zabeležiti.

Pri kaljenih vetrobranskih steklih je treba prvo serijo preskusov opraviti le, če letna proizvodnja tega tipa zasteklitev presega 200 enot.

| 3.1.1.2 | Med časom proizvodne serije se opravi kontrolni preskus na mestu loma, določenem v odstavku 3.1.1.1. |
| --- | --- |

3.1.1.2

Med časom proizvodne serije se opravi kontrolni preskus na mestu loma, določenem v odstavku 3.1.1.1.

| 3.1.1.3 | Kontrolni preskus se opravi na začetku vsake proizvodne serije ali po spremembi barve. |
| --- | --- |

3.1.1.3

Kontrolni preskus se opravi na začetku vsake proizvodne serije ali po spremembi barve.

| 3.1.1.4 | Med časom proizvodne serije se opravijo kontrolni preskusi z naslednjo najmanjšo pogostostjo:







  Kaljena vetrobranska stekla | Kaljena stekla | Vetrobranska stekla iz predpripravljenega lepljenega stekla |
| --- | --- | --- | --- |
| Ps ≤ 200: en preskus na proizvodno serijo | Pr ≤ 500: eden na izmeno | 0,1 % na tip |
| Ps > 200: en zlom na vsake štiri ure proizvodnje | Pr > 500: dva na izmeno | |

3.1.1.4

Med časom proizvodne serije se opravijo kontrolni preskusi z naslednjo najmanjšo pogostostjo:

Kaljena vetrobranska stekla

Kaljena stekla

Vetrobranska stekla iz predpripravljenega lepljenega stekla

Ps ≤ 200: en preskus na proizvodno serijo

Pr ≤ 500: eden na izmeno

0,1 % na tip

Ps > 200: en zlom na vsake štiri ure proizvodnje

Pr > 500: dva na izmeno

| 3.1.1.5 | Ob koncu proizvodne serije se opravi kontrolni preskus na eni od zadnjih proizvedenih zasteklitev. |
| --- | --- |

3.1.1.5

Ob koncu proizvodne serije se opravi kontrolni preskus na eni od zadnjih proizvedenih zasteklitev.

| 3.1.1.6 | Pri Pr < 20 se opravi le en preskus drobljenja na proizvodno serijo. |
| --- | --- |

3.1.1.6

Pri Pr < 20 se opravi le en preskus drobljenja na proizvodno serijo.

3.1.2   Rezultati

Zabeležiti je treba vse rezultate, tudi rezultate brez stalne slikovne zabeležke vzorca drobljenja.

Poleg tega se enkrat na izmeno opravi preskus s stalno slikovno zabeležko vzorca drobljenja, razen pri Pr ≤ 500. V tem primeru se opravi preskus s stalno slikovno zabeležko vzorca drobljenja le enkrat na proizvodno serijo.

3.2   Preskus z modelom glave

3.2.1   Preskusi

Preverijo se preskušanci, ki ustrezajo najmanj 0,5 % dnevne proizvodnje lepljenih vetrobranskih stekel ene proizvodne linije. Na dan se preskusi največ 15 vetrobranskih stekel.

Pri izbiri preskušancev je treba paziti, da so reprezentativni za proizvodnjo različnih tipov vetrobranskih stekel.

V soglasju z upravnim organom se lahko ti preskusi nadomestijo s preskusi z 2 260-gramsko kroglo (glej odstavek 3.3 spodaj). V vsakem primeru se preskus z modelom glave opravi vsaj pri dveh vzorcih za vsak razred debeline na leto.

3.2.2   Rezultati

Zabeležiti je treba vse rezultate.

3.3   Preskus z 2 260-gramsko kroglo

3.3.1   Preskusi

Najmanjša pogostost preverjanja je en celoten preskus na mesec za vsak razred debeline.

3.3.2   Rezultati

Zabeležiti je treba vse rezultate.

3.4   Preskus z 227-gramsko kroglo

3.4.1   Preskusi

Preskušanci se izrežejo iz dokončanih delov, vendar se lahko iz praktičnih razlogov preskusi opravijo na končnih izdelkih ali njihovih delih.

