# Euroopan unionin L 166/2015

| | ISSN 1977-0812 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | L 166 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Lainsäädäntö | 58. vuosikerta30. kesäkuu 2015 |

ISSN 1977-0812

Euroopan unionin

virallinen lehti

L 166

Suomenkielinen laitos

Lainsäädäntö

58. vuosikerta30. kesäkuu 2015

---

| Sisältö | | II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset | Sivu |
| --- | --- | --- | --- |
| | | KANSAINVÄLISILLÄ SOPIMUKSILLA PERUSTETTUJEN ELINTEN ANTAMAT SÄÄDÖKSET |
| | * | Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö nro 110 – Yhdenmukaiset määräykset, jotka koskevat seuraavien hyväksyntää: | 1 |
| | * | Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö nro 120 – Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat maatalous- ja metsätraktoreihin sekä liikkuviin maastokoneisiin asennettavien polttomoottorien hyväksyntää nettotehon, nettovääntömomentin ja polttoaineen ominaiskulutuksen mittauksen osalta [2015/1000] | 170 |

Sisältö

II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

Sivu

KANSAINVÄLISILLÄ SOPIMUKSILLA PERUSTETTUJEN ELINTEN ANTAMAT SÄÄDÖKSET

*

Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö nro 110 – Yhdenmukaiset määräykset, jotka koskevat seuraavien hyväksyntää:

1

*

Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö nro 120 – Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat maatalous- ja metsätraktoreihin sekä liikkuviin maastokoneisiin asennettavien polttomoottorien hyväksyntää nettotehon, nettovääntömomentin ja polttoaineen ominaiskulutuksen mittauksen osalta [2015/1000]

170

| FI | Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.
  Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä. |
| --- | --- |

FI

Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.

Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä.

---

II Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

KANSAINVÄLISILLÄ SOPIMUKSILLA PERUSTETTUJEN ELINTEN ANTAMAT SÄÄDÖKSET

| 30.6.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 166/1 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 166/1

---

Vain alkuperäiset YK:n Euroopan talouskomission tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä on hyvä tarkastaa UN/ECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö nro 110 – Yhdenmukaiset määräykset, jotka koskevat seuraavien hyväksyntää:

| I. | Paineistettua maakaasua (CNG) ja/tai nesteytettyä maakaasua (LNG) moottorin polttoaineena käyttävien ajoneuvojen erityisosat; |
| --- | --- |

I.

Paineistettua maakaasua (CNG) ja/tai nesteytettyä maakaasua (LNG) moottorin polttoaineena käyttävien ajoneuvojen erityisosat;

| II. | Tyyppihyväksytyillä erityisosilla varustetut, paineistettua maakaasua (CNG) ja/tai nesteytettyä maakaasua (LNG) moottorin polttoaineena käyttävät ajoneuvot tällaisten erityisosien asennuksen osalta [2015/999] |
| --- | --- |

II.

Tyyppihyväksytyillä erityisosilla varustetut, paineistettua maakaasua (CNG) ja/tai nesteytettyä maakaasua (LNG) moottorin polttoaineena käyttävät ajoneuvot tällaisten erityisosien asennuksen osalta [2015/999]

Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin mukaan lukien seuraavat:

Muutossarjan 01 täydennys 2 – Voimaantulopäivä: 9. lokakuuta 2014

SISÄLLYS

SÄÄNTÖ

| 1. | Soveltamisala |
| --- | --- |

1.

| 2. | Viitteet |
| --- | --- |

2.

| 3. | Osien luokittelu |
| --- | --- |

3.

| 4. | Määritelmät |
| --- | --- |

4.

OSA I —   Paineistettua maakaasua (CNG) ja/tai nesteytettyä maakaasua (LNG) moottorin polttoaineena käyttävien ajoneuvojen erityisosien hyväksyntä

| 5. | Hyväksynnän hakeminen |
| --- | --- |

5.

| 6. | Merkinnät |
| --- | --- |

6.

| 7. | Hyväksyntä |
| --- | --- |

7.

| 8. | CNG- ja/tai LNG-osien eritelmät |
| --- | --- |

8.

| 9. | CNG- ja/tai LNG-osatyypin muutokset ja hyväksynnän laajentaminen |
| --- | --- |

9.

| 10. | (Ei käytössä) |
| --- | --- |

10.

| 11. | Tuotannon vaatimustenmukaisuus |
| --- | --- |

11.

| 12. | Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta |
| --- | --- |

12.

| 13. | (Ei käytössä) |
| --- | --- |

13.

| 14. | Tuotannon lopettaminen |
| --- | --- |

14.

| 15. | Hyväksyntätestauksesta vastaavien tutkimuslaitosten sekä tyyppihyväksyntäviranomaisten nimet ja osoitteet |
| --- | --- |

15.

OSA II —   Tyyppihyväksytyillä erityisosilla varustettujen, paineistettua maakaasua (CNG) ja/tai nesteytettyä maakaasua (LNG) moottorin polttoaineena käyttävien ajoneuvojen hyväksyntä tällaisten erityisosien asennuksen osalta

| 16. | Hyväksynnän hakeminen |
| --- | --- |

16.

| 17. | Hyväksyntä |
| --- | --- |

17.

| 18. | Paineistetun maakaasun ja/tai nesteytetyn maakaasun käyttämiseksi ajoneuvon moottorin polttoaineena tarvittavien erityisosien asentamista koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

18.

| 19. | Tuotannon vaatimustenmukaisuus |
| --- | --- |

19.

| 20. | Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta |
| --- | --- |

20.

| 21. | Ajoneuvotyypin muuttaminen ja tyyppihyväksynnän laajentaminen |
| --- | --- |

21.

| 22. | Tuotannon lopettaminen |
| --- | --- |

22.

| 23. | Hyväksyntätestauksesta vastaavien tutkimuslaitosten sekä tyyppihyväksyntäviranomaisten nimet ja osoitteet |
| --- | --- |

23.

| 24. | Siirtymäsäännökset |
| --- | --- |

24.

LIITTEET

| 1A | CNG/LNG-osien olennaiset ominaisuudet |
| --- | --- |

1A

| 1B | Ajoneuvon, moottorin ja CNG/LNG-järjestelmän olennaiset ominaisuudet |
| --- | --- |

1B

| 2A | CNG/LNG-osan tyyppihyväksyntämerkin sijoittelu |
| --- | --- |

2A

| 2B | Ilmoitus CNG/LNG-osatyypin hyväksynnästä, hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta tai tuotannon lopettamisesta säännön nro 110 nojalla |
| --- | --- |

2B

| 2C | Hyväksyntämerkkien sijoittelu |
| --- | --- |

2C

| 2D | Ilmoitus ajoneuvotyypin hyväksynnästä, hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta CNG/LNG-järjestelmän asennuksen osalta säännön nro 110 nojalla |
| --- | --- |

2D

| 3. | Polttoaineena käytettävän maakaasun säilyttämiseen ajoneuvossa säiliö |
| --- | --- |

3.

| 3A | Kaasupullot – Polttoaineena käytettävän paineistetun maakaasun (CNG) säilyttämiseen ajoneuvossa tarkoitettu suurpainepullo |
| --- | --- |

3A

| 3B | Nestesäiliöt – Polttoaineena käytettävän maakaasun säilyttämiseen ajoneuvossa tarkoitettu tyhjiöeristetty säiliö |
| --- | --- |

3B

| 4A | CNG:n automaattiventtiilin, vastaventtiilin, paineenrajoitusventtiilin, (lämpötilan vaikutuksesta aktivoituvan) paineenrajoituslaitteen, ylivirtausventtiilin ja (paineen vaikutuksesta aktivoituvan) paineenrajoituslaitteen hyväksyntää koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

4A

| 4B | Taipuisien CNG-polttoaineputkien tai -letkujen ja LNG-letkujen hyväksyntää koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

4B

| 4C | CNG-suodattimen hyväksyntää koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

4C

| 4D | CNG-paineensäätimen hyväksyntää koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

4D

| 4E | CNG-paine- ja lämpötila-anturien hyväksyntää koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

4E

| 4F | CNG-täyttöaukon suukappaleen hyväksyntää koskevat vaatimukset (täyttölaite) |
| --- | --- |

4F

| 4G | CNG:n kaasuvirtauksen säätimen ja kaasu-ilmasekoittimen, kaasusuuttimen tai polttoaineen jakeluputkiston hyväksyntää koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

4G

| 4H | Elektronisen ohjauslaitteen hyväksyntää koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

4H

| 4I | LNG-lämmönvaihtimen-höyrystimen hyväksyntää koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

4I

| 4J | LNG-täyttölaitteen hyväksyntää koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

4J

| 4K | LNG-paineensäätimen hyväksyntää koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

4K

| 4L | LNG-paine- ja/tai lämpötila-anturien hyväksyntää koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

4L

| 4M | Maakaasuilmaisimen hyväksyntää koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

4M

| 4N | LNG-sovellusten automaattiventtiilin, takaiskuventtiilin, paineenrajoitusventtiilin, paineenrajoituslaitteen, ylivirtausventtiiliin, käsikäyttöisen venttiilin ja vastaventtiilin hyväksyntää koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

4N

| 4O | LNG-polttoainepumpun hyväksyntää koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

4O

| 5 | Testausmenettelyt |
| --- | --- |

5

| 5A | Ylipainetesti (lujuustesti) |
| --- | --- |

5A

| 5B | Ulkoisen tiiviyden testi |
| --- | --- |

5B

| 5C | Sisäisen tiiviyden testi |
| --- | --- |

5C

| 5D | CNG-/LNG-yhteensopivuustesti |
| --- | --- |

5D

| 5E | Korroosionkestävyystesti |
| --- | --- |

5E

| 5F | Kuumailmankestävyys |
| --- | --- |

5F

| 5G | Otsonivanheneminen |
| --- | --- |

5G

| 5H | Lämpötilanvaihtelutesti |
| --- | --- |

5H

| 5I | Vain kaasupulloja koskeva paineenvaihtelukoe |
| --- | --- |

5I

| 5J ja 5K – | ei käytössä |
| --- | --- |

5J ja 5K –

| 5L | Kestävyyskoe (jatkuva käyttö) |
| --- | --- |

5L

| 5M | Vain CNG-kaasupulloja koskeva murtumis-/tuhoamiskoe |
| --- | --- |

5M

| 5N | Tärinänkestävyyskoe |
| --- | --- |

5N

| 5O | Toimintalämpötila-alue |
| --- | --- |

5O

| 5P | LNG – Testi alhaisessa lämpötilassa |
| --- | --- |

5P

| 5Q | Muiden kuin metalliosien yhteensopivuus lämmönvaihtonesteiden kanssa |
| --- | --- |

5Q

| 6 | Luokkien M2 ja M3, N2 ja N3 ajoneuvojen CNG-tunnusmerkintää koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

6

| 7 | Luokkien M2 ja M3, N2 ja N3 ajoneuvojen LNG-tunnusmerkintää koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

7

1.   SOVELTAMISALA

Tätä sääntöä sovelletaan

| 1.1 | Osa I | paineistettua maakaasua (CNG) ja/tai nesteytettyä maakaasua (LNG) moottorin polttoaineena käyttävien luokkiin M ja N (1) kuuluvien ajoneuvojen erityisosiin |
| --- | --- | --- |
| 1.2 | Osa II | tyyppihyväksytyillä erityisosilla varustettuihin, paineistettua maakaasua (CNG) ja tai nesteytettyä maakaasua (LNG) moottorin polttoaineena käyttäviin, luokkiin M ja N (1) kuuluviin ajoneuvoihin. |

1.1

Osa I

paineistettua maakaasua (CNG) ja/tai nesteytettyä maakaasua (LNG) moottorin polttoaineena käyttävien luokkiin M ja N (1) kuuluvien ajoneuvojen erityisosiin

1.2

Osa II

tyyppihyväksytyillä erityisosilla varustettuihin, paineistettua maakaasua (CNG) ja tai nesteytettyä maakaasua (LNG) moottorin polttoaineena käyttäviin, luokkiin M ja N (1) kuuluviin ajoneuvoihin.

2.   VIITTEET

Seuraaviin standardeihin sisältyy vaatimuksia, jotka katsotaan tämän säännön määräyksiksi niihin esitettyjen viitteiden perusteella.

| ASTM-standardit (2) |
| --- |
| ASTM B117-90 | Test method of Salt Spray (Fog) Testing |
| ASTM B154-92 | Mercurous Nitrate Test for Copper and Copper Alloys |
| ASTM D522-92 | Mandrel Bend Test of attached Organic Coatings |
| ASTM D1308-87 | Effect of Household Chemicals on Clear and Pigmented Organic Finishes |
| ASTM D2344-84 | Test Method for Apparent interlaminar Shear Strength of Parallel Fibre Composites by Short Beam Method |
| ASTM D2794-92 | Test Method for Resistance of Organic Coatings to the Effects of Rapid Deformation (Impact) |
| ASTM D3170-87 | Chipping Resistance of Coatings |
| ASTM D3418-83 | Test Method for Transition Temperatures Polymers by Thermal Analysis |
| ASTM E647-93 | Standard Test, Method for Measurement of Fatigue Crack Growth Rates |
| ASTM E813-89 | Test Method for JIC, a Measure of Fracture Toughness |
| ASTM G53-93 | Standard Practice for Operating Light and Water – Exposure Apparatus (Fluorescent UV-Condensation Type) for Exposure of non-metallic materials |
| BSI-standardit (3) |
| BS 5045 | Part 1 (1982) Transportable Gas Containers – Specification for Seamless Steel Gas Containers Above 0,5 litre Water Capacity |
| BS 7448-91 | Fracture Mechanics Toughness Tests Part I – Method for Determination of KIC, Critical COD and Critical J Values of BS PD 6493-1991. Guidance and Methods for Assessing the A Acceptability of Flaws in Fusion Welded Structures; Metallic Materials |
| EN-standardit (4) |
| EN 13322-2 2003 | Transportable gas cylinders – Refillable welded steel gas cylinders – Design and construction – Part 2: Stainless steel |
| EN ISO 5817 2003 | Arc-welded joints in steel; guidance on quality levels for imperfections |
| EN 1251-2 2000 | Cryogenic vessels. Vacuum insulated vessels of not more than 1 000 litres volume |
| EN 895:1995 | Hitsien rikkova aineenkoetus metalleille. Poikittainen vetokoe. |
| EN 910:1996 | Hitsien rikkova aineenkoetus metalleille. Taivutuskokeet |
| EN 1435:1997 | Hitsien rikkomaton aineenkoetus. Hitsausliitosten radiografinen kuvaus |
| EN 6892-1:2009 | Metallien vetokoe. |
| EN 10045-1:1990 | Metallien iskukoe. Charpyn V- ja U- koe. |
| ISO-standardit (5) |
| ISO 37 | Rubber, vulcanized or thermoplastic – Determination of tensile stress-strain properties. |
| ISO 148-1983 | Steel – Charpy Impact Test (v-notch) |
| ISO 188 | Rubber, volcanized or thermoplastic – Accelerated ageing and heat resistance tests |
| ISO 306-1987 | Muovi – termoplastiset materiaalit – Vicat-pehmenemislämpötilan määrittäminen |
| ISO 527 Pt 1-93 | Muovit – Veto-ominaisuuksien määrittäminen – Osa I: Yleiset periaatteet |
| ISO 642-79 | Teräksen karkenevuuden määritys otsapinnan sammutuskokeen avulla (Jominykoe) |
| ISO 12991 | Liquefied natural gas (LNG) – transportable tanks for use on-board vehicles |
| ISO 1307 | Kumi- ja muoviletkut. Letkujen mitat, minimi- ja maksimisisähalkaisijat ja määrämittaan katkaistujen letkujen toleranssit |
| ISO 1402 | Kumi- ja muoviletkut ja letkukokoonpanot. Nestepainekokeet |
| ISO 1431 | Rubber, vulcanized or thermoplastic – Resistance to ozone cracking |
| ISO 1436 | Rubber hoses and hose assemblies – Wire-braid-reinforced hydraulic types for oil-based or water-based fluids – Specification |
| ISO 1817 | Rubber, vulcanized or thermoplastic – Determination of the effect of liquids |
| ISO 2808-91 | Maalit ja lakat. Kalvonpaksuuden määrittäminen |
| ISO 3628-78 | Lasikuitulujitemateriaalit – Veto-ominaisuuksien määrittäminen |
| ISO 4080 | Rubber and plastics hoses and hose assemblies – Determination of permeability to gas |
| ISO 4624-78 | Maalit ja lakat. Tarttuvuuden arviointi vetokokeella |
| ISO 4672 | Rubber and plastics – Sub-ambient temperature flexibility tests |
| ISO 6982-84 | Metallit – Vetokoe |
| ISO 6506-1981 | Metallien Brinellin kovuuskoe |
| ISO 6508-1986 | Metallien Rockwellin kovuuskoe (Asteikot A, B, C, D, E, F, G, H, K) |
| ISO 7225 | Varoitusmerkit kaasupulloissa |
| ISO/DIS 7866-1992 | Maailmanlaajuiseen käyttöön tarkoitetut uudelleen täytettävät saumattomasta alumiiniseoksesta valmistetut kaasupullot – suunnittelu, valmistus, hyväksyntä |
| ISO 9001:1994 | Laadunvarmistus suunnittelu-/kehitystyössä. Tuotanto, asentaminen ja käyttö |
| ISO 9002:1994 | Laadunvarmistus tuotanto- ja asennusvaiheessa |
| ISO/DIS 12737 | Metallien lineaaris-elastisen murtumissitkeyden määrittäminen |
| ISO 12991 | Liquefied natural gas (LNG) – transportable tanks for use on-board vehicles |
| ISO 14469-1:2004 | Road Vehicles: compressed natural gas CNG refuelling connector: Osa I: 20 MPa (200 bar) connector |
| ISO 14469-2:2007 | Road Vehicles: compressed natural gas CNG refuelling connector: Osa II: 20 MPa (200 bar) connector |
| ISO 15500 | Road vehicles – Compressed natural gas (CNG) fuel system components |
| ISO 21028-1:2004 | Cryogenic vessels – Toughness requirements for materials at cryogenic temperature – Part I: Temperatures below – 80 °C |
| ISO 21029-1:2004 | Cryogenic vessels – Transportable vacuum insulated vessels of not more than 1 000 litres volume – Part I: Design, fabrication, inspection and tests |
| ISO/IEC-käsikirja 25-1990 | Testauslaboratorioiden teknistä pätevyyttä koskevat yleiset vaatimukset |
| ISO/IEC-käsikirja 48-1986 | Kolmannen osapuolen suorittama arviointi ja toimituksiin sovellettavan laatujärjestelmän rekisteröinti |
| ISO/DIS 9809 | Kannettavat saumattomasta teräksestä valmistetut kaasupullot, suunnittelu, valmistus ja testaus – Osa I: nuorrutusteräkset, joiden vetolujuus on < 1 100 MPa |
| ISO 11439 | Kaasupullot – Polttoaineena käytettävän maakaasun säilyttämiseen ajoneuvossa tarkoitettu suurpainepullo |
| NACE-standardi (6) |
| NACE TM0177-90 | Laboratory Testing of Metals for Resistance to Sulphide Stress Cracking in H2S Environments |
| ECE-säännöt (7) |
| Sääntö nro 10 | Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat ajoneuvojen hyväksyntää sähkömagneettisen yhteensopivuuden osalta |
| Yhdysvaltojen liittovaltion asetukset (8) |
| 49 CFR 393.67 | Liquid fuel tanks |
| SAE-standardit (9) |
| SAE J2343-2008 | Recommended Practice for LNG Medium and Heavy-Duty Powered Vehicles |

ASTM-standardit (2)

ASTM B117-90

Test method of Salt Spray (Fog) Testing

ASTM B154-92

Mercurous Nitrate Test for Copper and Copper Alloys

ASTM D522-92

Mandrel Bend Test of attached Organic Coatings

ASTM D1308-87

Effect of Household Chemicals on Clear and Pigmented Organic Finishes

ASTM D2344-84

Test Method for Apparent interlaminar Shear Strength of Parallel Fibre Composites by Short Beam Method

ASTM D2794-92

Test Method for Resistance of Organic Coatings to the Effects of Rapid Deformation (Impact)

ASTM D3170-87

Chipping Resistance of Coatings

ASTM D3418-83

Test Method for Transition Temperatures Polymers by Thermal Analysis

ASTM E647-93

Standard Test, Method for Measurement of Fatigue Crack Growth Rates

ASTM E813-89

Test Method for JIC, a Measure of Fracture Toughness

ASTM G53-93

Standard Practice for Operating Light and Water – Exposure Apparatus (Fluorescent UV-Condensation Type) for Exposure of non-metallic materials

BSI-standardit (3)

BS 5045

Part 1 (1982) Transportable Gas Containers – Specification for Seamless Steel Gas Containers Above 0,5 litre Water Capacity

BS 7448-91

Fracture Mechanics Toughness Tests Part I – Method for Determination of KIC, Critical COD and Critical J Values of BS PD 6493-1991. Guidance and Methods for Assessing the A Acceptability of Flaws in Fusion Welded Structures; Metallic Materials

EN-standardit (4)

EN 13322-2 2003

Transportable gas cylinders – Refillable welded steel gas cylinders – Design and construction – Part 2: Stainless steel

EN ISO 5817 2003

Arc-welded joints in steel; guidance on quality levels for imperfections

EN 1251-2 2000

Cryogenic vessels. Vacuum insulated vessels of not more than 1 000 litres volume

EN 895:1995

Hitsien rikkova aineenkoetus metalleille. Poikittainen vetokoe.

EN 910:1996

Hitsien rikkova aineenkoetus metalleille. Taivutuskokeet

EN 1435:1997

Hitsien rikkomaton aineenkoetus. Hitsausliitosten radiografinen kuvaus

EN 6892-1:2009

Metallien vetokoe.

EN 10045-1:1990

Metallien iskukoe. Charpyn V- ja U- koe.

ISO-standardit (5)

ISO 37

Rubber, vulcanized or thermoplastic – Determination of tensile stress-strain properties.

