# Euroopan unionin C 171/26.

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 171 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 58. vuosikerta26. toukokuu 2015 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 171

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

58. vuosikerta26. toukokuu 2015

---

| Ilmoitusnumero | Sisältö | Sivu |
| --- | --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan unionin tuomioistuin |
| 2015/C 171/01 | Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä | 1 |

Ilmoitusnumero

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

2015/C 171/01

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

1

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Unionin Tuomioistuin |
| 2015/C 171/02 | Asia C-279/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 26.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Högsta domstolen – Ruotsi) – C More Entertainment AB v. Linus Sandberg (Ennakkoratkaisupyyntö — Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Tekijänoikeus ja lähioikeudet — Direktiivi 2001/29/EY — Tietoyhteiskunta — Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistaminen — 3 artiklan 2 kohta — Urheilutapahtuman välittäminen suorana lähetyksenä internetsivustolla) | 2 |
| 2015/C 171/03 | Asia C-316/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Gérard Fenoll v. Centre d’aide par le travail La Jouvene ja Association de parents et d’amis de personnes handicapées mentales (APEI) d’Avignon (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaalipolitiikka — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 31 artiklan 2 kohta — Direktiivi 2003/88/EY — 7 artikla — Työntekijän käsite — Vammainen henkilö — Oikeus palkalliseen vuosilomaan — Unionin oikeuden vastainen kansallinen lainsäädäntö — Kansallisen tuomioistuimen tehtävät) | 3 |
| 2015/C 171/04 | Asia C-499/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Naczelny Sąd Administracyjny – Puola) – Marian Macikowski v. Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku (Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Suhteellisuusperiaate ja verotuksen neutraalisuuden periaate — Kiinteän omaisuuden luovutuksen verotus pakkohuutokauppamenettelyn yhteydessä — Kansallinen säännöstö, jossa velvoitetaan mainitunlaisen myynnin suorittanut ulosottomies laskemaan ja maksamaan arvonlisävero mainitunlaisesta liiketoimesta — Ostohinnan maksaminen toimivaltaiselle tuomioistuimelle ja tarve siihen, että mainittu tuomioistuin siirtää maksettavan arvonlisäveron määrän ulosottomiehelle — Ulosottomiehen taloudellinen ja rikosoikeudellinen vastuu siinä tapauksessa, että arvonlisäveroa ei ole maksettu — Ero arvonlisäverovelvollisella yleisesti sovellettavan oikeuden nojalla olevan arvonlisäveron maksuajan ja mainitunlaiselle ulosottomiehelle asetetun määräajan välillä — Mahdottomuus vähentää ostoihin sisältyvää arvonlisäveroa) | 3 |
| 2015/C 171/05 | Asia C-556/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Liettua) – Litaksa UAB v. BTA Insurance Company SE (Ennakkoratkaisupyyntö — Ajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettava pakollinen vakuutus — Direktiivi 90/232/ETY — 2 artikla — Vakuutusmaksun määrän eriyttäminen sen alueen perusteella, missä ajoneuvoa käytetään) | 4 |
| 2015/C 171/06 | Asia C-596/13 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.3.2015 – Valittajana Euroopan komissio sekä muina osapuolina Moravia Gas Storage a.s. ja Tšekin tasavalta (Muutoksenhaku — Maakaasun sisämarkkinat — Maakaasuyritysten velvoitteet — Neuvotteluihin perustuvan kaasuvarastoihin pääsyä koskevan järjestelmän käyttöön ottaminen kolmansien hyväksi — Tšekin viranomaisten päätös — Tuleville maanalaisille kaasuvarastoille Dambořicessa myönnetty väliaikainen vapautus — Komission päätös — Vapautuspäätöksen peruuttamismääräys — Direktiivit 2003/55/EY ja 2009/73/EY — Ajallinen soveltamisala) | 5 |
| 2015/C 171/07 | Asia C-601/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 26.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal Administrativo – Portugali) – Ambisig – Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA v. Nersant – Associação Empresarial da Região de Santarém ja Núcleo Inicial – Formação e Consultoria Lda (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2004/18/EY — Julkiset palveluhankinnat — Menettelyn kulku — Hankintasopimusten tekoperusteet — Sopimuksen täyttämisessä käytettävän henkilöstön kelpoisuusvaatimukset) | 5 |
| 2015/C 171/08 | Asia C-7/14 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 26.3.2015 – Valittajana Wünsche Handelsgesellschaft International mbH & Co KG ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Yhteisön tullikoodeksi — 220 artiklan 2 kohta ja 239 artikla — Tuontitullien palauttaminen — Säilöttyjen herkkusienien tuonti Kiinasta — Päätös, jossa todetaan, ettei tuontitullien palauttaminen ole perusteltua) | 6 |
| 2015/C 171/09 | Asia C-275/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 5.6.2014 – Jednostka Innowacyjno-Wdrożeniowa Petrol S.C., Maciej Paczuski ja Ryszard Puławski v. Minister Finansów | 6 |
| 2015/C 171/10 | Asia C-282/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy w Rzeszowie (Puola) on esittänyt 10.6.2014 – Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowo-Usługowe Stylinart sp. z o.o. v. Skarb Państwa – Wojewoda Podkarpacki ja Skarb Państwa – Prezydent Miasta Przemyśla | 7 |
| 2015/C 171/11 | Asia C-8/15 P: Valitus, jonka Ledra Advertising Ltd on tehnyt 12.1.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-289/13, Ledra Advertising Ltd v. komissio ja Euroopan keskuspankki, 10.11.2014 antamasta määräyksestä | 7 |
| 2015/C 171/12 | Asia C-9/15 P: Valitus, jonka Andreas Eleftheriou, Eleni Eleftheriou ja Lilia Papachristofi ovat tehneet 12.1.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-291/13, Andreas Eleftheriou, Eleni Eleftheriou ja Lilia Papachristofi v. Euroopan komissio ja Euroopan keskuspankki, 10.11.2014 antamasta määräyksestä | 9 |
| 2015/C 171/13 | Asia C-10/15 P: Valitus, jonka Christos Theophilou ja Eleni Theophilou ovat tehneet 12.1.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-293/13, Christos Theophilou ja Eleni Theophilou v. Euroopan komissio ja Euroopan keskuspankki, 10.11.2014 antamasta määräyksestä | 11 |
| 2015/C 171/14 | Asia C-58/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Saksa) on esittänyt 10.2.2015 – Firma Theodor Pfister v. Landkreis Main-Spessart | 13 |
| 2015/C 171/15 | Asia C-70/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Najwyższy (Puola) on esittänyt 17.2.2015 – Emmanuel Lebek v. Janusz Domino | 13 |
| 2015/C 171/16 | Asia C-74/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Oradea (Romania) on esittänyt 18.2.2015 – Dumitru Tarcău ja Ileana Tarcău v. Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA – Sucursala Baia Mare ym. | 14 |
| 2015/C 171/17 | Asia C-76/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Grondwettelijk Hof (Belgia) on esittänyt 19.2.2015 – Paul Vervloet ym. sekä Organisme voor de financiering van pensioenen Ogeo Fund, Gemeente Schaarbeek ja Frédéric Ensch Famenne v. Ministerraad, muina osapuolina Arcofin CVBA ym. | 15 |
| 2015/C 171/18 | Asia C-78/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 20.2.2015 – Colena AG v. Deiters GmbH | 16 |
| 2015/C 171/19 | Asia C-97/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 27.2.2015 – Sprengen/Pakweg Douane BV v. Staatssecretaris van Financiën | 17 |
| 2015/C 171/20 | Asia C-98/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Espanja) on esittänyt 27.2.2015 – María Begoña Espadas Recio v. Servicio Público de Empleo Estatal (SPEE) | 17 |
| 2015/C 171/21 | Asia C-99/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Sala de lo Civil) (Espanja) on esittänyt 27.2.2015 – Christian Liffers v. Producciones Mandarina S.L. ja Gestevisión Telecinco S.A. | 18 |
| 2015/C 171/22 | Asia C-102/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Ítélőtábla (Unkari) on esittänyt 2.3.2015 – Gazdasági Versenyhivatal v. Siemens Aktiengesellschaft Österreich | 19 |
| 2015/C 171/23 | Asia C-114/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Pau (Ranska) on esittänyt 6.3.2015 – Association des Utilisateurs et Distributeurs de l’Agro Chimie Européenne (Audace), Phyteron 2000 SAS, Association des éleveurs solidaires, Cruzalebes EARL, Des deux rivières EARL ja Mounacq EARL v. GAEC Reconnu La Vinardière ja Ministère public | 19 |
| 2015/C 171/24 | Asia C-115/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 6.3.2015 – Secretary of State for the Home Department v. NA | 20 |
| 2015/C 171/25 | Asia C-118/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Espanja) on esittänyt 9.3.2015 – Confederación Sindical ELA ja Juan Manuel Martínez Sánchez v. Aquarbe S.A.U. ja Consorcio de Aguas de Busturialdea | 21 |
| 2015/C 171/26 | Asia C-122/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 10.3.2015 – C | 22 |
| 2015/C 171/27 | Asia C-129/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 16.3.2015 – H. M. v. Agentsia za darzhavna finansova inspektsia (ADFI) | 22 |
| | Unionin yleinen tuomioistuin |
| 2015/C 171/28 | Asia T-175/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.3.2015 – Deutsche Börse v. komissio (Kilpailu — Yrityskeskittymät — Rahoitusvälineiden ala — Johdannaisten Euroopan markkinat — Päätös, jossa yrityskeskittymä todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Liiketoimen kilpailuvaikutusten arviointi — Tehokkuusedut — Sitoumukset) | 24 |
| 2015/C 171/29 | Asia T-234/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.3.2015 – Mammoet Salvage v. komissio (Laiminlyöntikanne ja vahingonkorvauskanne — Sopimussuhteeseen perustuva vastuu — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Väite tutkittavaksi ottamisen edellytysten puuttumisesta — Kahdeksas Euroopan kehitysrahasto — Urakka 74 laivanhylyn kuljettamiseksi pois Nouadhiboun lahdelta — Kantajan ja Mauritanian välillä tehty sopimus, jonka rahoituksen unionin varoista komissio takaa — Sopimuksen täytäntöönpano — Sopimukseen perustuvan unionin maksuvelvollisuuksien päättymisajankohdan lykkäys — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi täysin perusteeton) | 24 |
| 2015/C 171/30 | Asia T-74/15: Kanne 17.2.2015 – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. komissio | 25 |
| 2015/C 171/31 | Asia T-107/15: Kanne 25.2.2015 – Uganda Commercial Impex v. neuvosto | 26 |
| 2015/C 171/32 | Asia T-112/15: Kanne 2.3.2015 – Helleenien tasavalta v. komissio | 27 |
| 2015/C 171/33 | Asia T-117/15: Kanne 4.3.2015 – Viro v. komissio | 28 |
| 2015/C 171/34 | Asia T-123/15: Kanne 16.3.2015 – Unicorn v. SMHV – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN-čerpací stanice) | 29 |
| 2015/C 171/35 | Asia T-124/15: Kanne 18.3.2015 – Unicorn v. SMHV – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN) | 30 |
| 2015/C 171/36 | Asia T-125/15: Kanne 18.3.2015 – Unicorn v. SMHV – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN) | 31 |
| 2015/C 171/37 | Asia T-128/15: Kanne 20.3.2015 – Rotkäppchen – Mumm Sektkellereien v. SMHV – Ruiz Moncayo (RED RIDING HOOD) | 31 |
| 2015/C 171/38 | Asia T-134/15: Kanne 23.3.2015 – salesforce.com v. SMHV (SOCIAL.COM) | 32 |
| 2015/C 171/39 | Asia T-142/15: Kanne 30.3.2015 – DHL Express (France) v. SMHV – Chronopost (WEBSHIPPING) | 33 |
| 2015/C 171/40 | Asia T-144/15: Kanne 25.3.2015 – L'Oréal v. SMHV – Theralab – (VICHY LABORATOIRES V IDÉALIA) | 34 |
| 2015/C 171/41 | Asia T-146/15: Kanne 23.3.2015 – hyphen v. SMHV – Skylotec | 34 |
| 2015/C 171/42 | Asia T-159/15: Kanne 1.4.2015 – Puma v. SMHV – Gemma Group (kuvio, joka esittää hyppäävää eläintä) | 35 |
| | Virkamiestuomioistuin |
| 2015/C 171/43 | Asia F-32/14: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 26.3.2015 – DO v. ESMA (Henkilöstö — ESMAn henkilöstö — Väliaikainen toimihenkilö — Sopimuksen uudistamatta jättäminen — Arviointikertomus — Arviointikertomuksen laatiminen myöhässä — Yleisten ja erityisten arviointien epäjohdonmukaisuus) | 36 |
| 2015/C 171/44 | Asia F-5/15: Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 25.3.2015 – Necci v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Eläkkeet — Kansallisessa eläkejärjestelmässä saatujen eläkeoikeuksien siirto — Työskentelyvuosien hyvittämisehdotus — Liian myöhään esitetty oikaisuvaatimus — Oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn noudattamatta jättäminen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen) | 36 |

V   Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin Tuomioistuin

2015/C 171/02

Asia C-279/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 26.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Högsta domstolen – Ruotsi) – C More Entertainment AB v. Linus Sandberg (Ennakkoratkaisupyyntö — Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Tekijänoikeus ja lähioikeudet — Direktiivi 2001/29/EY — Tietoyhteiskunta — Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistaminen — 3 artiklan 2 kohta — Urheilutapahtuman välittäminen suorana lähetyksenä internetsivustolla)

2

2015/C 171/03

Asia C-316/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Gérard Fenoll v. Centre d’aide par le travail La Jouvene ja Association de parents et d’amis de personnes handicapées mentales (APEI) d’Avignon (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaalipolitiikka — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 31 artiklan 2 kohta — Direktiivi 2003/88/EY — 7 artikla — Työntekijän käsite — Vammainen henkilö — Oikeus palkalliseen vuosilomaan — Unionin oikeuden vastainen kansallinen lainsäädäntö — Kansallisen tuomioistuimen tehtävät)

3

2015/C 171/04

Asia C-499/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Naczelny Sąd Administracyjny – Puola) – Marian Macikowski v. Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku (Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Suhteellisuusperiaate ja verotuksen neutraalisuuden periaate — Kiinteän omaisuuden luovutuksen verotus pakkohuutokauppamenettelyn yhteydessä — Kansallinen säännöstö, jossa velvoitetaan mainitunlaisen myynnin suorittanut ulosottomies laskemaan ja maksamaan arvonlisävero mainitunlaisesta liiketoimesta — Ostohinnan maksaminen toimivaltaiselle tuomioistuimelle ja tarve siihen, että mainittu tuomioistuin siirtää maksettavan arvonlisäveron määrän ulosottomiehelle — Ulosottomiehen taloudellinen ja rikosoikeudellinen vastuu siinä tapauksessa, että arvonlisäveroa ei ole maksettu — Ero arvonlisäverovelvollisella yleisesti sovellettavan oikeuden nojalla olevan arvonlisäveron maksuajan ja mainitunlaiselle ulosottomiehelle asetetun määräajan välillä — Mahdottomuus vähentää ostoihin sisältyvää arvonlisäveroa)

3

2015/C 171/05

Asia C-556/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Liettua) – Litaksa UAB v. BTA Insurance Company SE (Ennakkoratkaisupyyntö — Ajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettava pakollinen vakuutus — Direktiivi 90/232/ETY — 2 artikla — Vakuutusmaksun määrän eriyttäminen sen alueen perusteella, missä ajoneuvoa käytetään)

4

2015/C 171/06

Asia C-596/13 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.3.2015 – Valittajana Euroopan komissio sekä muina osapuolina Moravia Gas Storage a.s. ja Tšekin tasavalta (Muutoksenhaku — Maakaasun sisämarkkinat — Maakaasuyritysten velvoitteet — Neuvotteluihin perustuvan kaasuvarastoihin pääsyä koskevan järjestelmän käyttöön ottaminen kolmansien hyväksi — Tšekin viranomaisten päätös — Tuleville maanalaisille kaasuvarastoille Dambořicessa myönnetty väliaikainen vapautus — Komission päätös — Vapautuspäätöksen peruuttamismääräys — Direktiivit 2003/55/EY ja 2009/73/EY — Ajallinen soveltamisala)

5

2015/C 171/07

Asia C-601/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 26.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal Administrativo – Portugali) – Ambisig – Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA v. Nersant – Associação Empresarial da Região de Santarém ja Núcleo Inicial – Formação e Consultoria Lda (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2004/18/EY — Julkiset palveluhankinnat — Menettelyn kulku — Hankintasopimusten tekoperusteet — Sopimuksen täyttämisessä käytettävän henkilöstön kelpoisuusvaatimukset)

5

2015/C 171/08

Asia C-7/14 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 26.3.2015 – Valittajana Wünsche Handelsgesellschaft International mbH & Co KG ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Yhteisön tullikoodeksi — 220 artiklan 2 kohta ja 239 artikla — Tuontitullien palauttaminen — Säilöttyjen herkkusienien tuonti Kiinasta — Päätös, jossa todetaan, ettei tuontitullien palauttaminen ole perusteltua)

6

2015/C 171/09

Asia C-275/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 5.6.2014 – Jednostka Innowacyjno-Wdrożeniowa Petrol S.C., Maciej Paczuski ja Ryszard Puławski v. Minister Finansów

6

2015/C 171/10

Asia C-282/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy w Rzeszowie (Puola) on esittänyt 10.6.2014 – Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowo-Usługowe Stylinart sp. z o.o. v. Skarb Państwa – Wojewoda Podkarpacki ja Skarb Państwa – Prezydent Miasta Przemyśla

7

2015/C 171/11

Asia C-8/15 P: Valitus, jonka Ledra Advertising Ltd on tehnyt 12.1.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-289/13, Ledra Advertising Ltd v. komissio ja Euroopan keskuspankki, 10.11.2014 antamasta määräyksestä

7

2015/C 171/12

Asia C-9/15 P: Valitus, jonka Andreas Eleftheriou, Eleni Eleftheriou ja Lilia Papachristofi ovat tehneet 12.1.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-291/13, Andreas Eleftheriou, Eleni Eleftheriou ja Lilia Papachristofi v. Euroopan komissio ja Euroopan keskuspankki, 10.11.2014 antamasta määräyksestä

9

2015/C 171/13

Asia C-10/15 P: Valitus, jonka Christos Theophilou ja Eleni Theophilou ovat tehneet 12.1.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-293/13, Christos Theophilou ja Eleni Theophilou v. Euroopan komissio ja Euroopan keskuspankki, 10.11.2014 antamasta määräyksestä

11

2015/C 171/14

Asia C-58/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Saksa) on esittänyt 10.2.2015 – Firma Theodor Pfister v. Landkreis Main-Spessart

13

2015/C 171/15

Asia C-70/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Najwyższy (Puola) on esittänyt 17.2.2015 – Emmanuel Lebek v. Janusz Domino

13

2015/C 171/16

Asia C-74/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Oradea (Romania) on esittänyt 18.2.2015 – Dumitru Tarcău ja Ileana Tarcău v. Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA – Sucursala Baia Mare ym.

14

2015/C 171/17

Asia C-76/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Grondwettelijk Hof (Belgia) on esittänyt 19.2.2015 – Paul Vervloet ym. sekä Organisme voor de financiering van pensioenen Ogeo Fund, Gemeente Schaarbeek ja Frédéric Ensch Famenne v. Ministerraad, muina osapuolina Arcofin CVBA ym.

15

2015/C 171/18

Asia C-78/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 20.2.2015 – Colena AG v. Deiters GmbH

16

2015/C 171/19

Asia C-97/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 27.2.2015 – Sprengen/Pakweg Douane BV v. Staatssecretaris van Financiën

17

2015/C 171/20

Asia C-98/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Espanja) on esittänyt 27.2.2015 – María Begoña Espadas Recio v. Servicio Público de Empleo Estatal (SPEE)

o

17

2015/C 171/21

Asia C-99/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Sala de lo Civil) (Espanja) on esittänyt 27.2.2015 – Christian Liffers v. Producciones Mandarina S.L. ja Gestevisión Telecinco S.A.