Preverijo se vzorci, ki sestavljajo najmanj 0,5 % proizvodnje ene izmene, pri čemer je največje število vzorcev deset na dan.

3.4.2   Rezultati

Zabeležiti je treba vse rezultate.

3.5   Preskus odpornosti proti visoki temperaturi

3.5.1   Preskusi

Preskušanci se izrežejo iz dokončanih delov, vendar se preskusi lahko iz praktičnih razlogov opravijo na končnih izdelkih ali njihovih delih. Ti deli se izberejo tako, da se preskusijo vsi vmesni sloji sorazmerno z njihovo uporabo.

Preverjanje se opravi na vsaj treh vzorcih za vsako barvo vmesnega sloja, vzetih iz dnevne proizvodnje.

3.5.2   Rezultati

Zabeležiti je treba vse rezultate.

3.6   Prepustnost svetlobe

3.6.1   Preskusi

Te preskuse je treba opraviti na reprezentativnih vzorcih končnih obarvanih izdelkov.

Preverjanje je treba opraviti vsaj na začetku vsake proizvodne serije, če se spremenijo značilnosti zasteklitve, ki lahko vplivajo na rezultate preskusa.

Vetrobranska stekla in druge plošče, pri katerih je bila med preskusom za homologacijo izmerjena normalna prepustnost svetlobe najmanj 75 %, in steklene zasteklitve, označene s simbolom V (glej odstavek 5.5.2 tega pravilnika), niso vključene v ta preskus.

Pri kaljenem steklu lahko dobavitelj predloži certifikat skladnosti z zgoraj navedenimi zahtevami.

3.6.2   Rezultati

Zabeležiti je treba normalno prepustnost svetlobe. Poleg tega je treba pri vetrobranskih steklih z neprozorno zatemnitvijo na podlagi skic iz odstavka 3.2.1.2.2.4 tega pravilnika preveriti, ali so taki pasovi zunaj preskusnega območja B ali območja I glede na kategorijo vozila, za katero je namenjeno vetrobransko steklo. Vsaka neprozorna zatemnitev mora biti v skladu z zahtevami iz Priloge 18.

3.7   Optično popačenje in odmik sekundarne slike

3.7.1   Preskusi

Vsako vetrobransko steklo je treba pregledati glede vidnih napak. Poleg tega je treba z metodami, predpisanimi v tem pravilniku, ali katero koli drugo metodo, ki zagotavlja podobne rezultate, opraviti meritve na različnih območjih vidnega polja z naslednjo najmanjšo pogostostjo:

| | pri Ps ≤ 200 na enem vzorcu na izmeno, |
| --- | --- |

pri Ps ≤ 200 na enem vzorcu na izmeno,

| | ali pri Ps > 200 na dveh vzorcih na izmeno |
| --- | --- |

ali pri Ps > 200 na dveh vzorcih na izmeno

| | ali pri 1 % celotne proizvodnje s tako izbiro preskušancev, ki so reprezentativni za celotno proizvodnjo. |
| --- | --- |

ali pri 1 % celotne proizvodnje s tako izbiro preskušancev, ki so reprezentativni za celotno proizvodnjo.

3.7.2   Rezultati

Zabeležiti je treba vse rezultate.

3.8   Preskus odpornosti proti odrgnjenju

3.8.1   Preskusi

Ta preskus je treba opraviti le na ploščah s plastično prevleko, stekloplastiki in plastičnih ploščah za zasteklitev. Vsak tip plastične prevleke ali plastičnega materiala je treba preveriti najmanj enkrat na mesec.

3.8.2   Rezultati

Zabeležiti je treba izmerjeno vrednost razpršitve svetlobe.

3.9   Preskus odpornosti proti vlagi

3.9.1   Preskusi

Ta preskus je treba opraviti le na zasteklitvah s plastično prevleko in stekloplastičnih zasteklitvah. Vsak tip plastične prevleke ali plastičnega materiala je treba preveriti najmanj enkrat na mesec.

3.9.2   Rezultati

Zabeležiti je treba vse rezultate.