ISO 148-1983

Steel – Charpy Impact Test (v-notch)

ISO 188

Rubber, volcanized or thermoplastic – Accelerated ageing and heat resistance tests

ISO 306-1987

Muovi – termoplastiset materiaalit – Vicat-pehmenemislämpötilan määrittäminen

ISO 527 Pt 1-93

Muovit – Veto-ominaisuuksien määrittäminen – Osa I: Yleiset periaatteet

ISO 642-79

Teräksen karkenevuuden määritys otsapinnan sammutuskokeen avulla (Jominykoe)

ISO 12991

Liquefied natural gas (LNG) – transportable tanks for use on-board vehicles

ISO 1307

Kumi- ja muoviletkut. Letkujen mitat, minimi- ja maksimisisähalkaisijat ja määrämittaan katkaistujen letkujen toleranssit

ISO 1402

Kumi- ja muoviletkut ja letkukokoonpanot. Nestepainekokeet

ISO 1431

Rubber, vulcanized or thermoplastic – Resistance to ozone cracking

ISO 1436

Rubber hoses and hose assemblies – Wire-braid-reinforced hydraulic types for oil-based or water-based fluids – Specification

ISO 1817

Rubber, vulcanized or thermoplastic – Determination of the effect of liquids

ISO 2808-91

Maalit ja lakat. Kalvonpaksuuden määrittäminen

ISO 3628-78

Lasikuitulujitemateriaalit – Veto-ominaisuuksien määrittäminen

ISO 4080

Rubber and plastics hoses and hose assemblies – Determination of permeability to gas

ISO 4624-78

Maalit ja lakat. Tarttuvuuden arviointi vetokokeella

ISO 4672

Rubber and plastics – Sub-ambient temperature flexibility tests

ISO 6982-84

Metallit – Vetokoe

ISO 6506-1981

Metallien Brinellin kovuuskoe

ISO 6508-1986

Metallien Rockwellin kovuuskoe (Asteikot A, B, C, D, E, F, G, H, K)

ISO 7225

Varoitusmerkit kaasupulloissa

ISO/DIS 7866-1992

Maailmanlaajuiseen käyttöön tarkoitetut uudelleen täytettävät saumattomasta alumiiniseoksesta valmistetut kaasupullot – suunnittelu, valmistus, hyväksyntä

ISO 9001:1994

Laadunvarmistus suunnittelu-/kehitystyössä. Tuotanto, asentaminen ja käyttö

ISO 9002:1994

Laadunvarmistus tuotanto- ja asennusvaiheessa

ISO/DIS 12737

Metallien lineaaris-elastisen murtumissitkeyden määrittäminen

ISO 12991

Liquefied natural gas (LNG) – transportable tanks for use on-board vehicles

ISO 14469-1:2004

Road Vehicles: compressed natural gas CNG refuelling connector: Osa I: 20 MPa (200 bar) connector

ISO 14469-2:2007

Road Vehicles: compressed natural gas CNG refuelling connector: Osa II: 20 MPa (200 bar) connector

ISO 15500

Road vehicles – Compressed natural gas (CNG) fuel system components

ISO 21028-1:2004

Cryogenic vessels – Toughness requirements for materials at cryogenic temperature – Part I: Temperatures below – 80 °C

ISO 21029-1:2004

Cryogenic vessels – Transportable vacuum insulated vessels of not more than 1 000 litres volume – Part I: Design, fabrication, inspection and tests

ISO/IEC-käsikirja 25-1990

Testauslaboratorioiden teknistä pätevyyttä koskevat yleiset vaatimukset

ISO/IEC-käsikirja 48-1986

Kolmannen osapuolen suorittama arviointi ja toimituksiin sovellettavan laatujärjestelmän rekisteröinti

ISO/DIS 9809

Kannettavat saumattomasta teräksestä valmistetut kaasupullot, suunnittelu, valmistus ja testaus – Osa I: nuorrutusteräkset, joiden vetolujuus on < 1 100 MPa

ISO 11439

Kaasupullot – Polttoaineena käytettävän maakaasun säilyttämiseen ajoneuvossa tarkoitettu suurpainepullo

NACE-standardi (6)

NACE TM0177-90

Laboratory Testing of Metals for Resistance to Sulphide Stress Cracking in H2S Environments

ECE-säännöt (7)

Sääntö nro 10

Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat ajoneuvojen hyväksyntää sähkömagneettisen yhteensopivuuden osalta

Yhdysvaltojen liittovaltion asetukset (8)

49 CFR 393.67

Liquid fuel tanks

SAE-standardit (9)

SAE J2343-2008

Recommended Practice for LNG Medium and Heavy-Duty Powered Vehicles

3.   OSIEN LUOKITTELU

| Luokka 0 | Suurpaineosat, mukaan luettuina putket ja liitokset, joiden sisältämän CNG:n paine on yli 3 MPa ja enintään 26 MPa |
| --- | --- |
| Luokka 1 | Keskipaineosat, mukaan luettuina putket ja liitokset, joiden sisältämän CNG:n paine on yli 450 kPa ja enintään 3 000 kPa (3 MPa), |
| Luokka 2 | Pienpaineosat, mukaan luettuina putket ja liitokset, joiden sisältämän CNG:n paine on yli 20 kPa ja enintään 450 kPa |
| Luokka 3 | Varoventtiilien ja varoventtiilein suojattujen osien kaltaiset keskipaineosat, mukaan luettuina putket ja liitokset, joiden sisältämän CNG:n paine on yli 450 kPa ja enintään 3 000 kPa (3 MPa) |
| Luokka 4 | Osat, jotka ovat kosketuksissa kaasuun, jonka paine on alle 20 kPa. |
| Luokka 5 | Osat jotka ovat kosketuksissa alle – 40 °C:n ulottuvaan lämpötila-alueeseen.
  Osa voi käsittää useita pienempiä osia, joista kukin on luokiteltu omaan luokkaansa enimmäiskäyttöpaineen ja tehtävän perusteella.
  Ajoneuvoissa käytettävät CNG- ja/tai LNG-osat luokitellaan kuvan 1-1 mukaisesti käyttöpaineen, lämpötilan ja tehtävän perusteella. |

Luokka 0

Suurpaineosat, mukaan luettuina putket ja liitokset, joiden sisältämän CNG:n paine on yli 3 MPa ja enintään 26 MPa

Luokka 1

Keskipaineosat, mukaan luettuina putket ja liitokset, joiden sisältämän CNG:n paine on yli 450 kPa ja enintään 3 000 kPa (3 MPa),

Luokka 2

Pienpaineosat, mukaan luettuina putket ja liitokset, joiden sisältämän CNG:n paine on yli 20 kPa ja enintään 450 kPa

Luokka 3

Varoventtiilien ja varoventtiilein suojattujen osien kaltaiset keskipaineosat, mukaan luettuina putket ja liitokset, joiden sisältämän CNG:n paine on yli 450 kPa ja enintään 3 000 kPa (3 MPa)

Luokka 4

Osat, jotka ovat kosketuksissa kaasuun, jonka paine on alle 20 kPa.

Luokka 5

Osat jotka ovat kosketuksissa alle – 40 °C:n ulottuvaan lämpötila-alueeseen.

Osa voi käsittää useita pienempiä osia, joista kukin on luokiteltu omaan luokkaansa enimmäiskäyttöpaineen ja tehtävän perusteella.

Ajoneuvoissa käytettävät CNG- ja/tai LNG-osat luokitellaan kuvan 1-1 mukaisesti käyttöpaineen, lämpötilan ja tehtävän perusteella.

Kuva 1-1

Vuokaavio CNG- ja/tai LNG-osien luokittelusta

Yksittäisiin osaluokkiin sovellettavat testit (CNG-kaasupulloja ja LNG-säiliöitä lukuun ottamatta)

| Testi | Luokka 0 | Luokka 1 | Luokka 2 | Luokka 3 | Luokka 4 | Luokka 5 | Liite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ylipaine tai lujuus | X | X | X | X | O | X | 5A |
| Ulkoiset vuodot | X | X | X | X | O | X | 5B |
| Sisäiset vuodot | A | A | A | A | O | A | 5C |
| Kestävyyskokeet | A | A | A | A | O | A | 5L |
| CNG-/LNG-yhteensopivuus | A | A | A | A | A | A | 5D |
| Korroosionkestävyys | X | X | X | X | X | A | 5E |
| Kuumailmankestävyys | A | A | A | A | A | A | 5F |
| Otsonivanheneminen | A | A | A | A | A | A | 5G |
| Murtumis-/tuhoamiskokeet | X | O | O | O | O | A | 5M |
| Lämpötilanvaihtelu | A | A | A | A | O | A | 5H |
| Paineenvaihtelu | X | O | O | O | O | A | 5I |
| Tärinänkestävyys | A | A | A | A | O | A | 5N |
| Käyttölämpötilat | X | X | X | X | X | X | 5O |
| LNG:n matala lämpötila | O | O | O | O | O | X | 5P |
| X | = | sovelletaan. |
| O | = | ei sovelleta. |
| A | = | tarvittaessa. |

Testi

Luokka 0

Luokka 1

Luokka 2

Luokka 3

Luokka 4

Luokka 5

Liite

Ylipaine tai lujuus

X

X

X

X

O

X

5A

Ulkoiset vuodot

X

X

X

X

O

X

5B

Sisäiset vuodot

A

A

A

A

O

A

5C

Kestävyyskokeet

A

A

A

A

O

A

5L

CNG-/LNG-yhteensopivuus

A

A

A

A

A

A

5D

Korroosionkestävyys

X

X

X

X

X

A

5E

Kuumailmankestävyys

A

A

A

A

A

A

5F

Otsonivanheneminen

A

A

A

A

A

A

5G

Murtumis-/tuhoamiskokeet

X

O

O

O

O

A

5M

Lämpötilanvaihtelu

A

A

A

A

O

A

5H

Paineenvaihtelu

X

O

O

O

O

A

5I

Tärinänkestävyys

A

A

A

A

O

A

5N

Käyttölämpötilat

X

X

X

X

X

X

5O

LNG:n matala lämpötila

O

O

O

O

O

X

5P

X

=

sovelletaan.

O

=

ei sovelleta.

A

=

tarvittaessa.

4.   MÄÄRITELMÄT

| 4.1 | ’Paineella’ tarkoitetaan suhteellista painetta ilmanpaineeseen nähden, ellei toisin ole mainittu. |
| --- | --- |

4.1

’Paineella’ tarkoitetaan suhteellista painetta ilmanpaineeseen nähden, ellei toisin ole mainittu.

| 4.2 | ’Toimintapaineella’ tai ’käyttöpaineella’ tarkoitetaan vakiintunutta painetta kaasun tasaisessa 15 °C:n lämpötilassa. LNG: toimintapaineella tarkoitetaan käytössä olevalle säiliölle tarkoitettua vakiintunutta painetta – valmistajan ilmoituksen mukaisesti. |
| --- | --- |

4.2

’Toimintapaineella’ tai ’käyttöpaineella’ tarkoitetaan vakiintunutta painetta kaasun tasaisessa 15 °C:n lämpötilassa. LNG: toimintapaineella tarkoitetaan käytössä olevalle säiliölle tarkoitettua vakiintunutta painetta – valmistajan ilmoituksen mukaisesti.

| 4.3 | ’Testipaineella’ tarkoitetaan painetta, joka osaan kohdistetaan hyväksyntätestauksen aikana. LNG-säiliölle paineen säästöasetus tai moottorin edellyttämä tavanomainen LNG:n saturaatiopaine. CNG-kaasupullolle paine, jossa kaasupullo testataan hydrostaattisesti. |
| --- | --- |

4.3

’Testipaineella’ tarkoitetaan painetta, joka osaan kohdistetaan hyväksyntätestauksen aikana. LNG-säiliölle paineen säästöasetus tai moottorin edellyttämä tavanomainen LNG:n saturaatiopaine. CNG-kaasupullolle paine, jossa kaasupullo testataan hydrostaattisesti.

| 4.4 | ’Käyttöpaineella’ tarkoitetaan enimmäispainetta, joka osaan on tarkoitus kohdistaa ja jonka perusteella määritellään sen lujuus. CNG-kaasupullolle vakiintunut 20 MPa:n paine tasaisessa 15 °C:n lämpötilassa. LNG-säiliölle LNG-säiliön ensisijaisen paineentasausventtiilin asetuksen paine. |
| --- | --- |

4.4

’Käyttöpaineella’ tarkoitetaan enimmäispainetta, joka osaan on tarkoitus kohdistaa ja jonka perusteella määritellään sen lujuus. CNG-kaasupullolle vakiintunut 20 MPa:n paine tasaisessa 15 °C:n lämpötilassa. LNG-säiliölle LNG-säiliön ensisijaisen paineentasausventtiilin asetuksen paine.

| 4.5 | ’Käyttölämpötiloilla’ tarkoitetaan liitteessä 5O esitettyjen lämpötilan ääriarvojen vaihteluväliä, jossa erityisosa toimii turvallisesti ja moitteettomasti ja jota varten se on suunniteltu ja hyväksytty. |
| --- | --- |

4.5

’Käyttölämpötiloilla’ tarkoitetaan liitteessä 5O esitettyjen lämpötilan ääriarvojen vaihteluväliä, jossa erityisosa toimii turvallisesti ja moitteettomasti ja jota varten se on suunniteltu ja hyväksytty.

| 4.6 | ’Erityisosalla’ tarkoitetaan seuraavia:






  a) | säiliö (pullo tai säiliö); |
| --- | --- | --- |

4.6

’Erityisosalla’ tarkoitetaan seuraavia:

a)

säiliö (pullo tai säiliö);

| b) | säiliöön asennetut lisävarusteet; |
| --- | --- |

b)

säiliöön asennetut lisävarusteet;

| c) | paineensäädin; |
| --- | --- |

c)

paineensäädin;

| d) | automaattiventtiili; |
| --- | --- |

d)

automaattiventtiili;

| e) | käsikäyttöinen venttiili; |
| --- | --- |

e)

käsikäyttöinen venttiili;

| f) | kaasunsyöttölaite; |
| --- | --- |

f)

kaasunsyöttölaite;

| g) | kaasuvirtauksen säädin; |
| --- | --- |

g)

kaasuvirtauksen säädin;

| h) | taipuisa polttoaineputki; |
| --- | --- |

h)

taipuisa polttoaineputki;

| i) | jäykkä polttoaineputki; |
| --- | --- |

i)

jäykkä polttoaineputki;

| j) | täyttöaukon suukappale tai täyttölaite; |
| --- | --- |

j)

täyttöaukon suukappale tai täyttölaite;

| k) | vastaventtiili; |
| --- | --- |

k)

vastaventtiili;

| l) | paineenrajoitusventtiili (paineventtiili): ensisijainen ja toissijainen; |
| --- | --- |

l)

paineenrajoitusventtiili (paineventtiili): ensisijainen ja toissijainen;

| m) | paineenrajoituslaite (lämpötilan vaikutuksesta aktivoituva); |
| --- | --- |

m)

paineenrajoituslaite (lämpötilan vaikutuksesta aktivoituva);

| n) | suodatin; |
| --- | --- |

n)

suodatin;

| o) | paine- tai lämpötila-anturi/paineen- tai lämpötilanilmaisin; |
| --- | --- |

o)

paine- tai lämpötila-anturi/paineen- tai lämpötilanilmaisin;

| p) | ylivirtausventtiili; |
| --- | --- |

p)

ylivirtausventtiili;

| q) | huoltoventtiili; |
| --- | --- |

q)

huoltoventtiili;

| r) | elektroninen ohjauslaite; |
| --- | --- |

r)

elektroninen ohjauslaite;

| s) | kaasutiivis kotelo; |
| --- | --- |

s)

kaasutiivis kotelo;

| t) | liitin; |
| --- | --- |

t)

liitin;

| u) | tuuletusletku; |
| --- | --- |

u)

tuuletusletku;

| v) | paineenrajoituslaite (paineen vaikutuksesta aktivoituva); |
| --- | --- |

v)

paineenrajoituslaite (paineen vaikutuksesta aktivoituva);

| w) | polttoaineen jakeluputkisto; |
| --- | --- |

w)

polttoaineen jakeluputkisto;

| x) | lämmönvaihdin/höyrystin; |
| --- | --- |

x)

lämmönvaihdin/höyrystin;

| y) | maakaasuilmaisin; |
| --- | --- |

y)

maakaasuilmaisin;

| z) | polttoainepumppu (LNG:tä varten). |
| --- | --- |

z)

polttoainepumppu (LNG:tä varten).

| 4.7 | ’Monitoimiosalla’ tarkoitetaan kaikkia edellä mainittuja erityisosia yhdistettyinä tai toisiinsa liitettyinä. |
| --- | --- |

4.7

’Monitoimiosalla’ tarkoitetaan kaikkia edellä mainittuja erityisosia yhdistettyinä tai toisiinsa liitettyinä.

| 4.8 | ’Ajoneuvon hyväksynnällä’ tarkoitetaan luokkien M ja N ajoneuvotyypin hyväksyntää siihen alkuperäisenä varustuksena kuuluvan moottorin polttoainejärjestelmänä käytettävän CNG ja/tai LNG-järjestelmän osalta. |
| --- | --- |

4.8

’Ajoneuvon hyväksynnällä’ tarkoitetaan luokkien M ja N ajoneuvotyypin hyväksyntää siihen alkuperäisenä varustuksena kuuluvan moottorin polttoainejärjestelmänä käytettävän CNG ja/tai LNG-järjestelmän osalta.

| 4.9 | ’Ajoneuvotyypillä’ tarkoitetaan ajoneuvoja, joihin on asennettu erityisosia paineistetun maakaasun (CNG) ja/tai nesteytetyn maakaasun (LNG) käyttämiseksi moottorin polttoaineena, ja jotka eivät poikkea toisistaan seuraavien seikkojen osalta:






  4.9.1 | valmistaja, |
| --- | --- | --- |

4.9

’Ajoneuvotyypillä’ tarkoitetaan ajoneuvoja, joihin on asennettu erityisosia paineistetun maakaasun (CNG) ja/tai nesteytetyn maakaasun (LNG) käyttämiseksi moottorin polttoaineena, ja jotka eivät poikkea toisistaan seuraavien seikkojen osalta:

4.9.1

valmistaja,

| 4.9.2 | valmistajan antama tyyppinimi, |
| --- | --- |

4.9.2

valmistajan antama tyyppinimi,

| 4.9.3 | olennaiset suunnitteluun ja valmistukseen liittyvät tekijät:






  4.9.3.1 | alusta/lattiakaukalo (ilmeiset ja perusluonteiset erot), |
| --- | --- | --- |

4.9.3

olennaiset suunnitteluun ja valmistukseen liittyvät tekijät:

4.9.3.1

alusta/lattiakaukalo (ilmeiset ja perusluonteiset erot),

| 4.9.3.2 | CNG- ja/tai LNG-varusteiden asennus (ilmeiset ja perusluonteiset erot). |
| --- | --- |

4.9.3.2

CNG- ja/tai LNG-varusteiden asennus (ilmeiset ja perusluonteiset erot).

| 4.10 | ’CNG-järjestelmällä’ tarkoitetaan osista (säiliöt tai kaasupullot, venttiilit, taipuisat polttoaineputket jne.) ja liitososista (jäykät polttoaineputket, putkiliittimet jne.) koottua kokoonpanoa, joka on asennettu paineistettua maakaasua (CNG) moottorin polttoaineena käyttäviin ajoneuvoihin. |
| --- | --- |

4.10

’CNG-järjestelmällä’ tarkoitetaan osista (säiliöt tai kaasupullot, venttiilit, taipuisat polttoaineputket jne.) ja liitososista (jäykät polttoaineputket, putkiliittimet jne.) koottua kokoonpanoa, joka on asennettu paineistettua maakaasua (CNG) moottorin polttoaineena käyttäviin ajoneuvoihin.

| 4.11 | ’LNG-järjestelmällä’ tarkoitetaan osista (säiliöt, venttiilit, taipuisat polttoaineputket jne.) ja liitososista (polttoaineputket, liittimet jne.) koottua kokoonpanoa, joka on asennettu nesteytettyä maakaasua (LNG) moottorin polttoaineena käyttäviin ajoneuvoihin, sekä siihen liittyvä osia höyrystimeen asti ja se mukaan luettuna. Muut höyrystimen jälkeen tulevat osat katsotaan CNG-osiksi. |
| --- | --- |

4.11

’LNG-järjestelmällä’ tarkoitetaan osista (säiliöt, venttiilit, taipuisat polttoaineputket jne.) ja liitososista (polttoaineputket, liittimet jne.) koottua kokoonpanoa, joka on asennettu nesteytettyä maakaasua (LNG) moottorin polttoaineena käyttäviin ajoneuvoihin, sekä siihen liittyvä osia höyrystimeen asti ja se mukaan luettuna. Muut höyrystimen jälkeen tulevat osat katsotaan CNG-osiksi.

| 4.12 | ’Säiliöllä’ tai kaasupullolla tarkoitetaan mitä tahansa paineistetun maakaasun varastointijärjestelmää. |
| --- | --- |

4.12

’Säiliöllä’ tai kaasupullolla tarkoitetaan mitä tahansa paineistetun maakaasun varastointijärjestelmää.

| 4.13 | ’Säiliötyypillä’ tarkoitetaan säiliöitä, jotka eivät poikkea toisistaan liitteessä 3A esitettyjen mittojen ja materiaalien osalta.






  4.13.1 | Säiliöt jaetaan seuraaviin ryhmiin:






  CNG-1 | metalli, |
| --- | --- | --- | --- |
| CNG-2 | metallivuoraus, joka on vahvennettu hartsikyllästetyillä jatkuvilla filamenttikuiduilla (lieriöosa päällystetty) |
| CNG-3 | metallivuoraus, joka on vahvennettu hartsikyllästetyillä jatkuvilla filamenttikuiduilla (kokonaan päällystetty) |
| CNG-4 | hartsikyllästetyistä jatkuvista filamenttikuiduista tehty päällyste, jossa vuoraus on muuta ainetta kuin metallia (kokonaan komposiittimateriaalia). |

4.13

’Säiliötyypillä’ tarkoitetaan säiliöitä, jotka eivät poikkea toisistaan liitteessä 3A esitettyjen mittojen ja materiaalien osalta.

4.13.1

Säiliöt jaetaan seuraaviin ryhmiin:

CNG-1

metalli,

CNG-2

metallivuoraus, joka on vahvennettu hartsikyllästetyillä jatkuvilla filamenttikuiduilla (lieriöosa päällystetty)

CNG-3

metallivuoraus, joka on vahvennettu hartsikyllästetyillä jatkuvilla filamenttikuiduilla (kokonaan päällystetty)

CNG-4

hartsikyllästetyistä jatkuvista filamenttikuiduista tehty päällyste, jossa vuoraus on muuta ainetta kuin metallia (kokonaan komposiittimateriaalia).

| 4.14 | ’Säilöllä’ tai astialla tarkoitetaan mitä tahansa nesteytetyn maakaasun varastointijärjestelmää. |
| --- | --- |

4.14

’Säilöllä’ tai astialla tarkoitetaan mitä tahansa nesteytetyn maakaasun varastointijärjestelmää.

| 4.15 | ’Säiliötyypillä’ tarkoitetaan säiliöitä, jotka eivät poikkea toisistaan liitteessä 3B esitettyjen mittojen ja materiaalien osalta. |
| --- | --- |

4.15

’Säiliötyypillä’ tarkoitetaan säiliöitä, jotka eivät poikkea toisistaan liitteessä 3B esitettyjen mittojen ja materiaalien osalta.

| 4.16 | ’Säiliöön asennetuilla lisävarusteilla’ tarkoitetaan seuraavia joko erillisiä tai yhdistettyjä osia (mutta ei pelkästään niitä), kun ne on asennettu säiliöön:






  4.16.1 | ’Käsikäyttöisellä venttiilillä’ tarkoitetaan venttiiliä, jota käytetään manuaalisesti. |
| --- | --- | --- |

4.16

’Säiliöön asennetuilla lisävarusteilla’ tarkoitetaan seuraavia joko erillisiä tai yhdistettyjä osia (mutta ei pelkästään niitä), kun ne on asennettu säiliöön:

4.16.1

’Käsikäyttöisellä venttiilillä’ tarkoitetaan venttiiliä, jota käytetään manuaalisesti.

| 4.16.2 | ’Paineanturilla/paineenilmaisimella’ tarkoitetaan paineistettua laitetta, joka ilmaisee kaasun tai nesteen paineen. |
| --- | --- |

4.16.2

’Paineanturilla/paineenilmaisimella’ tarkoitetaan paineistettua laitetta, joka ilmaisee kaasun tai nesteen paineen.

| 4.16.3 | ’Ylivirtausventtiilillä’ tarkoitetaan venttiiliä, joka automaattisesti katkaisee kaasuvirtauksen tai pienentää sitä, kun virta ylittää määritetyn laskenta-arvon. |
| --- | --- |

4.16.3

’Ylivirtausventtiilillä’ tarkoitetaan venttiiliä, joka automaattisesti katkaisee kaasuvirtauksen tai pienentää sitä, kun virta ylittää määritetyn laskenta-arvon.

| 4.16.4 | ’Kaasutiiviillä kotelolla’ tarkoitetaan järjestelmää, joka johtaa kaasuvuodon ajoneuvon ulkopuolelle, tuuletusletku mukaan luettuna. |
| --- | --- |

4.16.4

’Kaasutiiviillä kotelolla’ tarkoitetaan järjestelmää, joka johtaa kaasuvuodon ajoneuvon ulkopuolelle, tuuletusletku mukaan luettuna.

| 4.17 | ’Venttiilillä’ tarkoitetaan laitetta, jonka avulla nesteen virtausta voi säädellä. |
| --- | --- |

4.17

’Venttiilillä’ tarkoitetaan laitetta, jonka avulla nesteen virtausta voi säädellä.

| 4.18 | ’Automaattiventtiilillä’ tarkoitetaan venttiiliä, joka ei ole käsikäyttöinen. |
| --- | --- |

4.18

’Automaattiventtiilillä’ tarkoitetaan venttiiliä, joka ei ole käsikäyttöinen.

| 4.19 | ’Automaattisella kaasupullonventtiilillä’ tarkoitetaan automaattiventtiiliä, joka on asennettu kiinteästi kaasupulloon ja joka säätelee kaasun virtausta polttoainejärjestelmään. Automaattista kaasupullonventtiiliä kutsutaan myös kauko-ohjattavaksi huoltoventtiiliksi. |
| --- | --- |

4.19

’Automaattisella kaasupullonventtiilillä’ tarkoitetaan automaattiventtiiliä, joka on asennettu kiinteästi kaasupulloon ja joka säätelee kaasun virtausta polttoainejärjestelmään. Automaattista kaasupullonventtiiliä kutsutaan myös kauko-ohjattavaksi huoltoventtiiliksi.

| 4.20 | ’Yksisuuntaventtiilillä’ tai ’vastaventtiilillä’ tarkoitetaan automaattiventtiiliä, jonka kautta kaasu voi virrata vain toiseen suuntaan. |
| --- | --- |

4.20

’Yksisuuntaventtiilillä’ tai ’vastaventtiilillä’ tarkoitetaan automaattiventtiiliä, jonka kautta kaasu voi virrata vain toiseen suuntaan.

| 4.21 | ’Ylivirtausventtiilillä’ (liiallista virtausta rajoittava laite) tarkoitetaan laitetta, joka automaattisesti katkaisee kaasun tai nesteen virtauksen tai pienentää sitä, kun virta ylittää määritetyn laskenta-arvon. |
| --- | --- |

4.21

’Ylivirtausventtiilillä’ (liiallista virtausta rajoittava laite) tarkoitetaan laitetta, joka automaattisesti katkaisee kaasun tai nesteen virtauksen tai pienentää sitä, kun virta ylittää määritetyn laskenta-arvon.

| 4.22 | ’Käsikäyttöisellä venttiilillä’ tarkoitetaan pulloon tai säiliöön kiinteästi asennettua venttiiliä. |
| --- | --- |

4.22

’Käsikäyttöisellä venttiilillä’ tarkoitetaan pulloon tai säiliöön kiinteästi asennettua venttiiliä.

| 4.23 | ’Paineenrajoitusventtiilillä (paineventtiilillä)’ tarkoitetaan laitetta, joka estää ennalta määritetyn vastasuuntapaineen ylittymisen. |
| --- | --- |

4.23

’Paineenrajoitusventtiilillä (paineventtiilillä)’ tarkoitetaan laitetta, joka estää ennalta määritetyn vastasuuntapaineen ylittymisen.