18

2015/C 171/22

Asia C-102/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Ítélőtábla (Unkari) on esittänyt 2.3.2015 – Gazdasági Versenyhivatal v. Siemens Aktiengesellschaft Österreich

19

2015/C 171/23

Asia C-114/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Pau (Ranska) on esittänyt 6.3.2015 – Association des Utilisateurs et Distributeurs de l’Agro Chimie Européenne (Audace), Phyteron 2000 SAS, Association des éleveurs solidaires, Cruzalebes EARL, Des deux rivières EARL ja Mounacq EARL v. GAEC Reconnu La Vinardière ja Ministère public

19

2015/C 171/24

Asia C-115/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 6.3.2015 – Secretary of State for the Home Department v. NA

20

2015/C 171/25

Asia C-118/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Espanja) on esittänyt 9.3.2015 – Confederación Sindical ELA ja Juan Manuel Martínez Sánchez v. Aquarbe S.A.U. ja Consorcio de Aguas de Busturialdea

21

2015/C 171/26

Asia C-122/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 10.3.2015 – C

22

2015/C 171/27

Asia C-129/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 16.3.2015 – H. M. v. Agentsia za darzhavna finansova inspektsia (ADFI)

22

Unionin yleinen tuomioistuin

2015/C 171/28

Asia T-175/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.3.2015 – Deutsche Börse v. komissio (Kilpailu — Yrityskeskittymät — Rahoitusvälineiden ala — Johdannaisten Euroopan markkinat — Päätös, jossa yrityskeskittymä todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Liiketoimen kilpailuvaikutusten arviointi — Tehokkuusedut — Sitoumukset)

24

2015/C 171/29

Asia T-234/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.3.2015 – Mammoet Salvage v. komissio (Laiminlyöntikanne ja vahingonkorvauskanne — Sopimussuhteeseen perustuva vastuu — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Väite tutkittavaksi ottamisen edellytysten puuttumisesta — Kahdeksas Euroopan kehitysrahasto — Urakka 74 laivanhylyn kuljettamiseksi pois Nouadhiboun lahdelta — Kantajan ja Mauritanian välillä tehty sopimus, jonka rahoituksen unionin varoista komissio takaa — Sopimuksen täytäntöönpano — Sopimukseen perustuvan unionin maksuvelvollisuuksien päättymisajankohdan lykkäys — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi täysin perusteeton)

24

2015/C 171/30

Asia T-74/15: Kanne 17.2.2015 – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. komissio

25

2015/C 171/31

Asia T-107/15: Kanne 25.2.2015 – Uganda Commercial Impex v. neuvosto

26

2015/C 171/32

Asia T-112/15: Kanne 2.3.2015 – Helleenien tasavalta v. komissio

27

2015/C 171/33

Asia T-117/15: Kanne 4.3.2015 – Viro v. komissio

28

2015/C 171/34

Asia T-123/15: Kanne 16.3.2015 – Unicorn v. SMHV – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN-čerpací stanice)

29

2015/C 171/35

Asia T-124/15: Kanne 18.3.2015 – Unicorn v. SMHV – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)

30

2015/C 171/36

Asia T-125/15: Kanne 18.3.2015 – Unicorn v. SMHV – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)

31

2015/C 171/37

Asia T-128/15: Kanne 20.3.2015 – Rotkäppchen – Mumm Sektkellereien v. SMHV – Ruiz Moncayo (RED RIDING HOOD)

31

2015/C 171/38

Asia T-134/15: Kanne 23.3.2015 – salesforce.com v. SMHV (SOCIAL.COM)

32

2015/C 171/39

Asia T-142/15: Kanne 30.3.2015 – DHL Express (France) v. SMHV – Chronopost (WEBSHIPPING)

33

2015/C 171/40

Asia T-144/15: Kanne 25.3.2015 – L'Oréal v. SMHV – Theralab – (VICHY LABORATOIRES V IDÉALIA)

34

2015/C 171/41

Asia T-146/15: Kanne 23.3.2015 – hyphen v. SMHV – Skylotec

34

2015/C 171/42

Asia T-159/15: Kanne 1.4.2015 – Puma v. SMHV – Gemma Group (kuvio, joka esittää hyppäävää eläintä)

35

Virkamiestuomioistuin

2015/C 171/43

Asia F-32/14: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 26.3.2015 – DO v. ESMA (Henkilöstö — ESMAn henkilöstö — Väliaikainen toimihenkilö — Sopimuksen uudistamatta jättäminen — Arviointikertomus — Arviointikertomuksen laatiminen myöhässä — Yleisten ja erityisten arviointien epäjohdonmukaisuus)

36

2015/C 171/44

Asia F-5/15: Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 25.3.2015 – Necci v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Eläkkeet — Kansallisessa eläkejärjestelmässä saatujen eläkeoikeuksien siirto — Työskentelyvuosien hyvittämisehdotus — Liian myöhään esitetty oikaisuvaatimus — Oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn noudattamatta jättäminen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

36

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/1 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/1

---

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

(2015/C 171/01)

Viimeisin julkaisu

EUVL C 155, 11.5.2015

Luettelo aiemmista julkaisuista

EUVL C 146, 4.5.2015

EUVL C 138, 27.4.2015

EUVL C 127, 20.4.2015

EUVL C 118, 13.4.2015

EUVL C 107, 30.3.2015

EUVL C 96, 23.3.2015

Nämä tekstit ovat saatavilla:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin Tuomioistuin

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/2 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/2

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 26.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Högsta domstolen – Ruotsi) – C More Entertainment AB v. Linus Sandberg

(Asia C-279/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Tekijänoikeus ja lähioikeudet - Direktiivi 2001/29/EY - Tietoyhteiskunta - Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistaminen - 3 artiklan 2 kohta - Urheilutapahtuman välittäminen suorana lähetyksenä internetsivustolla))

(2015/C 171/02)

Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Högsta domstolen

Pääasian asianosaiset

Valittaja: C More Entertainment AB

Vastapuoli: Linus Sandberg

Tuomiolauselma

Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 3 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa mainitun 3 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitettujen yleisradio-organisaatioiden yksinoikeus laajennetaan koskemaan pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevan kaltaista yleisölle välittämistä, jollaista urheilukilpailuista internetissä välitettävät suorat lähetykset voivat olla, kunhan tällaisella laajentamisella ei puututa tekijänoikeuden suojaan.

---

(1)  EUVL C 207, 20.7.2013.

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/3 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/3

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Gérard Fenoll v. Centre d’aide par le travail La Jouvene ja Association de parents et d’amis de personnes handicapées mentales (APEI) d’Avignon

(Asia C-316/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 31 artiklan 2 kohta - Direktiivi 2003/88/EY - 7 artikla - Työntekijän käsite - Vammainen henkilö - Oikeus palkalliseen vuosilomaan - Unionin oikeuden vastainen kansallinen lainsäädäntö - Kansallisen tuomioistuimen tehtävät))

(2015/C 171/03)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour de cassation

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Gérard Fenoll

Vastapuolet: Centre d’aide par le travail La Jouvene ja Association de parents et d’amis de personnes handicapées mentales (APEI) d’Avignon

Tuomiolauselma

Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklassa ja perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohdassa käytettyä työntekijän käsitettä on tulkittava siten, että se voi kattaa pääasiassa kyseessä olevan kaltaiseen työtoimintakeskukseen otetun henkilön.

---

(1)  EUVL C 215, 27.7.2013.

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/3 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/3

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Naczelny Sąd Administracyjny – Puola) – Marian Macikowski v. Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku

(Asia C-499/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Suhteellisuusperiaate ja verotuksen neutraalisuuden periaate - Kiinteän omaisuuden luovutuksen verotus pakkohuutokauppamenettelyn yhteydessä - Kansallinen säännöstö, jossa velvoitetaan mainitunlaisen myynnin suorittanut ulosottomies laskemaan ja maksamaan arvonlisävero mainitunlaisesta liiketoimesta - Ostohinnan maksaminen toimivaltaiselle tuomioistuimelle ja tarve siihen, että mainittu tuomioistuin siirtää maksettavan arvonlisäveron määrän ulosottomiehelle - Ulosottomiehen taloudellinen ja rikosoikeudellinen vastuu siinä tapauksessa, että arvonlisäveroa ei ole maksettu - Ero arvonlisäverovelvollisella yleisesti sovellettavan oikeuden nojalla olevan arvonlisäveron maksuajan ja mainitunlaiselle ulosottomiehelle asetetun määräajan välillä - Mahdottomuus vähentää ostoihin sisältyvää arvonlisäveroa))

(2015/C 171/04)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Naczelny Sąd Administracyjny

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Marian Macikowski

Vastapuoli: Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku

Tuomiolauselma

| 1) | Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 9 ja 193 artiklaa sekä 199 artiklan 1 kohdan g alakohtaa on tulkittava niin, että ne eivät ole esteenä sellaiselle kansallisen oikeuden säännökselle, jollaisesta on kyse pääasiassa ja jossa silloin, kun kiinteää omaisuutta myydään pakkotäytäntöönpanomenettelyssä, toimijan, eli myynnin suorittaneen ulosottomiehen, vastuulle asetetaan velvollisuus laskea, kantaa ja maksaa mainitun liiketoimen tuotosta maksettava arvonlisävero säädetyssä määräajassa. |
| --- | --- |

1)

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 9 ja 193 artiklaa sekä 199 artiklan 1 kohdan g alakohtaa on tulkittava niin, että ne eivät ole esteenä sellaiselle kansallisen oikeuden säännökselle, jollaisesta on kyse pääasiassa ja jossa silloin, kun kiinteää omaisuutta myydään pakkotäytäntöönpanomenettelyssä, toimijan, eli myynnin suorittaneen ulosottomiehen, vastuulle asetetaan velvollisuus laskea, kantaa ja maksaa mainitun liiketoimen tuotosta maksettava arvonlisävero säädetyssä määräajassa.

| 2) | Suhteellisuusperiaatetta on tulkittava niin, ettei se ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansallisen oikeuden säännökselle, jonka mukaan silloin, kun kiinteää omaisuutta myydään pakkotäytäntöönpanomenettelyssä, ulosottomies vastaa tuotosta maksettavan arvonlisäveron määrästä koko omaisuudellaan siinä tapauksessa, että hän ei täytä velvollisuuttaan kantaa ja maksaa kyseinen vero, kunhan kyseisellä ulosottomiehellä tosiasiassa on käytettävissään kaikki mainitun velvollisuuden täyttämiseen tarvittavat oikeudelliset keinot, minkä tarkastaminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävä. |
| --- | --- |

2)

Suhteellisuusperiaatetta on tulkittava niin, ettei se ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansallisen oikeuden säännökselle, jonka mukaan silloin, kun kiinteää omaisuutta myydään pakkotäytäntöönpanomenettelyssä, ulosottomies vastaa tuotosta maksettavan arvonlisäveron määrästä koko omaisuudellaan siinä tapauksessa, että hän ei täytä velvollisuuttaan kantaa ja maksaa kyseinen vero, kunhan kyseisellä ulosottomiehellä tosiasiassa on käytettävissään kaikki mainitun velvollisuuden täyttämiseen tarvittavat oikeudelliset keinot, minkä tarkastaminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävä.

| 3) | Direktiivin 2006/112 206, 250 ja 252 artiklaa sekä verotuksen neutraalisuuden periaatetta on tulkittava niin, että ne eivät ole esteenä sellaiselle kansallisen oikeuden säännökselle, jollaisesta on kyse pääasiassa ja josta seuraa, että kyseisessä säännöksessä mainitulla veronmaksajalla on velvollisuus laskea, kantaa ja maksaa omaisuuden pakkotäytäntöönpanona toteutetusta myynnistä maksettavan arvonlisäveron määrä eikä hänellä ole mahdollisuutta vähentää ostoihin sisältyvää veroa, jota verovelvollinen on maksanut verokauden alusta siihen saakka, kun vero kannetaan verovelvolliselta. |
| --- | --- |

3)

Direktiivin 2006/112 206, 250 ja 252 artiklaa sekä verotuksen neutraalisuuden periaatetta on tulkittava niin, että ne eivät ole esteenä sellaiselle kansallisen oikeuden säännökselle, jollaisesta on kyse pääasiassa ja josta seuraa, että kyseisessä säännöksessä mainitulla veronmaksajalla on velvollisuus laskea, kantaa ja maksaa omaisuuden pakkotäytäntöönpanona toteutetusta myynnistä maksettavan arvonlisäveron määrä eikä hänellä ole mahdollisuutta vähentää ostoihin sisältyvää veroa, jota verovelvollinen on maksanut verokauden alusta siihen saakka, kun vero kannetaan verovelvolliselta.

---

(1)  EUVL C 367, 14.12.2013.

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/4 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/4

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Liettua) – Litaksa UAB v. BTA Insurance Company SE

(Asia C-556/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Ajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettava pakollinen vakuutus - Direktiivi 90/232/ETY - 2 artikla - Vakuutusmaksun määrän eriyttäminen sen alueen perusteella, missä ajoneuvoa käytetään))

(2015/C 171/05)

Oikeudenkäyntikieli: liettua

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Litaksa UAB

Muu osapuoli: BTA Insurance Company SE

Tuomiolauselma

Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 14.5.1990 annetun kolmannen neuvoston direktiivin 90/232/ETY – sellaisena kuin se on muutettuna 11.5.2005 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2005/14/EY – 2 artiklaa on tulkittava siten, ettei kyseisessä artiklassa tarkoitetun yhden vakuutusmaksun käsitettä vastaa vakuutusmaksu, jonka määrä vaihtelee sen mukaan, onko vakuutettua ajoneuvoa tarkoitus käyttää yksinomaan sen jäsenvaltion alueella, jossa ajoneuvon pysyvä kotipaikka on, vai koko unionin alueella.

---

(1)  EUVL C 24, 25.1.2014.

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/5 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/5

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.3.2015 – Valittajana Euroopan komissio sekä muina osapuolina Moravia Gas Storage a.s. ja Tšekin tasavalta

(Asia C-596/13 P) (1)

((Muutoksenhaku - Maakaasun sisämarkkinat - Maakaasuyritysten velvoitteet - Neuvotteluihin perustuvan kaasuvarastoihin pääsyä koskevan järjestelmän käyttöön ottaminen kolmansien hyväksi - Tšekin viranomaisten päätös - Tuleville maanalaisille kaasuvarastoille Dambořicessa myönnetty väliaikainen vapautus - Komission päätös - Vapautuspäätöksen peruuttamismääräys - Direktiivit 2003/55/EY ja 2009/73/EY - Ajallinen soveltamisala))

(2015/C 171/06)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Armati ja K. Herrmann)

Muut osapuolet: Moravia Gas Storage a.s., aiemmin Globula a.s. (edustajat: advokát P. Zákoucký ja advokát D. Koláček) ja Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek, T. Müller ja J. Vláčil)

Tuomiolauselma

| 1) | Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen tuomio Globula v. komissio (T-465/11, EU:T:2013:406) kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen tuomio Globula v. komissio (T-465/11, EU:T:2013:406) kumotaan.

| 2) | Asia palautetaan Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi. |
| --- | --- |

2)

Asia palautetaan Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi.

| 3) | Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin. |
| --- | --- |

3)

Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

---

(1)  EUVL C 61, 1.3.2014.

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/5 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/5

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 26.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal Administrativo – Portugali) – Ambisig – Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA v. Nersant – Associação Empresarial da Região de Santarém ja Núcleo Inicial – Formação e Consultoria Lda

(Asia C-601/13) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2004/18/EY - Julkiset palveluhankinnat - Menettelyn kulku - Hankintasopimusten tekoperusteet - Sopimuksen täyttämisessä käytettävän henkilöstön kelpoisuusvaatimukset))

(2015/C 171/07)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supremo Tribunal Administrativo

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Ambisig – Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA

Vastapuolet: Nersant – Associação Empresarial da Região de Santarém ja Núcleo Inicial – Formação e Consultoria Lda

Tuomiolauselma

Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY 53 artiklan 1 kohdan a alakohta ei ole immateriaalisia koulutus- ja konsultointipalveluja koskevaa hankintasopimusta tehtäessä esteenä sille, että hankintaviranomainen vahvistaa sopimuksen tekoperusteen, jolla voidaan arvioida sellaisten työryhmien laatua, joita tarjoajat tosiasiallisesti ehdottavat tämän hankintasopimuksen täyttämiseen, ja jossa otetaan huomioon työryhmän kokoonpano sekä sen jäsenten kokemus ja ansioluettelot.

---

(1)  EUVL C 39, 8.2.2014.

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/6 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/6

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 26.3.2015 – Valittajana Wünsche Handelsgesellschaft International mbH & Co KG ja muuna osapuolena Euroopan komissio

(Asia C-7/14 P) (1)

((Muutoksenhaku - Yhteisön tullikoodeksi - 220 artiklan 2 kohta ja 239 artikla - Tuontitullien palauttaminen - Säilöttyjen herkkusienien tuonti Kiinasta - Päätös, jossa todetaan, ettei tuontitullien palauttaminen ole perusteltua))

(2015/C 171/08)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Wünsche Handelsgesellschaft International mbH & Co KG (edustajat: Rechtsanwalt K. Landry ja Rechtsanwalt G. Schwendinger)

Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Caeiros ja B.-R. Killmann)

Tuomiolauselma

| 1) | Valitus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Valitus hylätään.

| 2) | Wünsche Handelsgesellschaft International mbH & Co KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Wünsche Handelsgesellschaft International mbH & Co KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 52, 22.2.2014.

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/6 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/6

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 5.6.2014 – Jednostka Innowacyjno-Wdrożeniowa Petrol S.C., Maciej Paczuski ja Ryszard Puławski v. Minister Finansów

(Asia C-275/14)

(2015/C 171/09)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Naczelny Sąd Administracyjny

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Jednostka Innowacyjno-Wdrożeniowa Petrol S.C., Maciej Paczuski ja Ryszard Puławski

Vastaaja: Minister Finansów

Unionin tuomioistuin totesi 5.2.2015 antamallaan tuomiolla, että energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY (1) 2 artiklan 3 kohdan toista alakohtaa on tulkittava niin, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa asetetaan tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I olevan yhdistetyn nimikkeistön CN-koodiin 3811, sellaisena kuin se on muutettuna 19.9.2008 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1031/2008, kuuluville lisäainevalmisteille valmistevero, jonka taso poikkeaa polttoaineeseen, johon kyseiset lisäainevalmisteet lisätään, sovellettavan valmisteveron tasosta.

Direktiivin 2003/96 2 artiklan 3 kohdan toista alakohtaa on tulkittava niin, että yksityinen voi vedota siihen toimivaltaista kansallista viranomaista vastaan kansallisissa tuomioistuimissa käsiteltävän oikeusriidan yhteydessä kyseisen säännöksen kanssa ristiriidassa olevan kansallisen säännöksen soveltamatta jättämiseksi.

---

(1)  EUVL L 283, s. 51.

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/7 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/7

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy w Rzeszowie (Puola) on esittänyt 10.6.2014 – Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowo-Usługowe ”Stylinart” sp. z o.o. v. Skarb Państwa – Wojewoda Podkarpacki ja Skarb Państwa – Prezydent Miasta Przemyśla

(Asia C-282/14)

(2015/C 171/10)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sąd Rejonowy w Rzeszowie

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowo-Usługowe ”Stylinart” sp. z o.o.

Vastaajat: Skarb Państwa – Wojewoda Podkarpacki ja Skarb Państwa – Prezydent Miasta Przemyśla

Euroopan unionin tuomioistuin on 11.12.2014 tekemällään ratkaisulla katsonut, ettei sillä selvästi ole toimivaltaa vastata Sąd Rejonowy w Rzeszowien esittämiin kysymyksiin.

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/7 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/7

---

Valitus, jonka Ledra Advertising Ltd on tehnyt 12.1.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-289/13, Ledra Advertising Ltd v. komissio ja Euroopan keskuspankki, 10.11.2014 antamasta määräyksestä

(Asia C-8/15 P)

(2015/C 171/11)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Ledra Advertising Ltd (edustajat: solicitor C. Paschalides, dikigoros A. Paschalides ja A. Riza, QC)

Muut osapuolet: Euroopan komissio ja Euroopan keskuspankki

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | hyväksyy valituksen ja hylkää vastapuolten vaatimukset sekä velvoittaa ne korvaamaan oikeudenkäyntikulut sekä unionin tuomioistuimessa että unionin yleisessä tuomioistuimessa ja ratkaisee pääasian. |
| --- | --- |

—

hyväksyy valituksen ja hylkää vastapuolten vaatimukset sekä velvoittaa ne korvaamaan oikeudenkäyntikulut sekä unionin tuomioistuimessa että unionin yleisessä tuomioistuimessa ja ratkaisee pääasian.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

| 1. | Unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut unionin oikeutta, kun se on arvioinut tiettyjä ehdotuksia määräyksessään seuraavasti.






  a) | Unionin yleinen tuomioistuin on vedonnut siihen, että ”komissiolle – – EVM-sopimuksen yhteydessä annettuihin tehtäviin ei sisälly omaa päätöksentekovaltaa, ja – – näiden kahden toimielimen saman sopimuksen puitteissa suorittamat toimet sitovat ainoastaan EVM:ää” (1), arvioimatta lainkaan sen oikeudellisen ehdotuksen vaikutusta, jonka se on hyväksynyt väitteen perusteella 48 kohdassa ja jonka mukaan komissiolla ”oli edelleen tosiasiallinen SEUT 136 artiklan 3 kohdan mukainen kattava päätöksentekotehtävä sen toimivaltansa mukaisesti, joka sillä on SEU 17 artiklan nojalla toimia sinä [unionin] toimielimenä, jonka tehtävänä on huolehtia [EVM-sopimuksen nojalla hyväksyttyjen toimien] yhteensopivuudesta unionin oikeuden kanssa”. |
| --- | --- | --- |

1.

Unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut unionin oikeutta, kun se on arvioinut tiettyjä ehdotuksia määräyksessään seuraavasti.

a)

Unionin yleinen tuomioistuin on vedonnut siihen, että ”komissiolle – – EVM-sopimuksen yhteydessä annettuihin tehtäviin ei sisälly omaa päätöksentekovaltaa, ja – – näiden kahden toimielimen saman sopimuksen puitteissa suorittamat toimet sitovat ainoastaan EVM:ää” (1), arvioimatta lainkaan sen oikeudellisen ehdotuksen vaikutusta, jonka se on hyväksynyt väitteen perusteella 48 kohdassa ja jonka mukaan komissiolla ”oli edelleen tosiasiallinen SEUT 136 artiklan 3 kohdan mukainen kattava päätöksentekotehtävä sen toimivaltansa mukaisesti, joka sillä on SEU 17 artiklan nojalla toimia sinä [unionin] toimielimenä, jonka tehtävänä on huolehtia [EVM-sopimuksen nojalla hyväksyttyjen toimien] yhteensopivuudesta unionin oikeuden kanssa”.

| b) | Tuomiossa Pringle (2), johon unionin yleinen tuomioistuin on vedonnut (3), katsotaan, että komission ja EKP:n toimet sitovat ainoastaan EVM:ää (4); unionin tuomioistuin on kuitenkin huomauttanut muun muassa (5) kyseisen tuomion 164 kohdassa, että ”komissiolle EVM-sopimuksessa annetut tehtävät mahdollistavat sen, että se voi EVM-sopimuksen 13 artiklan 3 ja 4 kohdassa määrätyllä tavalla valvoa sitä, että EVM:n tekemät yhteisymmärryspöytäkirjat sopivat yhteen unionin oikeuden kanssa”, ja 174 kohdassa, että ”kyseisen sopimuksen 13 artiklan 3 kohdan mukaan vakaustuen saamista pyytävän jäsenvaltion kanssa neuvoteltavan yhteisymmärryspöytäkirjan on – – oltava kaikilta osin unionin oikeuden – – mukainen”. |
| --- | --- |

b)

Tuomiossa Pringle (2), johon unionin yleinen tuomioistuin on vedonnut (3), katsotaan, että komission ja EKP:n toimet sitovat ainoastaan EVM:ää (4); unionin tuomioistuin on kuitenkin huomauttanut muun muassa (5) kyseisen tuomion 164 kohdassa, että ”komissiolle EVM-sopimuksessa annetut tehtävät mahdollistavat sen, että se voi EVM-sopimuksen 13 artiklan 3 ja 4 kohdassa määrätyllä tavalla valvoa sitä, että EVM:n tekemät yhteisymmärryspöytäkirjat sopivat yhteen unionin oikeuden kanssa”, ja 174 kohdassa, että ”kyseisen sopimuksen 13 artiklan 3 kohdan mukaan vakaustuen saamista pyytävän jäsenvaltion kanssa neuvoteltavan yhteisymmärryspöytäkirjan on – – oltava kaikilta osin unionin oikeuden – – mukainen”.

| c) | Ilmaisua ”unioniin kohdistettu vahingonkorvausvaatimus, joka perustuu pelkkään sellaisen toimen tai menettelyn lainvastaisuuteen, jota unionin toimielin tai sen henkilöstö ei ole toteuttanut, on jätettävä tutkimatta” (6) on sovellettu arvioimatta valittajan vastauskirjelmään sisältyvää väitettä, jonka mukaan ”– – EKP:n [on täytynyt] toimia [unionin toimielimenä], sillä EVM ei voinut laillisesti valvoa tehokkaasti unionin oikeuden mukaisia pakkotoimia, joissa ’uhkavaatimus’ hyväksytään ja/tai menetellään ja/tai toimitaan sen mukaisesti. Nämä pakkotoimet kuuluvat yksinomaan EKP:n toimivaltaan – – ja niiden tehokasta valvontaa ei voitu luovuttaa unionin oikeuden nojalla.” |
| --- | --- |

c)

Ilmaisua ”unioniin kohdistettu vahingonkorvausvaatimus, joka perustuu pelkkään sellaisen toimen tai menettelyn lainvastaisuuteen, jota unionin toimielin tai sen henkilöstö ei ole toteuttanut, on jätettävä tutkimatta” (6) on sovellettu arvioimatta valittajan vastauskirjelmään sisältyvää väitettä, jonka mukaan ”– – EKP:n [on täytynyt] toimia [unionin toimielimenä], sillä EVM ei voinut laillisesti valvoa tehokkaasti unionin oikeuden mukaisia pakkotoimia, joissa ’uhkavaatimus’ hyväksytään ja/tai menetellään ja/tai toimitaan sen mukaisesti. Nämä pakkotoimet kuuluvat yksinomaan EKP:n toimivaltaan – – ja niiden tehokasta valvontaa ei voitu luovuttaa unionin oikeuden nojalla.”

| d) | ”Menettelynä, jonka väitetään aiheuttaneen kyseessä olevan vahingon, on komission toimimattomuus yhteisymmärryspöytäkirjan allekirjoituksen yhteydessä – –. Yhteisymmärryspöytäkirja kuitenkin allekirjoitettiin kantajan – – talletuksen arvon alenemisen jälkeen. Arvo nimittäin aleni [29.3.2013 toteutettujen toimenpiteiden] tullessa voimaan – –. Niinpä kantajan ei voida katsoa kyenneen osoittamaan riittävän varmasti, että vahinko, jota hän katsoo kärsineensä, tosiasiassa aiheutui komission väitetystä toimimattomuudesta” (7). Tässä ehdotuksessa ei oteta huomioon määräyksen 41 kohdassa mainittua kantajan väitettä eli sitä, että ”juuri [Kyproksen tasavallalle] 26.4.2013 myönnettyyn rahoitusapuvälineeseen liitetyt ehdot ja tapa, jolla komissio ja EKP niitä vaativat, ovat aiheuttaneet kantajan vahingon, josta hän vaatii korvausta [SEUT] 268 ja SEUT 340 artiklan nojalla”. Tapaan, jolla näitä ehtoja on vaadittu, on kuulunut se, että komissio ei ole varmistanut sitä, että ehdot olivat unionin oikeuden mukaisia, ja EKP:n uhkavaatimus siitä, että se keskeyttää eurojen toimittamisen Kyprokselle, mitkä olivat sellaisia jatkuvia tekoja tai tekemättä jättämisiä, jotka alkoivat 15.3.2013 ja päättyivät ehtojen noudattamiseen 29.3.2013. |
| --- | --- |

d)

”Menettelynä, jonka väitetään aiheuttaneen kyseessä olevan vahingon, on komission toimimattomuus yhteisymmärryspöytäkirjan allekirjoituksen yhteydessä – –. Yhteisymmärryspöytäkirja kuitenkin allekirjoitettiin kantajan – – talletuksen arvon alenemisen jälkeen. Arvo nimittäin aleni [29.3.2013 toteutettujen toimenpiteiden] tullessa voimaan – –. Niinpä kantajan ei voida katsoa kyenneen osoittamaan riittävän varmasti, että vahinko, jota hän katsoo kärsineensä, tosiasiassa aiheutui komission väitetystä toimimattomuudesta” (7). Tässä ehdotuksessa ei oteta huomioon määräyksen 41 kohdassa mainittua kantajan väitettä eli sitä, että ”juuri [Kyproksen tasavallalle] 26.4.2013 myönnettyyn rahoitusapuvälineeseen liitetyt ehdot ja tapa, jolla komissio ja EKP niitä vaativat, ovat aiheuttaneet kantajan vahingon, josta hän vaatii korvausta [SEUT] 268 ja SEUT 340 artiklan nojalla”. Tapaan, jolla näitä ehtoja on vaadittu, on kuulunut se, että komissio ei ole varmistanut sitä, että ehdot olivat unionin oikeuden mukaisia, ja EKP:n uhkavaatimus siitä, että se keskeyttää eurojen toimittamisen Kyprokselle, mitkä olivat sellaisia jatkuvia tekoja tai tekemättä jättämisiä, jotka alkoivat 15.3.2013 ja päättyivät ehtojen noudattamiseen 29.3.2013.

| e) | Yhteisymmärryspöytäkirjan sisältö on riitautettu sillä perusteella, että siinä on viitattu sellaisten ehtojen, jotka ovat mahdollisesti saaneet alkunsa ennen kantajan talletuksen arvon alenemista, aikaisempaan noudattamiseen, mitä unionin yleinen tuomioistuin ei ole arvioinut menettelyn osana. |
| --- | --- |

e)

Yhteisymmärryspöytäkirjan sisältö on riitautettu sillä perusteella, että siinä on viitattu sellaisten ehtojen, jotka ovat mahdollisesti saaneet alkunsa ennen kantajan talletuksen arvon alenemista, aikaisempaan noudattamiseen, mitä unionin yleinen tuomioistuin ei ole arvioinut menettelyn osana.

| f) | ”Tapauksissa, joissa menettely, jonka väitetään aiheuttaneen vahingon, perustuu toimimattomuuteen, on erityisen tarpeellista varmistua siitä, että vahinko on tosiasiassa aiheutunut väitetystä toimimattomuudesta eikä sitä ole voinut aiheuttaa muu menettely kuin se, josta vastaajana olevaa toimielintä syytetään”; ks. määräys Portela v. komissio (8). Toisin sanoen ”vaikka” (9) komissio olisi noudattanut velvollisuuttaan varmistaa, että ehdot olivat unionin oikeuden mukaisia, tällä ei olisi ollut mitään merkitystä, sillä ”yhteisymmärryspöytäkirja – – allekirjoitettiin kantajan BoC:ssä olleen talletuksen arvon alenemisen jälkeen” (10). Unionin yleinen tuomioistuin ei ole tässäkään yhteydessä arvioinut valittajan esittämiä väitteitä; ks. edellä d ja e alakohta. |
| --- | --- |

f)

”Tapauksissa, joissa menettely, jonka väitetään aiheuttaneen vahingon, perustuu toimimattomuuteen, on erityisen tarpeellista varmistua siitä, että vahinko on tosiasiassa aiheutunut väitetystä toimimattomuudesta eikä sitä ole voinut aiheuttaa muu menettely kuin se, josta vastaajana olevaa toimielintä syytetään”; ks. määräys Portela v. komissio (8). Toisin sanoen ”vaikka” (9) komissio olisi noudattanut velvollisuuttaan varmistaa, että ehdot olivat unionin oikeuden mukaisia, tällä ei olisi ollut mitään merkitystä, sillä ”yhteisymmärryspöytäkirja – – allekirjoitettiin kantajan BoC:ssä olleen talletuksen arvon alenemisen jälkeen” (10). Unionin yleinen tuomioistuin ei ole tässäkään yhteydessä arvioinut valittajan esittämiä väitteitä; ks. edellä d ja e alakohta.

| g) | Lisäksi ja toissijaisesti unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt tosiseikkoja koskevan virheen, kun se on katsonut, että yhteisymmärryspöytäkirja allekirjoitettiin sen jälkeen, kun talletusten arvo oli alentunut kaikissa tapauksissa. BoC:n tapauksessa viimeinen arvon aleneminen on tapahtunut vasta sen jälkeen, kun yhteisymmärryspöytäkirja allekirjoitettiin 26.4.2013, eli kesäkuun 2013 lopussa. |
| --- | --- |

g)

Lisäksi ja toissijaisesti unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt tosiseikkoja koskevan virheen, kun se on katsonut, että yhteisymmärryspöytäkirja allekirjoitettiin sen jälkeen, kun talletusten arvo oli alentunut kaikissa tapauksissa. BoC:n tapauksessa viimeinen arvon aleneminen on tapahtunut vasta sen jälkeen, kun yhteisymmärryspöytäkirja allekirjoitettiin 26.4.2013, eli kesäkuun 2013 lopussa.

| 2. | Jos unionin tuomioistuin hyväksyy sen, että vastapuolet olivat oikeudellisesti toimivaltaisia toimimaan unionin toimieliminä, tästä seuraa, että unionin yleisen tuomioistuimen ratkaisu, joka koskee toista [kumoamis]vaatimusta, johon on viitattu määräyksen 55–60 kohdassa, on sitäkin suuremmalla syyllä kumottava. |
| --- | --- |

2.

Jos unionin tuomioistuin hyväksyy sen, että vastapuolet olivat oikeudellisesti toimivaltaisia toimimaan unionin toimieliminä, tästä seuraa, että unionin yleisen tuomioistuimen ratkaisu, joka koskee toista [kumoamis]vaatimusta, johon on viitattu määräyksen 55–60 kohdassa, on sitäkin suuremmalla syyllä kumottava.

---

(1)  Sen määräyksen 45 kohta.

(2)  Tuomio C-370/12 (EU:C:2012:756).

(3)  Määräyksen 45 kohta.

(4)  10.11.2014 annetun määräyksen 45 kohta.

(5)  Ks. myös 112 ja 163 kohta.

(6)  Määräyksen 43 kohta ja määräys C-520/12 P.

(7)  Määräyksen 54 kohta

(8)  Määräys T-137/07, 80 kohta.

(9)  Tuomio T-7/96, Perillo v. komissio.

(10)  Määräyksen 54 kohta.

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/9 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/9

---

Valitus, jonka Andreas Eleftheriou, Eleni Eleftheriou ja Lilia Papachristofi ovat tehneet 12.1.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-291/13, Andreas Eleftheriou, Eleni Eleftheriou ja Lilia Papachristofi v. Euroopan komissio ja Euroopan keskuspankki, 10.11.2014 antamasta määräyksestä

(Asia C-9/15 P)

(2015/C 171/12)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittajat: Andreas Eleftheriou, Eleni Eleftheriou ja Lilia Papachristofi (edustajat: solicitor C. Paschalides, dikigoros A. Paschalides ja A. Riza, QC)

Muut osapuolet: Euroopan komissio ja Euroopan keskuspankki

Vaatimukset

Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

| — | hyväksyy valituksen ja hylkää vastapuolten vaatimukset sekä velvoittaa ne korvaamaan oikeudenkäyntikulut sekä unionin tuomioistuimessa että unionin yleisessä tuomioistuimessa ja ratkaisee pääasian. |
| --- | --- |

—

hyväksyy valituksen ja hylkää vastapuolten vaatimukset sekä velvoittaa ne korvaamaan oikeudenkäyntikulut sekä unionin tuomioistuimessa että unionin yleisessä tuomioistuimessa ja ratkaisee pääasian.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

| 1. | Unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut unionin oikeutta, kun se on arvioinut tiettyjä ehdotuksia määräyksessään seuraavasti.






  a) | Unionin yleinen tuomioistuin on vedonnut siihen, että ”komissiolle – – EVM-sopimuksen yhteydessä annettuihin tehtäviin ei sisälly omaa päätöksentekovaltaa, ja – – näiden kahden toimielimen saman sopimuksen puitteissa suorittamat toimet sitovat ainoastaan EVM:ää” (1), arvioimatta lainkaan sen oikeudellisen ehdotuksen vaikutusta, jonka se on hyväksynyt väitteen perusteella 48 kohdassa ja jonka mukaan komissiolla ”oli edelleen tosiasiallinen SEUT 136 artiklan 3 kohdan mukainen kattava päätöksentekotehtävä sen toimivaltansa mukaisesti, joka sillä on SEU 17 artiklan nojalla toimia sinä [unionin] toimielimenä, jonka tehtävänä on huolehtia [EVM-sopimuksen nojalla hyväksyttyjen toimien] yhteensopivuudesta unionin oikeuden kanssa”. |
| --- | --- | --- |

1.

Unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut unionin oikeutta, kun se on arvioinut tiettyjä ehdotuksia määräyksessään seuraavasti.

a)

Unionin yleinen tuomioistuin on vedonnut siihen, että ”komissiolle – – EVM-sopimuksen yhteydessä annettuihin tehtäviin ei sisälly omaa päätöksentekovaltaa, ja – – näiden kahden toimielimen saman sopimuksen puitteissa suorittamat toimet sitovat ainoastaan EVM:ää” (1), arvioimatta lainkaan sen oikeudellisen ehdotuksen vaikutusta, jonka se on hyväksynyt väitteen perusteella 48 kohdassa ja jonka mukaan komissiolla ”oli edelleen tosiasiallinen SEUT 136 artiklan 3 kohdan mukainen kattava päätöksentekotehtävä sen toimivaltansa mukaisesti, joka sillä on SEU 17 artiklan nojalla toimia sinä [unionin] toimielimenä, jonka tehtävänä on huolehtia [EVM-sopimuksen nojalla hyväksyttyjen toimien] yhteensopivuudesta unionin oikeuden kanssa”.

| b) | Tuomiossa Pringle (2), johon unionin yleinen tuomioistuin on vedonnut (3), katsotaan, että komission ja EKP:n toimet sitovat ainoastaan EVM:ää (4); unionin tuomioistuin on kuitenkin huomauttanut muun muassa (5) kyseisen tuomion 164 kohdassa, että ”komissiolle EVM-sopimuksessa annetut tehtävät mahdollistavat sen, että se voi EVM-sopimuksen 13 artiklan 3 ja 4 kohdassa määrätyllä tavalla valvoa sitä, että EVM:n tekemät yhteisymmärryspöytäkirjat sopivat yhteen unionin oikeuden kanssa”, ja 174 kohdassa, että ”kyseisen sopimuksen 13 artiklan 3 kohdan mukaan vakaustuen saamista pyytävän jäsenvaltion kanssa neuvoteltavan yhteisymmärryspöytäkirjan on – – oltava kaikilta osin unionin oikeuden – – mukainen”. |
| --- | --- |

b)

Tuomiossa Pringle (2), johon unionin yleinen tuomioistuin on vedonnut (3), katsotaan, että komission ja EKP:n toimet sitovat ainoastaan EVM:ää (4); unionin tuomioistuin on kuitenkin huomauttanut muun muassa (5) kyseisen tuomion 164 kohdassa, että ”komissiolle EVM-sopimuksessa annetut tehtävät mahdollistavat sen, että se voi EVM-sopimuksen 13 artiklan 3 ja 4 kohdassa määrätyllä tavalla valvoa sitä, että EVM:n tekemät yhteisymmärryspöytäkirjat sopivat yhteen unionin oikeuden kanssa”, ja 174 kohdassa, että ”kyseisen sopimuksen 13 artiklan 3 kohdan mukaan vakaustuen saamista pyytävän jäsenvaltion kanssa neuvoteltavan yhteisymmärryspöytäkirjan on – – oltava kaikilta osin unionin oikeuden – – mukainen”.

| c) | Ilmaisua ”unioniin kohdistettu vahingonkorvausvaatimus, joka perustuu pelkkään sellaisen toimen tai menettelyn lainvastaisuuteen, jota unionin toimielin tai sen henkilöstö ei ole toteuttanut, on jätettävä tutkimatta” (6) on sovellettu arvioimatta valittajan vastauskirjelmään sisältyvää väitettä, jonka mukaan ”– – EKP:n [on täytynyt] toimia [unionin toimielimenä], sillä EVM ei voinut laillisesti valvoa tehokkaasti unionin oikeuden mukaisia pakkotoimia, joissa ’uhkavaatimus’ hyväksytään ja/tai menetellään ja/tai toimitaan sen mukaisesti. Nämä pakkotoimet kuuluvat yksinomaan EKP:n toimivaltaan – – ja niiden tehokasta valvontaa ei voitu luovuttaa unionin oikeuden nojalla.” |
| --- | --- |

c)

Ilmaisua ”unioniin kohdistettu vahingonkorvausvaatimus, joka perustuu pelkkään sellaisen toimen tai menettelyn lainvastaisuuteen, jota unionin toimielin tai sen henkilöstö ei ole toteuttanut, on jätettävä tutkimatta” (6) on sovellettu arvioimatta valittajan vastauskirjelmään sisältyvää väitettä, jonka mukaan ”– – EKP:n [on täytynyt] toimia [unionin toimielimenä], sillä EVM ei voinut laillisesti valvoa tehokkaasti unionin oikeuden mukaisia pakkotoimia, joissa ’uhkavaatimus’ hyväksytään ja/tai menetellään ja/tai toimitaan sen mukaisesti. Nämä pakkotoimet kuuluvat yksinomaan EKP:n toimivaltaan – – ja niiden tehokasta valvontaa ei voitu luovuttaa unionin oikeuden nojalla.”