3.10   Preskus odpornosti proti kemikalijam

3.10.1   Preskusi

Ta preskus je treba opraviti le na ploščah s plastično prevleko, stekloplastiki in plastičnih ploščah za zasteklitev. Vsak tip plastične prevleke ali plastičnega materiala je treba preveriti najmanj enkrat na mesec.

3.10.2   Rezultati

Zabeležiti je treba vse rezultate.

3.11   Preskus s križnim zarezovanjem

3.11.1   Preskusi

Ta preskus je treba opraviti le na zasteklitvi iz toge plastike s prevleko, odporno proti abraziji. Vsak tip plastičnega materiala in prevleke je treba preveriti najmanj enkrat na teden na vzorcih, na katerih ni bil opravljen preskus odpornosti proti simuliranim vremenskim vplivom (odstavek 6.2 Priloge 14).

Vsake 3 mesece je treba preskusiti vzorce, izpostavljene vremenskim vplivom.

3.11.2   Rezultati

Zabeležiti je treba vse rezultate.

---

PRILOGA 21

DOLOČBE O VGRADNJI VARNOSTNE ZASTEKLITVE V VOZILA

1.   PODROČJE UPORABE

Ta priloga vsebuje določbe o vgradnji varnostne zasteklitve v vozila kategorij M, N in O (1), da se zagotovi visoka raven varnosti potnikov in zlasti dobra vidljivost voznika naprej in nazaj ter stranska vidljivost voznika v vseh prometnih razmerah.

Ne uporablja se za oklepna vozila iz odstavka 2.3 spodaj.

2.   OPREDELITVE POJMOV

V tej prilogi

| 2.1 | „vozilo“ pomeni katero koli motorno vozilo, namenjeno za uporabo na cesti, z vsaj štirimi kolesi in največjo konstrukcijsko določeno hitrostjo, ki presega 25 km/h, ter njegove priklopnike, razen tirnih vozil in vseh delovnih strojev; |
| --- | --- |

2.1

„vozilo“ pomeni katero koli motorno vozilo, namenjeno za uporabo na cesti, z vsaj štirimi kolesi in največjo konstrukcijsko določeno hitrostjo, ki presega 25 km/h, ter njegove priklopnike, razen tirnih vozil in vseh delovnih strojev;

| 2.2 | „kategorija vozil“ pomeni razred vozil iz ustrezne kategorije razvrstitve iz Priloge 7 h Konsolidirani resoluciji o proizvodnji vozil (R.E.3) (1); |
| --- | --- |

2.2

„kategorija vozil“ pomeni razred vozil iz ustrezne kategorije razvrstitve iz Priloge 7 h Konsolidirani resoluciji o proizvodnji vozil (R.E.3) (1);

| 2.3 | izrazi „specialno vozilo“, „bivalno vozilo“, „oklepno vozilo“, „reševalno vozilo“, „pogrebni avtomobil“, „kabriolet“ so opredeljeni v Konsolidirani resoluciji o proizvodnji vozil (R.E.3) (1); |
| --- | --- |

2.3

izrazi „specialno vozilo“, „bivalno vozilo“, „oklepno vozilo“, „reševalno vozilo“, „pogrebni avtomobil“, „kabriolet“ so opredeljeni v Konsolidirani resoluciji o proizvodnji vozil (R.E.3) (1);

| 2.4 | izraz „dvonivojsko vozilo“ je opredeljen v odstavku 2.1.2 Pravilnika št. 107. |
| --- | --- |

2.4

izraz „dvonivojsko vozilo“ je opredeljen v odstavku 2.1.2 Pravilnika št. 107.