| 4.24 | ’Huoltoventtiilillä’ tarkoitetaan eristysventtiiliä, joka on suljettu vain ajoneuvon huollon aikana. |
| --- | --- |

4.24

’Huoltoventtiilillä’ tarkoitetaan eristysventtiiliä, joka on suljettu vain ajoneuvon huollon aikana.

| 4.25 | ’Suodattimella’ tarkoitetaan suojakangasta, joka poistaa kaasu- tai nestevirrasta vieraat esineet. |
| --- | --- |

4.25

’Suodattimella’ tarkoitetaan suojakangasta, joka poistaa kaasu- tai nestevirrasta vieraat esineet.

| 4.26 | ’Liitoksella’ tarkoitetaan putkissa tai letkuissa käytettävää liitintä. |
| --- | --- |

4.26

’Liitoksella’ tarkoitetaan putkissa tai letkuissa käytettävää liitintä.

| 4.27 | ’LNG-polttoainepumpulla’ tarkoitetaan laitetta, jolla syötetään LNG:tä moottoriin lisäämällä väliaineen (nesteen tai kaasun) painetta. |
| --- | --- |

4.27

’LNG-polttoainepumpulla’ tarkoitetaan laitetta, jolla syötetään LNG:tä moottoriin lisäämällä väliaineen (nesteen tai kaasun) painetta.

| 4.28 | ’Taipuisilla polttoaineputkilla’ tarkoitetaan taipuisia putkia tai letkuja, joissa maakaasu virtaa. |
| --- | --- |

4.28

’Taipuisilla polttoaineputkilla’ tarkoitetaan taipuisia putkia tai letkuja, joissa maakaasu virtaa.

| 4.29 | ’Jäykillä polttoaineputkilla’ tarkoitetaan putkia, joiden ei ole normaalissa käytössä tarkoitus taipua ja joissa maakaasu virtaa. |
| --- | --- |

4.29

’Jäykillä polttoaineputkilla’ tarkoitetaan putkia, joiden ei ole normaalissa käytössä tarkoitus taipua ja joissa maakaasu virtaa.

| 4.30 | ’Kaasun syöttölaitteella’ tarkoitetaan laitetta, jolla kaasumaista polttoainetta johdetaan moottorin imusarjaan (kaasutin tai polttoainesuutin). |
| --- | --- |

4.30

’Kaasun syöttölaitteella’ tarkoitetaan laitetta, jolla kaasumaista polttoainetta johdetaan moottorin imusarjaan (kaasutin tai polttoainesuutin).

| 4.31 | ’Kaasu-ilmasekoittimella’ tarkoitetaan laitetta, joka sekoittaa kaasumaisen polttoaineen ja tuloilman moottoria varten. |
| --- | --- |

4.31

’Kaasu-ilmasekoittimella’ tarkoitetaan laitetta, joka sekoittaa kaasumaisen polttoaineen ja tuloilman moottoria varten.

| 4.32 | ’Kaasusuuttimella’ tarkoitetaan laitetta, jolla kaasumaista polttoainetta johdetaan moottoriin tai siihen liitettyyn sisäänottojärjestelmään. |
| --- | --- |

4.32

’Kaasusuuttimella’ tarkoitetaan laitetta, jolla kaasumaista polttoainetta johdetaan moottoriin tai siihen liitettyyn sisäänottojärjestelmään.

| 4.33 | ’Kaasuvirtauksen säätimellä’ tarkoitetaan kaasuvirtausta rajoittavaa laitetta, joka on asennettu paineensäätimen alapuolelle ja joka säätelee kaasun virtausta moottoriin. |
| --- | --- |

4.33

’Kaasuvirtauksen säätimellä’ tarkoitetaan kaasuvirtausta rajoittavaa laitetta, joka on asennettu paineensäätimen alapuolelle ja joka säätelee kaasun virtausta moottoriin.

| 4.34 | ’Paineensäätimellä’ tarkoitetaan laitetta, jolla säädellään CNG:n tai LNG:n painetta johdettaessa sitä moottoriin. |
| --- | --- |

4.34

’Paineensäätimellä’ tarkoitetaan laitetta, jolla säädellään CNG:n tai LNG:n painetta johdettaessa sitä moottoriin.

| 4.35 | ’Paineenrajoituslaitteella (lämpötilaliipaistu)’ tarkoitetaan kertakäyttöistä laitetta, jonka käynnistää liian korkea lämpötila ja/tai paine ja joka johtaa kaasun pois, jotta kaasupullo ei rikkoutuisi. |
| --- | --- |

4.35

’Paineenrajoituslaitteella (lämpötilaliipaistu)’ tarkoitetaan kertakäyttöistä laitetta, jonka käynnistää liian korkea lämpötila ja/tai paine ja joka johtaa kaasun pois, jotta kaasupullo ei rikkoutuisi.

| 4.36 | ’Paineenrajoituslaitteella (paineen vaikutuksesta aktivoituva)’ (tästä laitteesta käytetään joskus nimitystä ’murtolevy’) tarkoitetaan kertakäyttöistä laitetta, jonka käynnistää liian korkea paine ja joka estää ennalta määritetyn vastasuuntapaineen ylittymisen. |
| --- | --- |

4.36

’Paineenrajoituslaitteella (paineen vaikutuksesta aktivoituva)’ (tästä laitteesta käytetään joskus nimitystä ’murtolevy’) tarkoitetaan kertakäyttöistä laitetta, jonka käynnistää liian korkea paine ja joka estää ennalta määritetyn vastasuuntapaineen ylittymisen.

| 4.37 | ’Täyttöaukon suukappaleella tai täyttölaitteella’ tarkoitetaan ajoneuvoon asennettua laitetta, jota käytetään säiliön täyttämiseen huoltoasemalla. |
| --- | --- |

4.37

’Täyttöaukon suukappaleella tai täyttölaitteella’ tarkoitetaan ajoneuvoon asennettua laitetta, jota käytetään säiliön täyttämiseen huoltoasemalla.

| 4.38 | ’Elektronisella ohjauslaitteella (CNG/LNG)’ tarkoitetaan laitetta, joka valvoo moottorin kaasuntarvetta ja muita moottorin muuttujia ja sulkee automaattisesti automaattiventtiilin turvallisuussyiden niin vaatiessa. |
| --- | --- |

4.38

’Elektronisella ohjauslaitteella (CNG/LNG)’ tarkoitetaan laitetta, joka valvoo moottorin kaasuntarvetta ja muita moottorin muuttujia ja sulkee automaattisesti automaattiventtiilin turvallisuussyiden niin vaatiessa.

| 4.39 | Edellä 4.17–4.38 kohdassa mainittujen osien ’osatyypeillä’ tarkoitetaan osia, joiden olennaiset ominaisuudet, kuten materiaalit, käyttöpaine ja käyttölämpötilat, eivät poikkea toisistaan. |
| --- | --- |

4.39

Edellä 4.17–4.38 kohdassa mainittujen osien ’osatyypeillä’ tarkoitetaan osia, joiden olennaiset ominaisuudet, kuten materiaalit, käyttöpaine ja käyttölämpötilat, eivät poikkea toisistaan.

| 4.40 | Edellä 4.38 kohdassa mainitulla ’elektronisen ohjauslaitteen tyypillä’ tarkoitetaan osia, joiden olennaiset ominaisuudet, kuten perusohjelmistoperiaatteet, eivät poikkea toisistaan vähäisiä muutoksia lukuun ottamatta. |
| --- | --- |

4.40

Edellä 4.38 kohdassa mainitulla ’elektronisen ohjauslaitteen tyypillä’ tarkoitetaan osia, joiden olennaiset ominaisuudet, kuten perusohjelmistoperiaatteet, eivät poikkea toisistaan vähäisiä muutoksia lukuun ottamatta.

| 4.41 | ’Lämmönvaihtimella/höyrystimellä’ tarkoitetaan laitetta, jolla LNG:n tila muutetaan CNG:ksi. |
| --- | --- |

4.41

’Lämmönvaihtimella/höyrystimellä’ tarkoitetaan laitetta, jolla LNG:n tila muutetaan CNG:ksi.

| 4.42 | ’Nesteytetyllä maakaasulla (LNG)’ tarkoitetaan kryogeenistä fluidia, joka saadaan aikaan laskemalla maakaasun lämpötila noin – 161,7 °C:seen ilmanpaineessa ja jota säilytetään käyttäväksi ajoneuvon polttoaineena. |
| --- | --- |

4.42

’Nesteytetyllä maakaasulla (LNG)’ tarkoitetaan kryogeenistä fluidia, joka saadaan aikaan laskemalla maakaasun lämpötila noin – 161,7 °C:seen ilmanpaineessa ja jota säilytetään käyttäväksi ajoneuvon polttoaineena.

| 4.43 | ’Paineistetulla maakaasulla (CNG)’ tarkoitetaan maakaasua, joka on paineistettu ja jota säilytetään käyttäväksi ajoneuvon polttoaineena. |
| --- | --- |

4.43

’Paineistetulla maakaasulla (CNG)’ tarkoitetaan maakaasua, joka on paineistettu ja jota säilytetään käyttäväksi ajoneuvon polttoaineena.

| 4.44 | ’Höyrystymishävikillä’ tarkoitetaan kaasua, jota syntyy haihtumalla LNG:stä ilman lämmön vaikutuksesta. |
| --- | --- |

4.44

’Höyrystymishävikillä’ tarkoitetaan kaasua, jota syntyy haihtumalla LNG:stä ilman lämmön vaikutuksesta.

| 4.45 | ’Kaasunpoistolla’ tarkoitetaan höyryjen päästöä säilytysastiasta tai -säiliöstä. |
| --- | --- |

4.45

’Kaasunpoistolla’ tarkoitetaan höyryjen päästöä säilytysastiasta tai -säiliöstä.

| 4.46 | ’Kaasunpoistojärjestelmällä’ tarkoitetaan järjestelmää, joka valvoo maakaasun päästöä LNG-varastointijärjestelmästä. |
| --- | --- |

4.46

’Kaasunpoistojärjestelmällä’ tarkoitetaan järjestelmää, joka valvoo maakaasun päästöä LNG-varastointijärjestelmästä.

| 4.47 | ’Armeerauksella (auto-frettage)’ tarkoitetaan paineistusmenetelmää, jota käytetään valmistettaessa metallivuorattuja komposiittikaasupulloja ja jossa vuoraus venytetään myötörajansa yli niin, että venytys riittää aiheuttamaan pysyvän plastisen muodonmuutoksen, minkä seurauksena vuorauksessa on puristusjännityksiä ja kuiduissa on vetojännityksiä sisäisen paineen ollessa nolla. |
| --- | --- |

4.47

’Armeerauksella (auto-frettage)’ tarkoitetaan paineistusmenetelmää, jota käytetään valmistettaessa metallivuorattuja komposiittikaasupulloja ja jossa vuoraus venytetään myötörajansa yli niin, että venytys riittää aiheuttamaan pysyvän plastisen muodonmuutoksen, minkä seurauksena vuorauksessa on puristusjännityksiä ja kuiduissa on vetojännityksiä sisäisen paineen ollessa nolla.

| 4.48 | ’Armeerauspaineella’ tarkoitetaan päällystetyssä pullossa ollutta painetta, jossa vaadittu jännitysten jakautuminen vuorauksen ja päällysteen välillä on saatu aikaan. |
| --- | --- |

4.48

’Armeerauspaineella’ tarkoitetaan päällystetyssä pullossa ollutta painetta, jossa vaadittu jännitysten jakautuminen vuorauksen ja päällysteen välillä on saatu aikaan.

| 4.49 | ’Erällä komposiittikaasupulloja’ tarkoitetaan erää eli joukkoa kaasupulloja, jotka on valmistettu perättäin soveltuvista vuorauksista, jotka ovat samankokoisia, samoin suunniteltuja ja joiden eritellyt valmistusmateriaalit ja tuotantoprosessit ovat samat. |
| --- | --- |

4.49

’Erällä komposiittikaasupulloja’ tarkoitetaan erää eli joukkoa kaasupulloja, jotka on valmistettu perättäin soveltuvista vuorauksista, jotka ovat samankokoisia, samoin suunniteltuja ja joiden eritellyt valmistusmateriaalit ja tuotantoprosessit ovat samat.

| 4.50 | ’Erällä metallikaasupulloja ja -vuorauksia’ tarkoitetaan erää eli joukkoa metallikaasupulloja tai -vuorauksia, jotka on valmistettu perättäin ja joiden nimellisläpimitta, seinän paksuus ja malli ovat sama ja jotka on valmistettu samoista eritellyistä valmistusmateriaaleista; niiden tuotantoprosessi on sama, ne on varustettu tuotantoa ja lämpökäsittelyä varten samoin ja lämpökäsittelyssä sovellettu aika, lämpötila ja ilmaolosuhteet ovat samat. |
| --- | --- |

4.50

’Erällä metallikaasupulloja ja -vuorauksia’ tarkoitetaan erää eli joukkoa metallikaasupulloja tai -vuorauksia, jotka on valmistettu perättäin ja joiden nimellisläpimitta, seinän paksuus ja malli ovat sama ja jotka on valmistettu samoista eritellyistä valmistusmateriaaleista; niiden tuotantoprosessi on sama, ne on varustettu tuotantoa ja lämpökäsittelyä varten samoin ja lämpökäsittelyssä sovellettu aika, lämpötila ja ilmaolosuhteet ovat samat.

| 4.51 | ’Erällä muita kuin metallivuorauksia’ tarkoitetaan erää eli joukkoa muita kuin metallivuorauksia, jotka on valmistettu perättäin ja joiden nimellisläpimitta, seinän paksuus ja malli ovat samoja ja joiden eritellyt valmistusmateriaalit ja tuotantoprosessit ovat samat. |
| --- | --- |

4.51

’Erällä muita kuin metallivuorauksia’ tarkoitetaan erää eli joukkoa muita kuin metallivuorauksia, jotka on valmistettu perättäin ja joiden nimellisläpimitta, seinän paksuus ja malli ovat samoja ja joiden eritellyt valmistusmateriaalit ja tuotantoprosessit ovat samat.

| 4.52 | ’Erän rajaamisella’ tarkoitetaan, että erässä ei missään tapauksessa saa olla enempää kuin 200 valmista kaasupulloa tai vuorausta (joihin ei lueta mukaan ainetta rikkovaan kokeeseen käytettäviä kaasupulloja tai vuorauksia) tai yhdessä vuorossa tuotettu määrä, sen mukaan kumpi on suurempi. |
| --- | --- |

4.52

’Erän rajaamisella’ tarkoitetaan, että erässä ei missään tapauksessa saa olla enempää kuin 200 valmista kaasupulloa tai vuorausta (joihin ei lueta mukaan ainetta rikkovaan kokeeseen käytettäviä kaasupulloja tai vuorauksia) tai yhdessä vuorossa tuotettu määrä, sen mukaan kumpi on suurempi.

| 4.53 | ’Komposiittikaasupullolla’ tarkoitetaan kaasupulloa, jossa hartsikyllästetyt jatkuvat filamenttikuidut on puolattu metallista tai muusta materiaalista kuin metallista valmistetun vuorauksen ympärille. Komposiittikaasupulloista, joissa on muu kuin metallivuoraus, käytetään nimitystä ”kokonaan komposiittimateriaalista valmistettu kaasupullo”. |
| --- | --- |

4.53

’Komposiittikaasupullolla’ tarkoitetaan kaasupulloa, jossa hartsikyllästetyt jatkuvat filamenttikuidut on puolattu metallista tai muusta materiaalista kuin metallista valmistetun vuorauksen ympärille. Komposiittikaasupulloista, joissa on muu kuin metallivuoraus, käytetään nimitystä ”kokonaan komposiittimateriaalista valmistettu kaasupullo”.

| 4.54 | ’Valvotulla jännityspuolauksella’ tarkoitetaan metallivuorattujen lieriöosastaan päällystettyjen komposiittikaasupullojen valmistuksessa käytettävää prosessia, jossa saadaan aikaan puristusjännityksiä vuorauksessa ja vetojännityksiä päällysteessä sisäisen paineen ollessa nolla puolaamalla vahvistefilamenttikuituja huomattavan korkealla jännityksellä. |
| --- | --- |

4.54

’Valvotulla jännityspuolauksella’ tarkoitetaan metallivuorattujen lieriöosastaan päällystettyjen komposiittikaasupullojen valmistuksessa käytettävää prosessia, jossa saadaan aikaan puristusjännityksiä vuorauksessa ja vetojännityksiä päällysteessä sisäisen paineen ollessa nolla puolaamalla vahvistefilamenttikuituja huomattavan korkealla jännityksellä.

| 4.55 | ’Täyttöpaineella’ tarkoitetaan kaasun painetta kaasupullossa heti täyttämisen jälkeen. |
| --- | --- |

4.55

’Täyttöpaineella’ tarkoitetaan kaasun painetta kaasupullossa heti täyttämisen jälkeen.

| 4.56 | ’Valmiilla kaasupulloilla’ tarkoitetaan normaalia tuotantoa edustavia käyttövalmiita kaasupulloja, joihin on liitetty tunnistusmerkit ja ulkopinnoite, mukaan luettuna valmistajan määrittelemä kiinteä eristys, mutta joissa ei ole muuta eristystä tai suojausta kuin siihen kiinteästi kuuluvat. |
| --- | --- |

4.56

’Valmiilla kaasupulloilla’ tarkoitetaan normaalia tuotantoa edustavia käyttövalmiita kaasupulloja, joihin on liitetty tunnistusmerkit ja ulkopinnoite, mukaan luettuna valmistajan määrittelemä kiinteä eristys, mutta joissa ei ole muuta eristystä tai suojausta kuin siihen kiinteästi kuuluvat.

| 4.57 | ’Täyspäällysteellä’ tarkoitetaan päällystettä, jossa vahvistefilamenttikuidut on puolattu sekä pullon kehän että akselin suuntaisesti. |
| --- | --- |

4.57

’Täyspäällysteellä’ tarkoitetaan päällystettä, jossa vahvistefilamenttikuidut on puolattu sekä pullon kehän että akselin suuntaisesti.

| 4.58 | ’Kaasun lämpötilalla’ tarkoitetaan kaasun lämpötilaa pullossa. |
| --- | --- |

4.58

’Kaasun lämpötilalla’ tarkoitetaan kaasun lämpötilaa pullossa.

| 4.59 | ’Lieriöosan päällysteellä’ tarkoitetaan päällystettä, jossa vahvistefilamenttikuidut on puolattu pääasiassa kehäsuuntaisesti vuorauksen lieriöosan ympärille siten, että filamenttikuituihin ei kohdistu merkittävää kuormaa pullon pituussuuntaisen akselin suuntaisesti. |
| --- | --- |

4.59

’Lieriöosan päällysteellä’ tarkoitetaan päällystettä, jossa vahvistefilamenttikuidut on puolattu pääasiassa kehäsuuntaisesti vuorauksen lieriöosan ympärille siten, että filamenttikuituihin ei kohdistu merkittävää kuormaa pullon pituussuuntaisen akselin suuntaisesti.

| 4.60 | ’Vuorauksella’ tarkoitetaan säiliötä, jota käytetään kaasutiiviinä sisäkuorena ja jonka ympärille vahvistefilamenttikuidut puolataan tarvittavan lujuuden saavuttamiseksi. Tässä standardissa kuvataan kaksi vuoraustyyppiä: metallivuoraukset, joiden tarkoituksena on jakaa kuormitusta vahvisteen kanssa, ja muut kuin metallivuoraukset, joihin ei kohdistu lainkaan kuormitusta. |
| --- | --- |

4.60

’Vuorauksella’ tarkoitetaan säiliötä, jota käytetään kaasutiiviinä sisäkuorena ja jonka ympärille vahvistefilamenttikuidut puolataan tarvittavan lujuuden saavuttamiseksi. Tässä standardissa kuvataan kaksi vuoraustyyppiä: metallivuoraukset, joiden tarkoituksena on jakaa kuormitusta vahvisteen kanssa, ja muut kuin metallivuoraukset, joihin ei kohdistu lainkaan kuormitusta.

| 4.61 | Valmistajalla tarkoitetaan henkilöä tai organisaatiota, joka vastaa CNG- tai LNG-erityisosien suunnittelusta, valmistuksesta ja testauksesta. |
| --- | --- |

4.61

Valmistajalla tarkoitetaan henkilöä tai organisaatiota, joka vastaa CNG- tai LNG-erityisosien suunnittelusta, valmistuksesta ja testauksesta.

| 4.62 | ’Kehittyneellä enimmäispaineella’ tarkoitetaan vakiintunutta painetta, joka kehittyy, kun käyttöpaineeseen täytetyssä pullossa olevan kaasun lämpötila nostetaan enimmäiskäyttölämpötilaan. |
| --- | --- |

4.62

’Kehittyneellä enimmäispaineella’ tarkoitetaan vakiintunutta painetta, joka kehittyy, kun käyttöpaineeseen täytetyssä pullossa olevan kaasun lämpötila nostetaan enimmäiskäyttölämpötilaan.

| 4.63 | ’Päällysteellä’ tarkoitetaan vuorauksen ympärille aseteltua filamenttikuiduista ja hartsista muodostuvaa vahvikerakennetta. |
| --- | --- |

4.63

’Päällysteellä’ tarkoitetaan vuorauksen ympärille aseteltua filamenttikuiduista ja hartsista muodostuvaa vahvikerakennetta.

| 4.64 | ’Esijännittämisellä’ tarkoitetaan armeerausprosessia tai valvottua jännityspuolausta. |
| --- | --- |

4.64

’Esijännittämisellä’ tarkoitetaan armeerausprosessia tai valvottua jännityspuolausta.

| 4.65 | ’Käyttöiällä’ tarkoitetaan vuosina ilmaistua aikaa, jona kaasupulloja voidaan käyttää turvallisesti vakiokäyttöolosuhteissa. |
| --- | --- |

4.65

’Käyttöiällä’ tarkoitetaan vuosina ilmaistua aikaa, jona kaasupulloja voidaan käyttää turvallisesti vakiokäyttöolosuhteissa.

| 4.66 | ’Vakiintuneella painella’ tarkoitetaan kaasun painetta tilanteessa, jossa tietty vakiintunut lämpötila on saavutettu. |
| --- | --- |

4.66

’Vakiintuneella painella’ tarkoitetaan kaasun painetta tilanteessa, jossa tietty vakiintunut lämpötila on saavutettu.

| 4.67 | ’Vakiintuneella lämpötilalla’ tarkoitetaan kaasun tasaista lämpötilaa sen jälkeen, kun täytöstä aiheutunut mahdollinen lämpötilan muutos on haihtunut. |
| --- | --- |

4.67

’Vakiintuneella lämpötilalla’ tarkoitetaan kaasun tasaista lämpötilaa sen jälkeen, kun täytöstä aiheutunut mahdollinen lämpötilan muutos on haihtunut.

| 4.68 | ’LNG-loukulla’ tarkoitetaan LNG:n rajoittamista vakiotilavuuksiseen koteloon. |
| --- | --- |

4.68

’LNG-loukulla’ tarkoitetaan LNG:n rajoittamista vakiotilavuuksiseen koteloon.

| 4.69 | ’Kryogeenisellä lämpötilalla’ tarkoitetaan tämän säännön soveltamista varten alle – 40 °C:n lämpötiloja. |
| --- | --- |

4.69

’Kryogeenisellä lämpötilalla’ tarkoitetaan tämän säännön soveltamista varten alle – 40 °C:n lämpötiloja.

| 4.70 | ’Sisäastialla tai sisäsäiliöllä’ tarkoitetaan polttoainesäiliön osaa, joka sisältää LNG:tä. |
| --- | --- |

4.70

’Sisäastialla tai sisäsäiliöllä’ tarkoitetaan polttoainesäiliön osaa, joka sisältää LNG:tä.

| 4.71 | ’Ulkosäiliöllä tai ulkovaipalla’ tarkoitetaan polttoainesäiliön osaa, joka ympäröi sisäastiaa ja sisäsäiliöitä ja sen jäähdytysjärjestelmää. |
| --- | --- |

4.71

’Ulkosäiliöllä tai ulkovaipalla’ tarkoitetaan polttoainesäiliön osaa, joka ympäröi sisäastiaa ja sisäsäiliöitä ja sen jäähdytysjärjestelmää.

| 4.72 | ’Polttoaineen jakeluputkistolla’ tarkoitetaan putkea tai kanavaa, joka yhdistää polttoaineen ruiskutuslaitteet. |
| --- | --- |

4.72

’Polttoaineen jakeluputkistolla’ tarkoitetaan putkea tai kanavaa, joka yhdistää polttoaineen ruiskutuslaitteet.

| 4.73 | ’LNG-suuttimella’ tarkoitetaan laitetta, jonka avulla polttoaineen syöttöletku voidaan nopeasti ja turvallisesti liittää LNG-täyttölaitteeseen ja irrottaa siitä. |
| --- | --- |

4.73

’LNG-suuttimella’ tarkoitetaan laitetta, jonka avulla polttoaineen syöttöletku voidaan nopeasti ja turvallisesti liittää LNG-täyttölaitteeseen ja irrottaa siitä.

| 4.74 | ’LNG-täyttölaitteella’ tarkoitetaan laitetta, joka on liitetty ajoneuvoon tai varastointijärjestelmään, johon LNG-täyttösuutin liitetään ja joka mahdollistaa polttoaineen turvallisen siirron. Täyttölaite koostuu vähintään täyttölaitteen rungosta ja rungon sisään asennetusta vastaventtiilistä. |
| --- | --- |

4.74

’LNG-täyttölaitteella’ tarkoitetaan laitetta, joka on liitetty ajoneuvoon tai varastointijärjestelmään, johon LNG-täyttösuutin liitetään ja joka mahdollistaa polttoaineen turvallisen siirron. Täyttölaite koostuu vähintään täyttölaitteen rungosta ja rungon sisään asennetusta vastaventtiilistä.

| 4.75 | ’Pakotetulla sammutusvaiheella’ tarkoitetaan aikaa, jona polttomoottori kytkeytyy automaattisesti pois toiminnasta polttoaineen säästämiseksi ja jonka jälkeen sen annetaan käynnistyä uudelleen automaattisesti. |
| --- | --- |

4.75

’Pakotetulla sammutusvaiheella’ tarkoitetaan aikaa, jona polttomoottori kytkeytyy automaattisesti pois toiminnasta polttoaineen säästämiseksi ja jonka jälkeen sen annetaan käynnistyä uudelleen automaattisesti.