| d) | ”Menettelynä, jonka väitetään aiheuttaneen kyseessä olevan vahingon, on komission toimimattomuus yhteisymmärryspöytäkirjan allekirjoituksen yhteydessä – –. Yhteisymmärryspöytäkirja kuitenkin allekirjoitettiin kantajan – – talletuksen arvon alenemisen jälkeen. Arvo nimittäin aleni [29.3.2013 toteutettujen toimenpiteiden] tullessa voimaan – –. Niinpä kantajan ei voida katsoa kyenneen osoittamaan riittävän varmasti, että vahinko, jota hän katsoo kärsineensä, tosiasiassa aiheutui komission väitetystä toimimattomuudesta” (7). Tässä ehdotuksessa ei oteta huomioon määräyksen 41 kohdassa mainittua kantajan väitettä eli sitä, että ”juuri [Kyproksen tasavallalle] 26.4.2013 myönnettyyn rahoitusapuvälineeseen liitetyt ehdot ja tapa, jolla komissio ja EKP niitä vaativat, ovat aiheuttaneet kantajan vahingon, josta hän vaatii korvausta [SEUT] 268 ja SEUT 340 artiklan nojalla”. Tapaan, jolla näitä ehtoja on vaadittu, on kuulunut se, että komissio ei ole varmistanut sitä, että ehdot olivat unionin oikeuden mukaisia, ja EKP:n uhkavaatimus siitä, että se keskeyttää eurojen toimittamisen Kyprokselle, mitkä olivat sellaisia jatkuvia tekoja tai tekemättä jättämisiä, jotka alkoivat 15.3.2013 ja päättyivät ehtojen noudattamiseen 29.3.2013. |
| --- | --- |

d)

”Menettelynä, jonka väitetään aiheuttaneen kyseessä olevan vahingon, on komission toimimattomuus yhteisymmärryspöytäkirjan allekirjoituksen yhteydessä – –. Yhteisymmärryspöytäkirja kuitenkin allekirjoitettiin kantajan – – talletuksen arvon alenemisen jälkeen. Arvo nimittäin aleni [29.3.2013 toteutettujen toimenpiteiden] tullessa voimaan – –. Niinpä kantajan ei voida katsoa kyenneen osoittamaan riittävän varmasti, että vahinko, jota hän katsoo kärsineensä, tosiasiassa aiheutui komission väitetystä toimimattomuudesta” (7). Tässä ehdotuksessa ei oteta huomioon määräyksen 41 kohdassa mainittua kantajan väitettä eli sitä, että ”juuri [Kyproksen tasavallalle] 26.4.2013 myönnettyyn rahoitusapuvälineeseen liitetyt ehdot ja tapa, jolla komissio ja EKP niitä vaativat, ovat aiheuttaneet kantajan vahingon, josta hän vaatii korvausta [SEUT] 268 ja SEUT 340 artiklan nojalla”. Tapaan, jolla näitä ehtoja on vaadittu, on kuulunut se, että komissio ei ole varmistanut sitä, että ehdot olivat unionin oikeuden mukaisia, ja EKP:n uhkavaatimus siitä, että se keskeyttää eurojen toimittamisen Kyprokselle, mitkä olivat sellaisia jatkuvia tekoja tai tekemättä jättämisiä, jotka alkoivat 15.3.2013 ja päättyivät ehtojen noudattamiseen 29.3.2013.

| e) | Yhteisymmärryspöytäkirjan sisältö on riitautettu sillä perusteella, että siinä on viitattu sellaisten ehtojen, jotka ovat mahdollisesti saaneet alkunsa ennen kantajan talletuksen arvon alenemista, aikaisempaan noudattamiseen, mitä unionin yleinen tuomioistuin ei ole arvioinut menettelyn osana. |
| --- | --- |

e)

Yhteisymmärryspöytäkirjan sisältö on riitautettu sillä perusteella, että siinä on viitattu sellaisten ehtojen, jotka ovat mahdollisesti saaneet alkunsa ennen kantajan talletuksen arvon alenemista, aikaisempaan noudattamiseen, mitä unionin yleinen tuomioistuin ei ole arvioinut menettelyn osana.

| f) | ”Tapauksissa, joissa menettely, jonka väitetään aiheuttaneen vahingon, perustuu toimimattomuuteen, on erityisen tarpeellista varmistua siitä, että vahinko on tosiasiassa aiheutunut väitetystä toimimattomuudesta eikä sitä ole voinut aiheuttaa muu menettely kuin se, josta vastaajana olevaa toimielintä syytetään”; ks. määräys Portela v. komissio (8). Toisin sanoen ”vaikka” (9) komissio olisi noudattanut velvollisuuttaan varmistaa, että ehdot olivat unionin oikeuden mukaisia, tällä ei olisi ollut mitään merkitystä, sillä ”yhteisymmärryspöytäkirja – – allekirjoitettiin kantajan BoC:ssä olleen talletuksen arvon alenemisen jälkeen” (10). Unionin yleinen tuomioistuin ei ole tässäkään yhteydessä arvioinut valittajan esittämiä väitteitä; ks. edellä d ja e alakohta. |
| --- | --- |

f)

”Tapauksissa, joissa menettely, jonka väitetään aiheuttaneen vahingon, perustuu toimimattomuuteen, on erityisen tarpeellista varmistua siitä, että vahinko on tosiasiassa aiheutunut väitetystä toimimattomuudesta eikä sitä ole voinut aiheuttaa muu menettely kuin se, josta vastaajana olevaa toimielintä syytetään”; ks. määräys Portela v. komissio (8). Toisin sanoen ”vaikka” (9) komissio olisi noudattanut velvollisuuttaan varmistaa, että ehdot olivat unionin oikeuden mukaisia, tällä ei olisi ollut mitään merkitystä, sillä ”yhteisymmärryspöytäkirja – – allekirjoitettiin kantajan BoC:ssä olleen talletuksen arvon alenemisen jälkeen” (10). Unionin yleinen tuomioistuin ei ole tässäkään yhteydessä arvioinut valittajan esittämiä väitteitä; ks. edellä d ja e alakohta.

| g) | Lisäksi ja toissijaisesti unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt tosiseikkoja koskevan virheen, kun se on katsonut, että yhteisymmärryspöytäkirja allekirjoitettiin sen jälkeen, kun talletusten arvo oli alentunut kaikissa tapauksissa. BoC:n tapauksessa viimeinen arvon aleneminen on tapahtunut vasta sen jälkeen, kun yhteisymmärryspöytäkirja allekirjoitettiin 26.4.2013, eli kesäkuun 2013 lopussa. |
| --- | --- |

g)

Lisäksi ja toissijaisesti unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt tosiseikkoja koskevan virheen, kun se on katsonut, että yhteisymmärryspöytäkirja allekirjoitettiin sen jälkeen, kun talletusten arvo oli alentunut kaikissa tapauksissa. BoC:n tapauksessa viimeinen arvon aleneminen on tapahtunut vasta sen jälkeen, kun yhteisymmärryspöytäkirja allekirjoitettiin 26.4.2013, eli kesäkuun 2013 lopussa.

| 2. | Jos unionin tuomioistuin hyväksyy sen, että vastapuolet olivat oikeudellisesti toimivaltaisia toimimaan unionin toimieliminä, tästä seuraa, että unionin yleisen tuomioistuimen ratkaisu, joka koskee toista [kumoamis]vaatimusta, johon on viitattu määräyksen 55–60 kohdassa, on sitäkin suuremmalla syyllä kumottava. |
| --- | --- |

2.

Jos unionin tuomioistuin hyväksyy sen, että vastapuolet olivat oikeudellisesti toimivaltaisia toimimaan unionin toimieliminä, tästä seuraa, että unionin yleisen tuomioistuimen ratkaisu, joka koskee toista [kumoamis]vaatimusta, johon on viitattu määräyksen 55–60 kohdassa, on sitäkin suuremmalla syyllä kumottava.

---

(1)  Sen määräyksen 45 kohta.

(2)  Tuomio C-370/12 (EU:C:2012:756).

(3)  Määräyksen 45 kohta.

(4)  10.11.2014 annetun määräyksen 45 kohta.

(5)  Ks. myös 112 ja 163 kohta.

(6)  Määräyksen 43 kohta ja määräys C-520/12 P.

(7)  Määräyksen 54 kohta

(8)  Määräys T-137/07, 80 kohta.

(9)  Tuomio T-7/96, Perillo v. komissio.

(10)  Määräyksen 54 kohta.

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/11 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/11

---

Valitus, jonka Christos Theophilou ja Eleni Theophilou ovat tehneet 12.1.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-293/13, Christos Theophilou ja Eleni Theophilou v. Euroopan komissio ja Euroopan keskuspankki, 10.11.2014 antamasta määräyksestä

(Asia C-10/15 P)

(2015/C 171/13)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittajat: Christos Theophilou ja Eleni Theophilou (edustajat: solicitor C. Paschalides, dikigoros A. Paschalides ja A. Riza, QC)

Muut osapuolet: Euroopan komissio ja Euroopan keskuspankki

Vaatimukset

Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

| — | hyväksyy valituksen ja hylkää vastapuolten vaatimukset sekä velvoittaa ne korvaamaan oikeudenkäyntikulut sekä unionin tuomioistuimessa että unionin yleisessä tuomioistuimessa ja ratkaisee pääasian. |
| --- | --- |

—

hyväksyy valituksen ja hylkää vastapuolten vaatimukset sekä velvoittaa ne korvaamaan oikeudenkäyntikulut sekä unionin tuomioistuimessa että unionin yleisessä tuomioistuimessa ja ratkaisee pääasian.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

| 1. | Unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut unionin oikeutta, kun se on arvioinut tiettyjä ehdotuksia määräyksessään seuraavasti.






  a) | Unionin yleinen tuomioistuin on vedonnut siihen, että ”komissiolle – – EVM-sopimuksen yhteydessä annettuihin tehtäviin ei sisälly omaa päätöksentekovaltaa, ja – – näiden kahden toimielimen saman sopimuksen puitteissa suorittamat toimet sitovat ainoastaan EVM:ää” (1), arvioimatta lainkaan sen oikeudellisen ehdotuksen vaikutusta, jonka se on hyväksynyt väitteen perusteella 48 kohdassa ja jonka mukaan komissiolla ”oli edelleen tosiasiallinen SEUT 136 artiklan 3 kohdan mukainen kattava päätöksentekotehtävä sen toimivaltansa mukaisesti, joka sillä on SEU 17 artiklan nojalla toimia sinä [unionin] toimielimenä, jonka tehtävänä on huolehtia [EVM-sopimuksen nojalla hyväksyttyjen toimien] yhteensopivuudesta unionin oikeuden kanssa”. |
| --- | --- | --- |

1.

Unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut unionin oikeutta, kun se on arvioinut tiettyjä ehdotuksia määräyksessään seuraavasti.

a)

Unionin yleinen tuomioistuin on vedonnut siihen, että ”komissiolle – – EVM-sopimuksen yhteydessä annettuihin tehtäviin ei sisälly omaa päätöksentekovaltaa, ja – – näiden kahden toimielimen saman sopimuksen puitteissa suorittamat toimet sitovat ainoastaan EVM:ää” (1), arvioimatta lainkaan sen oikeudellisen ehdotuksen vaikutusta, jonka se on hyväksynyt väitteen perusteella 48 kohdassa ja jonka mukaan komissiolla ”oli edelleen tosiasiallinen SEUT 136 artiklan 3 kohdan mukainen kattava päätöksentekotehtävä sen toimivaltansa mukaisesti, joka sillä on SEU 17 artiklan nojalla toimia sinä [unionin] toimielimenä, jonka tehtävänä on huolehtia [EVM-sopimuksen nojalla hyväksyttyjen toimien] yhteensopivuudesta unionin oikeuden kanssa”.

| b) | Tuomiossa Pringle (2), johon unionin yleinen tuomioistuin on vedonnut (3), katsotaan, että komission ja EKP:n toimet sitovat ainoastaan EVM:ää (4); unionin tuomioistuin on kuitenkin huomauttanut muun muassa (5) kyseisen tuomion 164 kohdassa, että ”komissiolle EVM-sopimuksessa annetut tehtävät mahdollistavat sen, että se voi EVM-sopimuksen 13 artiklan 3 ja 4 kohdassa määrätyllä tavalla valvoa sitä, että EVM:n tekemät yhteisymmärryspöytäkirjat sopivat yhteen unionin oikeuden kanssa”, ja 174 kohdassa, että ”kyseisen sopimuksen 13 artiklan 3 kohdan mukaan vakaustuen saamista pyytävän jäsenvaltion kanssa neuvoteltavan yhteisymmärryspöytäkirjan on – – oltava kaikilta osin unionin oikeuden – – mukainen”. |
| --- | --- |

b)

Tuomiossa Pringle (2), johon unionin yleinen tuomioistuin on vedonnut (3), katsotaan, että komission ja EKP:n toimet sitovat ainoastaan EVM:ää (4); unionin tuomioistuin on kuitenkin huomauttanut muun muassa (5) kyseisen tuomion 164 kohdassa, että ”komissiolle EVM-sopimuksessa annetut tehtävät mahdollistavat sen, että se voi EVM-sopimuksen 13 artiklan 3 ja 4 kohdassa määrätyllä tavalla valvoa sitä, että EVM:n tekemät yhteisymmärryspöytäkirjat sopivat yhteen unionin oikeuden kanssa”, ja 174 kohdassa, että ”kyseisen sopimuksen 13 artiklan 3 kohdan mukaan vakaustuen saamista pyytävän jäsenvaltion kanssa neuvoteltavan yhteisymmärryspöytäkirjan on – – oltava kaikilta osin unionin oikeuden – – mukainen”.

| c) | Ilmaisua ”unioniin kohdistettu vahingonkorvausvaatimus, joka perustuu pelkkään sellaisen toimen tai menettelyn lainvastaisuuteen, jota unionin toimielin tai sen henkilöstö ei ole toteuttanut, on jätettävä tutkimatta” (6) on sovellettu arvioimatta valittajan vastauskirjelmään sisältyvää väitettä, jonka mukaan ”– – EKP:n [on täytynyt] toimia [unionin toimielimenä], sillä EVM ei voinut laillisesti valvoa tehokkaasti unionin oikeuden mukaisia pakkotoimia, joissa ’uhkavaatimus’ hyväksytään ja/tai menetellään ja/tai toimitaan sen mukaisesti. Nämä pakkotoimet kuuluvat yksinomaan EKP:n toimivaltaan – – ja niiden tehokasta valvontaa ei voitu luovuttaa unionin oikeuden nojalla.” |
| --- | --- |

c)

Ilmaisua ”unioniin kohdistettu vahingonkorvausvaatimus, joka perustuu pelkkään sellaisen toimen tai menettelyn lainvastaisuuteen, jota unionin toimielin tai sen henkilöstö ei ole toteuttanut, on jätettävä tutkimatta” (6) on sovellettu arvioimatta valittajan vastauskirjelmään sisältyvää väitettä, jonka mukaan ”– – EKP:n [on täytynyt] toimia [unionin toimielimenä], sillä EVM ei voinut laillisesti valvoa tehokkaasti unionin oikeuden mukaisia pakkotoimia, joissa ’uhkavaatimus’ hyväksytään ja/tai menetellään ja/tai toimitaan sen mukaisesti. Nämä pakkotoimet kuuluvat yksinomaan EKP:n toimivaltaan – – ja niiden tehokasta valvontaa ei voitu luovuttaa unionin oikeuden nojalla.”

| d) | ”Menettelynä, jonka väitetään aiheuttaneen kyseessä olevan vahingon, on komission toimimattomuus yhteisymmärryspöytäkirjan allekirjoituksen yhteydessä – –. Yhteisymmärryspöytäkirja kuitenkin allekirjoitettiin kantajan – – talletuksen arvon alenemisen jälkeen. Arvo nimittäin aleni [29.3.2013 toteutettujen toimenpiteiden] tullessa voimaan – –. Niinpä kantajan ei voida katsoa kyenneen osoittamaan riittävän varmasti, että vahinko, jota hän katsoo kärsineensä, tosiasiassa aiheutui komission väitetystä toimimattomuudesta” (7). Tässä ehdotuksessa ei oteta huomioon määräyksen 41 kohdassa mainittua kantajan väitettä eli sitä, että ”juuri [Kyproksen tasavallalle] 26.4.2013 myönnettyyn rahoitusapuvälineeseen liitetyt ehdot ja tapa, jolla komissio ja EKP niitä vaativat, ovat aiheuttaneet kantajan vahingon, josta hän vaatii korvausta [SEUT] 268 ja SEUT 340 artiklan nojalla”. Tapaan, jolla näitä ehtoja on vaadittu, on kuulunut se, että komissio ei ole varmistanut sitä, että ehdot olivat unionin oikeuden mukaisia, ja EKP:n uhkavaatimus siitä, että se keskeyttää eurojen toimittamisen Kyprokselle, mitkä olivat sellaisia jatkuvia tekoja tai tekemättä jättämisiä, jotka alkoivat 15.3.2013 ja päättyivät ehtojen noudattamiseen 29.3.2013. |
| --- | --- |

d)

”Menettelynä, jonka väitetään aiheuttaneen kyseessä olevan vahingon, on komission toimimattomuus yhteisymmärryspöytäkirjan allekirjoituksen yhteydessä – –. Yhteisymmärryspöytäkirja kuitenkin allekirjoitettiin kantajan – – talletuksen arvon alenemisen jälkeen. Arvo nimittäin aleni [29.3.2013 toteutettujen toimenpiteiden] tullessa voimaan – –. Niinpä kantajan ei voida katsoa kyenneen osoittamaan riittävän varmasti, että vahinko, jota hän katsoo kärsineensä, tosiasiassa aiheutui komission väitetystä toimimattomuudesta” (7). Tässä ehdotuksessa ei oteta huomioon määräyksen 41 kohdassa mainittua kantajan väitettä eli sitä, että ”juuri [Kyproksen tasavallalle] 26.4.2013 myönnettyyn rahoitusapuvälineeseen liitetyt ehdot ja tapa, jolla komissio ja EKP niitä vaativat, ovat aiheuttaneet kantajan vahingon, josta hän vaatii korvausta [SEUT] 268 ja SEUT 340 artiklan nojalla”. Tapaan, jolla näitä ehtoja on vaadittu, on kuulunut se, että komissio ei ole varmistanut sitä, että ehdot olivat unionin oikeuden mukaisia, ja EKP:n uhkavaatimus siitä, että se keskeyttää eurojen toimittamisen Kyprokselle, mitkä olivat sellaisia jatkuvia tekoja tai tekemättä jättämisiä, jotka alkoivat 15.3.2013 ja päättyivät ehtojen noudattamiseen 29.3.2013.

| e) | Yhteisymmärryspöytäkirjan sisältö on riitautettu sillä perusteella, että siinä on viitattu sellaisten ehtojen, jotka ovat mahdollisesti saaneet alkunsa ennen kantajan talletuksen arvon alenemista, aikaisempaan noudattamiseen, mitä unionin yleinen tuomioistuin ei ole arvioinut menettelyn osana. |
| --- | --- |

e)

Yhteisymmärryspöytäkirjan sisältö on riitautettu sillä perusteella, että siinä on viitattu sellaisten ehtojen, jotka ovat mahdollisesti saaneet alkunsa ennen kantajan talletuksen arvon alenemista, aikaisempaan noudattamiseen, mitä unionin yleinen tuomioistuin ei ole arvioinut menettelyn osana.

| f) | ”Tapauksissa, joissa menettely, jonka väitetään aiheuttaneen vahingon, perustuu toimimattomuuteen, on erityisen tarpeellista varmistua siitä, että vahinko on tosiasiassa aiheutunut väitetystä toimimattomuudesta eikä sitä ole voinut aiheuttaa muu menettely kuin se, josta vastaajana olevaa toimielintä syytetään”; ks. määräys Portela v. komissio (8). Toisin sanoen ”vaikka” (9) komissio olisi noudattanut velvollisuuttaan varmistaa, että ehdot olivat unionin oikeuden mukaisia, tällä ei olisi ollut mitään merkitystä, sillä ”yhteisymmärryspöytäkirja – – allekirjoitettiin kantajan BoC:ssä olleen talletuksen arvon alenemisen jälkeen” (10). Unionin yleinen tuomioistuin ei ole tässäkään yhteydessä arvioinut valittajan esittämiä väitteitä; ks. edellä d ja e alakohta. |
| --- | --- |

f)

”Tapauksissa, joissa menettely, jonka väitetään aiheuttaneen vahingon, perustuu toimimattomuuteen, on erityisen tarpeellista varmistua siitä, että vahinko on tosiasiassa aiheutunut väitetystä toimimattomuudesta eikä sitä ole voinut aiheuttaa muu menettely kuin se, josta vastaajana olevaa toimielintä syytetään”; ks. määräys Portela v. komissio (8). Toisin sanoen ”vaikka” (9) komissio olisi noudattanut velvollisuuttaan varmistaa, että ehdot olivat unionin oikeuden mukaisia, tällä ei olisi ollut mitään merkitystä, sillä ”yhteisymmärryspöytäkirja – – allekirjoitettiin kantajan BoC:ssä olleen talletuksen arvon alenemisen jälkeen” (10). Unionin yleinen tuomioistuin ei ole tässäkään yhteydessä arvioinut valittajan esittämiä väitteitä; ks. edellä d ja e alakohta.

| g) | Lisäksi ja toissijaisesti unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt tosiseikkoja koskevan virheen, kun se on katsonut, että yhteisymmärryspöytäkirja allekirjoitettiin sen jälkeen, kun talletusten arvo oli alentunut kaikissa tapauksissa. BoC:n tapauksessa viimeinen arvon aleneminen on tapahtunut vasta sen jälkeen, kun yhteisymmärryspöytäkirja allekirjoitettiin 26.4.2013, eli kesäkuun 2013 lopussa. |
| --- | --- |

g)

Lisäksi ja toissijaisesti unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt tosiseikkoja koskevan virheen, kun se on katsonut, että yhteisymmärryspöytäkirja allekirjoitettiin sen jälkeen, kun talletusten arvo oli alentunut kaikissa tapauksissa. BoC:n tapauksessa viimeinen arvon aleneminen on tapahtunut vasta sen jälkeen, kun yhteisymmärryspöytäkirja allekirjoitettiin 26.4.2013, eli kesäkuun 2013 lopussa.

| 2. | Jos unionin tuomioistuin hyväksyy sen, että vastapuolet olivat oikeudellisesti toimivaltaisia toimimaan unionin toimieliminä, tästä seuraa, että unionin yleisen tuomioistuimen ratkaisu, joka koskee toista [kumoamis]vaatimusta, johon on viitattu määräyksen 55–60 kohdassa, on sitäkin suuremmalla syyllä kumottava. |
| --- | --- |

2.