3.   SPLOŠNE DOLOČBE, KI VELJAJO ZA VOZILA KATEGORIJ M, N in O

| 3.1 | Varnostno zasteklitev je treba vgraditi v vozilo tako, da kljub obremenitvam, ki jim je vozilo izpostavljeno v običajnih pogojih, ostane na svojem mestu in še naprej zagotavlja vidljivost in varnost potnikom v vozilu. |
| --- | --- |

3.1

Varnostno zasteklitev je treba vgraditi v vozilo tako, da kljub obremenitvam, ki jim je vozilo izpostavljeno v običajnih pogojih, ostane na svojem mestu in še naprej zagotavlja vidljivost in varnost potnikom v vozilu.

| 3.2 | Varnostna zasteklitev mora biti označena z ustrezno homologacijsko oznako sestavnega dela iz odstavka 5.4 tega pravilnika in na zahtevo z enim od dodatnih simbolov iz odstavka 5.5. |
| --- | --- |

3.2

Varnostna zasteklitev mora biti označena z ustrezno homologacijsko oznako sestavnega dela iz odstavka 5.4 tega pravilnika in na zahtevo z enim od dodatnih simbolov iz odstavka 5.5.

4.   POSEBNE DOLOČBE, KI VELJAJO ZA VOZILA KATEGORIJ M in N (1)

4.1   Vetrobranska stekla

4.1.1   Normalna prepustnost svetlobe ne sme biti manjša od 70 %.

4.1.2   Vetrobransko steklo mora biti homologirano za tip vozila, v katerega naj bi se vgradilo.

4.1.3   Vetrobransko steklo mora biti pravilno vgrajeno glede na voznikovo točko R.

4.1.4   V vozila, katerih največja konstrukcijsko določena hitrost presega 40 km/h, se ne sme vgraditi kaljeno vetrobransko steklo.

4.2   Varnostna zasteklitev razen vetrobranskih stekel in pregradna zasteklitev

4.2.1   Varnostna zasteklitev, pomembna za naprej usmerjeno vidno polje voznika

| 4.2.1.1 | Normalna prepustnost svetlobe varnostne zasteklitve, s katero se zagotavlja naprej usmerjeno vidno polje voznika iz odstavka 2.23.1 tega pravilnika, ne sme biti manjša od 70 %. |
| --- | --- |

4.2.1.1

Normalna prepustnost svetlobe varnostne zasteklitve, s katero se zagotavlja naprej usmerjeno vidno polje voznika iz odstavka 2.23.1 tega pravilnika, ne sme biti manjša od 70 %.

| 4.2.1.2 | Plastična varnostna zasteklitev mora biti označena z dodatnim simbolom /B/L, kot je določeno v odstavkih 5.5.5 in 5.5.7 tega pravilnika. |
| --- | --- |

4.2.1.2

Plastična varnostna zasteklitev mora biti označena z dodatnim simbolom /B/L, kot je določeno v odstavkih 5.5.5 in 5.5.7 tega pravilnika.

4.2.2   Varnostna zasteklitev, pomembna za voznikovo vidnost nazaj

| 4.2.2.1 | Prepustnost svetlobe varnostne zasteklitve iz odstavka 2.23.2 tega pravilnika ne sme biti manjša od 70 %, pri vgradnji dveh zunanjih vzvratnih ogledal pa je lahko prepustnost svetlobe zasteklitve manjša od 70 %, če je označena z dodatnim simbolom V iz odstavka 5.5.2 tega pravilnika. |
| --- | --- |

4.2.2.1

Prepustnost svetlobe varnostne zasteklitve iz odstavka 2.23.2 tega pravilnika ne sme biti manjša od 70 %, pri vgradnji dveh zunanjih vzvratnih ogledal pa je lahko prepustnost svetlobe zasteklitve manjša od 70 %, če je označena z dodatnim simbolom V iz odstavka 5.5.2 tega pravilnika.

| 4.2.2.2 | Plastična varnostna zasteklitev mora biti označena z dodatnim simbolom A/L ali B/L, kot je določeno v odstavkih 5.5.5 in 5.5.7 tega pravilnika.
  Zasteklitev zadnjega okna pri mehki zložljivi strehi kabrioleta je lahko označena z dodatnim simbolom /B/M.
  Zasteklitev zadnjega okna pri mehki zložljivi strehi kabrioleta je lahko izdelana iz upogljive plastične plošče. |
| --- | --- |

4.2.2.2

Plastična varnostna zasteklitev mora biti označena z dodatnim simbolom A/L ali B/L, kot je določeno v odstavkih 5.5.5 in 5.5.7 tega pravilnika.