OSA I

Paineistettua maakaasua (CNG) ja/tai nesteytettyä maakaasua (LNG) moottorin polttoaineena käyttävien ajoneuvojen erityisosien hyväksyntä

5.   HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN

5.1   Erityisosan tai monitoimiosan hyväksyntää koskevan hakemuksen voi jättää kauppanimen tai tavaramerkin haltija tai tämän valtuutettu edustaja.

5.2   Hyväksyntähakemukseen on liitettävä seuraavat asiakirjat kolmena kappaleena sekä seuraavat tiedot:

| 5.2.1 | ajoneuvon kuvaus, joka sisältää kaikki tämän säännön liitteessä 1A tarkoitetut asiaankuuluvat tiedot, |
| --- | --- |

5.2.1

ajoneuvon kuvaus, joka sisältää kaikki tämän säännön liitteessä 1A tarkoitetut asiaankuuluvat tiedot,

| 5.2.2 | erityisosatyypin tai monitoimiosien yksityiskohtainen kuvaus, |
| --- | --- |

5.2.2

erityisosatyypin tai monitoimiosien yksityiskohtainen kuvaus,

| 5.2.3 | sopivassa mittakaavassa oleva ja riittävän yksityiskohtainen piirros erityisosasta tai monitoimiosista, |
| --- | --- |

5.2.3

sopivassa mittakaavassa oleva ja riittävän yksityiskohtainen piirros erityisosasta tai monitoimiosista,

| 5.2.4 | todistus tämän säännön 8 kohdassa asetettujen vaatimusten noudattamisesta. |
| --- | --- |

5.2.4

todistus tämän säännön 8 kohdassa asetettujen vaatimusten noudattamisesta.

5.3   Hyväksyntätestauksesta vastaavan teknisen tutkimuslaitoksen pyynnöstä on toimitettava näytteitä erityisosasta tai monitoimiosista. Lisänäytteitä toimitetaan pyynnöstä (enintään kolme).

5.3.1   Säiliöiden esituotantovaiheessa [n] (10) säiliölle kustakin 50 kappaleen erästä (hyväksyntäerä) tehdään liitteen 3A mukaiset ainetta rikkomattomat testit. LNG-säiliöt, ks. liite 3B.

6.   MERKINNÄT

6.1   Hyväksyntää varten toimitetussa erityisosan tai monitoimiosien näytteessä on oltava valmistajan kauppanimi tai tavaramerkki ja tyyppi sekä merkintä, josta käyvät ilmi suunnitellut käyttölämpötilat (tilanteen mukaan ’M’, joka tarkoittaa leutoa lämpötilaa, tai ’C’, joka tarkoittaa kylmää lämpötilaa; tarvittaessa L, joka tarkoittaa LNG:tä), sekä taipuisien letkujen osalta myös valmistuskuukausi ja -vuosi; merkinnän on oltava selvästi luettavissa ja pysyvä.

6.1.1   Automaattisessa kaasupullon venttiilissä on käytettävä 6.1 kohdan säännösten lisäksi yhtä seuraavista lisämerkinnöistä, joka on liitteessä 4A olevan 2.2.4 kohdan vaatimusten mukainen:

| a) | ”H1” |
| --- | --- |

a)

”H1”

| b) | ”H2” |
| --- | --- |

b)

”H2”

| c) | ”H3” |
| --- | --- |

c)

”H3”

6.2   Kaikkiin osiin on oltava varattu riittävän suuri tila hyväksyntämerkkiä varten. Tämä tila on merkittävä edellä 5.2.3 kohdassa tarkoitettuihin piirroksiin.

6.3   Jokaisessa säiliössä on lisäksi oltava kilpi, johon on merkitty seuraavat tiedot helposti luettavissa olevalla ja pysyvällä tavalla:

| a) | sarjanumero, |
| --- | --- |

a)

sarjanumero,

| b) | tilavuus litroina, |
| --- | --- |

b)

tilavuus litroina,

| c) | merkintä ”CNG”, |
| --- | --- |

c)

merkintä ”CNG”,

| d) | käyttöpaine/testipaine (MPa), |
| --- | --- |

d)

käyttöpaine/testipaine (MPa),

| e) | massa (kg) |
| --- | --- |

e)

massa (kg)

| f) | hyväksyntävuosi ja -kuukausi (esim. 96/01), |
| --- | --- |

f)

hyväksyntävuosi ja -kuukausi (esim. 96/01),

| g) | jäljempänä olevan 7.4 kohdan mukainen hyväksyntämerkki. |
| --- | --- |

g)

jäljempänä olevan 7.4 kohdan mukainen hyväksyntämerkki.

6.4   Jokaisessa säiliössä on lisäksi oltava kilpi, johon on merkitty seuraavat tiedot helposti luettavissa olevalla ja pysyvällä tavalla:

| a) | sarjanumero, |
| --- | --- |

a)

sarjanumero,

| b) | bruttotilavuus litroina, |
| --- | --- |

b)

bruttotilavuus litroina,

| c) | merkintä ”LNG”, |
| --- | --- |

c)

merkintä ”LNG”,

| d) | toimintapaine/käyttöpaine (MPa), |
| --- | --- |

d)

toimintapaine/käyttöpaine (MPa),

| e) | massa (kg) |
| --- | --- |

e)

massa (kg)

| f) | valmistaja, |
| --- | --- |

f)

valmistaja,

| g) | hyväksyntävuosi ja -kuukausi (esim. 96/01), |
| --- | --- |

g)

hyväksyntävuosi ja -kuukausi (esim. 96/01),

| h) | Merkintä ”SISÄLTÄÄ PUMPUN, pumpun syöttöpaine *** MPa” jos säiliöön on asennettu LNG-polttoainepumppu; jossa *** on pumpun syöttöpaineen arvo; |
| --- | --- |

h)

Merkintä ”SISÄLTÄÄ PUMPUN, pumpun syöttöpaine *** MPa” jos säiliöön on asennettu LNG-polttoainepumppu; jossa *** on pumpun syöttöpaineen arvo;

| i) | jäljempänä olevan 7.4 kohdan mukainen hyväksyntämerkki. |
| --- | --- |

i)

jäljempänä olevan 7.4 kohdan mukainen hyväksyntämerkki.

7.   HYVÄKSYNTÄ

7.1   Mikäli hyväksyntää varten toimitetut CNG-osan näytteet ovat tämän säännön 8.1–8.11 kohdan vaatimusten mukaisia, osatyypille myönnetään hyväksyntä.

Mikäli hyväksyntää varten toimitetut LNG-osan näytteet ovat tämän säännön 8.12–8.21 kohdan vaatimusten mukaisia, osatyypille myönnetään hyväksyntä.

7.2   Kullekin hyväksytylle osan tai monitoimiosan tyypille annetaan hyväksyntänumero. Hyväksyntänumeron kahdesta ensimmäisestä numerosta (tällä hetkellä 01, mikä vastaa muutossarjaa 01) käy ilmi muutossarja, joka sisältää ne sääntöön tehdyt tärkeät tekniset muutokset, jotka ovat hyväksynnän myöntämishetkellä viimeisimmät. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa aakkosnumeerista koodia toiselle osatyypille.

7.3   Tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta CNG- tai LNG-osatyypin hyväksynnästä, hyväksynnän epäämisestä tai laajentamisesta tämän säännön liitteessä 2B esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

7.4   Kaikkiin tämän säännön nojalla hyväksytyn osatyypin mukaisiin osiin on kiinnitettävä näkyvästi ja edellä 6.2 kohdassa tarkoitettuun paikkaan 6.1 ja 6.3 kohdassa (CNG) ja 6.4 kohdassa (LNG) vaaditun merkin lisäksi kansainvälinen hyväksyntämerkki, jonka osat ovat

| 7.4.1 | E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero, jotka ovat ympyrän sisällä (11) |
| --- | --- |

7.4.1

E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero, jotka ovat ympyrän sisällä (11)

| 7.4.2 | edellä kohdassa 7.4.1 tarkoitetun ympyrän oikealla puolella sijaitseva tämän säännön numero, jota seuraa R-kirjain, viiva ja tyyppihyväksyntänumero. Hyväksyntänumerossa on osan tyyppihyväksyntänumero, joka ilmenee kyseisen tyypin todistuksesta (ks. 7.2 kohta ja liite 2B), ja sen edellä kaksi numeroa, jotka ilmaisevat tämän säännön viimeisimmän muutossarjan järjestysnumeron. |
| --- | --- |

7.4.2

edellä kohdassa 7.4.1 tarkoitetun ympyrän oikealla puolella sijaitseva tämän säännön numero, jota seuraa R-kirjain, viiva ja tyyppihyväksyntänumero. Hyväksyntänumerossa on osan tyyppihyväksyntänumero, joka ilmenee kyseisen tyypin todistuksesta (ks. 7.2 kohta ja liite 2B), ja sen edellä kaksi numeroa, jotka ilmaisevat tämän säännön viimeisimmän muutossarjan järjestysnumeron.

7.5   Hyväksyntämerkin on oltava selvästi luettavissa ja pysyvä.

7.6   Tämän säännön liitteessä 2A annetaan esimerkkejä mainitun hyväksyntämerkin sijoittelusta.

8.   CNG- JA/TAI LNG-OSIEN ERITELMÄT

8.1   Yleiset säännökset

8.1.1   Paineistettua maakaasua (CNG) ja tai nesteytettyä maakaasua (LNG) moottorin polttoaineena käyttävien ajoneuvojen erityisosien on toimittava moitteettomasti ja turvallisesti tässä säännössä määritellyllä tavalla.

Sellaisten osien materiaalien, jotka joutuvat kosketuksiin paineistetun maakaasun (CNG)/nesteytetyn maakaasun (LNG) kanssa, on oltava tällaisen kaasun kanssa yhteensopivia (ks. liite 5D).

Ne osan komponentit, joiden moitteettomaan ja turvalliseen toimintaan paineistettu maakaasu/nesteytetty maakaasu, suurpaine tai tärinä voivat vaikuttaa, on testattava tämän säännön liitteissä kuvatuin asiaankuuluvin testimenettelyin. CNG-osien on täytettävä erityisesti 8.2–8.11 kohdan vaatimukset. LNG-osien on täytettävä erityisesti 8.12–8.21 kohdan vaatimukset.

Paineistettua maakaasua (CNG)/nesteytettyä maakaasua (LNG) moottorin polttoaineena käyttävien ajoneuvojen erityisosien on oltava säännön nro 10, muutossarja 03, mukaisten sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevien vaatimusten tai vastaavien vaatimusten mukaisia.

8.2   CNG-säiliöitä koskevat määräykset

8.2.1   CNG-säiliöiden on oltava tyyppihyväksyttyjä tämän säännön liitteessä 3A vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.

8.3   CNG-säiliöön asennettuja osia koskevat vaatimukset

8.3.1   CNG-säiliössä on oltava vähintään seuraavat osat, jotka voivat olla joko erillisiä tai siihen yhdistettyjä:

| 8.3.1.1 | käsikäyttöinen venttiili, |
| --- | --- |

8.3.1.1

käsikäyttöinen venttiili,

| 8.3.1.2 | automaattinen kaasupullonventtiili, |
| --- | --- |

8.3.1.2

automaattinen kaasupullonventtiili,

| 8.3.1.3 | paineenrajoituslaite, |
| --- | --- |

8.3.1.3

paineenrajoituslaite,

| 8.3.1.4 | liiallista virtausta rajoittava laite. |
| --- | --- |

8.3.1.4

liiallista virtausta rajoittava laite.

8.3.2   CNG-säiliö voi tarvittaessa olla varustettu kaasutiiviillä kotelolla.

8.3.3   Edellä 8.3.1–8.3.2 kohdassa mainittujen osien on oltava tyyppihyväksyttyjä tämän säännön liitteessä 4 vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.

8.4–8.11   Muita CNG-osia koskevat määräykset

Muiden osien on oltava seuraavassa taulukossa mainituissa liitteissä esitettyjen vaatimusten mukaisesti tyyppihyväksyttyjä:

| Kohta | Osa | Liite |
| --- | --- | --- |
| 8.4 | Automaattiventtiili
  Vastaventtiili tai takaiskuventtiili
  Paineenrajoitusventtiili
  Paineenrajoituslaite (lämpötilan vaikutuksesta aktivoituva)
  Ylivirtausventtiili
  Paineenrajoituslaite (paineen vaikutuksesta aktivoituva) | 4A |
| 8.5 | Taipuisa polttoaineputki | 4B |
| 8.6 | CNG-suodatin | 4C |
| 8.7 | Paineensäädin | 4D |
| 8.8 | Paine- ja lämpötila-anturit | 4E |
| 8.9 | Täyttöaukon suukappale tai täyttölaite | 4F |
| 8.10 | Kaasuvirtauksen säädin ja kaasu-ilmasekoitin, polttoainesuutin tai polttoaineen jakeluputkisto | 4G |
| 8.11 | Elektroninen ohjauslaite | 4H |

Kohta

Osa

Liite

8.4

Automaattiventtiili

Vastaventtiili tai takaiskuventtiili

Paineenrajoitusventtiili

Paineenrajoituslaite (lämpötilan vaikutuksesta aktivoituva)

Ylivirtausventtiili

Paineenrajoituslaite (paineen vaikutuksesta aktivoituva)

4A

8.5

Taipuisa polttoaineputki

4B

8.6

CNG-suodatin

4C

8.7

Paineensäädin

4D

8.8

Paine- ja lämpötila-anturit

4E

8.9

Täyttöaukon suukappale tai täyttölaite

4F

8.10

Kaasuvirtauksen säädin ja kaasu-ilmasekoitin, polttoainesuutin tai polttoaineen jakeluputkisto

4G

8.11

Elektroninen ohjauslaite

4H

8.12   LNG-säiliöitä koskevat määräykset

8.12.1   LNG-säiliöiden on oltava tyyppihyväksyttyjä tämän säännön liitteessä 3B vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.

8.12.2   Polttoainesäiliön ylitäytön estämiseksi on oltava järjestelmä.

8.13   LNG-säiliöön asennettuja osia koskevat vaatimukset

8.13.1   LNG-säiliö on varustettava vähintään seuraavilla osilla, jotka voivat olla erillisiä tai yhdistettyjä (erityisen huolellisesti on torjuttava LNG:n loukkuuntuminen):

| 8.13.1.1 | paineenrajoitusventtiili, |
| --- | --- |

8.13.1.1

paineenrajoitusventtiili,

| 8.13.1.2 | käsikäyttöinen venttiili, |
| --- | --- |

8.13.1.2

käsikäyttöinen venttiili,

| 8.13.1.3 | automaattiventtiili, |
| --- | --- |

8.13.1.3

automaattiventtiili,

| 8.13.1.4 | liiallista virtausta rajoittava laite. |
| --- | --- |

8.13.1.4

liiallista virtausta rajoittava laite.

8.13.2   Säiliö voidaan tarvittaessa varustaa kaasutiiviillä kotelolla.

8.13.3   Edellä 8.13.1.1–8.13.1.4 kohdassa mainittujen osien on oltava tyyppihyväksyttyjä tämän säännön liitteessä 4 vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.

8.14–8.22   Muita LNG-osia koskevat vaatimukset

Muiden osien on oltava seuraavassa taulukossa mainituissa liitteissä esitettyjen vaatimusten mukaisesti tyyppihyväksyttyjä:

| Kohta | Osa | Liite |
| --- | --- | --- |
| 8.15 | LNG-lämmönvaihdin-höyrystin | 4I |
| 8.16 | LNG-täyttölaite | 4J |
| 8.17 | Paineensäädin | 4K |
| 8.18 | LNG:n paine- tai lämpötila-anturi/paineen- tai lämpötilanilmaisin | 4L |
| 8.19 | Maakaasuilmaisin | 4M |
| 8.20 | Automaattiventtiili, vastaventtiili, paineenrajoitusventtiili, ylivirtausventtiili, käsikäyttöinen venttiili ja yksisuuntaventtiili | 4N |
| 8.21 | Polttoainepumppu | 4O |
| 8.22 | Elektroninen ohjauslaite | 4H |

Kohta

Osa

Liite

8.15

LNG-lämmönvaihdin-höyrystin

4I

8.16

LNG-täyttölaite

4J

8.17

Paineensäädin

4K

8.18

LNG:n paine- tai lämpötila-anturi/paineen- tai lämpötilanilmaisin

4L

8.19

Maakaasuilmaisin

4M

8.20

Automaattiventtiili, vastaventtiili, paineenrajoitusventtiili, ylivirtausventtiili, käsikäyttöinen venttiili ja yksisuuntaventtiili

4N

8.21

Polttoainepumppu

4O

8.22

Elektroninen ohjauslaite

4H

9.   CNG- JA/TAI LNG-OSATYYPIN MUUTOKSET JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

9.1   Kaikista CNG- ja/tai LNG-osatyyppiin mahdollisesti tehtävistä muutoksista on ilmoitettava tyyppihyväksyntäviranomaiselle, joka on myöntänyt tyyppihyväksynnän. Tyyppihyväksyntäviranomainen voi ilmoituksen saatuaan

| 9.1.1 | katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole havaittavaa kielteistä vaikutusta ja että osa edelleen täyttää vaatimukset, tai |
| --- | --- |

9.1.1

katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole havaittavaa kielteistä vaikutusta ja että osa edelleen täyttää vaatimukset, tai

| 9.1.2 | määrätä, että tyyppihyväksyntäviranomaisen on tehtävä testit uudelleen osittain tai kokonaan. |
| --- | --- |

9.1.2

määrätä, että tyyppihyväksyntäviranomaisen on tehtävä testit uudelleen osittain tai kokonaan.

9.2   Hyväksynnän vahvistus tai epääminen, jossa eritellään muutokset, annetaan tiedoksi edellä olevan 7.3 kohdan mukaisella menettelyllä tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille.

9.3   Hyväksynnän laajentamisen myöntävän tyyppihyväksyntäviranomaisen on annettava sarjanumero kaikille kyseistä laajentamista koskeville ilmoituslomakkeille.

10.   (EI KÄYTÖSSÄ)

11.   TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

Tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamismenettelyjen on oltava sopimuksen lisäyksessä 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) asetettujen menettelyjen ja seuraavien vaatimusten mukaisia:

| 11.1 | Jokainen CNG-säiliö on testattava paineella, joka on vähintään 1,5 kertaa käyttöpaine, tämän säännön liitteen 3A vaatimusten mukaisesti.
  Jokainen LNG-säiliö on testattava paineella, joka on vähintään 1,3 kertaa (käyttöpaine plus 0,1 MPa), tämän säännön liitteen 3B vaatimusten mukaisesti. |
| --- | --- |

11.1

Jokainen CNG-säiliö on testattava paineella, joka on vähintään 1,5 kertaa käyttöpaine, tämän säännön liitteen 3A vaatimusten mukaisesti.

Jokainen LNG-säiliö on testattava paineella, joka on vähintään 1,3 kertaa (käyttöpaine plus 0,1 MPa), tämän säännön liitteen 3B vaatimusten mukaisesti.

| 11.2 | CNG-säiliöille on tehtävä liitteen 3A lisäyksessä A olevan A.12 kohdan mukainen hydraulisella paineella tehtävä murtumiskoe jokaiselle erälle, joka koostuu enintään 200:sta samasta raaka-aine-erästä valmistetusta säiliöstä. |
| --- | --- |

11.2

CNG-säiliöille on tehtävä liitteen 3A lisäyksessä A olevan A.12 kohdan mukainen hydraulisella paineella tehtävä murtumiskoe jokaiselle erälle, joka koostuu enintään 200:sta samasta raaka-aine-erästä valmistetusta säiliöstä.

| 11.3 | Jokainen taipuisa polttoaineputkisto, jota käytetään suur- ja keskipaineessa (luokat 0, 1 ja 5) tämän säännön 3 kohdassa kuvatun luokittelun mukaisesti, on testattava paineella, joka on kaksinkertainen käyttöpaineeseen nähden. |
| --- | --- |

11.3

Jokainen taipuisa polttoaineputkisto, jota käytetään suur- ja keskipaineessa (luokat 0, 1 ja 5) tämän säännön 3 kohdassa kuvatun luokittelun mukaisesti, on testattava paineella, joka on kaksinkertainen käyttöpaineeseen nähden.

12.   SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA

12.1   Osatyypille tämän säännön nojalla myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos edellä olevan 11 kohdan vaatimukset eivät täyty.

12.2   Jos tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on ilmoitettava siitä välittömästi muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2B esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

13.   (EI KÄYTÖSSÄ)

14.   TUOTANNON LOPETTAMINEN

Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön perusteella hyväksytyn osatyypin valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2B esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

15.   HYVÄKSYNTÄTESTAUKSESTA VASTAAVIEN TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ TYYPPIHYVÄKSYNTÄVIRANOMAISTEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien sopimuksen osapuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä niiden tyyppihyväksyntäviranomaisten nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnät ja joille lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä taikka hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta on toimitettava.

OSA II

Tyyppihyväksytyillä erityisosilla varustettujen, paineistettua maakaasua (CNG) ja/tai nesteytettyä maakaasua (LNG) moottorin polttoaineena käyttävien ajoneuvojen hyväksyntä tällaisten erityisosien asennuksen osalta

16.   HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN

16.1   Ajoneuvon valmistajan tai tämän asianmukaisesti valtuuttaman edustajan on tehtävä anomus ajoneuvotyypin hyväksynnästä sellaisten erityisosien asennuksen osalta, joita tarvitaan paineistetun maakaasun (CNG) ja/tai nesteytetyn maakaasun (LNG) käyttämiseksi moottorin polttoaineena.

16.2   Hakemukseen on liitettävä seuraavat asiakirjat kolmena kappaleena: ajoneuvon kuvaus, joka sisältää kaikki tämän säännön liitteessä 1B tarkoitetut asiaankuuluvat tiedot.

16.3   Hyväksyntätestit suorittavalle tekniselle tutkimuslaitokselle on toimitettava hyväksyttävää ajoneuvotyyppiä edustava ajoneuvo.

17.   HYVÄKSYNTÄ

17.1   Mikäli tämän säännön nojalla hyväksyttäväksi esitettävä ajoneuvo on varustettu kaikilla tarvittavilla erityisosilla, jotka tarvitaan paineistetun maakaasun (CNG) ja/tai nesteytetyn maakaasun (LNG) käyttämiseksi moottorin polttoaineena, ja mikäli se on jäljempänä olevan 18 kohdan vaatimusten mukainen, kyseiselle ajoneuvotyypille on myönnettävä hyväksyntä.

17.2   Kullekin hyväksytylle ajoneuvotyypille annetaan hyväksyntänumero. Numeron ensimmäiset kaksi merkkiä ilmoittavat muutossarjalle annetun, viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaavan järjestysnumeron hyväksynnän myöntämispäivänä.

17.3   Tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta CNG- tai LNG-ajoneuvotyypin hyväksynnästä, hyväksynnän epäämisestä tai laajentamisesta tämän säännön liitteessä 2D esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

17.4   Kaikkiin tämän säännön nojalla hyväksytyn ajoneuvotyypin mukaisiin ajoneuvoihin on kiinnitettävä näkyvästi ja edellä 17.2 kohdassa tarkoitetussa hyväksyntälomakkeessa eriteltyyn helppopääsyiseen paikkaan kansainvälinen hyväksyntämerkki, jossa on

| 17.4.1 | E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero, jotka ovat ympyrän sisällä (12) |
| --- | --- |

17.4.1

E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero, jotka ovat ympyrän sisällä (12)

| 17.4.2 | edellä kohdassa 17.4.1 tarkoitetun ympyrän oikealla puolella sijaitseva tämän säännön numero, jota seuraa R-kirjain, viiva ja tyyppihyväksyntänumero. |
| --- | --- |

17.4.2

edellä kohdassa 17.4.1 tarkoitetun ympyrän oikealla puolella sijaitseva tämän säännön numero, jota seuraa R-kirjain, viiva ja tyyppihyväksyntänumero.

17.5   Jos ajoneuvo on sellaisen ajoneuvotyypin mukainen, jolle on myönnetty hyväksyntä yhden tai useamman sopimukseen liitetyn säännön nojalla maassa, joka on myöntänyt hyväksynnän tämän säännön nojalla, 17.4.1 kohdassa tarkoitettua tunnusta ei tarvitse toistaa. Tässä tapauksessa kaikkien niiden sääntöjen numerot, joiden perusteella hyväksyntä on myönnetty tämän säännön mukaisesti hyväksynnän myöntäneessä maassa, sekä hyväksyntänumerot ja muut tunnukset on sijoitettava pystysarakkeisiin edellä 17.4.1 kohdassa määrätyn tunnuksen oikealle puolelle.