Jos unionin tuomioistuin hyväksyy sen, että vastapuolet olivat oikeudellisesti toimivaltaisia toimimaan unionin toimieliminä, tästä seuraa, että unionin yleisen tuomioistuimen ratkaisu, joka koskee toista [kumoamis]vaatimusta, johon on viitattu määräyksen 55–60 kohdassa, on sitäkin suuremmalla syyllä kumottava.

---

(1)  Sen määräyksen 45 kohta.

(2)  Tuomio C-370/12 (EU:C:2012:756).

(3)  Määräyksen 45 kohta.

(4)  10.11.2014 annetun määräyksen 45 kohta.

(5)  Ks. myös 112 ja 163 kohta.

(6)  Määräyksen 43 kohta ja määräys C-520/12 P.

(7)  Määräyksen 54 kohta

(8)  Määräys T-137/07, 80 kohta.

(9)  Tuomio T-7/96, Perillo v. komissio.

(10)  Määräyksen 54 kohta.

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/13 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/13

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Saksa) on esittänyt 10.2.2015 – Firma Theodor Pfister v. Landkreis Main-Spessart

(Asia C-58/15)

(2015/C 171/14)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Firma Theodor Pfister

Vastaaja: Landkreis Main-Spessart

Ennakkoratkaisukysymykset

| — | Onko 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 882/2004 (1) 27 artiklan 3 kohdan toisen virkkeen nojalla sallittua käyttää vuoden 2007 käsittävän siirtymäkauden ajan vanhan lainsäädännön (direktiivin 85/73/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 96/43/EY) mukaisia kustannukset kattavia lihan terveystarkastuksesta perittäviä maksuja? |
| --- | --- |

—

Onko 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 882/2004 (1) 27 artiklan 3 kohdan toisen virkkeen nojalla sallittua käyttää vuoden 2007 käsittävän siirtymäkauden ajan vanhan lainsäädännön (direktiivin 85/73/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 96/43/EY) mukaisia kustannukset kattavia lihan terveystarkastuksesta perittäviä maksuja?

---

(1)  Rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 882/2004 (EUVL L 165, s. 1).

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/13 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/13

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Najwyższy (Puola) on esittänyt 17.2.2015 – Emmanuel Lebek v. Janusz Domino

(Asia C-70/15)

(2015/C 171/15)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sąd Najwyższy

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Emmanuel Lebek

Vastapuoli: Janusz Domino

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) 34 artiklan 2 alakohtaa tulkittava siten, että siinä vahvistettu muutoksenhakumahdollisuus koskee sekä tilannetta, jossa muutosta voidaan hakea kansallisessa oikeudessa säädetyssä määräajassa, että myös tilannetta, jossa tämä määräaika on jo kulunut umpeen mutta kuitenkin voidaan jättää hakemus sen umpeenkulumisen aiheuttamista seuraamuksista vapauttamiseksi ja sen jälkeen – kun se on hyväksytty – hakea muutosta varsinaista muutoksenhakukeinoa käyttäen? |
| --- | --- |

1)

Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) 34 artiklan 2 alakohtaa tulkittava siten, että siinä vahvistettu muutoksenhakumahdollisuus koskee sekä tilannetta, jossa muutosta voidaan hakea kansallisessa oikeudessa säädetyssä määräajassa, että myös tilannetta, jossa tämä määräaika on jo kulunut umpeen mutta kuitenkin voidaan jättää hakemus sen umpeenkulumisen aiheuttamista seuraamuksista vapauttamiseksi ja sen jälkeen – kun se on hyväksytty – hakea muutosta varsinaista muutoksenhakukeinoa käyttäen?

| 2) | Onko oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa (asiakirjojen tiedoksianto) ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1348/2000 kumoamisesta 13.11.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1393/2007 (2) 19 artiklan 4 kohtaa tulkittava siten, että se sulkee pois sellaisten kansallisten säännösten soveltamisen, jotka koskevat mahdollisuutta vapauttaa vastaaja muutoksenhakuajan umpeenkulumisen aiheuttamista seuraamuksista, vaiko myös siten, että vastaaja voi valita, käyttääkö hän tässä säännöksessä tarkoitettua hakemusta vaiko kansallisen oikeuden mukaista keinoa? |
| --- | --- |

2)

Onko oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa (asiakirjojen tiedoksianto) ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1348/2000 kumoamisesta 13.11.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1393/2007 (2) 19 artiklan 4 kohtaa tulkittava siten, että se sulkee pois sellaisten kansallisten säännösten soveltamisen, jotka koskevat mahdollisuutta vapauttaa vastaaja muutoksenhakuajan umpeenkulumisen aiheuttamista seuraamuksista, vaiko myös siten, että vastaaja voi valita, käyttääkö hän tässä säännöksessä tarkoitettua hakemusta vaiko kansallisen oikeuden mukaista keinoa?

---

(1)  EUVL L 12, s. 2.

(2)  EUVL L 324, s. 79.

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/14 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/14

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Oradea (Romania) on esittänyt 18.2.2015 – Dumitru Tarcău ja Ileana Tarcău v. Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA – Sucursala Baia Mare ym.

(Asia C-74/15)

(2015/C 171/16)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Curtea de Apel Oradea

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Dumitru Tarcău ja Ileana Tarcău

Vastaajat: Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA – Sucursala Baia Mare, Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA Arad, Cristian Nicolae Tarcău, Corina Tarcău, SC Magenta, edustajanaan selvitysmies Pareto Grup IPURL, SC Crisco SRL, edustajanaan tuomioistuimen määräämä erityinen toimitusjohtaja CII Renata Moldovan ja SC Crisco SRL, edustajanaan toimitusjohtaja Cristian Tarcău

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko direktiivin 93/13/ETY (1) 2 artiklan b alakohdassa määriteltyä käsitettä ”kuluttaja” tulkittava siten, että tämä määritelmä sisältää luonnolliset henkilöt, jotka ovat allekirjoittaneet takaajina liikeyrityksen toimintansa harjoittamista varten tekemää luottosopimusta täydentäviä asiakirjoja ja liitännäissopimuksia (takaussopimuksia, kiinteistön panttaussopimuksia) sellaisissa olosuhteissa, joissa näillä luonnollisilla henkilöillä ei ole ollut mitään yhteyttä liikeyrityksen toimintaan ja joissa he ovat toimineet ammatilliseen toimintaansa kuulumattomassa tarkoituksessa, vai siten, että se ei sisällä tällaisia henkilöitä? |
| --- | --- |

1)

Onko direktiivin 93/13/ETY (1) 2 artiklan b alakohdassa määriteltyä käsitettä ”kuluttaja” tulkittava siten, että tämä määritelmä sisältää luonnolliset henkilöt, jotka ovat allekirjoittaneet takaajina liikeyrityksen toimintansa harjoittamista varten tekemää luottosopimusta täydentäviä asiakirjoja ja liitännäissopimuksia (takaussopimuksia, kiinteistön panttaussopimuksia) sellaisissa olosuhteissa, joissa näillä luonnollisilla henkilöillä ei ole ollut mitään yhteyttä liikeyrityksen toimintaan ja joissa he ovat toimineet ammatilliseen toimintaansa kuulumattomassa tarkoituksessa, vai siten, että se ei sisällä tällaisia henkilöitä?

| 2) | Onko direktiivin 93/13/ETY 1 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvat ainoastaan elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välillä tehdyt, tavaroiden ja palvelujen myyntiin liittyvät sopimukset, vai kuuluvatko tämän direktiivin soveltamisalaan myös luottosopimuksen liitännäissopimukset (vakuussopimus, takaussopimus), joiden edunsaajana on liikeyritys ja jotka ovat sellaisten luonnollisten henkilöiden allekirjoittamia, joilla ei ole mitään yhteyttä liikeyrityksen toimintaan ja jotka ovat toimineet ammatilliseen toimintaansa kuulumattomassa tarkoituksessa? |
| --- | --- |

2)

Onko direktiivin 93/13/ETY 1 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvat ainoastaan elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välillä tehdyt, tavaroiden ja palvelujen myyntiin liittyvät sopimukset, vai kuuluvatko tämän direktiivin soveltamisalaan myös luottosopimuksen liitännäissopimukset (vakuussopimus, takaussopimus), joiden edunsaajana on liikeyritys ja jotka ovat sellaisten luonnollisten henkilöiden allekirjoittamia, joilla ei ole mitään yhteyttä liikeyrityksen toimintaan ja jotka ovat toimineet ammatilliseen toimintaansa kuulumattomassa tarkoituksessa?

---

(1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29)

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/15 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/15

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Grondwettelijk Hof (Belgia) on esittänyt 19.2.2015 – Paul Vervloet ym. sekä Organisme voor de financiering van pensioenen Ogeo Fund, Gemeente Schaarbeek ja Frédéric Ensch Famenne v. Ministerraad, muina osapuolina Arcofin CVBA ym.

(Asia C-76/15)

(2015/C 171/17)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Grondwettelijk Hof

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Paul Vervloet, Marc De Wit, Edgard Timperman, Godelieve Van Braekel, Patrick Beckx, Marc De Schryver, Guy Deneire, Steve Van Hoof, Organisme voor de financiering van pensioenen Ogeo Fund, Gemeente Schaarbeek ja Frédéric Ensch Famenne

Vastapuoli: Ministerraad

Muut osapuolet: Arcofin CVBA, Arcopar CVBA ja Arcoplus CVBA

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko talletusten vakuusjärjestelmistä 30.5.1994 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/19/EY (1) 2 ja 3 artiklaa, luettuina mahdollisesti yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan (2) 20 ja 21 artiklan ja yleisen yhdenvertaisuusperiaatteen kanssa, tulkittava siten, että






  a) | niissä asetetaan jäsenvaltioille velvoite suojata rahoitusalalla toimivien hyväksyttyjen osuuskuntamuotoisten yhtiöiden osuudet talletusten suojaamista vastaavalla tavalla? |
| --- | --- | --- |

1)

Onko talletusten vakuusjärjestelmistä 30.5.1994 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/19/EY (1) 2 ja 3 artiklaa, luettuina mahdollisesti yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan (2) 20 ja 21 artiklan ja yleisen yhdenvertaisuusperiaatteen kanssa, tulkittava siten, että

a)

niissä asetetaan jäsenvaltioille velvoite suojata rahoitusalalla toimivien hyväksyttyjen osuuskuntamuotoisten yhtiöiden osuudet talletusten suojaamista vastaavalla tavalla?

| b) | ne ovat esteenä sille, että jäsenvaltio antaa yhteisölle, jonka vastuulla on suojata joitakin direktiivissä tarkoitettuja talletuksia, tehtävän suojata myös, 1 00  000 euron määrään asti, rahoitusalalla toimivan hyväksytyn osuuskuntamuotoisen yhtiön jäsenten, jotka ovat luonnollisia henkilöitä, osuuksien arvon? |
| --- | --- |

b)

ne ovat esteenä sille, että jäsenvaltio antaa yhteisölle, jonka vastuulla on suojata joitakin direktiivissä tarkoitettuja talletuksia, tehtävän suojata myös, 1 00  000 euron määrään asti, rahoitusalalla toimivan hyväksytyn osuuskuntamuotoisen yhtiön jäsenten, jotka ovat luonnollisia henkilöitä, osuuksien arvon?

| 2) | Onko valtiontuesta SA.33927 (12/C) (ex 11/NN), jonka Belgia on myöntänyt – Talletussuojajärjestelmä taloudellisten osuuskuntien henkilöjäsenten osuuksien suojaamiseksi – 3.7.2014 annettu Euroopan komission päätös (3) SEUT 107 ja SEUT 296 artiklan mukainen, sikäli kuin päätöksen kohteena oleva valtiontakausjärjestelmä luokitellaan päätöksessä uudeksi valtiontueksi? |
| --- | --- |

2)

Onko valtiontuesta SA.33927 (12/C) (ex 11/NN), jonka Belgia on myöntänyt – Talletussuojajärjestelmä taloudellisten osuuskuntien henkilöjäsenten osuuksien suojaamiseksi – 3.7.2014 annettu Euroopan komission päätös (3) SEUT 107 ja SEUT 296 artiklan mukainen, sikäli kuin päätöksen kohteena oleva valtiontakausjärjestelmä luokitellaan päätöksessä uudeksi valtiontueksi?

| 3) | Mikäli toiseen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava kieltävästi, onko SEUT 107 artiklaa tulkittava siten, että rahoitusalalla toimivien hyväksyttyjen osuuskuntamuotoisten yhtiöiden osakkaille, jotka ovat luonnollisia henkilöitä, tarkoitettu valtiontakausjärjestely, sellaisena kuin siitä säädetään Belgian keskuspankin ohjesäännön vahvistamisesta 22.2.1998 annetun lain (wet van 22 februari 1998 tot vaststelling van het organiek statuut van de Nationale Bank van België) 36/24 §:n 1 momentin 3 kohdassa, on uusi valtiontuki, josta on ilmoitettava Euroopan komissiolle? |
| --- | --- |

3)

Mikäli toiseen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava kieltävästi, onko SEUT 107 artiklaa tulkittava siten, että rahoitusalalla toimivien hyväksyttyjen osuuskuntamuotoisten yhtiöiden osakkaille, jotka ovat luonnollisia henkilöitä, tarkoitettu valtiontakausjärjestely, sellaisena kuin siitä säädetään Belgian keskuspankin ohjesäännön vahvistamisesta 22.2.1998 annetun lain (wet van 22 februari 1998 tot vaststelling van het organiek statuut van de Nationale Bank van België) 36/24 §:n 1 momentin 3 kohdassa, on uusi valtiontuki, josta on ilmoitettava Euroopan komissiolle?

| 4) | Mikäli toiseen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava myöntävästi, onko kyseinen Euroopan komission päätös yhteensopiva SEUT 108 artiklan 3 kohdan kanssa, jos sitä on tulkittava siten, että siinä todetaan, että riidanalainen valtiontuki oli toteutettu ennen 3.3.2011 tai 1.4.2011 tai jompanakumpana päivänä, tai päinvastoin, jos sitä on tulkittava siten, että siinä todetaan, että riidanalainen valtiontuki oli toteutettu myöhempänä päivämääränä? |
| --- | --- |

4)

Mikäli toiseen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava myöntävästi, onko kyseinen Euroopan komission päätös yhteensopiva SEUT 108 artiklan 3 kohdan kanssa, jos sitä on tulkittava siten, että siinä todetaan, että riidanalainen valtiontuki oli toteutettu ennen 3.3.2011 tai 1.4.2011 tai jompanakumpana päivänä, tai päinvastoin, jos sitä on tulkittava siten, että siinä todetaan, että riidanalainen valtiontuki oli toteutettu myöhempänä päivämääränä?

| 5) | Onko SEUT 108 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltio hyväksyy toimenpiteen, kuten Belgian keskuspankin ohjesäännön vahvistamisesta 22.2.1998 annetun lain 36/24 §:n 1 momentin 3 kohdassa tarkoitetun toimenpiteen, jos tällaisella toimenpiteellä toteutetaan valtiontuki tai se muodostaa aiemmin toteutetun valtiontuen eikä kyseistä valtiotukea ole vielä ilmoitettu komissiolle? |
| --- | --- |

5)

Onko SEUT 108 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltio hyväksyy toimenpiteen, kuten Belgian keskuspankin ohjesäännön vahvistamisesta 22.2.1998 annetun lain 36/24 §:n 1 momentin 3 kohdassa tarkoitetun toimenpiteen, jos tällaisella toimenpiteellä toteutetaan valtiontuki tai se muodostaa aiemmin toteutetun valtiontuen eikä kyseistä valtiotukea ole vielä ilmoitettu komissiolle?

| 6) | Onko SEUT 108 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltio hyväksyy, ilman Euroopan komissiolle etukäteen tapahtuvaa ilmoitusta, toimenpiteen, kuten Belgian keskuspankin perussäännön vahvistamisesta 22.2.1998 annetun lain 36/24 §:n 1 momentin 3 alakohdassa tarkoitetun toimenpiteen, jos tällainen toimenpide muodostaa valtiontuen, jota ei ole vielä toteutettu? |
| --- | --- |

6)

Onko SEUT 108 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltio hyväksyy, ilman Euroopan komissiolle etukäteen tapahtuvaa ilmoitusta, toimenpiteen, kuten Belgian keskuspankin perussäännön vahvistamisesta 22.2.1998 annetun lain 36/24 §:n 1 momentin 3 alakohdassa tarkoitetun toimenpiteen, jos tällainen toimenpide muodostaa valtiontuen, jota ei ole vielä toteutettu?

---

(1)  EYVL L 135, s. 5.

(2)  EYVL 2000, C 364, s. 1.

(3)  Valtiontuesta SA.33927 (12/C) (ex 11/NN), jonka Belgia on myöntänyt – Talletussuojajärjestelmä taloudellisten osuuskuntien henkilöjäsenten osuuksien suojaamiseksi 3.7.2014 annettu komission päätös 2014/686/EU (tiedoksiannettu numerolla C(2104) 1021) (EUVL L 284, s. 53).

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/16 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/16

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 20.2.2015 – Colena AG v. Deiters GmbH

(Asia C-78/15)

(2015/C 171/18)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberlandesgericht Düsseldorf

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Colena AG

Vastaaja: Deiters GmbH

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko väripiilolinssejä, joissa ei ole vahvuuksia ja jotka koostuvat kopolymeereistä ja vedestä (hydrogeeli), pidettävä asetuksen (EY) N:o 1223/2009 (1) 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuna ”kosmeettisena valmisteena” (”aineena” ja/tai ”seoksena”), joka on kyseisessä säännöksessä tarkoitetulla tavalla tarkoitettu olemaan kosketuksissa ihmiskehon ulkoisten osien kanssa? |
| --- | --- |

1)

Onko väripiilolinssejä, joissa ei ole vahvuuksia ja jotka koostuvat kopolymeereistä ja vedestä (hydrogeeli), pidettävä asetuksen (EY) N:o 1223/2009 (1) 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuna ”kosmeettisena valmisteena” (”aineena” ja/tai ”seoksena”), joka on kyseisessä säännöksessä tarkoitetulla tavalla tarkoitettu olemaan kosketuksissa ihmiskehon ulkoisten osien kanssa?

| 2) | Voidaanko asetusta (EY) N:o 1223/2009 soveltaa myös silloin, kun valmiste, joka ei täytä kyseisen asetuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan edellytyksiä, on kuitenkin sellainen, että tavanomaisesti valistunut, tarkkaavainen ja huolellinen keskivertokuluttaja pitää sitä kosmeettisena valmisteena esimerkiksi sillä perusteella, että sen pakkaus sisältää merkintöjä kuten ”Cosmetic eye accessories are governed by the EU Cosmetics Directive” tai ”Colour eye accessories are governed by the EU Cosmetics Directive”? |
| --- | --- |

2)

Voidaanko asetusta (EY) N:o 1223/2009 soveltaa myös silloin, kun valmiste, joka ei täytä kyseisen asetuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan edellytyksiä, on kuitenkin sellainen, että tavanomaisesti valistunut, tarkkaavainen ja huolellinen keskivertokuluttaja pitää sitä kosmeettisena valmisteena esimerkiksi sillä perusteella, että sen pakkaus sisältää merkintöjä kuten ”Cosmetic eye accessories are governed by the EU Cosmetics Directive” tai ”Colour eye accessories are governed by the EU Cosmetics Directive”?