Zasteklitev zadnjega okna pri mehki zložljivi strehi kabrioleta je lahko označena z dodatnim simbolom /B/M.

Zasteklitev zadnjega okna pri mehki zložljivi strehi kabrioleta je lahko izdelana iz upogljive plastične plošče.

4.2.3   Druga varnostna zasteklitev

| 4.2.3.1 | Varnostna zasteklitev, ki ni zajeta v opredelitve pojmov iz odstavkov 2.23.1 in 2.23.2 tega pravilnika, mora biti označena z dodatnim simbolom V iz odstavka 5.5.2 tega pravilnika, če je prepustnost svetlobe manjša od 70 %. |
| --- | --- |

4.2.3.1

Varnostna zasteklitev, ki ni zajeta v opredelitve pojmov iz odstavkov 2.23.1 in 2.23.2 tega pravilnika, mora biti označena z dodatnim simbolom V iz odstavka 5.5.2 tega pravilnika, če je prepustnost svetlobe manjša od 70 %.

| 4.2.3.2 | Plastična varnostna zasteklitev mora biti označena z enim od dodatnih simbolov iz odstavkov 5.5.5, 5.5.6 in 5.5.7 tega pravilnika. Vendar pri vozilih za prevoz potnikov ni dovoljeno uporabljati zasteklitev z dodatnimi simboli /C/L ali /C/M na mestih, kjer obstaja verjetnost udarca z glavo. |
| --- | --- |

4.2.3.2

Plastična varnostna zasteklitev mora biti označena z enim od dodatnih simbolov iz odstavkov 5.5.5, 5.5.6 in 5.5.7 tega pravilnika. Vendar pri vozilih za prevoz potnikov ni dovoljeno uporabljati zasteklitev z dodatnimi simboli /C/L ali /C/M na mestih, kjer obstaja verjetnost udarca z glavo.

4.2.4   Izjeme

Pri plastični varnostni zasteklitvi se določbe o odpornosti proti odrgnjenju iz odstavkov 4.2.2.2 in 4.2.3.2 te priloge ne uporabljajo za naslednja vozila in mesta zasteklitve:

| (a) | reševalna vozila; |
| --- | --- |

(a)

reševalna vozila;

| (b) | pogrebne avtomobile; |
| --- | --- |

(b)

pogrebne avtomobile;

| (c) | priklopnike, vključno z bivalnimi vozili; |
| --- | --- |

(c)

priklopnike, vključno z bivalnimi vozili;

| (d) | sončne strehe in zasteklitve strešnih oken na vozilu; |
| --- | --- |

(d)

sončne strehe in zasteklitve strešnih oken na vozilu;

| (e) | vse zasteklitve zgornjega nadstropja dvonivojskega vozila. |
| --- | --- |

(e)

vse zasteklitve zgornjega nadstropja dvonivojskega vozila.

Preskus odpornosti proti odrgnjenju/simbol ni potreben.

4.3   Posebne zahteve

| 4.3.1 | Vse naprej obrnjene zasteklitve razen vetrobranskih stekel morajo biti izdelane iz lepljenega stekla ali plastične plošče, označene z dodatnim simbolom /A, kot je določeno v odstavkih 5.5.5 in 5.5.7 tega pravilnika. |
| --- | --- |

4.3.1

Vse naprej obrnjene zasteklitve razen vetrobranskih stekel morajo biti izdelane iz lepljenega stekla ali plastične plošče, označene z dodatnim simbolom /A, kot je določeno v odstavkih 5.5.5 in 5.5.7 tega pravilnika.

| 4.3.2 | Odstavek 4.3.1 se ne uporablja za vozila, katerih največja konstrukcijsko določena hitrost ne presega 40 km/h. |
| --- | --- |

4.3.2

Odstavek 4.3.1 se ne uporablja za vozila, katerih največja konstrukcijsko določena hitrost ne presega 40 km/h.

---

(1)  Kot je opredeljeno v Konsolidirani resoluciji o konstrukciji vozil (R.E.3) (TRANS/WP.29/78/Rev. 2, odstavek 2).

---