17.6   Hyväksyntämerkin on oltava selvästi luettavissa ja pysyvä.

17.7   Hyväksyntämerkki on sijoitettava ajoneuvon tyyppikilpeen tai lähelle sitä.

17.8   Tämän säännön liitteessä 2C annetaan esimerkkejä mainitun hyväksyntämerkin sijoittelusta.

18.   PAINEISTETUN MAAKAASUN JA/TAI NESTEYTETYN MAAKAASUN KÄYTTÄMISEKSI AJONEUVON MOOTTORIN POLTTOAINEENA TARVITTAVIEN ERITYISOSIEN ASENTAMISTA KOSKEVAT VAATIMUKSET

18.1   Yleistä

18.1.1   Ajoneuvon CNG- ja/tai LNG-järjestelmän on toimittava moitteettomasti ja turvallisesti siinä käyttöpaineessa ja niissä käyttölämpötiloissa, joita varten se on suunniteltu ja hyväksytty.

18.1.2   Kaikkien järjestelmän osien on oltava tämän säännön I osan mukaisesti tyyppihyväksyttyjä erillisinä tai monitoimiosina.

18.1.2.1   Rajoittamatta edellä olevan 18.1.2 kohdan määräyksiä CNG/LNG:n elektroniselta ohjauslaitteelta ei edellytetä erillistä tyyppihyväksyntää, jos CNG/LNG:n elektroninen ohjauslaite on integroitu moottorin elektroniseen ohjauslaitteeseen ja se kuuluu tämän säännön II osan ja säännön nro 10 mukaisen ajoneuvoasennuksen tyyppihyväksynnän piiriin. Ajoneuvon tyyppihyväksynnän on myös oltava tämän säännön liitteessä 4H vahvistettujen soveltuvien vaatimusten mukainen.

18.1.3   Järjestelmässä käytettävien materiaalien on tapauksen mukaan sovelluttava käytettäviksi CNG:n ja/tai LNG:n kanssa.

18.1.4   Kaikki järjestelmän osat on kiinnitettävä asianmukaisesti.

18.1.5   CNG- ja/tai LNG-järjestelmä on paineistettava toimintapaineeseen ja testattava vuotojen varalta pinta-aktiivisella aineella ilman kuplien muodostumista kolmen minuutin ajan tai käyttämällä menetelmää, jonka vastaavuus on osoitettu.

18.1.6   CNG- ja/tai LNG-järjestelmä on asennettava niin, että se on mahdollisimman hyvin suojattu vaurioilta, jotka aiheutuvat esimerkiksi ajoneuvon osien liikkeistä, törmäyksistä, tiepölystä tai ajoneuvon kuormaamisesta tai purkamisesta taikka kuorman liikkumisesta.

18.1.7   CNG- ja/tai LNG-järjestelmään ei saa liittää muita lisälaitteita kuin ne, jotka ajoneuvon moottorin asianmukainen toiminta ehdottomasti edellyttää.

18.1.7.1   Edellä olevan 18.1.7 kohdan vaatimuksesta poiketen ajoneuvoihin voidaan asentaa lämmitysjärjestelmä, jolla lämmitetään matkustajatilaa ja/tai CNG- ja/tai LNG-järjestelmään yhteydessä olevaa lastaustilaa.

18.1.7.2   Edellä 18.1.7.1 kohdassa tarkoitettu lämmitysjärjestelmä on sallittu, mikäli lämmitysjärjestelmä on tyyppihyväksyntätestauksesta vastaavan teknisen tutkimuslaitoksen näkemyksen mukaan riittävästi suojattu eikä vaikuta vaaditun CNG- ja/tai LNG-järjestelmän toimintaan.

18.1.8   CNG:tä ja/tai LNG:tä polttoaineenaan käyttävän ajoneuvon tunnisteet

18.1.8.1   CNG-järjestelmällä varustetuissa luokkien M2 ja M3 ajoneuvoissa on oltava liitteessä 6 kuvattu merkintä.

18.1.8.2   LNG-järjestelmällä varustetuissa luokkien M2 ja M3 ajoneuvoissa on oltava liitteessä 7 kuvattu merkintä.

18.1.8.3   Merkintä on asennettava luokkien M2 tai M3 ajoneuvojen etu- ja takaosaan sekä oikeanpuoleisella ohjauksella varustetuissa ajoneuvoissa vasemmanpuoleisten ovien ulkopuolelle ja vasemmanpuoleisella ohjauksella varustetuissa ajoneuvoissa oikeanpuoleisten ovien ulkopuolelle.

18.1.8.4   LNG-täyttölaitteen viereen on asennettava merkintä, jossa ilmoitetaan polttoainevaatimukset. Polttoainevaatimukset ovat valmistajan suosituksen mukaiset.

18.2   Lisävaatimukset

18.2.1   Mikään CNG- ja/tai LNG-järjestelmän osa, osiin kuuluvat suojamateriaalit mukaan luettuina, ei saa ylittää ajoneuvon ääriviivoja, lukuun ottamatta täyttöaukon suukappaletta, mikäli sen uloin kohta on enintään 10 mm:n etäisyydellä suukappaleen kiinnityskohdasta.

18.2.2   Asianmukainen suojaus viereisten osien kuumuudelta on otettava huomioon eikä mikään CNG- ja/tai LNG-järjestelmän osa ei saa sijaita alle 100 mm:n etäisyydellä pakoputkesta tai vastaavasta lämmönlähteestä, ellei osia ole asianmukaisesti suojattu kuumuudelta.

18.3   CNG-järjestelmä

18.3.1   CNG-järjestelmän on käsitettävä vähintään seuraavat osat:

| 18.3.1.1 | säiliöt tai kaasupullot, |
| --- | --- |

18.3.1.1

säiliöt tai kaasupullot,

| 18.3.1.2 | paineenilmaisin tai polttoaineen tason ilmaisin, |
| --- | --- |

18.3.1.2

paineenilmaisin tai polttoaineen tason ilmaisin,

| 18.3.1.3 | paineenrajoituslaite (lämpötilan vaikutuksesta aktivoituva), |
| --- | --- |

18.3.1.3

paineenrajoituslaite (lämpötilan vaikutuksesta aktivoituva),

| 18.3.1.4 | automaattinen kaasupullonventtiili, |
| --- | --- |

18.3.1.4

automaattinen kaasupullonventtiili,

| 18.3.1.5 | käsikäyttöinen venttiili, |
| --- | --- |

18.3.1.5

käsikäyttöinen venttiili,

| 18.3.1.6 | paineensäädin, |
| --- | --- |

18.3.1.6

paineensäädin,

| 18.3.1.7 | kaasuvirtauksen säädin, |
| --- | --- |

18.3.1.7

kaasuvirtauksen säädin,

| 18.3.1.8 | liiallista virtausta rajoittava laite, |
| --- | --- |

18.3.1.8

liiallista virtausta rajoittava laite,

| 18.3.1.9 | kaasunsyöttölaite, |
| --- | --- |

18.3.1.9

kaasunsyöttölaite,

| 18.3.1.10 | täyttöaukon suukappale tai täyttölaite, |
| --- | --- |

18.3.1.10

täyttöaukon suukappale tai täyttölaite,

| 18.3.1.11 | taipuisa polttoaineputki, |
| --- | --- |

18.3.1.11

taipuisa polttoaineputki,

| 18.3.1.12 | jäykkä polttoaineputki, |
| --- | --- |

18.3.1.12

jäykkä polttoaineputki,

| 18.3.1.13 | elektroninen ohjauslaite, |
| --- | --- |

18.3.1.13

elektroninen ohjauslaite,

| 18.3.1.14 | liitokset, |
| --- | --- |

18.3.1.14

liitokset,

| 18.3.1.15 | kaasutiivis kotelo matkatavara- ja matkustajatilaan asennetuille osille. Mikäli kaasutiivis kotelo tuhoutuu tulipalon sattuessa, se voi kattaa myös paineenrajoituslaitteen. |
| --- | --- |

18.3.1.15

kaasutiivis kotelo matkatavara- ja matkustajatilaan asennetuille osille. Mikäli kaasutiivis kotelo tuhoutuu tulipalon sattuessa, se voi kattaa myös paineenrajoituslaitteen.

18.3.2   CNG-järjestelmä voi lisäksi käsittää seuraavat osat:

| 18.3.2.1 | vastaventtiili, |
| --- | --- |

18.3.2.1

vastaventtiili,

| 18.3.2.2 | paineenrajoitusventtiili, |
| --- | --- |

18.3.2.2

paineenrajoitusventtiili,

| 18.3.2.3 | CNG-suodatin, |
| --- | --- |

18.3.2.3

CNG-suodatin,

| 18.3.2.4 | paine- ja/tai lämpötila-anturi, |
| --- | --- |

18.3.2.4

paine- ja/tai lämpötila-anturi,

| 18.3.2.5 | polttoaineen valintajärjestelmä ja sähköjärjestelmä, |
| --- | --- |

18.3.2.5

polttoaineen valintajärjestelmä ja sähköjärjestelmä,

| 18.3.2.6 | paineenrajoituslaite (paineen vaikutuksesta aktivoituva), |
| --- | --- |

18.3.2.6

paineenrajoituslaite (paineen vaikutuksesta aktivoituva),

| 18.3.2.7 | polttoaineen jakeluputkisto. |
| --- | --- |

18.3.2.7

polttoaineen jakeluputkisto.

18.3.3   Paineensäätimeen voidaan yhdistää lisäautomaattiventtiili.

18.3.4   LNG-järjestelmän on käsitettävä vähintään seuraavat osat:

| 18.3.4.1 | LNG-säiliöt, |
| --- | --- |

18.3.4.1

LNG-säiliöt,

| 18.3.4.2 | LNG-lämmönvaihdin/-höyrystin, |
| --- | --- |

18.3.4.2

LNG-lämmönvaihdin/-höyrystin,

| 18.3.4.3 | LNG-paineenrajoitusventtiili, |
| --- | --- |

18.3.4.3

LNG-paineenrajoitusventtiili,

| 18.3.4.4 | LNG-kaasunpoistojärjestelmä, |
| --- | --- |

18.3.4.4

LNG-kaasunpoistojärjestelmä,

| 18.3.4.5 | LNG-täyttölaite, |
| --- | --- |

18.3.4.5

LNG-täyttölaite,

| 18.3.4.6 | LNG-ylivirtausventtiili (liiallista virtausta rajoittava laite), |
| --- | --- |

18.3.4.6

LNG-ylivirtausventtiili (liiallista virtausta rajoittava laite),

| 18.3.4.7 | LNG-venttiili (käsikäyttöinen), |
| --- | --- |

18.3.4.7

LNG-venttiili (käsikäyttöinen),

| 18.3.4.8 | LNG-polttoaineputki, |
| --- | --- |

18.3.4.8

LNG-polttoaineputki,

| 18.3.4.9 | LNG-liitokset, |
| --- | --- |

18.3.4.9

LNG-liitokset,

| 18.3.4.10 | LNG-vastaventtiili tai takaiskuventtiili, |
| --- | --- |

18.3.4.10

LNG-vastaventtiili tai takaiskuventtiili,

| 18.3.4.11 | LNG-paineenilmaisin tai -polttoaineenilmaisin, |
| --- | --- |

18.3.4.11

LNG-paineenilmaisin tai -polttoaineenilmaisin,

| 18.3.4.12 | elektroninen ohjauslaite, |
| --- | --- |

18.3.4.12

elektroninen ohjauslaite,

| 18.3.4.13 | maakaasuilmaisin tai kaasutiivis kotelo luokan M ajoneuvoille. |
| --- | --- |

18.3.4.13

maakaasuilmaisin tai kaasutiivis kotelo luokan M ajoneuvoille.

18.3.5   LNG-järjestelmä voi lisäksi käsittää seuraavat osat:

| 18.3.5.1 | LNG-paineensäädin, |
| --- | --- |

18.3.5.1

LNG-paineensäädin,

| 18.3.5.2 | LNG:n paine- ja/tai lämpötila-anturi, |
| --- | --- |

18.3.5.2

LNG:n paine- ja/tai lämpötila-anturi,

| 18.3.5.3 | LNG-polttoainepumppu, |
| --- | --- |

18.3.5.3

LNG-polttoainepumppu,

| 18.3.5.4 | LNG:n nestepinnan mittari, |
| --- | --- |

18.3.5.4

LNG:n nestepinnan mittari,

| 18.3.5.5 | LNG-automaattiventtiili, |
| --- | --- |

18.3.5.5

LNG-automaattiventtiili,

| 18.3.5.6 | maakaasuilmaisin, |
| --- | --- |

18.3.5.6

maakaasuilmaisin,

| 18.3.5.7 | kaasutiivis kotelo. |
| --- | --- |

18.3.5.7

kaasutiivis kotelo.

18.3.6   LNG-ajoneuvojen osia, jotka ovat lämmönvaihtimen/höyrystimen jälkeen (kaasumaisessa muodossa), pidetään CNG-osina.

18.4   Säiliöiden asennus

18.4.1   Säiliö on asennettava ajoneuvoon pysyvästi eikä sitä saa asentaa moottoritilaan.

18.4.2   Säiliö on asennettava siten, ettei metalli joudu kosketuksiin metallin kanssa lukuun ottamatta säiliöiden kiinnityskohtia.

18.4.3   Kun ajoneuvo on käyttövalmis, polttoainesäiliön on sijaittava vähintään 200 mm tienpinnan yläpuolella.

18.4.3.1   Edellä 18.4.3 kohdassa asetettua vaatimusta ei sovelleta, jos säiliö on riittävästi suojattu edestä ja sivuilta eikä mikään säiliön osa sijaitse tämän suojarakenteen alapuolella.

18.4.4   Polttoainesäiliöt tai kaasupullot on asennettava ja kiinnitettävä siten, että ne kestävät seuraavat kiihtyvyydet vaurioitta, kun säiliöt tai pullot ovat täynnä:

| | Luokan M1 ja N1 ajoneuvot:






  a) | 20 g kulkusuunnassa |
| --- | --- | --- |

Luokan M1 ja N1 ajoneuvot:

a)

20 g kulkusuunnassa

| b) | 8 g vaakatasossa, kohtisuorassa kulmassa kulkusuuntaan nähden. |
| --- | --- |

b)

8 g vaakatasossa, kohtisuorassa kulmassa kulkusuuntaan nähden.

| | Luokan M2 ja N2 ajoneuvot:






  a) | 10 g kulkusuunnassa |
| --- | --- | --- |

Luokan M2 ja N2 ajoneuvot:

a)

10 g kulkusuunnassa

| b) | 5 g vaakatasossa, kohtisuorassa kulmassa kulkusuuntaan nähden. |
| --- | --- |

b)

5 g vaakatasossa, kohtisuorassa kulmassa kulkusuuntaan nähden.

| | Luokan M3 ja N3 ajoneuvot:






  a) | 6,6 g kulkusuunnassa |
| --- | --- | --- |

Luokan M3 ja N3 ajoneuvot:

a)

6,6 g kulkusuunnassa

| b) | 5 g vaakatasossa, kohtisuorassa kulmassa kulkusuuntaan nähden. |
| --- | --- |

b)

5 g vaakatasossa, kohtisuorassa kulmassa kulkusuuntaan nähden.

Käytännön kokeiden sijaan voidaan käyttää laskentamenetelmää, jos hyväksyntähakemuksen esittänyt valmistaja voi osoittaa sen vastaavuuden teknistä tutkimuslaitosta tyydyttävällä tavalla.

18.5   CNG-säiliöön asennetut lisävarusteet

18.5.1   Automaattinen kaasupullonventtiili:

18.5.1.1   Automaattinen kaasupullonventtiili on asennettava suoraan jokaiseen CNG-säiliöön.

18.5.1.2   Automaattisen kaasupullonventtiilin on toimittava siten, että polttoaineen syöttö keskeytyy, kun moottori sammutetaan, riippumatta virta-avaimen asennosta, ja että se on sulkeutunut aina, kun moottori ei ole käynnissä. Kahden sekunnin viive on sallittu vianmääritystä varten.

18.5.1.3   Rajoittamatta 18.5.1.2 kohdan määräyksiä automaattinen kaasupullonventtiili voi pysyä avoimessa asennossa pakotettujen pysäytysvaiheiden aikana.

18.5.1.4   Jos automaattinen kaasupuollonventtiili sulkeutuu pakotettujen pysäytysvaiheiden (start-stop) aikana, venttiilin on oltava liitteessä 4A olevan 2.2.4 kohdan vaatimusten mukainen.

18.5.2   Paineenrajoituslaite

18.5.2.1   Paineenrajoituslaite (lämpötilan vaikutuksesta aktivoituva) on asennettava CNG-polttoainesäiliöihin siten, että se voi purkautua kaasutiiviiseen koteloon, jos kaasutiivis kotelo on 18.5.5 kohdan vaatimusten mukainen.

18.5.3   CNG-säiliöön asennettu virtausta säätelevä venttiili

18.5.3.1   Liiallista virtausta rajoittava laite on asennettava CNG-polttoainesäiliöihin automaattisen kaasupullonventtiilin päälle.

18.5.4   Käsikäyttöinen venttiili

18.5.4.1   Käsikäyttöinen venttiili asennetaan kiinteästi kaasupulloon, joka voi olla yhdistetty automaattiseen kaasupullonventtiiliin.

18.5.5   CNG-säiliöiden kaasutiivis kotelo

18.5.5.1   CNG-polttoainesäiliöön asennetaan kaasutiivis kotelo, joka peittää CNG-säiliöiden liitokset ja joka on 18.5.5.2–18.5.5.5 kohdan vaatimusten mukainen, ellei CNG-säiliöitä ole asennettu ajoneuvon ulkopuolelle.

18.5.5.2   Kaasutiiviistä kotelosta on oltava yhteys ulkoilmaan tarvittaessa paineistetun maakaasun kanssa yhteensopivan yhdysletkun ja poistoputken kautta.

18.5.5.3   Kaasutiiviin kotelon tuuletusaukosta purkautuva kaasu ei saa purkautua pyörätilaan eikä sitä saa suunnata lämmönlähteeseen, kuten pakoputkeen.

18.5.5.4   Moottoriajoneuvon korin pohjassa sijaitsevilla kaasutiiviin kotelon tuuletukseen käytettäviä yhdysletkuja ja poistoputkia varten on varattava pinta-alaltaan vähintään 450 mm2:n vapaa aukko.

18.5.5.5   CNG-säiliöiden liitokset ja yhdysletkut peittävän kotelon on oltava kaasutiivis 10 kPa:n paineessa ilman, että pysyviä vääntymiä ilmenee. Näissä olosuhteissa voidaan sallia vuoto, joka on korkeintaan 100 cm3 tunnissa.

18.5.5.6   Yhdysletku on kiinnitettävä kaasutiiviiseen koteloon ja poistoputkeen kiristimillä tai muilla keinoilla siten, että syntyy kaasutiivis liitos.

18.5.5.7   Kaasutiiviin kotelon on peitettävä kaikki matkatavara- tai matkustajatilaan asennetut osat.

18.5.6   Paineenrajoituslaite (paineen vaikutuksesta aktivoituva)

18.5.6.1   (Paineen vaikutuksesta aktivoituvan) paineenrajoituslaitteen on aktivoiduttava ja johdettava kaasu pois (lämpötilan vaikutuksesta aktivoituvasta) paineenrajoituslaitteesta riippumatta.

18.5.6.2   (Paineen vaikutuksesta aktivoituva) paineenrajoituslaite on asennettava polttoainesäiliöihin siten, että se voi purkautua kaasutiiviiseen koteloon, jos tällainen kaasutiivis kotelo täyttää edellä olevan 18.5.5 kohdan vaatimukset.

18.6   LNG-säiliöön asennetut lisävarusteet

18.6.1   Automaattiventtiili

18.6.1.1   Polttoaineen syöttöputkeen on asennettava automaattiventtiili suoraan jokaisen LNG-säiliön päälle (suojattuun paikkaan).

18.6.1.2   Automaattiventtiilin on toimittava siten, että polttoaineen syöttö keskeytyy, kun moottori sammutetaan, riippumatta virta-avaimen asennosta, ja että se on sulkeutunut aina, kun moottori ei ole käynnissä. Kahden sekunnin viive on sallittu vianmääritystä varten.

18.6.1.3   Rajoittamatta 18.6.1.2 kohdan määräyksiä automaattinen venttiili voi pysyä avoimessa asennossa pakotettujen pysäytysvaiheiden aikana.

18.6.1.4   Jos automaattinen venttiili sulkeutuu pakotettujen pysäytysvaiheiden aikana, venttiilin on oltava liitteessä 4A olevan 2.2.4 kohdan vaatimusten mukainen.

18.6.2   Ylivirtausventtiili

Ylivirtausventtiili voidaan asentaa LNG-säiliön sisälle tai suoraan LNG-säiliön päälle (suojattuun paikkaan).

18.6.3   Paineenrajoitusventtiili (ensisijainen)

Ensisijaisen paineenrajoitusventtiilin ulostulo on yhdistettävä päästään avoimeen putkistojärjestelmään, jotta poistettu kaasu voidaan siirtää ylemmälle tasolle. Poistoputken mahdollisen tukkeutumisen tai jäätymisen estäminen on otettava huomioon. LNG:n ensisijainen paineenrajoitusventtiili ei saa purkautua kaasutiiviiseen koteloon (jos asennettu).

18.6.4   Paineenrajoitusventtiili (toissijainen)

Toissijainen paineenrajoitusventtiili voi päästää kaasua suoraan ulostulosta. Veden pääsyltä ja vesivahingolta suojaaminen on otettava huomioon. Toissijaista paineenrajoitusventtiiliä ei saa yhdistää samaan poistoputkeen, johon ensisijainen paineenrajoitusventtiili on yhdistetty. LNG:n toissijainen paineenrajoitusventtiili ei saa poistaa kaasua kaasutiiviiseen koteloon (jos asennettu).

18.6.5   Käsikäyttöinen polttoaineen katkaisuventtiili

Käsikäyttöinen polttoaineen katkaisuventtiili on asennettava suoraan LNG-säiliön päälle (suojattuun paikkaan). Sen on oltava helposti ulottuvilla. Käsikäyttöinen polttoaineen katkaisuventtiili voidaan liittää automaattiventtiiliin.

18.6.6   Käsikäyttöinen höyryn katkaisuventtiili

Käsikäyttöinen höyryn katkaisuventtiili on asennettava suoraan LNG-säiliön päälle (suojattuun paikkaan). Sen on oltava helposti ulottuvilla.

18.6.7   Purkausputki tai -liitin

Purkausputki tai -liitin voidaan asentaa LNG-säiliön sisälle tai suoraan LNG-säiliön päälle (suojattuun paikkaan). Sen on oltava helposti ulottuvilla. Purkausliittimen on sovelluttava liitteessä 5O täsmennettyihin lämpötiloihin LNG-säiliön toimintapaineella.

18.6.8   Kaasunpoiston hallintajärjestelmä

Ensisijainen paineenrajoitusventtiili on johdettava putkella korkealle ulottuvaan tuuletuspiippuun. Ensisijaisen ja toissijaisen paineenrajoitusventtiilin ulostulo on suojattava lian, roskien, lumen, jään ja/tai veden aiheuttamilta haitoilta. Tuuletuspiipun on oltava kooltaan sellainen, että paineenalennuksen aiheuttamaa virtauksen rajoitusta ei esiinny. Tuuletuspiipusta tai toissijaisesta paineenrajoitusventtiilistä tuleva kaasu ei saa vaikuttaa suljettuihin tiloihin, muihin ajoneuvoihin, ulos asennettuihin järjestelmiin, joihin kuuluu ilman otto (esim. ilmastointijärjestelmät), moottoreiden ilmanottoon tai moottoreiden pakokaasuihin. Kun kyseessä ovat kaksoissäiliöt, kukin säiliön ensisijaisen paineenrajoitusventtiilin ulostulo voidaan liittää kokoomaputkella yhteiseen tuuletuspiippuun.

18.7   Jäykät ja taipuisat polttoaineputket

18.7.1   Jäykät CNG-polttoaineputket on valmistettava saumattomasta materiaalista: joko ruostumattomasta teräksestä tai teräksestä, joka on päällystetty korroosionkestävällä pinnoitteella.

18.7.1.1   Jäykät LNG-polttoaineputket on valmistettava austeniittisesta ruostumattomasta teräksestä tai kuparista, joka on joko saumatonta tai hitsattua.

18.7.2   Jäykän CNG-polttoaineputken sijasta voidaan käyttää taipuisaa polttoaineputkea luokissa 0, 1 tai 2.

18.7.2.1   Jäykän LNG-polttoaineputken sijasta voidaan käyttää taipuisaa polttoaineputkea luokassa 5.

18.7.3   Taipuisan CNG- ja LNG-polttoaineputken on oltava tämän säännön liitteen 4B soveltuvien vaatimusten mukainen.

18.7.4   Jäykät polttoaineputket on kiinnitettävä siten, että ne eivät altistu tärinälle tai jännityksille.

18.7.5   Taipuisat CNG- ja/tai LNG-polttoaineputket on kiinnitettävä siten, että ne eivät altistu tärinälle tai jännityksille.