---

(1)  Kosmeettisista valmisteista 30.11.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1223/2009 (EUVL L 342, s. 59).

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/17 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/17

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 27.2.2015 – Sprengen/Pakweg Douane BV v. Staatssecretaris van Financiën

(Asia C-97/15)

(2015/C 171/19)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hoge Raad der Nederlanden

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Sprengen/Pakweg Douane BV

Muu osapuoli: Staatssecretaris van Financiën

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko yhdistetyn nimikkeistön 84 ryhmän 5 huomautuksen C kohdan viimeistä tekstikappaletta – mahdollisesti ottaen huomioon informaatioteknologiasopimuksen liitteet A ja B – tulkittava siten, että tässä välipäätöksessä kuvattujen screenplay-laitteiden kaltaiset laitteet on luokiteltava kovalevyasemina yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 8471 70 50, vaikka laitteilla on sellaiset ominaisuudet ja ominaispiirteet, että niillä voidaan toistaa kovalevyille tallennettuja multimediatiedostoja televisiovastaanottimessa tai videomonitorissa, kun tiedostot on ensin muunnettu analogisiksi signaaleiksi? |
| --- | --- |

1)

Onko yhdistetyn nimikkeistön 84 ryhmän 5 huomautuksen C kohdan viimeistä tekstikappaletta – mahdollisesti ottaen huomioon informaatioteknologiasopimuksen liitteet A ja B – tulkittava siten, että tässä välipäätöksessä kuvattujen screenplay-laitteiden kaltaiset laitteet on luokiteltava kovalevyasemina yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 8471 70 50, vaikka laitteilla on sellaiset ominaisuudet ja ominaispiirteet, että niillä voidaan toistaa kovalevyille tallennettuja multimediatiedostoja televisiovastaanottimessa tai videomonitorissa, kun tiedostot on ensin muunnettu analogisiksi signaaleiksi?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen 1 on vastattava kieltävästi, onko yhdistetyn nimikkeistön nimikettä 8521 siinä tapauksessa tulkittava siten, että siihen voidaan luokitella screenplay-laitteiden kaltaiset laitteet, vaikka videosignaalien toistotoiminto ei ole niiden ainoa mutta kylläkin pääasiallinen toiminto? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen 1 on vastattava kieltävästi, onko yhdistetyn nimikkeistön nimikettä 8521 siinä tapauksessa tulkittava siten, että siihen voidaan luokitella screenplay-laitteiden kaltaiset laitteet, vaikka videosignaalien toistotoiminto ei ole niiden ainoa mutta kylläkin pääasiallinen toiminto?

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/17 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/17

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Espanja) on esittänyt 27.2.2015 – María Begoña Espadas Recio v. Servicio Público de Empleo Estatal (SPEE)

(Asia C-98/15)

(2015/C 171/20)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

Pääasian asianosaiset

Kantaja: María Begoña Espadas Recio

Vastaaja: Servicio Público de Empleo Estatal (SPEE)

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta annetun direktiivin 97/81/EY (1) liitteenä olevan osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lauseketta tulkittava [unionin tuomioistuimen asiassa C-395/08, Bruno ym., 10.6.2010 antamassa tuomiossa] vahvistetun oikeuskäytännön perusteella siten, että kyseistä lauseketta on sovellettava Espanjan yleisen sosiaaliturvalain 210 §:ssä säädetyn kaltaiseen maksuperusteiseen työttömyysetuuteen, joka rahoitetaan yksinomaan työntekijän ja hänet työllistäneiden yritysten suorittamilla vakuutusmaksuilla niiden työskentelykausien perusteella, joilta on suoritettu vakuutusmaksuja laissa tarkoitettua työttömyystilannetta edeltäneiden kuuden vuoden aikana? |
| --- | --- |

1)

Onko osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta annetun direktiivin 97/81/EY (1) liitteenä olevan osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lauseketta tulkittava [unionin tuomioistuimen asiassa C-395/08, Bruno ym., 10.6.2010 antamassa tuomiossa] vahvistetun oikeuskäytännön perusteella siten, että kyseistä lauseketta on sovellettava Espanjan yleisen sosiaaliturvalain 210 §:ssä säädetyn kaltaiseen maksuperusteiseen työttömyysetuuteen, joka rahoitetaan yksinomaan työntekijän ja hänet työllistäneiden yritysten suorittamilla vakuutusmaksuilla niiden työskentelykausien perusteella, joilta on suoritettu vakuutusmaksuja laissa tarkoitettua työttömyystilannetta edeltäneiden kuuden vuoden aikana?

| 2) | Mikäli edellä esitettyyn vastataan myöntävästi, onko [em. tuomiossa Bruno ym.] vahvistetun oikeuskäytännön perusteella [puitesopimuksen] 4 sääntöä tulkittava siten, että se on esteenä 2.4.1985 annetun kuninkaan asetuksen 625/1985 (työttömyysetuuksista annettu asetus) 3 §:n 4 momentin kaltaiselle kansalliselle oikeussäännölle, johon viitataan yleisen sosiaaliturvalain 7 lisäsäännöksen 1 momentin 4 säännössä ja jonka mukaan – tapauksissa, joissa työtä tehdään ”vertikaalisessa” osa-aikatyössä (työskentely vain kolmena päivänä viikossa) – ei oteta työttömyysetuuden kestoa laskettaessa huomioon päiviä, joina ei ole työskennelty, siitä huolimatta, että niiltä on maksettu vakuutusmaksu, jolloin myönnetyn etuuden kesto lyhenee? |
| --- | --- |

2)

Mikäli edellä esitettyyn vastataan myöntävästi, onko [em. tuomiossa Bruno ym.] vahvistetun oikeuskäytännön perusteella [puitesopimuksen] 4 sääntöä tulkittava siten, että se on esteenä 2.4.1985 annetun kuninkaan asetuksen 625/1985 (työttömyysetuuksista annettu asetus) 3 §:n 4 momentin kaltaiselle kansalliselle oikeussäännölle, johon viitataan yleisen sosiaaliturvalain 7 lisäsäännöksen 1 momentin 4 säännössä ja jonka mukaan – tapauksissa, joissa työtä tehdään ”vertikaalisessa” osa-aikatyössä (työskentely vain kolmena päivänä viikossa) – ei oteta työttömyysetuuden kestoa laskettaessa huomioon päiviä, joina ei ole työskennelty, siitä huolimatta, että niiltä on maksettu vakuutusmaksu, jolloin myönnetyn etuuden kesto lyhenee?

| 3) | Onko direktiivin 79/7 (2) 4 artiklaan sisältyvää välittömän ja välillisen sukupuoleen perustuvan syrjinnän kieltoa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle oikeussäännölle tai että tällainen oikeussääntö on sen vastainen, kun kyseisen oikeussäännön mukaan – kuten [kuninkaan asetuksen 625/1985] 3 §:n 4 momentissa – tapauksissa, joissa on kyseessä ”vertikaalinen” osa-aikatyö (työskentely vain kolmena päivänä viikossa), ei oteta laskelmassa huomioon maksupäivinä päiviä, joiden aikana ei ole työskennelty, minkä seurauksena työttömyysetuuden kesto lyhenee? |
| --- | --- |

3)

Onko direktiivin 79/7 (2) 4 artiklaan sisältyvää välittömän ja välillisen sukupuoleen perustuvan syrjinnän kieltoa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle oikeussäännölle tai että tällainen oikeussääntö on sen vastainen, kun kyseisen oikeussäännön mukaan – kuten [kuninkaan asetuksen 625/1985] 3 §:n 4 momentissa – tapauksissa, joissa on kyseessä ”vertikaalinen” osa-aikatyö (työskentely vain kolmena päivänä viikossa), ei oteta laskelmassa huomioon maksupäivinä päiviä, joiden aikana ei ole työskennelty, minkä seurauksena työttömyysetuuden kesto lyhenee?

---

(1)  EYVL L 14, s. 9.

(2)  Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19.12.1978 annettu neuvoston direktiivi 79/7/ETY (EYVL L 6, s. 24).

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/18 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/18

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Sala de lo Civil) (Espanja) on esittänyt 27.2.2015 – Christian Liffers v. Producciones Mandarina S.L. ja Gestevisión Telecinco S.A.

(Asia C-99/15)

(2015/C 171/21)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Supremo (Sala de lo Civil)

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Christian Liffers

Vastapuolet: Producciones Mandarina S.L. ja Gestevisión Telecinco S.A.

Ennakkoratkaisukysymys

Onko teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY (1) 13 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että se estää immateriaalioikeuden loukkauksen kohteeksi joutunutta henkilöä, joka vaatii taloudellisen vahingon korvaamista niiden rojaltien tai maksujen määrän perusteella, jotka oikeudenloukkaaja olisi joutunut suorittamaan, jos se olisi pyytänyt lupaa käyttää kyseistä immateriaalioikeutta, vaatimasta korvausta myös aiheutuneesta aineettomasta vahingosta?

---

(1)  EUVL L 157, s. 45.

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/19 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/19

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Ítélőtábla (Unkari) on esittänyt 2.3.2015 – Gazdasági Versenyhivatal v. Siemens Aktiengesellschaft Österreich

(Asia C-102/15)

(2015/C 171/22)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Fővárosi Ítélőtábla

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Gazdasági Versenyhivatal

Vastapuoli: Siemens Aktiengesellschaft Österreich

Ennakkoratkaisukysymys

Onko 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen N:o 44/2001 (1) 5 artiklan 3 alakohdassa tarkoitettuna sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koskevana asiana pidettävä velkomusta – tilanteessa, jossa kilpailuoikeudellisessa valvontamenettelyssä määrätty sakko, jonka toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut asianosainen maksoi mutta joka myöhemmin osoittautui perusteettomaksi ja palautettiin mainitulle asianosaiselle – jonka kilpailunvalvontaviranomainen on pannut vireille kyseistä asianosaista vastaan saadakseen takaisinmaksun yhteydessä tälle asianosaiselle maksamansa lakisääteiset korot palautetuiksi?

---

(1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 (EYVL L 12, s. 1).

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/19 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/19

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Pau (Ranska) on esittänyt 6.3.2015 – Association des Utilisateurs et Distributeurs de l’Agro Chimie Européenne (Audace), Phyteron 2000 SAS, Association des éleveurs solidaires, Cruzalebes EARL, Des deux rivières EARL ja Mounacq EARL v. GAEC Reconnu La Vinardière ja Ministère public

(Asia C-114/15)

(2015/C 171/23)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour d’appel de Pau

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Association des Utilisateurs et Distributeurs de l’Agro Chimie Européenne (Audace), Phyteron 2000 SAS, Association des éleveurs solidaires, Cruzalebes EARL, Des deux rivières EARL ja Mounacq EARL

Vastapuolet: GAEC Reconnu La Vinardière ja Ministère public

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko sellainen kansallinen säännöstö, jonka mukaan eläinlääkkeiden rinnakkaistuontia voivat harjoittaa ainoastaan tukkukauppiaat, joilla on direktiivin 2001/82/EY (1) 65 artiklassa säädetty lupa, ja jossa evätään rinnakkaistuonti siis henkilöiltä, joilla on oikeus harjoittaa vähittäiskauppaa, ja kasvattajilta, yhteensoveltuva SEUT 34–SEUT 36 artiklan määräysten kanssa? |
| --- | --- |

1)

Onko sellainen kansallinen säännöstö, jonka mukaan eläinlääkkeiden rinnakkaistuontia voivat harjoittaa ainoastaan tukkukauppiaat, joilla on direktiivin 2001/82/EY (1) 65 artiklassa säädetty lupa, ja jossa evätään rinnakkaistuonti siis henkilöiltä, joilla on oikeus harjoittaa vähittäiskauppaa, ja kasvattajilta, yhteensoveltuva SEUT 34–SEUT 36 artiklan määräysten kanssa?

| 2) | Merkitsevätkö direktiivin 2001/82/EY 65 artiklan ja palveludirektiivin 2006/123/EY (2) 16 artiklan säännökset sitä, että jäsenvaltio voi perustellusti jättää tunnustamasta muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten omille kansalaisilleen myöntämät eläinlääkkeiden tukkukaupan harjoittamista koskevat luvat ja vaatia, että kyseisillä muiden jäsenvaltioiden kansalaisilla on lisäksi sen omien kansallisten toimivaltaisten viranomaisten myöntämä tukkukaupan harjoittamista koskeva lupa, jotta niillä on oikeus hakea ja hyödyntää eläinlääkkeiden rinnakkaistuontilupia kyseisessä jäsenvaltiossa? |
| --- | --- |

2)

Merkitsevätkö direktiivin 2001/82/EY 65 artiklan ja palveludirektiivin 2006/123/EY (2) 16 artiklan säännökset sitä, että jäsenvaltio voi perustellusti jättää tunnustamasta muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten omille kansalaisilleen myöntämät eläinlääkkeiden tukkukaupan harjoittamista koskevat luvat ja vaatia, että kyseisillä muiden jäsenvaltioiden kansalaisilla on lisäksi sen omien kansallisten toimivaltaisten viranomaisten myöntämä tukkukaupan harjoittamista koskeva lupa, jotta niillä on oikeus hakea ja hyödyntää eläinlääkkeiden rinnakkaistuontilupia kyseisessä jäsenvaltiossa?

| 3) | Onko kansallinen säännöstö, jossa eläinlääkkeiden rinnakkaistuojat rinnastetaan sellaisen toimiluvan haltijoihin, jota koskevasta vaatimuksesta ei ole säädetty eläinlääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä annetussa direktiivissä 2001/82/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, ja jonka mukaan siis kyseisille rinnakkaistuojille asetetaan velvollisuus siitä, että niillä on oltava laitos kyseessä olevan jäsenvaltion alueella, ja siitä, että niiden on toteutettava kaikki mainitun direktiivin 72–79 artiklassa säädetyt lääkevalvontaa koskevat toimet, yhteensoveltuva SEUT 34, SEUT 36 ja SEUT 56 artiklan ja palveludirektiivin 2006/123/EY 16 artiklan kanssa? |
| --- | --- |

3)

Onko kansallinen säännöstö, jossa eläinlääkkeiden rinnakkaistuojat rinnastetaan sellaisen toimiluvan haltijoihin, jota koskevasta vaatimuksesta ei ole säädetty eläinlääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä annetussa direktiivissä 2001/82/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, ja jonka mukaan siis kyseisille rinnakkaistuojille asetetaan velvollisuus siitä, että niillä on oltava laitos kyseessä olevan jäsenvaltion alueella, ja siitä, että niiden on toteutettava kaikki mainitun direktiivin 72–79 artiklassa säädetyt lääkevalvontaa koskevat toimet, yhteensoveltuva SEUT 34, SEUT 36 ja SEUT 56 artiklan ja palveludirektiivin 2006/123/EY 16 artiklan kanssa?

---

(1)  Eläinlääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/82/EY (EUVL L 311, s. 1).

(2)  Palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/123/EY (EUVL L 376, s. 36).

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/20 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/20

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 6.3.2015 – Secretary of State for the Home Department v. NA

(Asia C-115/15)

(2015/C 171/24)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Secretary of State for the Home Department

Vastapuoli: NA

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko kolmannen maan kansalaisen, joka on unionin kansalaisen entinen puoliso, voitava todistaa, että hänen entinen puolisonsa käytti perussopimuksen mukaisia oikeuksiaan vastaanottavassa jäsenvaltiossa heidän avioeronsa tullessa voimaan, säilyttääkseen oleskeluoikeuden direktiivin 2004/38/EY (1) 13 artiklan 2 kohdan nojalla? |
| --- | --- |

1)

Onko kolmannen maan kansalaisen, joka on unionin kansalaisen entinen puoliso, voitava todistaa, että hänen entinen puolisonsa käytti perussopimuksen mukaisia oikeuksiaan vastaanottavassa jäsenvaltiossa heidän avioeronsa tullessa voimaan, säilyttääkseen oleskeluoikeuden direktiivin 2004/38/EY (1) 13 artiklan 2 kohdan nojalla?

| 2) | Onko unionin kansalaisella unionin oikeuteen perustuva oleskeluoikeus vastaanottavassa jäsenvaltiossa SEUT 20 ja SEUT 21 artiklan nojalla tilanteessa, jossa ainoa unionin valtio, jossa hänellä on oikeus oleskella, on valtio, jonka kansalainen hän on, mutta toimivaltainen tuomioistuin on todennut, että tämän kansalaisen poistaminen vastaanottavasta jäsenvaltiosta valtioon, jonka kansalainen hän on, olisi vastoin hänen Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklaan tai Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 artiklaan perustuvia oikeuksiaan? |
| --- | --- |

2)

Onko unionin kansalaisella unionin oikeuteen perustuva oleskeluoikeus vastaanottavassa jäsenvaltiossa SEUT 20 ja SEUT 21 artiklan nojalla tilanteessa, jossa ainoa unionin valtio, jossa hänellä on oikeus oleskella, on valtio, jonka kansalainen hän on, mutta toimivaltainen tuomioistuin on todennut, että tämän kansalaisen poistaminen vastaanottavasta jäsenvaltiosta valtioon, jonka kansalainen hän on, olisi vastoin hänen Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklaan tai Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 artiklaan perustuvia oikeuksiaan?

| 3) | Jos edellä 2 kohdassa tarkoitettu unionin kansalainen on lapsi, onko tämän lapsen ainoalla huoltajalla johdettu oleskeluoikeus vastaanottavassa jäsenvaltiossa, jos lapsen pitäisi tulla vanhempansa mukana, kun tämä vanhempi poistetaan vastaanottavasta jäsenvaltiosta? |
| --- | --- |

3)

Jos edellä 2 kohdassa tarkoitettu unionin kansalainen on lapsi, onko tämän lapsen ainoalla huoltajalla johdettu oleskeluoikeus vastaanottavassa jäsenvaltiossa, jos lapsen pitäisi tulla vanhempansa mukana, kun tämä vanhempi poistetaan vastaanottavasta jäsenvaltiosta?

| 4) | Onko lapsella oleskeluoikeus vastaanottavassa jäsenvaltiossa asetuksen (ETY) N:o 1612/68 (2) 12 artiklan (nykyisen asetuksen (EU) N:o 492/2011 (3) 10 artiklan) perusteella, jos lapsen vanhempi, joka on unionin kansalainen ja joka on työskennellyt vastaanottavassa jäsenvaltiossa, on lakannut oleskelemasta vastaanottavassa jäsenvaltiossa ennen kuin lapsi aloittaa koulunkäynnin kyseisessä valtiossa? |
| --- | --- |

4)

Onko lapsella oleskeluoikeus vastaanottavassa jäsenvaltiossa asetuksen (ETY) N:o 1612/68 (2) 12 artiklan (nykyisen asetuksen (EU) N:o 492/2011 (3) 10 artiklan) perusteella, jos lapsen vanhempi, joka on unionin kansalainen ja joka on työskennellyt vastaanottavassa jäsenvaltiossa, on lakannut oleskelemasta vastaanottavassa jäsenvaltiossa ennen kuin lapsi aloittaa koulunkäynnin kyseisessä valtiossa?

---

(1)  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY (EUVL L 158, s. 77).

(2)  Työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15.10.1968 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1612/68 (EYVL L 257, s. 2).

(3)  Työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta unionin alueella 5.4.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 492/2011 (EUVL L 141, s. 1).

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/21 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/21

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Espanja) on esittänyt 9.3.2015 – Confederación Sindical ELA ja Juan Manuel Martínez Sánchez v. Aquarbe S.A.U. ja Consorcio de Aguas de Busturialdea

(Asia C-118/15)

(2015/C 171/25)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Confederación Sindical ELA ja Juan Manuel Martínez Sánchez

Vastapuolet: Aquarbe S.A.U. ja Consorcio de Aguas de Busturialdea

Ennakkoratkaisukysymys

Onko 12.3.2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY (1) 1 artiklan b alakohta, luettuna sen 4 artiklan 1 kohdan kanssa, esteenä direktiivin täytäntöönpanosta annetun Espanjan lainsäädännön tulkinnalle, jonka mukaan työnantajalla ei ole sijaantulovelvollisuutta silloin kun julkinen liikelaitos, joka vastaa omiin tehtäviinsä kuuluvasta, tähän saakka hankintasopimuksin hoidetusta palvelusta, jonka suorittamisen kannalta olennaisia ovat aineelliset resurssit, ja joka on velvoittanut hankintasopimuspuolen käyttämään näitä omistamiaan olennaisia aineellisia resursseja, päättää olla jatkamatta hankintasopimusta ja hoitaa suoraan palvelun itse käyttämällä tähän omaa henkilöstöään hankintasopimuspuolen palveluksessa olleen henkilöstön sijasta, jolloin palvelun suorittamista jatketaan muitta muutoksitta kuin se, että tehtäviä suorittavat työntekijät on korvattu muilla työntekijöillä ja näiden työnantaja on eri?

---

(1)  Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annettu neuvoston direktiivi 2001/23/EY (EYVL L 82, s. 16).

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/22 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/22

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 10.3.2015 – C

(Asia C-122/15)

(2015/C 171/26)

Oikeudenkäyntikieli: suomi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Korkein hallinto-oikeus

Pääasian asianosaiset

Kantaja: C

Muu osapuoli: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko direktiivin 2000/78/EY (1) 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan säännöksiä tulkittava siten, että eläketulon lisäveroa koskevien tuloverolain 124 §:n 1 ja 4 momentin säännösten kaltainen kansallinen sääntely kuuluu unionin oikeuden soveltamisalaan ja tätä myöden Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ikään perustuvan syrjinnän kieltoa koskeva säännös tulee asiassa sovellettavaksi?
  Kysymykset 2 ja 3 on esitetty vain siinä tapauksessa, että unionin tuomioistuin vastaa kysymykseen 1 siten, että asia kuuluu unionin oikeuden soveltamisalaan: |
| --- | --- |

1)

Onko direktiivin 2000/78/EY (1) 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan säännöksiä tulkittava siten, että eläketulon lisäveroa koskevien tuloverolain 124 §:n 1 ja 4 momentin säännösten kaltainen kansallinen sääntely kuuluu unionin oikeuden soveltamisalaan ja tätä myöden Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ikään perustuvan syrjinnän kieltoa koskeva säännös tulee asiassa sovellettavaksi?

Kysymykset 2 ja 3 on esitetty vain siinä tapauksessa, että unionin tuomioistuin vastaa kysymykseen 1 siten, että asia kuuluu unionin oikeuden soveltamisalaan:

| 2) | Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myönteinen, onko direktiivin 2000/78/EY 2 artiklan 1 kohdan ja 2 artiklan 2 kohdan a tai b alakohdan sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artiklan 1 kohdan säännöksiä tulkittava siten, että ne ovat esteenä eläketulon lisäveroa koskevien tuloverolain 124 §:n 1 ja 4 momentin säännösten kaltaiselle kansalliselle sääntelylle, jonka perusteella luonnollisen henkilön saamasta eläketulosta, jonka saaminen perustuu ainakin välillisesti henkilön ikään, kannetaan tietyissä tilanteissa enemmän tuloveroa kuin vastaavan suuruisesta palkkatulosta kannettaisiin? |
| --- | --- |

2)

Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myönteinen, onko direktiivin 2000/78/EY 2 artiklan 1 kohdan ja 2 artiklan 2 kohdan a tai b alakohdan sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artiklan 1 kohdan säännöksiä tulkittava siten, että ne ovat esteenä eläketulon lisäveroa koskevien tuloverolain 124 §:n 1 ja 4 momentin säännösten kaltaiselle kansalliselle sääntelylle, jonka perusteella luonnollisen henkilön saamasta eläketulosta, jonka saaminen perustuu ainakin välillisesti henkilön ikään, kannetaan tietyissä tilanteissa enemmän tuloveroa kuin vastaavan suuruisesta palkkatulosta kannettaisiin?

| 3) | Mikäli mainitut direktiivin 2000/78/EY ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan säännökset ovat esteenä eläketulon lisäveron kaltaiselle kansalliselle sääntelylle, tulee asiassa vielä arvioitavaksi, onko mainitun direktiivin 6 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että eläketulon lisäveron kaltaista kansallista sääntelyä voidaan kuitenkin pitää tavoitteeltaan mainitussa direktiivin säännöksessä tarkoitetulla tavalla objektiivisesti ja asianmukaisesti perusteltuna, erityisesti työllisyyspoliittisen, työmarkkinoita tai ammatillista koulutusta koskevan oikeutetun tavoitteen perusteella, kun tuloverolain esitöissä julkituotuna tavoitteena on eläketulon lisäveron avulla kerätä verotuloja maksukykyisiltä eläketulon saajilta, kaventaa eläketulon ja palkkatulon veroasteiden eroa sekä parantaa ikääntyneiden kannustimia töissä jatkamiseen? |
| --- | --- |

3)

Mikäli mainitut direktiivin 2000/78/EY ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan säännökset ovat esteenä eläketulon lisäveron kaltaiselle kansalliselle sääntelylle, tulee asiassa vielä arvioitavaksi, onko mainitun direktiivin 6 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että eläketulon lisäveron kaltaista kansallista sääntelyä voidaan kuitenkin pitää tavoitteeltaan mainitussa direktiivin säännöksessä tarkoitetulla tavalla objektiivisesti ja asianmukaisesti perusteltuna, erityisesti työllisyyspoliittisen, työmarkkinoita tai ammatillista koulutusta koskevan oikeutetun tavoitteen perusteella, kun tuloverolain esitöissä julkituotuna tavoitteena on eläketulon lisäveron avulla kerätä verotuloja maksukykyisiltä eläketulon saajilta, kaventaa eläketulon ja palkkatulon veroasteiden eroa sekä parantaa ikääntyneiden kannustimia töissä jatkamiseen?

---

(1)  Neuvoston direktiivi 2000/78/EY, annettu 27 päivänä marraskuuta 2000, yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista (EYVL L 303, s. 16)

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/22 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/22

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 16.3.2015 – H. M. v. Agentsia za darzhavna finansova inspektsia (ADFI)

(Asia C-129/15)

(2015/C 171/27)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Administrativen sad Sofia-grad

Pääasian asianosaiset

Valittaja: H. M.

Vastapuoli: Agentsia za darzhavna finansova inspektsia (ADFI)

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (1) 1 artiklan 9 kohtaa tulkittava siten, että laitosta/kauppayhtiötä on pidettävä ”julkisoikeudellisena laitoksena” jo siitä syystä, että yli 30 prosenttia sen edellisen vuoden toiminnoista saaduista tuloista on peräisin Natsionalna zdravnoosiguritelna kasan (valtakunnallinen sairausvakuutuskassa) rahoittamista lääketieteellisistä toimista, jotka on tuotettu muiden terveyslaitosten kanssa käydyn todellisen kilpailun olosuhteissa? |
| --- | --- |

1)

Onko julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (1) 1 artiklan 9 kohtaa tulkittava siten, että laitosta/kauppayhtiötä on pidettävä ”julkisoikeudellisena laitoksena” jo siitä syystä, että yli 30 prosenttia sen edellisen vuoden toiminnoista saaduista tuloista on peräisin Natsionalna zdravnoosiguritelna kasan (valtakunnallinen sairausvakuutuskassa) rahoittamista lääketieteellisistä toimista, jotka on tuotettu muiden terveyslaitosten kanssa käydyn todellisen kilpailun olosuhteissa?

| 2) | Onko direktiivin 2004/18/EY 1 artiklan 9 kohtaa tulkittava siten, että voittoa tavoittelevien yksityisten kauppayhtiöiden todellisen kilpailun olosuhteissa tuottamia lääketieteellisiä palveluja on pidettävä ”yleisen edun mukaisten tarpeiden tyydyttämisenä”? |
| --- | --- |

2)

Onko direktiivin 2004/18/EY 1 artiklan 9 kohtaa tulkittava siten, että voittoa tavoittelevien yksityisten kauppayhtiöiden todellisen kilpailun olosuhteissa tuottamia lääketieteellisiä palveluja on pidettävä ”yleisen edun mukaisten tarpeiden tyydyttämisenä”?

| 3) | Onko direktiivin 2004/18/EY 1 artiklan 9 kohtaa tulkittava siten, että sen kanssa on ristiriidassa julkisia hankintasopimuksia koskevan lain (Zakon za obshtestvenite porachki) lisäsäännösten (Dopalnitelni razporedbi) 1 §:n 21 momentti, jonka mukaan laitoksen luokittelemiseksi julkisoikeudelliseksi laitokseksi riittää, että yksi direktiivissä säädettyjä kumulatiivisia edellytyksiä vastaavista edellytyksistä täyttyy? |
| --- | --- |

3)

Onko direktiivin 2004/18/EY 1 artiklan 9 kohtaa tulkittava siten, että sen kanssa on ristiriidassa julkisia hankintasopimuksia koskevan lain (Zakon za obshtestvenite porachki) lisäsäännösten (Dopalnitelni razporedbi) 1 §:n 21 momentti, jonka mukaan laitoksen luokittelemiseksi julkisoikeudelliseksi laitokseksi riittää, että yksi direktiivissä säädettyjä kumulatiivisia edellytyksiä vastaavista edellytyksistä täyttyy?

---

(1)  Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/18/EY (EUVL L 134, s. 114).

---

Unionin yleinen tuomioistuin

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/24 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/24

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.3.2015 – Deutsche Börse v. komissio

(Asia T-175/12) (1)

((Kilpailu - Yrityskeskittymät - Rahoitusvälineiden ala - Johdannaisten Euroopan markkinat - Päätös, jossa yrityskeskittymä todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Liiketoimen kilpailuvaikutusten arviointi - Tehokkuusedut - Sitoumukset))

(2015/C 171/28)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Deutsche Börse AG (Frankfurt am Main, Saksa) (edustajat: asianajajat C. Zschocke, J. Beninca ja T. Schwarze)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Christoforou, V. Bottka, N. Khan ja B. Mongin)

Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Icap Securities Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajaja C. T. Riis-Madsen ja solicitor S. Stephanou)

Oikeudenkäynnin kohde

Vaatimus sen 1.2.2012 annetun komission päätöksen C(2012) 440 kumoamiseksi, jossa yrityskeskittymä todettiin yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltumattomaksi (asia COMP/M.6166 – Deutsche Börse / NYSE Euronext)

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Deutsche Börse AG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission ja Icap Securities Ltd:n oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Deutsche Börse AG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission ja Icap Securities Ltd:n oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 174, 16.6.2012.

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/24 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/24

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.3.2015 – Mammoet Salvage v. komissio

(Asia T-234/14) (1)

((Laiminlyöntikanne ja vahingonkorvauskanne - Sopimussuhteeseen perustuva vastuu - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Väite tutkittavaksi ottamisen edellytysten puuttumisesta - Kahdeksas Euroopan kehitysrahasto - Urakka 74 laivanhylyn kuljettamiseksi pois Nouadhiboun lahdelta - Kantajan ja Mauritanian välillä tehty sopimus, jonka rahoituksen unionin varoista komissio takaa - Sopimuksen täytäntöönpano - Sopimukseen perustuvan unionin maksuvelvollisuuksien päättymisajankohdan lykkäys - Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi täysin perusteeton))

(2015/C 171/29)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Kantaja: Mammoet Salvage BV (Rotterdam, Alankomaat) (edustajat: asianajajat P. Kuypers ja A. Schadd)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Van Nuffel ja S. Bartelt)

Oikeudenkäynnin kohde

Ensisijaisesti SEUT 265 artiklaan perustuva vaatimus, jossa vaaditaan toteamaan, että komissio on lainvastaisesti jättänyt hyväksymättä kantajan pyynnön pidentää unionin niiden maksuvelvollisuuksien kestoa, jotka perustuvat urakasta 74 laivanhylyn kuljettamiseksi pois Nouadhiboun lahdelta (Mauritania) tehtyyn kantajan ja Mauritanian islamilaisen tasavallan väliseen sopimukseen, jonka rahoituksen komissio takaa kahdeksannen Euroopan kehitysrahaston yhteydessä, ja toissijaisesti vaatimus komission velvoittamiseksi sopimussuhteeseen perustuvan unionin vastuun perusteella maksamaan kantajalle edellä mainitun sopimuksen perusteella laaditut laskut sekä vielä toissijaisemmin vaatimus sopimussuhteen ulkopuolisen unionin vastuun toteamisesta

Määräysosa

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Mammoet Salvage BV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Mammoet Salvage BV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 184, 16.6.2014.

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/25 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/25

---

Kanne 17.2.2015 – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. komissio

(Asia T-74/15)

(2015/C 171/30)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: European Dynamics Luxembourg SA (Luxemburg, Luxemburg) ja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat I. Ampazis ja M. Sfyri)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa 8.12.2014 annetun komission päätöksen (ESTAT/G0/MHF/Gl/MH/nf D (2014), joka annettiin kantajille tiedoksi 9.12.2014 päivätyn tiedoksi asiakkaan lisätietolomakkeen DESIS III-000455-6000494078-REQ-O1-CINF-03 liitteenä ja jolla hylättiin heidän tarjouksensa puitesopimuksen ESP DESIS III Lot nro 4 yhteydessä tehdyn palvelujen hankintapyynnön nro DESIS III-000455-6000494078-REQ-01 osalta |
| --- | --- |

—

kumoaa 8.12.2014 annetun komission päätöksen (ESTAT/G0/MHF/Gl/MH/nf D (2014), joka annettiin kantajille tiedoksi 9.12.2014 päivätyn tiedoksi asiakkaan lisätietolomakkeen DESIS III-000455-6000494078-REQ-O1-CINF-03 liitteenä ja jolla hylättiin heidän tarjouksensa puitesopimuksen ESP DESIS III Lot nro 4 yhteydessä tehdyn palvelujen hankintapyynnön nro DESIS III-000455-6000494078-REQ-01 osalta

| — | kumoaa komission päätöksen, joka on annettu tiedoksi kantajille 12.12.2014 päivätyn asiakkaan lisätietolomakkeen DESIS 111-000485-6000494078- REQ-01-CINF-02 liitteenä ja jolla hylättiin heidän tarjouksensa puitesopimuksen nro ESP-DESIS III erän nro 4 yhteydessä tehdyn palvelujen hankintapyynnön nro DESIS III-000485-6000494078-REQ-0l osalta |
| --- | --- |

—

kumoaa komission päätöksen, joka on annettu tiedoksi kantajille 12.12.2014 päivätyn asiakkaan lisätietolomakkeen DESIS 111-000485-6000494078- REQ-01-CINF-02 liitteenä ja jolla hylättiin heidän tarjouksensa puitesopimuksen nro ESP-DESIS III erän nro 4 yhteydessä tehdyn palvelujen hankintapyynnön nro DESIS III-000485-6000494078-REQ-0l osalta

| — | velvoittaa komission korvaamaan kantajille hankinnan DESIS ill-000485-6000494078-REQ-OI-CINF-02 menettämisestä aiheutuneet vahingot suuruudeltaan 12  000,00 euroa korkoineen |
| --- | --- |

—

velvoittaa komission korvaamaan kantajille hankinnan DESIS ill-000485-6000494078-REQ-OI-CINF-02 menettämisestä aiheutuneet vahingot suuruudeltaan 12  000,00 euroa korkoineen

| — | velvoittaa komission korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut ja muut kulut ja kustannukset, jotka aiheutuvat tästä kanteesta, vaikka kyseessä oleva kanne hylättäisiin. |
| --- | --- |

—

velvoittaa komission korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut ja muut kulut ja kustannukset, jotka aiheutuvat tästä kanteesta, vaikka kyseessä oleva kanne hylättäisiin.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kahteen kanneperusteeseen.

Ensiksi kantajat väittävät, että komissio rikkoi perusteluvelvollisuuttaan kantajien hankinnoista DESIS III-000455-6000494078-REQ-01 ja DESIS III-000485-6000494078-REQ-01 tekemiensä tarjousten arvioinnin yhteydessä.

Toiseksi kantajat väittävät, että komissio teki useita ilmeisiä arviointivirheitä arvioidessaan heidän tarjoustaan hankinnan DESIS 111-000485-6000494078-REQ-01 osalta.

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/26 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/26

---

Kanne 25.2.2015 – Uganda Commercial Impex v. neuvosto

(Asia T-107/15)

(2015/C 171/31)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Uganda Commercial Impex Ltd (Kampala, Uganda) (edustajat: solicitor S. Zaiwalla, solicitor P. Reddy, solicitor K. Mittal ja solicitor Z. Burbeza ja barrister R. Blakeley)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2014/862/YUTP (1) ja neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1275/2014 (2) siltä osin kuin niitä sovelletaan kantajaan (mukaan lukien kantajan sisällyttäminen päätöksen 2014/862/YUTP liitteessä olevan b kohdan 9 alakohtaan) |
| --- | --- |

—

kumoaa neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2014/862/YUTP (1) ja neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1275/2014 (2) siltä osin kuin niitä sovelletaan kantajaan (mukaan lukien kantajan sisällyttäminen päätöksen 2014/862/YUTP liitteessä olevan b kohdan 9 alakohtaan)

| — | toteaa siltä osin kuin on tarpeen, ettei 18.7.2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1183/2005 (sellaisena kuin se on muutettuna) 9 artiklan 1 kohtaa sovelleta kantajaan, ja |
| --- | --- |

—

toteaa siltä osin kuin on tarpeen, ettei 18.7.2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1183/2005 (sellaisena kuin se on muutettuna) 9 artiklan 1 kohtaa sovelleta kantajaan, ja

| — | velvoittaa neuvoston korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa neuvoston korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäisen kanneperusteen mukaan neuvosto ei ole arvioinut lainkaan tai riittävän riippumattomasti tavalla kantajanmerkitsemistä luetteloon tehtävänsä mukaisesti ja on tehnyt oikeudellisen virheen noudattaessaan YK:n pakotekomitean päätöstä ilman, että se arvioi asiaa EU:n tasolla. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäisen kanneperusteen mukaan neuvosto ei ole arvioinut lainkaan tai riittävän riippumattomasti tavalla kantajanmerkitsemistä luetteloon tehtävänsä mukaisesti ja on tehnyt oikeudellisen virheen noudattaessaan YK:n pakotekomitean päätöstä ilman, että se arvioi asiaa EU:n tasolla.

| 2. | Toisessa kanneperusteessa väitetään, että neuvosto teki ilmeisen arviointivirheen ja/tai että kantajan merkitseminen luetteloon on lainvastainen, koska luetteloon merkitsemisen edellytykset eivät täyty kantajan tapauksessa. Erityisesti väitteelle, jonka mukaan kantaja on rikkonut aseidenvientikieltoa, ei ole perusteita päätöksensä perusteluissa, eikä neuvosto voi näyttää ja/tai ei ole näyttänyt mainittuja asian kannalta merkityksellisiä seikkoja toteen. |
| --- | --- |

2.

Toisessa kanneperusteessa väitetään, että neuvosto teki ilmeisen arviointivirheen ja/tai että kantajan merkitseminen luetteloon on lainvastainen, koska luetteloon merkitsemisen edellytykset eivät täyty kantajan tapauksessa. Erityisesti väitteelle, jonka mukaan kantaja on rikkonut aseidenvientikieltoa, ei ole perusteita päätöksensä perusteluissa, eikä neuvosto voi näyttää ja/tai ei ole näyttänyt mainittuja asian kannalta merkityksellisiä seikkoja toteen.

| 3. | Kolmannen kanneperusteen mukaan neuvosto loukkasi kantajan menettelyllisiä oikeuksia ja erityisesti kantajan puolustautumisoikeuksia sekä oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan muun muassa kun se ei antanut kantajalle aineistoa, jonka perusteella luetteloon merkitseminen pidettiin voimassa, ennen kuin neuvoston täytäntöönpanopäätös 2014/862/YUTP ja neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1275/2014 annettiin ja kun se ei esittänyt riittäviä perusteluja. |
| --- | --- |

3.

Kolmannen kanneperusteen mukaan neuvosto loukkasi kantajan menettelyllisiä oikeuksia ja erityisesti kantajan puolustautumisoikeuksia sekä oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan muun muassa kun se ei antanut kantajalle aineistoa, jonka perusteella luetteloon merkitseminen pidettiin voimassa, ennen kuin neuvoston täytäntöönpanopäätös 2014/862/YUTP ja neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1275/2014 annettiin ja kun se ei esittänyt riittäviä perusteluja.

| 4. | Neljännen kanneperusteen mukaan kantajan merkitseminen luetteloon joka tapauksessa loukkaa kantajan perusoikeuksia sekä suhteellisuusperiaatetta. |
| --- | --- |

4.

Neljännen kanneperusteen mukaan kantajan merkitseminen luetteloon joka tapauksessa loukkaa kantajan perusoikeuksia sekä suhteellisuusperiaatetta.

---

(1)  Kongon demokraattista tasavaltaa koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/788/YUTP täytäntöönpanosta 1.12.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös 2014/862/YUTP (EUVL L 346, s. 36).

(2)  Tiettyjen rajoittavien erityistoimenpiteiden käyttöönotosta Kongon demokraattista tasavaltaa koskevaa aseidenvientikieltoa rikkovia henkilöitä vastaan annetun asetuksen (EY) N:o 1183/2005 9 artiklan 1 ja 4 kohdan täytäntöönpanosta 1.12.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1275/2014 (EUVL L 346, s. 3).