18.7.6   Taipuisa tai jäykkä polttoaineputki on asennettava kiinnityskohtaan siten, ettei metalli joudu kosketuksiin metallin kanssa.

18.7.7   Jäykkä tai taipuisa kaasuputki ei saa sijaita kohdissa, joista ajoneuvoa nostetaan tunkilla.

18.7.8   Kohdissa, joissa polttoaineputki kulkee seinämän läpi, on käytettävä suojamateriaalia.

18.7.9   LNG-polttoaineputki on eristettävä tai suojattava niillä alueilla, joissa alhainen lämpötila voi vahingoittaa muita osia ja/tai ihmisiä.

18.8   Liitokset tai kaasuliitännät osien välillä

18.8.1   Pehmeäjuotokset ja hammastetut puristusliitokset eivät ole sallittuja CNG:lle. Hammastetut puristusliitokset eivät ole sallittuja LNG:lle

18.8.2   Ruostumattomasta teräksestä valmistetut putket voidaan liittää toisiinsa vain ruostumattomasta teräksestä valmistetuin liittimin.

18.8.3   CNG-liitosrasiat on valmistettava korroosionkestävästä materiaalista.

18.8.4   Jäykät polttoaineputket on liitettävä yhteen soveltuvin liitoksin, esimerkiksi kaksiosaisin puristusliitoksin teräsputkien osalta ja molemminpuolisin oliivihiontaliitoksin.

18.8.5   Liitosten määrä on pidettävä mahdollisimman vähäisenä.

18.8.6   Liitokset on tehtävä paikkoihin, joissa ne voidaan tarkastaa.

18.8.7   Polttoaineputket, jotka kulkevat matkustajatilassa tai suljetussa matkatavaratilassa, eivät saa olla tarvittavaa pidemmät ja ne on joka tapauksessa suojattava kaasutiiviillä kotelolla.

18.8.7.1   Edellä olevan 18.8.7 kohdan vaatimuksia ei sovelleta luokkien M2 tai M3 ajoneuvoihin, joissa polttoaineputket ja liitännät on varustettu paineistetun maakaasun kestävällä ja esteettömässä kosketuksessa ulkoilman kanssa olevalla muhvilla.

18.9   Automaattiventtiili

18.9.1   CNG-järjestelmissä polttoaineputkeen voidaan asentaa lisäautomaattiventtiili mahdollisimman lähelle paineensäädintä.

18.9.2   Automaattiventtiili on LNG-järjestelmässä asennettava niin lähelle höyrystimen jälkeen kuin käytännössä on mahdollista.

18.10   Täyttöaukon suukappale tai täyttölaite

18.10.1   Täyttöaukon suukappale on kiinnitettävä siten, että se ei pyöri, ja suojattava lialta ja vedeltä.

18.10.2   Jos CNG/LNG-säiliö on sijoitettu matkustajatilaan tai suljettuun (matkatavara)tilaan, täyttöaukon suukappale on sijoitettava ajoneuvon ulkopuolelle tai moottoritilaan.

18.10.3   Luokkien M1 ja N1 ajoneuvoissa CNG-täyttöaukon suukappaleen (täyttölaitteen) on oltava liitteen 4F kuvassa 1 täsmennettyjen piirustuseritelmien mukainen.

18.10.4   Luokkien M2, M3, N2 ja N3 ajoneuvoissa CNG-täyttöaukon suukappaleen (täyttölaitteen) on oltava liitteen 4F kuvassa 1 tai 2 täsmennettyjen piirustuseritelmien mukainen tai liitteen 4F kuvassa 1 täsmennettyjen piirustuseritelmien mukainen ainoastaan CNG:n osalta.

18.11   Polttoaineen valintajärjestelmä ja sähkölaitteisto

18.11.1   CNG/LNG-järjestelmän sähköosat on suojattava ylikuormitukselta.

18.11.2   Ajoneuvoissa, joissa useampia kuin yksi polttoainejärjestelmä, on oltava polttoaineen valintajärjestelmä, jonka estettävä sekä kaasumaisen polttoaineen virtaus bensiini- tai dieselsäiliöön että bensiinin tai dieselin virtaus kaasupolttoainesäiliöön myös polttoaineen valintajärjestelmän vikaantuessa.

18.11.3   Toimenpiteiden tehokkuus on osoitettava tyyppihyväksynnän aikana.

18.11.4   Kaasutiiviin kotelon sähköliitokset ja -osat on valmistettava niin, ettei kipinöitä voi syntyä.

18.12   LNG-järjestelmä on suunniteltava siten, että estetään mahdollinen LNG:n loukkuuntuminen (trapping).

18.13   Luokan M ajoneuvojen LNG-järjestelmä on varustettava maakaasun ilmaisimella ja/tai kaasutiiviillä kotelolla. Luokan N ajoneuvojen LNG-järjestelmä voidaan varustaa maakaasun ilmaisimella, jos polttoaineen varastointisäiliö ja siihen liittyvät putket on asennettu ajoneuvon ulkopuolelle ilman mahdollisuutta kaasun jäämisestä loukkuun (vrt. 18.12 kohta). Jos polttoaineen varastointisäiliö sijaitsee luokan N ajoneuvon lastitilan sisällä, maakaasun ilmaisin ja/tai kaasutiivis kotelo on pakollinen.

19.   TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

19.1   Tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenettelyjen on oltava sopimuksen lisäyksen 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) mukaisia.

20.   SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA

20.1   Ajoneuvotyypille tämän säännön nojalla myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos edellä olevan 18 kohdan vaatimukset eivät täyty.

20.2   Jos tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on ilmoitettava siitä välittömästi muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2D esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

21.   AJONEUVOTYYPIN MUUTTAMINEN JA TYYPPIHYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

21.1   Kaikista paineistettua maakaasua ja/tai nesteytettyä maakaasua moottorin polttoaineena käyttävän ajoneuvon erityisosien asennukseen mahdollisesti tehtävistä muutoksista on ilmoitettava tyyppihyväksyntäviranomaiselle, joka on hyväksynyt kyseisen ajoneuvotyypin. Tyyppihyväksyntäviranomainen voi ilmoituksen saatuaan

| 21.1.1 | joko arvioida, että tehdyillä muutoksilla ei todennäköisesti ole merkittävää kielteistä vaikutusta ja että ajoneuvo on joka tapauksessa edelleen vaatimusten mukainen; tai |
| --- | --- |

21.1.1

joko arvioida, että tehdyillä muutoksilla ei todennäköisesti ole merkittävää kielteistä vaikutusta ja että ajoneuvo on joka tapauksessa edelleen vaatimusten mukainen; tai

| 21.1.2 | vaatia testien suorittamisesta vastaavalta tutkimuslaitokselta uuden testausselosteen. |
| --- | --- |

21.1.2

vaatia testien suorittamisesta vastaavalta tutkimuslaitokselta uuden testausselosteen.

21.2   Hyväksynnän vahvistus tai laajentaminen, jossa eritellään muutokset, annetaan tiedoksi tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille tämän säännön liitteen 2D mukaisella lomakkeella.

21.3   Hyväksynnän laajentamisen myöntäneen viranomaisen on annettava laajentamiselle sarjanumero ja ilmoitettava siitä muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2D esitetyn mallin mukaisella tiedonantolomakkeella.

22.   TUOTANNON LOPETTAMINEN

Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön perusteella hyväksytyn ajoneuvotyypin valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Saatuaan ilmoituksen kyseinen viranomainen ilmoittaa asiasta muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2D esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

23.   HYVÄKSYNTÄTESTAUKSESTA VASTAAVIEN TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ TYYPPIHYVÄKSYNTÄVIRANOMAISTEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien sopimuksen osapuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä niiden tyyppihyväksyntäviranomaisten nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnät ja joille lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä taikka hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta on toimitettava.

24.   SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET

24.1   Tämän säännön muutossarjan 01 virallisesta voimaantulosta alkaen tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät saa evätä tai kieltäytyä hyväksymästä tähän sääntöön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01, perustuvaa hyväksyntää.

24.2   Alkaen 12 kuukauden kuluttua tämän säännön muutossarjan 01 virallisesta voimaantulosta tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat myöntää hyväksynnän vain, jos hyväksyttävän osan tyyppi täyttää tämän säännön osan I vaatimukset, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01.

24.3   Muiden osien kuin 4.72 kohdassa määritellyn polttoaineen jakeluputkiston tyyppihyväksynnät, jotka on myönnetty tämän säännön alkuperäiseen version mukaisesti, jäävät voimaan ja ne hyväksyntään tällaisten osien ajoneuvoihin asentamista varten.

24.4   Alkaen 18 kuukauden kuluttua tämän säännön muutossarjan 01 virallisesta voimaantulosta tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat myöntää hyväksynnän vain, jos hyväksyttävän ajoneuvon tyyppi täyttää tämän säännön osan II vaatimukset, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01.

24.5   12 kuukauden ajan tämän säännön muutossarjan 01 voimaantulosta tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat edelleen myöntää tyyppihyväksyntiä osatyypeille tämän säännön alkuperäisen version mukaisesti ottamatta huomioon muutossarjan 01 määräyksiä.

24.6   18 kuukauden ajan tämän säännön muutossarjan 01 voimaantulosta tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat edelleen myöntää tyyppihyväksyntiä ajoneuvotyypille tämän säännön alkuperäisen version mukaisesti ottamatta huomioon muutossarjan 01 määräyksiä.

24.7   Rajoittamatta 24.5 ja 24.6 kohdan määräysten soveltamista tämän säännön sopimuspuolet eivät saa kieltäytyä laajentamasta osa- tai ajoneuvotyyppien nykyisiä tyyppihyväksyntiä, jotka on myönnetty tämän säännön mukaisesti ottamatta huomioon tämän säännön muutossarjan 01 määräyksiä.

---

(1)  Sellaisina kuin ne määritellään ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev.3) kohdassa 2 –www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(2)  American Society for Testing and Materials.

(3)  British Standards Institution.

(4)  Eurooppalaiset standardit

(5)  Kansainvälinen standardointijärjestö.

(6)  National Association of Corrosion Engineers.

(7)  Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomissio; Säännöt.

(8)  Amerikan yhdysvaltojen liittovaltion asetukset

(9)  Society of Automotive Engineers

(10)  [n] merkitsee näytteen kokoa, ja sen määrittää tyyppihyväksyntäviranomainen.

(11)  Vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolten tunnusnumerot esitetään ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteessä 3, asiakirja ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, Annex 3 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(12)  Vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolten tunnusnumerot esitetään ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteessä 3, asiakirja ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, Annex 3 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

---

LIITE 1A

CNG/LNG-OSIEN OLENNAISET OMINAISUUDET

1.   (Ei käytössä)

1.2.4.5.1   Järjestelmän kuvaus:

1.2.4.5.2   CNG-paineensäätimet: kyllä/ei (1)

1.2.4.5.2.1   Merkit: ...

1.2.4.5.2.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.2.5   Piirustukset: ...

1.2.4.5.2.6   Pääsäätöpisteiden lukumäärä: ...

1.2.4.5.2.7   Kuvaus pääsäätöpisteiden avulla tapahtuvan säädön periaatteesta: ...

1.2.4.5.2.8   Joutokäynnin säätöpisteiden lukumäärä: ...

1.2.4.5.2.9   Kuvaus joutokäynnin säätöpisteiden avulla tapahtuvan säädön periaatteesta: ...

1.2.4.5.2.10   Muut säätömahdollisuudet: jos on, millaisia (kuvaus ja piirrokset):

1.2.4.5.2.11   Käyttöpaineet (2): ... kPa

1.2.4.5.2.12   Materiaali: ...

1.2.4.5.2.13   Käyttölämpötilat (2): ... °C

1.2.4.5.3   CNG-kaasu-ilmasekoitin: kyllä/ei (1)

1.2.4.5.3.1   Lukumäärä: ...

1.2.4.5.3.2   Merkit: ...

1.2.4.5.3.3   Tyypit: ...

1.2.4.5.3.4   Piirustukset: ...

1.2.4.5.3.5   Säätömahdollisuudet: ...

1.2.4.5.3.6   Käyttöpaineet (2): ... kPa

1.2.4.5.3.7   Materiaali: ...

1.2.4.5.3.8   Käyttölämpötilat (2): ... °C

1.2.4.5.4   CNG-kaasuvirtauksen säädin: kyllä/ei (1)

1.2.4.5.4.1   Lukumäärä: ...

1.2.4.5.4.2   Merkit: ...

1.2.4.5.4.3   Tyypit: ...

1.2.4.5.4.4   Piirustukset: ...

1.2.4.5.4.5   Säätömahdollisuudet (kuvaus) ...

...

1.2.4.5.4.6   Käyttöpaineet (2): ... kPa

1.2.4.5.4.7   Materiaali: ...

1.2.4.5.4.8   Käyttölämpötilat (2): ... °C

1.2.4.5.5   CNG-kaasusuuttimet: kyllä/ei (1)

1.2.4.5.5.1   Merkit: ...

1.2.4.5.5.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.5.3   Tunnus: ...

1.2.4.5.5.4   Käyttöpaineet (2): ... kPa

1.2.4.5.5.5   Asennuspiirrokset: ...

1.2.4.5.5.6   Materiaali: ...

1.2.4.5.5.7   Käyttölämpötilat (2): ... °C

1.2.4.5.6   Elektroninen ohjauslaite (CNG ja/tai LNG): kyllä/ei (1)

1.2.4.5.6.1   Merkit: ...

1.2.4.5.6.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.6.3   Säätömahdollisuudet: ...

1.2.4.5.6.4   Perusohjelmistoperiaatteet: ...

1.2.4.5.6.5   Käyttölämpötilat (2): ... °C

1.2.4.5.7   CNG-säiliöt tai kaasupullot: kyllä/ei (1)

LNG-säiliöt: kyllä/ei (1)

1.2.4.5.7.1   Merkit: ...

1.2.4.5.7.2   Tyypit (oheistetaan piirustukset): ...

1.2.4.5.7.3   Kapasiteetti: ... litraa

1.2.4.5.7.4   Säiliön asennuspiirrokset: ...

1.2.4.5.7.5   Mitat: ...

1.2.4.5.7.6   Materiaali: ...

1.2.4.5.8   CNG-säiliön/LNG-säiliön lisävarusteet

1.2.4.5.8.1   Paineenilmaisin: kyllä/ei (1)

1.2.4.5.8.1.1   Merkit: ...

1.2.4.5.8.1.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.8.1.3   Toimintaperiaate: kelluke/muu (1) (kuvaus tai piirrokset liitteeksi)

1.2.4.5.8.1.4   Käyttöpaineet (2): ... MPa

1.2.4.5.8.1.5.   Materiaali: ...

1.2.4.5.8.1.6.   Käyttölämpötilat (2): ... °C

1.2.4.5.8.2   Paineenrajoitusventtiili (purkausventtiili): kyllä/ei (1)

1.2.4.5.8.2.1   Merkit: ...

1.2.4.5.8.2.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.8.2.3   Käyttöpaineet (2): ... MPa

1.2.4.5.8.2.4   Materiaali: ...

1.2.4.5.8.2.5   Käyttölämpötilat (2): ... °C

1.2.4.5.8.3   Automaattinen kaasupullonventtiili:

1.2.4.5.8.3.1   Merkit: ...

1.2.4.5.8.3.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.8.3.3   Käyttöpaineet (2): ... MPa

1.2.4.5.8.3.4   Materiaali: ...

1.2.4.5.8.3.5   Käyttölämpötilat (2): ... °C

1.2.4.5.8.4   Virtausta säätelevä venttiili: kyllä/ei (1)

1.2.4.5.8.4.1   Merkit: ...

1.2.4.5.8.4.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.8.4.3   Käyttöpaineet (2): ... MPa

1.2.4.5.8.4.4   Materiaali: ...

1.2.4.5.8.4.5   Käyttölämpötilat (2): ... °C

1.2.4.5.8.5   Kaasutiivis kotelo: kyllä/ei (1)

1.2.4.5.8.5.1   Merkit: ...

1.2.4.5.8.5.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.8.5.3   Käyttöpaineet (2): ... MPa

1.2.4.5.8.5.4   Materiaali: ...

1.2.4.5.8.5.5   Käyttölämpötilat (2): ... °C

1.2.4.5.8.6   Käsikäyttöinen venttiili: kyllä/ei (1)

1.2.4.5.8.6.1   Merkit: ...

1.2.4.5.8.6.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.8.6.3   Piirustukset: ...

1.2.4.5.8.6.4   Käyttöpaineet (2): ... MPa

1.2.4.5.8.6.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.8.6.6   Käyttölämpötilat (2): ... °C

1.2.4.5.9   Paineenrajoituslaite (lämpötilaliipaistu): kyllä/ei (1)

1.2.4.5.9.1   Merkit: ...

1.2.4.5.9.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.9.3   Kuvaus ja piirrokset: ...

1.2.4.5.9.4   Aktivoimislämpötila (2): ... °C

1.2.4.5.9.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.9.6   Käyttölämpötilat (2): ... °C

1.2.4.5.10   Täyttöaukon suukappale tai täyttölaite: kyllä/ei (1)

1.2.4.5.10.1   Merkit: ...

1.2.4.5.10.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.10.3   Käyttöpaineet (2): ... MPa

1.2.4.5.10.4   Kuvaus ja piirrokset: ...

1.2.4.5.10.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.10.6   Käyttölämpötilat (2): ... °C

1.2.4.5.11   Taipuisat polttoaineputket: kyllä/ei (1)

1.2.4.5.11.1   Merkit: ...

1.2.4.5.11.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.11.3   Kuvaus: ...

1.2.4.5.11.4   Käyttöpaineet (2): ... kPa

1.2.4.5.11.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.11.6   Käyttölämpötilat (2): ... °C

1.2.4.5.12   Paine- ja lämpötila-anturit: kyllä/ei (1)

1.2.4.5.12.1   Merkit: ...

1.2.4.5.12.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.12.3   Kuvaus: ...

1.2.4.5.12.4   Käyttöpaineet (2): ... kPa

1.2.4.5.12.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.12.6   Käyttölämpötilat (2): ... °C

1.2.4.5.13   CNG-suodattimet: kyllä/ei (1)

1.2.4.5.13.1   Merkit: ...

1.2.4.5.13.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.13.3   Kuvaus: ...

1.2.4.5.13.4   Käyttöpaineet (2): ... kPa

1.2.4.5.13.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.13.6   Käyttölämpötilat (2): ... °C

1.2.4.5.14   Vastaventtiilit tai takaiskuventtiilit kyllä/ei (1)

1.2.4.5.14.1   Merkit: ...

1.2.4.5.14.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.14.3   Kuvaus: ...

1.2.4.5.14.4   Käyttöpaineet (2): ... kPa

1.2.4.5.14.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.14.6   Käyttölämpötilat (2): ... °C

1.2.4.5.15   CNG-/LNG-järjestelmään liitetty lämmitysjärjestelmä: kyllä/ei (1)

1.2.4.5.15.1   Merkit: ...

1.2.4.5.15.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.15.3   Kuvaus ja asennuspiirrokset: ...

1.2.4.5.16   Paineenrajoituslaite (paineen vaikutuksesta aktivoituva) kyllä/ei (1)

1.2.4.5.16.1   Merkit: ...

1.2.4.5.16.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.16.3   Kuvaus ja piirrokset: ...

1.2.4.5.16.4   Aktivoitumispaine (2): ... MPa

1.2.4.5.16.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.16.6   Käyttölämpötilat (2): ... °C

1.2.4.5.17   Polttoaineen jakeluputkisto: kyllä/ei (1)

1.2.4.5.17.1   Merkit: ...

1.2.4.5.17.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.17.3   Kuvaus:

1.2.4.5.17.4   Käyttöpaine (2): ... kPa

1.2.4.5.17.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.17.6   Käyttölämpötilat (2): ... °C

1.2.4.5.18   Lämmönvaihdin/höyrystin: kyllä/ei (1) ...

1.2.4.5.18.1   Merkit: ...

1.2.4.5.18.2   Piirustukset: ...

1.2.4.5.18.3   Käyttöpaineet (2): ... MPa

1.2.4.5.18.4   Materiaali: ...

1.2.4.5.18.5   Käyttölämpötilat (2): ... °C

1.2.4.5.19   Maakaasuilmaisin: kyllä/ei (1)

1.2.4.5.19.1   Merkit: ...

1.2.4.5.19.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.19.3   Piirustukset: ...

1.2.4.5.19.4   Käyttöpaineet (2): ... MPa

1.2.4.5.19.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.19.6   Käyttölämpötilat (2): ... °C

1.2.4.5.19.7   Asetusarvot ...

1.2.4.5.20   LNG-täyttölaiteet: kyllä/ei (1)

1.2.4.5.20.1   Merkit: ...

1.2.4.5.20.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.20.3   Kuvaus: ...

1.2.4.5.20.4   Käyttöpaineet (2): ... kPa

1.2.4.5.20.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.21   LNG-paineensäätimet: kyllä/ei (1)

1.2.4.5.21.1   Merkit: ...

1.2.4.5.21.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.21.3   Kuvaus: ...

1.2.4.5.21.4   Käyttöpaineet (2): ... kPa

1.2.4.5.21.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.22   LNG:n paine- ja/tai lämpötila-anturit: kyllä/ei (1)

1.2.4.5.22.1   Merkit: ...

1.2.4.5.22.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.22.3   Kuvaus: ...

1.2.4.5.22.4   Käyttöpaineet (2): ... kPa

1.2.4.5.22.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.23   LNG:n käsikäyttöiset venttiilit: kyllä/ei (1)

1.2.4.5.23.1   Merkit: ...

1.2.4.5.23.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.23.3   Kuvaus: ...

1.2.4.5.23.4   Käyttöpaineet (2): ... kPa

1.2.4.5.23.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.24   LNG:n automaattiventtiilit: kyllä/ei (1)

1.2.4.5.24.1   Merkit: ...

1.2.4.5.24.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.24.3   Kuvaus: ...

1.2.4.5.24.4   Käyttöpaineet (2): ... kPa

1.2.4.5.24.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.25   LNG-vastaventtiilit: kyllä/ei (1)

1.2.4.5.25.1   Merkit: ...

1.2.4.5.25.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.25.3   Kuvaus: ...

1.2.4.5.25.4   Käyttöpaineet (2): ... kPa

1.2.4.5.25.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.26   LNG-paineenrajoitusventtiilit: kyllä/ei (1)

1.2.4.5.26.1   Merkit: ...

1.2.4.5.26.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.26.3   Kuvaus: ...

1.2.4.5.26.4   Käyttöpaineet (2): ... kPa

1.2.4.5.26.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.27   LNG-ylivirtausventtiilit: kyllä/ei (1)

1.2.4.5.27.1   Merkit: ...

1.2.4.5.27.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.27.3   Kuvaus: ...

1.2.4.5.27.4   Käyttöpaineet (2): ... kPa

1.2.4.5.27.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.28   LNG-polttoainepumput: kyllä/ei (1)

1.2.4.5.28.1   Merkit: ...

1.2.4.5.28.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.28.3   Kuvaus: ...

1.2.4.5.28.4   Käyttöpaineet (2): ... kPa

1.2.4.5.28.5   Sijainti LNG-säiliön sisä-/ulkopuolella (1): ...

1.2.4.5.28.6   Käyttölämpötilat (2): ... °C

1.2.5   Jäähdytysjärjestelmä: (neste/ilma) (1)

1.2.5.1   Järjestelmän kuvaus/CNG/LNG-järjestelmää koskevat piirrokset: ...

---

(1)  Tarpeeton viivataan yli.

(2)  Määritellään toleranssi.

---

LIITE 1B

AJONEUVON, MOOTTORIN JA CNG/LNG-JÄRJESTELMÄN OLENNAISET OMINAISUUDET

0.   Ajoneuvojen kuvaus

0.1   Merkki: ...

0.2   Tyypit: ...

0.3   Valmistajan nimi ja osoite: ...

0.4   Moottorin tyypit ja hyväksyntänumerot: ...

1.   Moottoreiden kuvaus

1.1   Valmistaja: ...

1.1.1   Valmistajan moottorikoodit (sellaisena kuin ne on merkitty moottoriin, tai muut tunnisteet): ...

1.2   Polttomoottori

1.2.3   (Ei käytössä)

1.2.4.5.1   (Ei käytössä)

1.2.4.5.2   Paineensäätimet:

1.2.4.5.2.1   Merkit: ...

1.2.4.5.2.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.2.3   Käyttöpaineet (1): ... kPa

1.2.4.5.2.4   Materiaali: ...

1.2.4.5.2.5   Käyttölämpötilat (1): ... °C

1.2.4.5.3   Kaasu-ilmasekoitin: kyllä/ei (2)

1.2.4.5.3.1   Lukumäärä: ...

1.2.4.5.3.2   Merkit: ...

1.2.4.5.3.3   Tyypit: ...

1.2.4.5.3.4   Käyttöpaineet (1): ... kPa

1.2.4.5.3.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.3.6   Käyttölämpötilat (1) ... °C

1.2.4.5.4   Kaasuvirtauksen säädin: kyllä/ei (2)

1.2.4.5.4.1   Lukumäärä: ...

1.2.4.5.4.2   Merkit: ...

1.2.4.5.4.3   Tyypit: ...

1.2.4.5.4.4   Käyttöpaineet (1): ... kPa

1.2.4.5.4.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.4.6   Käyttölämpötilat (1): ... °C

1.2.4.5.5   Kaasusuuttimet: kyllä/ei (2)

1.2.4.5.5.1   Merkit: ...

1.2.4.5.5.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.5.3   Käyttöpaineet (1): ... kPa

1.2.4.5.5.4   Materiaali: ...

1.2.4.5.5.5   Käyttölämpötilat (1): ... °C

1.2.4.5.6   Elektroninen ohjauslaite: kyllä/ei (2)

1.2.4.5.6.1   Merkit: ...

1.2.4.5.6.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.6.3   Perusohjelmistoperiaatteet: ...

1.2.4.5.6.4   Käyttölämpötilat (1): ... °C

1.2.4.5.7   CNG-säiliöt tai kaasupullot: kyllä/ei (2)

LNG-säiliöt: kyllä/ei (2)

1.2.4.5.7.1   Merkit: ...

1.2.4.5.7.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.7.3   Kapasiteetti: ... litraa

1.2.4.5.7.4   Hyväksyntänumero: ...

1.2.4.5.7.5   Mitat: ...

1.2.4.5.7.6   Materiaali: ...

1.2.4.5.8   CNG-säiliön lisävarusteet/LNG-säiliön lisävarusteet:

1.2.4.5.8.1   Paineenilmaisin:

1.2.4.5.8.1.1   Merkit: ...

1.2.4.5.8.1.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.8.1.3   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.2.4.5.8.1.4   Materiaali: ...

1.2.4.5.8.1.5   Käyttölämpötilat (1) ... °C

1.2.4.5.8.2   Paineenrajoitusventtiili (purkausventtiili): kyllä/ei (2)

1.2.4.5.8.2.1   Merkit: ...

1.2.4.5.8.2.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.8.2.3   Käyttöpaine (1): ... MPa

1.2.4.5.8.2.4   Materiaali: ...

1.2.4.5.8.2.5   Käyttölämpötilat (1): ... °C

1.2.4.5.8.3   Automaattiventtiilit:

1.2.4.5.8.3.1   Merkit: ...

1.2.4.5.8.3.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.8.3.3   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.2.4.5.8.3.4   Materiaali: ...

1.2.4.5.8.3.5   Käyttölämpötilat (1): ... °C

1.2.4.5.8.4   Virtausta säätelevä venttiili: kyllä/ei (2)

1.2.4.5.8.4.1   Merkit: ...

1.2.4.5.8.4.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.8.4.3   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.2.4.5.8.4.4   Materiaali: ...

1.2.4.5.8.4.5   Käyttölämpötilat (1): ... °C

1.2.4.5.8.5   Kaasutiivis kotelo: kyllä/ei (2)

1.2.4.5.8.5.1   Merkit: ...

1.2.4.5.8.5.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.8.5.3   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.2.4.5.8.5.4   Materiaali: ...

1.2.4.5.8.5.5   Käyttölämpötilat (1): ... °C

1.2.4.5.8.6   Käsikäyttöinen venttiili:

1.2.4.5.8.6.1   Merkit: ...

1.2.4.5.8.6.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.8.6.3   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.2.4.5.8.6.4   Materiaali: ...

1.2.4.5.8.6.5   Käyttölämpötilat (1): ... °C

1.2.4.5.9   Paineenrajoituslaite (lämpötilaliipaistu): kyllä/ei (2)

1.2.4.5.9.1   Merkit: ...

1.2.4.5.9.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.9.3   Aktivoimislämpötila (1): ... °C

1.2.4.5.9.4   Materiaali: ...

1.2.4.5.9.5   Käyttölämpötilat (1): ... °C

1.2.4.5.10   Täyttöaukon suukappale tai täyttölaite: kyllä/ei (2)

1.2.4.5.10.1   Merkit: ...

1.2.4.5.10.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.10.3   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.2.4.5.10.4   Materiaali: ...

1.2.4.5.10.5   Käyttölämpötilat (1): ... °C

1.2.4.5.11   Taipuisat polttoaineputket: kyllä/ei (2)

1.2.4.5.11.1   Merkit: ...

1.2.4.5.11.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.11.3   Käyttöpaineet (1): ... kPa

1.2.4.5.11.4   Materiaali: ...

1.2.4.5.11.5   Käyttölämpötilat (1): ... °C

1.2.4.5.12   Paine- ja lämpötila-anturit: kyllä/ei (2)

1.2.4.5.12.1   Merkit: ...

1.2.4.5.12.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.12.3   Käyttöpaineet (1): ... kPa

1.2.4.5.12.4   Materiaali: ...

1.2.4.5.12.5   Käyttölämpötilat (1): ... °C

1.2.4.5.13   CNG-suodatin: kyllä/ei (2)

1.2.4.5.13.1   Merkit: ...

1.2.4.5.13.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.13.3   Käyttöpaineet (1): ... kPa

1.2.4.5.13.4   Materiaali: ...

1.2.4.5.13.5   Käyttölämpötilat (1): ... °C

1.2.4.5.14   Vastaventtiilit tai takaiskuventtiilit: kyllä/ei (2)

1.2.4.5.14.1   Merkit: ...

1.2.4.5.14.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.14.3   Käyttöpaineet (1): ... kPa

1.2.4.5.14.4   Materiaali: ...

1.2.4.5.14.5   Käyttölämpötilat (1): ... °C

1.2.4.5.15   CNG-/LNG-järjestelmään liitetty lämmitysjärjestelmä: kyllä/ei (2)

1.2.4.5.15.1   Merkit: ...

1.2.4.5.15.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.15.3   Kuvaus ja asennuspiirrokset: ...

1.2.4.5.16   Paineenrajoituslaite (paineen vaikutuksesta aktivoituva): kyllä/ei (2)

1.2.4.5.16.1   Merkit: ...

1.2.4.5.16.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.16.3   Aktivoitumispaine (1): ... MPa

1.2.4.5.16.4   Materiaali: ...

1.2.4.5.16.5   Käyttölämpötilat (1): ... °C

1.2.4.5.17   Polttoaineen jakeluputkisto: kyllä/ei (2)

1.2.4.5.17.1   Merkit: ...

1.2.4.5.17.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.17.3   Käyttöpaine (1): ... kPa

1.2.4.5.17.4   Materiaali: ...

1.2.4.5.17.5   Käyttölämpötilat (1): ... °C

1.2.4.5.18   Lämmönvaihdin/höyrystin: kyllä/ei (2) ...

1.2.4.5.18.1   Merkit: ...

1.2.4.5.18.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.18.3   Piirustukset: ...

1.2.4.5.18.4   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.2.4.5.18.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.18.6   Käyttölämpötilat (1): ... °C

1.2.4.5.19   Maakaasuilmaisin: kyllä/ei (2)

1.2.4.5.19.1   Merkit: ...

1.2.4.5.19.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.19.3   Piirustukset: ...

1.2.4.5.19.4   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.2.4.5.19.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.19.6   Käyttölämpötilat (1): ... °C

1.2.4.5.19.7   Asetusarvot ...

1.2.4.5.20   LNG-täyttölaiteet: kyllä/ei (2)

1.2.4.5.20.1   Merkit: ...

1.2.4.5.20.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.20.3   Kuvaus: ...

1.2.4.5.20.4   Käyttöpaineet (1): ... kPa

1.2.4.5.20.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.21   LNG-paineensäätimet: kyllä/ei (2)

1.2.4.5.21.1   Merkit: ...

1.2.4.5.21.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.21.3   Kuvaus: ...

1.2.4.5.21.4   Käyttöpaineet (1): ... kPa

1.2.4.5.21.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.22   LNG:n paine- ja/tai lämpötila-anturit: kyllä/ei (2)

1.2.4.5.22.1   Merkit: ...

1.2.4.5.22.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.22.3   Kuvaus: ...

1.2.4.5.22.4   Käyttöpaineet (1): ... kPa

1.2.4.5.22.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.23   LNG:n käsikäyttöiset venttiilit: kyllä/ei (2)

1.2.4.5.23.1   Merkit: ...

1.2.4.5.23.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.23.3   Kuvaus: ...

1.2.4.5.23.4   Käyttöpaineet (1): ... kPa

1.2.4.5.23.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.24   LNG:n automaattiventtiilit: kyllä/ei (2)

1.2.4.5.24.1   Merkit: ...

1.2.4.5.24.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.24.3   Kuvaus: ...

1.2.4.5.24.4   Käyttöpaineet (1): ... kPa

1.2.4.5.24.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.25   LNG-vastaventtiilit: kyllä/ei (2)

1.2.4.5.25.1   Merkit: ...

1.2.4.5.25.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.25.3   Kuvaus: ...

1.2.4.5.25.4   Käyttöpaineet (1): ... kPa

1.2.4.5.25.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.26   LNG-paineenrajoitusventtiilit: kyllä/ei (2)

1.2.4.5.26.1   Merkit:...

1.2.4.5.26.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.26.3   Kuvaus:...

1.2.4.5.26.4   Käyttöpaineet (1): ... kPa

1.2.4.5.26.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.27   LNG-ylivirtausventtiilit: kyllä/ei (2)

1.2.4.5.27.1   Merkit: ...

1.2.4.5.27.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.27.3   Kuvaus: ...

1.2.4.5.27.4   Käyttöpaineet (1): ... kPa

1.2.4.5.27.5   Materiaali: ...

1.2.4.5.28   LNG-polttoainepumput: kyllä/ei (2)

1.2.4.5.28.1   Merkit: ...

1.2.4.5.28.2   Tyypit: ...

1.2.4.5.28.3   Kuvaus: ...

1.2.4.5.28.4   Käyttöpaineet (1): ... kPa

1.2.4.5.28.5   Sijainti LNG-säiliön sisä-/ulkopuolella (2)

1.2.4.5.28.6   Käyttölämpötilat (1): ...

1.2.4.5.29   Lisäasiakirjat: ...

1.2.4.5.29.1   CNG-järjestelmän/LNG-järjestelmän kuvaus (2)

1.2.4.5.29.2   Järjestelmän kokoonpano (sähkökytkennät, tyhjökytkennät, tasausputket jne.): ...

1.2.4.5.29.3   Piirustus tunnuksesta: ...

1.2.4.5.29.4   Säätötiedot: ...

1.2.4.5.29.5   Ajoneuvon hyväksyntä bensiinikäyttöön, jos hyväksyntä on jo myönnetty: ...

1.2.5   Jäähdytysjärjestelmä: (neste/ilma) (2)

---

(1)  Määritellään toleranssi.

(2)  Tarpeeton viivataan yli.

---

LIITE 2A

CNG/LNG-OSAN TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKIN SIJOITTELU

(Ks. tämän säännön 7.2 kohta)

Image

Yllä olevasta CNG- ja/tai LNG-osaan kiinnitetystä hyväksyntämerkistä käy ilmi, että kyseinen osa on hyväksytty Italiassa (E 3) säännön nro 110 nojalla hyväksyntänumerolla 012439. Hyväksyntänumeron kaksi ensimmäistä merkkiä osoittavat, että hyväksyntä on myönnetty säännön nro 110 vaatimusten mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01.

Kirjain L ilmaisee, että tuote soveltuu käytettäväksi LNG:n kanssa.

Kirjain M ilmaisee, että tuote soveltuu käytettäväksi leudoissa lämpötiloissa.

Kirjain C ilmaisee, että tuote soveltuu käytettäväksi kylmissä lämpötiloissa.

---

LIITE 2B

Image

Image

Lisäys

1.   Lisätietoja CNG/LNG-osatyypin tyyppihyväksynnästä säännön nro 110 nojalla

1.1   Maakaasun varastointijärjestelmä

1.1.1   Säiliöt tai kaasupullot (CNG-järjestelmää varten)

1.1.1.1   Mitat: ...

1.1.1.2   Materiaali: ...

1.1.2   Säiliöt (LNG-järjestelmää varten)

1.1.2.1   Kapasiteetti: ...

1.1.2.2   Materiaali: ...

1.2   Paineenilmaisin

1.2.1   Käyttöpaineet (1):... MPa

1.2.2   Materiaali: ...

1.3   Paineenrajoitusventtiili (purkausventtiili)

1.3.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.3.2   Materiaali: ...

1.4   Automaattiventtiilit

1.4.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.4.2   Materiaali: ...

1.5   Ylivirtausventtiili

1.5.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.5.2   Materiaali: ...

1.6   Kaasutiivis kotelo

1.6.1   Käyttöpaineet: ... MPa

1.6.2   Materiaali: ...

1.7   Paineensäätimet

1.7.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.7.2   Materiaali: ...

1.8   Vastaventtiilit tai takaiskuventtiilit

1.8.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.8.2   Materiaali: ...

1.9   Paineenrajoituslaite (lämpötilan vaikutuksesta aktivoituva)

1.9.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.9.2   Materiaali: ...

1.10   Käsikäyttöinen venttiili

1.10.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.10.2   Materiaali: ...

1.11   Joustavat polttoainejohdot

1.11.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.11.2   Materiaali: ...

1.12   Täyttöaukon suukappale tai täyttölaite

1.12.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.12.2   Materiaali: ...

1.13   Kaasusuuttimet

1.13.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.13.2   Materiaali: ...

1.14   Kaasuvirtauksen säädin

1.14.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.14.2   Materiaali: ...

1.15   Kaasun-/ilmansekoitin

1.15.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.15.2   Materiaali: ...

1.16   Elektroninen ohjauslaite

1.16.1   Perusohjelmistoperiaatteet: ...

1.17   Paine- ja lämpötila-anturit

1.17.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.17.2   Materiaali: ...

1.18   CNG-suodattimet

1.18.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.18.2   Materiaali: ...

1.19   Paineenrajoituslaite (paineen vaikutuksesta aktivoituva)

1.19.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.19.2   Materiaali: ...

1.20   Polttoaineen jakeluputkistot

1.20.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.20.2   Materiaali: ...

1.21   Lämmönvaihtimet/höyrystimet

1.21.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.21.2   Materiaali: ...

1.22   Maakaasuilmaisimet

1.22.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.22.2   Materiaali: ...

1.23   LNG-täyttölaiteet

1.23.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.23.2   Materiaali: ...

1.24   LNG-paineensäätimet

1.24.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.24.2   Materiaali: ...

1.25   LNG:n paine- ja/tai lämpötila-anturit

1.25.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.25.2   Materiaali: ...

1.26   LNG:n käsikäyttöiset venttiilit

1.26.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.26.2   Materiaali: ...

1.27   LNG:n automaattiventtiilit

1.27.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.27.2   Materiaali: ...

1.28   LNG-vastaventtiilit

1.28.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.28.2   Materiaali: ...

1.29   LNG-paineenrajoitusventtiilit

1.29.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.29.2   Materiaali: ...

1.30   LNG-ylivirtausventtiilit

1.30.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.30.2   Materiaali: ...

1.31   LNG-polttoainepumput

1.31.1   Käyttöpaineet (1): ... MPa

1.31.2   Materiaali: ...

---

(1)  Määritellään toleranssi.

---

LIITE 2C

HYVÄKSYNTÄMERKKIEN SIJOITTELU

MALLI A

(Ks. tämän säännön kohta 17.2)

Image

Yllä olevasta ajoneuvoon kiinnitetystä hyväksyntämerkistä käy ilmi, että kyseinen ajoneuvotyyppi on hyväksytty Italiassa (E 3) maakaasun käyttämiseen moottorin polttoaineena tarkoitetun CNG/LNG-järjestelmän asennuksen osalta säännön nro 110 nojalla hyväksyntänumerolla 012439. Hyväksyntänumeron kaksi ensimmäistä merkkiä osoittavat, että hyväksyntä on myönnetty säännön nro 110 vaatimusten mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01.

Kirjain L ilmaisee, että tuote soveltuu käytettäväksi LNG:n kanssa.

Kirjain M ilmaisee, että tuote soveltuu käytettäväksi leudoissa lämpötiloissa.

Kirjain C ilmaisee, että tuote soveltuu käytettäväksi kylmissä lämpötiloissa.

MALLI B

(Ks. tämän säännön kohta 17.2)

Image

Yllä olevasta ajoneuvoon kiinnitetystä hyväksyntämerkistä käy ilmi, että kyseinen ajoneuvotyyppi on hyväksytty Italiassa (E 3) maakaasun käyttämiseen moottorin polttoaineena tarkoitetun CNG/LNG-järjestelmän asennuksen osalta säännön nro 110 nojalla hyväksyntänumerolla 012439. Hyväksyntänumeron kaksi ensimmäistä numeroa ilmaisevat, että hyväksyntä on myönnetty säännön nro 110 muutossarjan 01 vaatimusten mukaisesti ja että sääntö nro 83 sisälsi muutossarjan 05.

Kirjain L ilmaisee, että tuote soveltuu käytettäväksi LNG:n kanssa.

Kirjain M ilmaisee, että tuote soveltuu käytettäväksi leudoissa lämpötiloissa.

Kirjain C ilmaisee, että tuote soveltuu käytettäväksi kylmissä lämpötiloissa.

---

LIITE 2D

Image

---

LIITE 3

POLTTOAINEENA KÄYTETTÄVÄN MAAKAASUN SÄILYTTÄMISEEN AJONEUVOSSA TARKOITETTU SÄILIÖ

1.   SOVELTAMISALA

1.1   Liitteessä 3A asetetaan kevyitä uudelleen täytettäviä kaasupulloja koskevat vähimmäisvaatimukset. Kaasupullot on tarkoitettu ainoastaan ajoneuvon polttoaineena käytettävän suurpaineisen paineistetun maakaasun säilyttämiseen ajoneuvoissa, joihin kaasupullot asennetaan. Kaasupullot voivat olla mitä tahansa määriteltyihin käyttöolosuhteisiin soveltuvaa teräs- tai alumiinimateriaalia tai muuta kuin metallia, ja niiden suunnittelun ja valmistustavan on sovelluttava tarkoitettuun käyttöön. Tätä liitettä sovelletaan myös ruostumattomasta teräksestä valmistettuihin metallivuorauksiin, jotka ovat rakenteeltaan saumattomia tai hitsattuja.

1.2   Liitteessä 3B vahvistetaan vähimmäisvaatimukset ajoneuvoissa käyttäville nesteytetyn maakaasun (LNG) täytettäville polttoainesäiliölle sekä vaaditut testausmenetelmät.

LIITE 3A

KAASUPULLOT – POLTTOAINEENA KÄYTETTÄVÄN PAINEISTETUN MAAKAASUN (CNG) SÄILYTTÄMISEEN AJONEUVOSSA TARKOITETTU SUURPAINEPULLO

1.   SOVELTAMISALA

Tämän liitteen soveltamisalaan kuuluvat kaasupullot on luokiteltu luokkaan 0, kuten tämän säännön 3 kohdassa on kuvattu, ja ne voidaan jakaa seuraaviin ryhmiin:

| CNG-1 | Metalli |
| --- | --- |
| CNG-2 | Metallivuoraus, joka on vahvennettu hartsikyllästetyillä jatkuvilla filamenttikuiduilla (lieriöosa päällystetty) |
| CNG-3 | Metallivuoraus, joka on vahvennettu hartsikyllästetyillä jatkuvilla filamenttikuiduilla (kokonaan päällystetty) |
| CNG-4 | Hartsikyllästetyistä jatkuvista filamenttikuiduista tehty päällyste, jossa vuoraus on muuta ainetta kuin metallia (kokonaan komposiittimateriaalia). |

CNG-1

Metalli

CNG-2

Metallivuoraus, joka on vahvennettu hartsikyllästetyillä jatkuvilla filamenttikuiduilla (lieriöosa päällystetty)

CNG-3

Metallivuoraus, joka on vahvennettu hartsikyllästetyillä jatkuvilla filamenttikuiduilla (kokonaan päällystetty)

CNG-4

Hartsikyllästetyistä jatkuvista filamenttikuiduista tehty päällyste, jossa vuoraus on muuta ainetta kuin metallia (kokonaan komposiittimateriaalia).

Olosuhteet, joissa kaasupulloja on tarkoitus käyttää, on määritelty tämän liitteen 4 kohdassa. Tämän liitteen lähtökohtana on polttoaineena käytettävänä maakaasun käyttöpaine 20 MPa vakiintuneessa 15 °C:n lämpötilassa ja enimmäistäyttöpaine 26 MPa. Laskelma voidaan sovittaa muille käyttöpaineille kertomalla paine sopivalla kertoimella (suhde). Esimerkiksi jos järjestelmän käyttöpaine on 25 MPa, paineet on kerrottava 1,25:llä.

Kaasupullon käyttöiän määrittelee valmistaja ja se voi vaihdella sovelluksista riippuen. Käyttöikä määritellään sen perusteella, että kaasupullot täytetään 1 000 kertaa vuodessa vähintään 15 000 täyttökertaa. Enimmäiskäyttöikä on 20 vuotta.

Metallikaasupullojen ja metallivuorattujen kaasupullojen osalta kaasupullon käyttöikä määritellään väsymissärön kasvunopeuden perusteella. Jokainen kaasupullo tai vuoraus on tarkastettava ultraäänellä tai vastaavalla keinolla sen varmistamiseksi, ettei niissä ole sallitun enimmäiskoon ylittäviä säröjä. Tämä lähestymistapa mahdollistaa ajoneuvoissa käytettävien kevyiden maakaasupullojen optimaalisen suunnittelun ja valmistuksen.

Kaikkien sellaisten komposiittikaasupullojen, joissa on muusta aineesta kuin metallista valmistettu kuormittamaton vuoraus, ”turvallinen käyttöikä” osoitetaan soveltuvien suunnittelumenetelmien, suunnittelun kelpoisuustestien ja tuotannontarkastusten avulla.

2.   VIITTEET (KS. TÄMÄN SÄÄNNÖN 2 KOHTA.)

3.   MÄÄRITELMÄT (KS. TÄMÄN SÄÄNNÖN 4 KOHTA.)

4.   KÄYTTÖOLOSUHTEET

4.1   Yleistä

4.1.1   Vakiokäyttöolosuhteet

Tässä luvussa määriteltyjä vakiokäyttöolosuhteita pidetään lähtökohtana suunniteltaessa, valmistettaessa, tarkastettaessa, testattaessa ja hyväksyttäessä kaasupulloja, jotka on tarkoitus asentaa pysyvästi ajoneuvoihin ja joita on tarkoitus käyttää ajoneuvojen polttoaineena käytettävän maakaasun säilyttämiseen ympäristön lämpötilassa.

4.1.2   Kaasupullojen käyttö

Määriteltyjen käyttöolosuhteiden on myös tarkoitus antaa seuraaville tahoille tietoa siitä, miten tämän säännön mukaisesti valmistettuja kaasupulloja voidaan käyttää turvallisesti:

| a) | kaasupullojen valmistajat, |
| --- | --- |

a)

kaasupullojen valmistajat,

| b) | kaasupullojen omistajat, |
| --- | --- |

b)

kaasupullojen omistajat,

| c) | suunnittelijat ja kaasupullojen asennuksesta vastaavat toimeksisaajat, |
| --- | --- |

c)

suunnittelijat ja kaasupullojen asennuksesta vastaavat toimeksisaajat,

| d) | ajoneuvojen kaasupullojen uudelleen täyttämiseen käytettävien laitteiden suunnittelijat tai omistajat, |
| --- | --- |

d)

ajoneuvojen kaasupullojen uudelleen täyttämiseen käytettävien laitteiden suunnittelijat tai omistajat,

| e) | maakaasun toimittajat ja |
| --- | --- |

e)

maakaasun toimittajat ja

| f) | sääntelyviranomaiset, joiden toimivaltaan kaasupullojen käyttö kuuluu. |
| --- | --- |

f)

sääntelyviranomaiset, joiden toimivaltaan kaasupullojen käyttö kuuluu.

4.1.3   Käyttöikä

Kaasupullon suunnittelija määrittelee käyttöiän, jonka ajan kaasupullot ovat turvallisia, tässä luvussa määritellyissä käyttöolosuhteissa tapahtuvan käytön perusteella. Enimmäiskäyttöikä on 20 vuotta.

4.1.4   Määräaikaiset lisätarkastukset

Kaasupullon valmistaja antaa suosituksia silmämääräisesti tai testien avulla suoritettavista käyttöiän aikana tehtävistä määräaikaistarkastuksista tässä luvussa määritellyissä käyttöolosuhteissa tapahtuvan käytön perusteella. Jokainen kaasupullo on tarkastettava silmämääräisesti vähintään 48 kuukauden välein ajoneuvon käyttöönottopäivästä (ajoneuvon rekisteröinti) lukien ja jokaisen uudelleenasennuksen yhteydessä sen varmistamiseksi, ettei siinä ole ulkoisia vaurioita tai heikentymiä, myöskään kannattimien alla. Silmämääräisen tarkastuksen tekee sääntelyviranomaisen hyväksymä tai tunnustama toimivaltainen elin valmistajan ohjeiden mukaisesti. Kaasupullot, joissa ei ole pakolliset tiedot sisältävää kilpeä tai joissa on kilvet, joiden sisältämiä pakollisia tietoja ei kuitenkaan jostain syystä pysty lukemaan, poistetaan käytöstä. Jos kaasupullo voidaan luotettavasti tunnistaa valmistajan ja sarjanumeron perusteella, kilpi voidaan vaihtaa, jotta kaasupullo voidaan pitää käytössä.