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/27 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/27

---

Kanne 2.3.2015 – Helleenien tasavalta v. komissio

(Asia T-112/15)

(2015/C 171/32)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: I.-K. Khalkias, G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou ja A.-E. Vasilopoulou)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 19.12.2014 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (tiedoksiannettu numerolla C(2014) 10135) (EUVL L 369, s. 71) siltä osin kuin Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle jätetään pinta-alaperusteisten tukien alalla maksatusvuonna 2008 suoritetut menot, jotka vastaavat a) 10 prosenttia laiduntamistuista aiheutuneiden menojen kokonaismäärästä, b) 5 prosenttia pinta-alaperusteisesta lisätuesta aiheutuneiden menojen kokonaismäärästä ja c) 5 prosenttia maaseudun kehittämisen alalla aiheutuneiden menojen kokonaismäärästä. |
| --- | --- |

—

kumoamaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 19.12.2014 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (tiedoksiannettu numerolla C(2014) 10135) (EUVL L 369, s. 71) siltä osin kuin Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle jätetään pinta-alaperusteisten tukien alalla maksatusvuonna 2008 suoritetut menot, jotka vastaavat a) 10 prosenttia laiduntamistuista aiheutuneiden menojen kokonaismäärästä, b) 5 prosenttia pinta-alaperusteisesta lisätuesta aiheutuneiden menojen kokonaismäärästä ja c) 5 prosenttia maaseudun kehittämisen alalla aiheutuneiden menojen kokonaismäärästä.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin.

| 1) | Laidunalueiden osalta tehty 10 prosentin korjaus






  — | Ensimmäinen kumoamisperuste perustuu 21.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 796/2004 (1) 2 artiklan virheelliseen tulkintaan ja soveltamiseen laitumen määritelmän osalta, perustelujen puutteellisuuteen ja suhteellisuusperiaatteen noudattamatta jättämiseen. |
| --- | --- | --- |

1)

Laidunalueiden osalta tehty 10 prosentin korjaus

—

Ensimmäinen kumoamisperuste perustuu 21.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 796/2004 (1) 2 artiklan virheelliseen tulkintaan ja soveltamiseen laitumen määritelmän osalta, perustelujen puutteellisuuteen ja suhteellisuusperiaatteen noudattamatta jättämiseen.

| 2) | Pinta-alaperusteisen lisätuen ja maaseudun kehittämistoimenpiteiden osalta tehty 5 prosentin oikaisu






  — | Toisessa kumoamisperusteessa kantaja väittää, että 5 prosentin suuruinen rahoitusoikaisu pinta-alaperusteisen lisätuen osalta on tehty tosiseikkoja koskevan virheen perusteella, ja siihen liittyy perustelujen puutteellisuus ja suhteellisuusperiaatteen noudattamatta jättäminen. |
| --- | --- | --- |

2)

Pinta-alaperusteisen lisätuen ja maaseudun kehittämistoimenpiteiden osalta tehty 5 prosentin oikaisu

—

Toisessa kumoamisperusteessa kantaja väittää, että 5 prosentin suuruinen rahoitusoikaisu pinta-alaperusteisen lisätuen osalta on tehty tosiseikkoja koskevan virheen perusteella, ja siihen liittyy perustelujen puutteellisuus ja suhteellisuusperiaatteen noudattamatta jättäminen.

| — | Kolmannessa kumoamisperusteessa kantaja väittää, ettei toisen pilarin tukien osalta tehdylle 5 prosentin suuruiselle rahoitusoikaisulle ole perusteita ja että komission tältä osin suorittama arviointi perustuu joka tapauksessa tosiseikkoja koskevaan virheeseen ja se on ilmeisen suhteeton siihen riskiin nähden, minkä se on todennut päätelmissään toisen pilarin toimenpiteiden osalta. Erityisesti maaseudun kehittämisohjelman 214 toimenpiteen osalta kantaja väittää, että tehty oikaisu on osittain jo toinen oikaisu, joka on määrätty samasta syystä, minkä perusteella se on lainvastainen ja se olisi kumottava. |
| --- | --- |

—

Kolmannessa kumoamisperusteessa kantaja väittää, ettei toisen pilarin tukien osalta tehdylle 5 prosentin suuruiselle rahoitusoikaisulle ole perusteita ja että komission tältä osin suorittama arviointi perustuu joka tapauksessa tosiseikkoja koskevaan virheeseen ja se on ilmeisen suhteeton siihen riskiin nähden, minkä se on todennut päätelmissään toisen pilarin toimenpiteiden osalta. Erityisesti maaseudun kehittämisohjelman 214 toimenpiteen osalta kantaja väittää, että tehty oikaisu on osittain jo toinen oikaisu, joka on määrätty samasta syystä, minkä perusteella se on lainvastainen ja se olisi kumottava.

---

(1)  Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädettyjen täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 796/2004 (EUVL L 141, s. 18).

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/28 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/28

---

Kanne 4.3.2015 – Viro v. komissio

(Asia T-117/15)

(2015/C 171/33)

Oikeudenkäyntikieli: viro

Asianosaiset

Kantaja: Viron tasavalta (asiamies: Kristi Kraavi-Käerdi)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan komission 22.12.2014 päivättyyn kirjeeseen sisältyvän päätöksen (Ares(2014)4324235), jolla komissio on kieltäytynyt muuttamasta markkinoilta poistamattomista ylijäämäsokerimääristä perittävistä maksuista tehtyä Euroopan komission päätöstä 2006/776/EY (1) |
| --- | --- |

—

kumoamaan komission 22.12.2014 päivättyyn kirjeeseen sisältyvän päätöksen (Ares(2014)4324235), jolla komissio on kieltäytynyt muuttamasta markkinoilta poistamattomista ylijäämäsokerimääristä perittävistä maksuista tehtyä Euroopan komission päätöstä 2006/776/EY (1)

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalainen päätös on ristiriidassa liittymisasiakirjan (2) liitteessä IV olevan 4 luvun 2 kohdan, luettuna yhdessä liittymisasiakirjan 58 artiklan, kanssa.






  — | Kantajan mukaan unionin tuomioistuimen tuomion Pimix (C-146/11, EU:C:2012:450) perusteella on selvää, että komission päätös 2006/776 on jo sen tekemisestä alkaen ollut ristiriidassa liittymisasiakirjan mainittujen määräysten kanssa ja että komission olisi pitänyt muuttaa sitä. Koska komissio kieltäytyi riidanalaisella päätöksellä muuttamasta päätöstä 2006/776, myös riidanalainen päätös on ristiriidassa liittymisasiakirjan mainittujen määräysten kanssa. |
| --- | --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalainen päätös on ristiriidassa liittymisasiakirjan (2) liitteessä IV olevan 4 luvun 2 kohdan, luettuna yhdessä liittymisasiakirjan 58 artiklan, kanssa.

—

Kantajan mukaan unionin tuomioistuimen tuomion Pimix (C-146/11, EU:C:2012:450) perusteella on selvää, että komission päätös 2006/776 on jo sen tekemisestä alkaen ollut ristiriidassa liittymisasiakirjan mainittujen määräysten kanssa ja että komission olisi pitänyt muuttaa sitä. Koska komissio kieltäytyi riidanalaisella päätöksellä muuttamasta päätöstä 2006/776, myös riidanalainen päätös on ristiriidassa liittymisasiakirjan mainittujen määräysten kanssa.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen.






  — | Kantajan mukaan komissiolla on hyvän hallinnon periaatteen perusteella velvollisuus soveltaa säädöksiä unionin tuomioistuimen esittämien tulkintojen mukaisesti. Koska komissio ei ole saattanut päätöstä 2006/776 yhteensopivaksi unionin oikeuden kanssa unionin yleisen tuomioistuimen tuomioiden Tšekin tasavalta vastaan komissio (T-248/07, EU:T:2012:170) ja Liettuan tasavalta vastaan komissio (T-262/07, EU:T:2012:171) ja unionin tuomioistuimen tuomion Pimix (C-146/11, EU:C:2012:450) mukaisesti, komissio on loukannut hyvän hallinnon periaatetta. |
| --- | --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen.

—

Kantajan mukaan komissiolla on hyvän hallinnon periaatteen perusteella velvollisuus soveltaa säädöksiä unionin tuomioistuimen esittämien tulkintojen mukaisesti. Koska komissio ei ole saattanut päätöstä 2006/776 yhteensopivaksi unionin oikeuden kanssa unionin yleisen tuomioistuimen tuomioiden Tšekin tasavalta vastaan komissio (T-248/07, EU:T:2012:170) ja Liettuan tasavalta vastaan komissio (T-262/07, EU:T:2012:171) ja unionin tuomioistuimen tuomion Pimix (C-146/11, EU:C:2012:450) mukaisesti, komissio on loukannut hyvän hallinnon periaatetta.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen.






  — | Kantajan mukaan riidanalainen päätös ja päätös 2006/776 ovat ristiriidassa suhteellisuusperiaatteen kanssa, koska Viro ei voi suhteessa yksityisiin tukeutua asetukseen (EY) N:o 60/2004 (3) ja koska Viroon kyseisten päätösten perusteella kohdistuvat velvollisuudet rajoittuvat unionin talousarvioon suoritettaviin maksuihin eikä niiden avulla ole mahdollista saavuttaa ylijäämäsokerin poistamista koskevan järjestelmän tavoitetta. |
| --- | --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen.

—

Kantajan mukaan riidanalainen päätös ja päätös 2006/776 ovat ristiriidassa suhteellisuusperiaatteen kanssa, koska Viro ei voi suhteessa yksityisiin tukeutua asetukseen (EY) N:o 60/2004 (3) ja koska Viroon kyseisten päätösten perusteella kohdistuvat velvollisuudet rajoittuvat unionin talousarvioon suoritettaviin maksuihin eikä niiden avulla ole mahdollista saavuttaa ylijäämäsokerin poistamista koskevan järjestelmän tavoitetta.

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosastolla ei ollut toimivaltaa tehdä riidanalaista päätöstä.






  — | Kantaja väittää, että komission jäsenten muodostaman kollegion olisi pitänyt tehdä päätös siitä, onko komission päätöstä 2006/776 muutettava. Kyse on periaatepäätöksestä, jonka tekemistä ei ole mahdollista delegoida. |
| --- | --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosastolla ei ollut toimivaltaa tehdä riidanalaista päätöstä.

—

Kantaja väittää, että komission jäsenten muodostaman kollegion olisi pitänyt tehdä päätös siitä, onko komission päätöstä 2006/776 muutettava. Kyse on periaatepäätöksestä, jonka tekemistä ei ole mahdollista delegoida.

---

(1)  Markkinoilta poistamattomista ylijäämäsokerimääristä perittävistä maksuista 13.11.2006 tehty komission päätös 2006/776/EY (EUVL L 314, s. 35).

(2)  Asiakirja Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu (EUVL 2003, L 236, s. 33).

(3)  Sokerialalla sovellettavista siirtymätoimenpiteistä Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian unioniin liittymisen vuoksi 14.1.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 60/2004 (EUVL L 9, s. 8).

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/29 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/29

---

Kanne 16.3.2015 – Unicorn v. SMHV – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN-čerpací stanice)

(Asia T-123/15)

(2015/C 171/34)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Unicorn a.s. (Praha, Tšekin tasavalta) (edustaja: asianajaja L. Lorenc)

Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Mercilink Equipment Leasing Ltd (Limassol, Kypros)

Menettely SMHV:ssa

Hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki UNICORN-čerpací stanice – Yhteisön tavaramerkki nro 11 014 685

SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: SMHV:n viidennen valituslautakunnan 13.1.2015 asiassa R 153/2014-5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | SMHV ei ottanut asianmukaisesti huomioon kantajan esittämiä todisteita |
| --- | --- |

—

SMHV ei ottanut asianmukaisesti huomioon kantajan esittämiä todisteita

| — | SMHV arvioi virheellisesti aikaisempien tavaramerkkien hyvää mainetta. |
| --- | --- |

—

SMHV arvioi virheellisesti aikaisempien tavaramerkkien hyvää mainetta.

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/30 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/30

---

Kanne 18.3.2015 – Unicorn v. SMHV – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)

(Asia T-124/15)

(2015/C 171/35)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Unicorn a.s. (Praha, Tšekin tasavalta) (edustaja: asianajaja L. Lorenc)

Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Mercilink Equipment Leasing Ltd (limassol, Kypros)

Menettely SMHV:ssa

Hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki (yksisarvisen esitys) – Yhteisön tavaramerkki nro 11 014 743

SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: SMHV:n viidennen valituslautakunnan 13.1.2015 asiassa R 149/2014-5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | SMHV ei ottanut asianmukaisesti huomioon kantajan esittämiä todisteita |
| --- | --- |

—

SMHV ei ottanut asianmukaisesti huomioon kantajan esittämiä todisteita

| — | SMHV arvioi virheellisesti aikaisempien tavaramerkkien hyvää mainetta. |
| --- | --- |

—

SMHV arvioi virheellisesti aikaisempien tavaramerkkien hyvää mainetta.

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/31 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/31

---

Kanne 18.3.2015 – Unicorn v. SMHV – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)

(Asia T-125/15)

(2015/C 171/36)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Unicorn a.s. (Praha, Tšekin tasavalta) (edustaja: asianajaja L. Lorenc)

Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Mercilink Equipment Leasing Ltd (Limassol, Kypros)

Menettely SMHV:ssa

Hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan UNICORN – Yhteisön tavaramerkki nro 11 014 701

SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: SMHV:n viidennen valituslautakunnan 13.1.2015 asiassa R 150/2014-5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | SMHV ei ottanut asianmukaisesti huomioon kantajan esittämiä todisteita |
| --- | --- |

—

SMHV ei ottanut asianmukaisesti huomioon kantajan esittämiä todisteita

| — | SMHV arvioi virheellisesti aikaisempien tavaramerkkien hyvää mainetta. |
| --- | --- |

—

SMHV arvioi virheellisesti aikaisempien tavaramerkkien hyvää mainetta.

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/31 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/31

---

Kanne 20.3.2015 – Rotkäppchen – Mumm Sektkellereien v. SMHV – Ruiz Moncayo (RED RIDING HOOD)

(Asia T-128/15)

(2015/C 171/37)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Rotkäppchen – Mumm Sektkellereien GmbH (Freyburg, Saksa) (edustaja: asianajaja W. Berlit)

Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Alberto Ruiz Moncayo (Entrena, Espanja)

Menettely SMHV:ssa

Hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki RED RIDING HOOD – Rekisteröintihakemus nro 11 299 831

SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 28.1.2015 asiassa R 1012/2014-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | kumoaa väiteosaston 27.3.2014 väitemenettelyssä nro B 2 177 817 tekemän päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa väiteosaston 27.3.2014 väitemenettelyssä nro B 2 177 817 tekemän päätöksen

| — | hylkää yhteisön tavaramerkkihakemuksen nro 11 299 831 |
| --- | --- |

—

hylkää yhteisön tavaramerkkihakemuksen nro 11 299 831

| — | velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperuste

| — | Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/32 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/32

---

Kanne 23.3.2015 – salesforce.com v. SMHV (SOCIAL.COM)

(Asia T-134/15)

(2015/C 171/38)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: salesforce.com, Inc. (San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat A. Nordemann ja M. Maier)

Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Menettely SMHV:ssa

Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki SOCIAL.COM – Rekisteröintihakemus nro 12 245 411

Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 20.1.2015 asiassa R 1752/2014-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 2 kohtaa on rikottu |
| --- | --- |

—

Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 2 kohtaa on rikottu

| — | asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja 2 kohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja 2 kohtaa on rikottu.

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/33 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/33

---

Kanne 30.3.2015 – DHL Express (France) v. SMHV – Chronopost (WEBSHIPPING)

(Asia T-142/15)

(2015/C 171/39)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: DHL Express (France) (Le Bourget, Ranska) (edustajat: asianajajat A. Casalonga, F. Codevelle ja C. Bercial Arias)

Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Chronopost

Menettely SMHV:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkki nro 1 909 183

SMHV:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 28.1.2015 asiassa R 2425/2013-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | toteaa, että numerolla 1 909 183 rekisteröidyn yhteisön tavaramerkin WEBSHIPPING haltija on menettänyt oikeutensa ja että kyseisellä tavaramerkillä ei ole ollut vaikutuksia menettämisvaatimuksen esittämispäivästä eli 6.7.2012 alkaen |
| --- | --- |

—

toteaa, että numerolla 1 909 183 rekisteröidyn yhteisön tavaramerkin WEBSHIPPING haltija on menettänyt oikeutensa ja että kyseisellä tavaramerkillä ei ole ollut vaikutuksia menettämisvaatimuksen esittämispäivästä eli 6.7.2012 alkaen

| — | velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu.

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/34 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/34

---

Kanne 25.3.2015 – L'Oréal v. SMHV – Theralab – (VICHY LABORATOIRES V IDÉALIA)

(Asia T-144/15)

(2015/C 171/40)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: L'Oréal (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja J. Sena Mioludo)

Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Theralab – Produtos Farmacêuticos e Nutracêuticos, Lda (Viseu, Portugali)

Menettely SMHV:ssa

Hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosat VICHY LABORATOIRES V IDÉALIA – Rekisteröintihakemus nro 11 074 391

SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 22.1.2015 asiassa R 1097/2014-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | kumoaa väiteosaston 26.2.2014 väitteestä B 002139916 tekemän päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa väiteosaston 26.2.2014 väitteestä B 002139916 tekemän päätöksen

| — | hylkää väitteen B 002139916 |
| --- | --- |

—

hylkää väitteen B 002139916

| — | hyväksyy yhteisön tavaramerkkihakemuksen nro 011074391 VICHY LABORATOIRES V IDÉALIA (+kuvio) kokonaisuudessaan |
| --- | --- |

—

hyväksyy yhteisön tavaramerkkihakemuksen nro 011074391 VICHY LABORATOIRES V IDÉALIA (+kuvio) kokonaisuudessaan

| — | velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperuste

| — | Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/34 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/34

---

Kanne 23.3.2015 – hyphen v. SMHV – Skylotec

(Asia T-146/15)

(2015/C 171/41)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: hyphen GmbH (München, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Gail)

Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Skylotec GmbH (Neuwied, Saksa)

Menettely SMHV:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki (monikolmio). Yhteisön tavaramerkki nro 2 255 537

SMHV:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 9.3.2015 asiassa R 1506/2014-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan a ja b alakohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan a ja b alakohtaa on rikottu.

| — | Asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu.

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/35 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/35

---

Kanne 1.4.2015 – Puma v. SMHV – Gemma Group (kuvio, joka esittää hyppäävää eläintä)

(Asia T-159/15)

(2015/C 171/42)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Puma (Herzogenaurach, Saksa) (edustaja: asianajaja P. González-Bueno Catalán de Ocón)

Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Gemma Group Srl (Cerasolo Ausa, Italia)

Menettely SMHV:ssa

Hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki – Rekisteröintihakemus nro 11 573 474

SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: SMHV:n viidennen valituslautakunnan 19.12.2014 asiassa R 1207/2014-5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa SMHV:n ja hakijan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa SMHV:n ja hakijan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohtaa ja 75 ja 76 artiklaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohtaa ja 75 ja 76 artiklaa on rikottu.

---

Virkamiestuomioistuin

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/36 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/36

---

Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 26.3.2015 – DO v. ESMA

(Asia F-32/14) (1)

((Henkilöstö - ESMAn henkilöstö - Väliaikainen toimihenkilö - Sopimuksen uudistamatta jättäminen - Arviointikertomus - Arviointikertomuksen laatiminen myöhässä - Yleisten ja erityisten arviointien epäjohdonmukaisuus))

(2015/C 171/43)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: DO (edustaja: asianajaja S. A. Pappas)

Vastaaja: Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen (ESMA) (asiamies: R. Vasileva, avustajinaan asianajajat D. Waelbroeck ja A. Duron)

Oikeudenkäynnin kohde

Vaatimus sen päätöksen, jolla päätettiin olla jatkamatta kantajan työsopimusta väliaikaisena toimihenkilönä kielteisen arviointikertomuksen seurauksena, ja kyseisen arviointikertomuksen kumoamisesta sekä vahingonkorvausvaatimus

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | DO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

DO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 184, 16.6.2014, s. 45.

---

| 26.5.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 171/36 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 171/36

---

Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 25.3.2015 – Necci v. komissio

(Asia F-5/15) (1)

((Henkilöstö - Virkamiehet - Eläkkeet - Kansallisessa eläkejärjestelmässä saatujen eläkeoikeuksien siirto - Työskentelyvuosien hyvittämisehdotus - Liian myöhään esitetty oikaisuvaatimus - Oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn noudattamatta jättäminen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))

(2015/C 171/44)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Claudio Necci (Auderghem, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja G. Gattinara)

Oikeudenkäynnin kohde

Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdan yleisten täytäntöönpanosäännösten 9 artiklaa koskeva lainvastaisuusväite ja kantajan eläkeoikeuksien siirtämistä unionin eläkejärjestelmään koskevan päätöksen, jolla sovelletaan uusia henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevien 11 ja 12 artiklan yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä, kumoamisvaatimus.

Määräysosa

| 1) | Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat. |
| --- | --- |

1)

Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

| 2) | Claudio Necci vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

2)

Claudio Necci vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 96, 23.3.2015, s. 26.

---