4.1.4.1   Törmäyksessä olleet kaasupullot

Kaasupullot, jotka ovat olleet törmäykseen joutuneessa ajoneuvossa, on tarkastettava uudelleen valmistajan valtuuttamassa laitoksessa, ellei toimivaltainen viranomainen ole toisin määrännyt. Kaasupullo, joka ei ole törmäyksessä kärsinyt vahinkoa, voidaan palauttaa käyttöön. Muussa tapauksessa kaasupullo palautetaan valmistajalle arvioitavaksi.

4.1.4.2   Tulipalossa olleet kaasupullot

Tulen vaikutuksen alaiseksi joutuneet kaasupullot on tarkastettava uudelleen valmistajan valtuuttamassa laitoksessa, tai ne on poistettava käytöstä.

4.2   Enimmäispaineet

Kaasupullon paine on rajattava seuraaviin arvoihin:

| a) | paine, joka vakiintuu 20 MPa:ksi 15 °C:n vakiolämpötilassa, |
| --- | --- |

a)

paine, joka vakiintuu 20 MPa:ksi 15 °C:n vakiolämpötilassa,

| b) | 26 MPa heti täytön jälkeen lämpötilasta riippumatta. |
| --- | --- |

b)

26 MPa heti täytön jälkeen lämpötilasta riippumatta.

4.3   Täyttökertojen enimmäismäärä

Kaasupullot on suunniteltava siten, että ne voidaan täyttää 20 MPa:n (200 bar) vakiintuneeseen paineeseen 1 000 kertaa käyttövuoden aikana kaasun lämpötilan ollessa 15 °C.

4.4   Lämpötilan vaihteluväli

4.4.1   Vakiintunut kaasun lämpötila

Kaasun vakiintunut lämpötila kaasupulloissa voi vaihdella – 40 °C:sta 65 °C:een.

4.4.2   Kaasupullon lämpötilat

Kaasupullon materiaalien lämpötila voi vaihdella – 40 °C:sta + 82 °C:een.

Yli +65 °C:n lämpötilojen on oltava riittävän paikallisia tai tarpeeksi lyhytkestoisia, jotta kaasupullossa olevan kaasun lämpötila ei koskaan ylitä + 65 °C:ta, lukuun ottamatta jäljempänä 4.4.3 kohdassa määriteltyjä olosuhteita.

4.4.3   Tilapäiset lämpötilat

Täytön ja tyhjentymisen aikana kehittyneet kaasun lämpötilat voivat vaihdella edellä 4.4.1 kohdassa määritellyissä rajoissa.

4.5   Kaasun koostumus

Maakaasuun ei saa lisätä metanolia ja/tai glykolia. Kaasupullo on suunniteltava siten, että se sallii täyttämisen maakaasulla, joka täyttää jonkin seuraavista kolmesta edellytyksestä:

| a) | SAE J1616 |
| --- | --- |

a)

SAE J1616

| b) | Kuiva kaasu
  Vesihöyryä ei normaalisti saisi olla enempää kuin 32 mg/m3 kastepisteen ollessa – 9 °C 20 MPa:n paineessa. Kuivan kaasun koostumukselle ei aseteta rajoituksia seuraavia lukuun ottamatta: | vetysulfidi ja muut liukenevat sulfidit: 23 mg/m3 |
| --- | --- | --- |

b)

Kuiva kaasu

Vesihöyryä ei normaalisti saisi olla enempää kuin 32 mg/m3 kastepisteen ollessa – 9 °C 20 MPa:n paineessa. Kuivan kaasun koostumukselle ei aseteta rajoituksia seuraavia lukuun ottamatta:

vetysulfidi ja muut liukenevat sulfidit: 23 mg/m3

| | happi: 1 tilavuusprosentti |
| --- | --- |

happi: 1 tilavuusprosentti

Vetyä saa olla enintään 2 tilavuusprosenttia, jos kaasupullot on valmistettu teräksestä, jonka enimmäisvetolujuus on yli 950 MPa.

| c) | Märkäkaasu
  Kaasun, jonka vesipitoisuus on korkeampi kuin b kohdassa, koostumus on normaalisti seuraavissa rajoissa: | vetysulfidi ja muut liukenevat sulfidit: 23 mg/m3 |
| --- | --- | --- |

c)

Märkäkaasu

Kaasun, jonka vesipitoisuus on korkeampi kuin b kohdassa, koostumus on normaalisti seuraavissa rajoissa:

vetysulfidi ja muut liukenevat sulfidit: 23 mg/m3

| | happi: 1 tilavuusprosentti |
| --- | --- |

happi: 1 tilavuusprosentti

| | hiilidioksidi: 4 tilavuusprosenttia |
| --- | --- |

hiilidioksidi: 4 tilavuusprosenttia

| | vety: 0,1 tilavuusprosenttia. |
| --- | --- |

vety: 0,1 tilavuusprosenttia.

Käytettäessä märkäkaasua tarvitaan vähintään 1 mg kompressoriöljyä kaasukilogrammaa kohden metallipullojen ja -vuorausten suojaamiseksi.

4.6   Ulkopinnat

Kaasupulloja ei ole suunniteltu kestämään jatkuvaa mekaanista tai kemiallista altistusta, kuten ajoneuvossa kuljetetusta kuormasta tulevaa vuotoa tai tieolosuhteiden aiheuttamia vakavia kulumisvaurioita, ja ne on asennettava tunnustettujen asennusstandardien mukaisesti. Kaasupullon ulkopinnat saattavat kuitenkin huomaamatta altistua seuraaville asioille:

| a) | vesi, joko ajoittainen uppoaminen veteen tai tiestä tulevat roiskeet, |
| --- | --- |

a)

vesi, joko ajoittainen uppoaminen veteen tai tiestä tulevat roiskeet,

| b) | suola, ajettaessa ajoneuvolla lähellä merta tai käytettäessä suolaa jään sulattamiseen, |
| --- | --- |

b)

suola, ajettaessa ajoneuvolla lähellä merta tai käytettäessä suolaa jään sulattamiseen,

| c) | auringon ultraviolettisäteily, |
| --- | --- |

c)

auringon ultraviolettisäteily,

| d) | soran iskeytyminen, |
| --- | --- |

d)

soran iskeytyminen,

| e) | liuottimet, hapot ja alkalit, lannoitteet ja |
| --- | --- |

e)

liuottimet, hapot ja alkalit, lannoitteet ja

| f) | ajoneuvonesteet, kuten bensiini, hydraulinesteet, glykoli ja öljyt. |
| --- | --- |

f)

ajoneuvonesteet, kuten bensiini, hydraulinesteet, glykoli ja öljyt.

4.7   Läpäisevyys tai vuotaminen

Kaasupullot voidaan sijoittaa suljettuun tilaan melko pitkiksi ajoiksi. Suunnittelussa on otettava huomioon kaasuvuodot pullon seinän läpi (läpäisevyys) tai vuodot päiden ja vuorauksen välistä.

5.   SUUNNITTELUN HYVÄKSYNTÄ

5.1   Yleistä

Kaasupullon suunnittelijan on toimitettava tyyppihyväksyntäviranomaiselle hyväksyntähakemuksen yhteydessä seuraavat tiedot:

| a) | käyttöä koskeva selvitys (5.2 kohta) |
| --- | --- |

a)

käyttöä koskeva selvitys (5.2 kohta)

| b) | suunnittelua koskevat tiedot (5.3 kohta) |
| --- | --- |

b)

suunnittelua koskevat tiedot (5.3 kohta)

| c) | valmistusta koskevat tiedot (5.4 kohta) |
| --- | --- |

c)

valmistusta koskevat tiedot (5.4 kohta)

| d) | laatujärjestelmä (5.5 kohta) |
| --- | --- |

d)

laatujärjestelmä (5.5 kohta)

| e) | murtumissitkeys ja ainetta rikkomattomassa kokeessa määritetty säröjen koko (5.6 kohta) |
| --- | --- |

e)

murtumissitkeys ja ainetta rikkomattomassa kokeessa määritetty säröjen koko (5.6 kohta)

| f) | erittelylomake (5.7 kohta) |
| --- | --- |

f)

erittelylomake (5.7 kohta)

| g) | muut hakemusta tukevat tiedot (5.8 kohta). |
| --- | --- |

g)

muut hakemusta tukevat tiedot (5.8 kohta).

Standardin ISO 9809 mukaisesti suunniteltujen kaasupullojen osalta ei tarvitse toimittaa 5.3.2 kohdan mukaista jännitysanalyysiraporttia tai 5.6 kohdassa tarkoitettuja tietoja.

5.2   Käyttöä koskeva selvitys

Käyttöä koskevan selvityksen tarkoituksena on antaa ohjeita kaasupullojen käyttäjille ja asentajille ja tietoa hyväksynnästä vastaavalle tyyppihyväksyntäviranomaiselle tai sen valtuutetulle edustajalle. Käyttöä koskevaan selvitykseen sisältyvät seuraavat tiedot:

| a) | lausunto, jonka mukaan kaasupullo soveltuu käytettäväksi 4 kohdassa määritellyissä käyttöolosuhteissa kaasupullon käyttöiän ajan, |
| --- | --- |

a)

lausunto, jonka mukaan kaasupullo soveltuu käytettäväksi 4 kohdassa määritellyissä käyttöolosuhteissa kaasupullon käyttöiän ajan,

| b) | käyttöikä, |
| --- | --- |

b)

käyttöikä,

| c) | vähimmäiskäyttötestit ja/tai -tarkastusvaatimukset, |
| --- | --- |

c)

vähimmäiskäyttötestit ja/tai -tarkastusvaatimukset,

| d) | vaaditut paineenrajoituslaitteet ja/tai eristys, |
| --- | --- |

d)

vaaditut paineenrajoituslaitteet ja/tai eristys,

| e) | vaaditut kannatinlaitteet, suojapinnoitteet ynnä muut, joita ei ole toimitettu, |
| --- | --- |

e)

vaaditut kannatinlaitteet, suojapinnoitteet ynnä muut, joita ei ole toimitettu,

| f) | kuvaus kaasupullon rakenteesta, |
| --- | --- |

f)

kuvaus kaasupullon rakenteesta,

| g) | kaikki muut tiedot, jotka tarvitaan kaasupullon turvallista käyttöä ja tarkastamista silmällä pitäen. |
| --- | --- |

g)

kaikki muut tiedot, jotka tarvitaan kaasupullon turvallista käyttöä ja tarkastamista silmällä pitäen.

5.3   Suunnittelua koskevat tiedot

5.3.1   Piirustukset

Piirroksista on käytävä ilmi vähintään seuraavat seikat:

| a) | nimi, viitenumero, antamispäivä sekä tarkistusnumerot ja niiden antamispäivät tarvittaessa, |
| --- | --- |

a)

nimi, viitenumero, antamispäivä sekä tarkistusnumerot ja niiden antamispäivät tarvittaessa,

| b) | viittaus tähän sääntöön ja kaasupullon tyyppi, |
| --- | --- |

b)

viittaus tähän sääntöön ja kaasupullon tyyppi,

| c) | kaikki mitat täydellisinä toleransseineen, mukaan luettuina yksityiskohtaiset tiedot päiden muodosta ja vähimmäispaksuudesta ja aukoista, |
| --- | --- |

c)

kaikki mitat täydellisinä toleransseineen, mukaan luettuina yksityiskohtaiset tiedot päiden muodosta ja vähimmäispaksuudesta ja aukoista,

| d) | kaasupullojen massa ja toleranssi, |
| --- | --- |

d)

kaasupullojen massa ja toleranssi,

| e) | erittelyt materiaaleista, mukaan luettuina mekaaniset ja kemialliset vähimmäisominaisuudet sekä toleranssin rajat sekä metallipullojen tai metallivuorausten osalta määritelty kovuusluokka, |
| --- | --- |

e)

erittelyt materiaaleista, mukaan luettuina mekaaniset ja kemialliset vähimmäisominaisuudet sekä toleranssin rajat sekä metallipullojen tai metallivuorausten osalta määritelty kovuusluokka,

| f) | muita tietoja, kuten armeerauspaineen vaihteluala, vähimmäistestipaine, yksityiskohtaiset tiedot palosuojajärjestelmästä ja ulkopinnan suojapinnoitteesta. |
| --- | --- |

f)

muita tietoja, kuten armeerauspaineen vaihteluala, vähimmäistestipaine, yksityiskohtaiset tiedot palosuojajärjestelmästä ja ulkopinnan suojapinnoitteesta.

5.3.2   Jännitysanalyysiraportti

Jännitysanalyysi äärellisten elementtien menetelmällä tai muulla menetelmällä on toimitettava.

Taulukko, jossa tehdään yhteenveto raportissa lasketuista jännityksistä, on toimitettava.

5.3.3   Materiaaleja koskevat testitiedot

Yksityiskohtainen kuvaus suunnitelmassa käytetyistä materiaaleista ja materiaaliominaisuuksien toleransseista on toimitettava. Lisäksi on esitettävä testitiedot, joissa kuvataan materiaalien mekaanisia ominaisuuksia ja soveltuvuutta käyttöön edellä 4 kohdassa määritellyissä olosuhteissa.

5.3.4   Suunnittelun kelpoisuutta koskevat testitiedot

Kaasupullon materiaalin, suunnittelun, valmistuksen ja testauksen soveltuvuus tarkoitettuun käyttöön on osoitettava siten, että ne täyttävät tietyn kaasupullomallin osalta vaadittujen testien vaatimukset, kun ne testataan tämän liitteen lisäyksessä A kuvatuin kyseeseen tulevin testimenetelmin.

Testitiedoista on myös selvittävä kunkin testipullon mitat, seinien paksuudet ja painot.

5.3.5   Palontorjunta

Kaasupulloa äkilliseltä murtumiselta tämän liitteen lisäyksessä A olevan A.15 kohdan mukaisen tulelle altistumisen yhteydessä suojaavien paineenrajoituslaitteiden sijoittelu on täsmennettävä. Testitiedoissa on osoitettava määritellyn palosuojajärjestelmän tehokkuus.

5.3.6   Kaasupullon kannattimet

Kaasupullon kiinnittimiä koskevat yksityiskohtaiset tiedot tai kiinnittämistä koskevat vaatimukset on annettava tämän liitteen 6.11 kohdan mukaisesti.

5.4   Valmistusta koskevat tiedot

Yksityiskohtaiset tiedot kaikista valmistusprosesseista, ainetta rikkomattomista kokeista, tuotantotesteistä ja eräkohtaisista testeistä on annettava. Lisäksi on täsmennettävä kaikkien tuotantoprosessien, kuten lämpökäsittelyn, lastuamattoman työstön, hartsin sekoitussuhteen, filamenttikuidun puolausjännityksen ja -nopeuden, karkaisuaikojen ja -lämpötilojen sekä armeerausmenettelyn toleranssit sekä pintakäsittely, kierteitä koskevat yksityiskohdat, ultraääniskannausta (tai vastaavaa) koskevat hyväksymisperusteet ja eräkohtaisissa testeissä käytetyt erän enimmäiskoot.

5.5   (Ei käytössä)

5.6   Murtumankestävyys ja ainetta rikkomattomassa kokeessa määritetty särön koko

5.6.1   Murtumankestävyys

Valmistajan on osoitettava, että kaasupullomalli vuotaa ennen murtumista 6.7 kohdassa kuvatulla tavalla.

5.6.2   Ainetta rikkomattomassa kokeessa määritetty särön koko

Valmistajan on määritettävä 6.15.2 kohdassa määriteltyä lähestymistapaa noudattaen ainetta rikkomattoman kokeen suurin sallittu särön koko. Kokeen tarkoituksena on ehkäistä väsymissäröjen muodostuminen kaasupulloon sen käyttöiän aikana ja ehkäistä kaasupullon murtuminen.

5.7   Erittelylomake

Luettelo asiakirjoista, joissa annetaan edellä 5.1 kohdassa vaaditut tiedot, on laadittava kutakin kaasupullomallia koskevaan erittelylomakkeeseen. Siinä on mainittava kunkin asiakirjan nimi, viitenumero, tarkistusnumerot sekä alkuperäisen version ja muutettujen versioiden antamispäivät. Laatijan on allekirjoitettava tai varustettava nimikirjaimillaan kaikki asiakirjat. Erittelylomake numeroidaan ja sen tarkistetut versiot numeroidaan tarvittaessa numerolla, jota voidaan käyttää kaasupullon mallin tunnistamiseen, ja siinä on oltava suunnittelusta vastaavan insinöörin allekirjoitus. Erittelylomakkeeseen on varattava tila mallin rekisteröintiä osoittavalle leimalle.

5.8   Muut hakemusta tukevat tiedot

Tarvittaessa hakemuksen tueksi on annettava lisätietoja, jotka koskevat esimerkiksi käytettäviksi ehdotettujen materiaalien käyttöhistoriaa tai tietyn kaasupullomallin käyttöä muissa käyttöolosuhteissa.

5.9   Hyväksyntä ja todistus

5.9.1   Tarkastus ja testaus

Vaatimustenmukaisuuden arviointi on suoritettava tämän säännön 9 kohdan määräysten mukaisesti.

Tyyppihyväksyntäviranomainen tarkastaa kaasupullot 6.13 ja 6.14 kohdan mukaisesti varmistaakseen, että kaasupullot ovat tämän kansainvälisen säännön mukaisia.

5.9.2   Testitodistus

Jos 6.13 kohdan mukaisen prototyyppitestin tulokset ovat tyydyttäviä, tyyppihyväksyntäviranomainen antaa testitodistuksen. Tämän liitteen lisäyksessä D on esimerkki testitodistuksesta.

5.9.3   Erän hyväksyntää koskeva todistus

Tyyppihyväksyntäviranomainen laatii tämän liitteen lisäyksen D mukaisen hyväksyntätodistuksen.

6.   KAIKKIIN KAASUPULLOTYYPPEIHIN SOVELLETTAVAT VAATIMUKSET

6.1   Yleistä

Seuraavia vaatimuksia sovelletaan yleisesti kaikkiin tämän liitteen 7–10 kohdassa kuvattuihin kaasupullotyyppeihin. Kaasupullojen suunnittelussa on otettava huomioon kaikki asiaankuuluvat näkökohdat, jotka ovat välttämättömiä sen varmistamiseksi, että jokainen suunnitelman mukaisesti valmistettu kaasupullo on käyttötarkoitukseen soveltuva määritellyn käyttöiän ajan. Tyypin CNG-1 teräspulloilta, jotka on suunniteltu standardin ISO 9809 mukaisesti ja jotka täyttävät siinä asetetut vaatimukset, vaaditaan ainoastaan jäljempänä olevien 6.3.2.4 ja 6.9– 6.13 kohdan vaatimusten noudattamista.

6.2   Suunnittelu

Tässä säännössä ei anneta suunnitteluohjeita tai määritellä sallittuja kuormituksia tai jännityksiä, vaan edellytetään suunnittelun asianmukaisuutta, joka määritetään soveltuvin laskelmin ja osoitetaan siten, että kaasupullot läpäisevät materiaaleja, suunnittelun kelpoisuutta, tuotantoa ja eriä koskevat tässä säännössä määritellyt testit. Kaikkien mallien on oltava ’vuoto ennen murtumaa’ -vioittumistavan mukaisia siinä tapauksessa, että paineen alaisiksi normaalikäytössä joutuvat osat mahdollisesti vaurioituvat. Metallipullojen tai metallivuorausten vuotamista saa esiintyä ainoastaan väsymissärön kasvamisen yhteydessä.

6.3   Materiaalit

6.3.1   Käytettyjen materiaalien on sovelluttava tämän liitteen 4 kohdassa määriteltyihin käyttöolosuhteisiin. Suunnitelman on oltava sellainen, etteivät yhteensopimattomat materiaalit joudu kosketuksiin. Materiaaleja koskevat suunnittelun kelpoisuustestit luetellaan taulukossa 6.1.

6.3.2   Teräs

6.3.2.1   Koostumus

Terästen on oltava alumiini- ja/tai piitiivistettyjä ja tuotettu pääosin hienoraemenetelmällä. Kaikkien terästen kemiallinen koostumus on ilmoitettava ja määriteltävä vähintään seuraavien pitoisuuksien perusteella:

| a) | hiili-, mangaani-, alumiini- ja piipitoisuudet kaikissa tapauksissa, |
| --- | --- |

a)

hiili-, mangaani-, alumiini- ja piipitoisuudet kaikissa tapauksissa,

| b) | nikkeli-, kromi-, molybdeeni-, boori- ja vanadiumpitoisuudet sekä kaikki muut erikseen lisätyt seosaineet. Seuraavat arvot eivät saa ylittyä sulatusanalyysissä:







  Vetolujuus | < 950 MPa | ≥ 950 MPa |
| --- | --- | --- | --- |
| Rikki | 0,020 prosenttia | 0,010 prosenttia |
| Fosfori | 0,020 prosenttia | 0,020 prosenttia |
| Rikki ja fosfori | 0,030 prosenttia | 0,025 prosenttia |

b)

nikkeli-, kromi-, molybdeeni-, boori- ja vanadiumpitoisuudet sekä kaikki muut erikseen lisätyt seosaineet. Seuraavat arvot eivät saa ylittyä sulatusanalyysissä:

Vetolujuus

< 950 MPa

≥ 950 MPa

Rikki

0,020 prosenttia

0,010 prosenttia

Fosfori

0,020 prosenttia

0,020 prosenttia

Rikki ja fosfori

0,030 prosenttia

0,025 prosenttia

Käytettäessä hiili-booriterästä on suoritettava standardin ISO 642 mukainen karkenevuuden määrityskoe jokaisen teräserän ensimmäiselle ja viimeiselle harkolle tai levylle. Karkenevuuden on oltava 33–53 HRC tai 327–560 HV mitattuna 7,9 mm:n etäisyydeltä sammutetusta päästä, ja materiaalin valmistajan on annettava siitä todistus.

6.3.2.2   Veto-ominaisuudet

Teräksen mekaaniset ominaisuudet valmiissa kaasupullossa tai vuorauksessa on määritettävä A.1 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti. Teräksen venymän on oltava vähintään 14 prosenttia.

6.3.2.3   Iskuominaisuudet

Teräksen iskuominaisuudet valmiissa kaasupullossa tai vuorauksessa on määritettävä A.2 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti. Iskusitkeys ei saa olla tämän liitteen taulukossa 6.2 esitettyä alempi.

6.3.2.4   Taipumisominaisuudet

Hitsatun ruostumattoman teräksen taipumisominaisuudet valmiissa vuorauksessa on määritettävä A.3 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti.

6.3.2.5   Makroskooppinen hitsitutkimus

Kunkin hitsausmenettelyn osalta on tehtävä makroskooppinen hitsitutkimus. Sen on osoitettava, että yhteensulautuminen on täydellinen, eikä siinä saa ilmetä mitään kokoonpanovikaa tai muita hylättäviä puutteellisuuksia, jotka on täsmennetty tason C mukaisesti standardissa EN ISO 5817.

6.3.2.6   Sulfidin aiheuttaman jännitysmurtuman kestävyys

Jos teräksen osalta määritellyn vetolujuuden yläraja ylittää 950 MPa, valmiissa kaasupullossa olevalle teräkselle on tehtävä sulfidin aiheuttaman jännitysmurtuman kestävyyskoe tämän liitteen lisäyksessä A olevan A.3 kohdan mukaisesti ja sen on täytettävä siinä luetellut vaatimukset.

6.3.3   Alumiini

6.3.3.1   Koostumus

Alumiiniseokset on kuvattava tiettyä seosjärjestelmää koskevan Aluminium Assiociationin käytännön mukaisesti. Lyijyä ja vismuttia koskevat epäpuhtausrajat ovat enintään 0,003 prosenttia kaikissa alumiiniseoksissa.

6.3.3.2   Korroosiokokeet

Alumiiniseosten on täytettävä A.4 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti suoritettujen korroosiokokeiden vaatimukset.

6.3.3.3   Kestokuormituskoe

Alumiiniseosten on täytettävä A.5 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti suoritettujen kestokuormituskokeiden vaatimukset.

6.3.3.4   Veto-ominaisuudet

Alumiiniseoksen mekaaniset ominaisuudet valmiissa kaasupullossa on määritettävä A.1 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti. Alumiinin venymän on oltava vähintään 12 prosenttia.

6.3.4   Hartsit

6.3.4.1   Yleistä

Kyllästysmateriaali voi olla kuumakovettuvaa tai termoplastista hartsia. Esimerkkejä soveltuvista perusmassoista ovat epoksi, modifioitu epoksi, polyesterin ja vinyyliesterin kaltaiset kertamuovit sekä polyetyleenin ja polyamidin kaltaiset kestomuovit.

6.3.4.2   Leikkauslujuus

Hartsimateriaalit on testattava A.26 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti ja niiden on oltava siinä asetettujen vaatimusten mukaisia.

6.3.4.3   Lasiutumislämpötila

Hartsimateriaalin lasiutumislämpötila määritellään standardin ASTM D3418 mukaisesti.

6.3.5   Kuidut

Rakennetta vahvistavia filamenttimateriaalityyppejä voivat olla lasikuitu, aramidikuitu tai hiilikuitu. Käytettäessä hiilikuituvahvistetta suunnitteluun on sisällytettävä keino, jolla estetään kaasupullon metalliosien galvaaninen korroosio. Valmistajan on pidettävä tallessa komposiittimateriaaleja koskevat julkaistut erittelyt, materiaalin valmistajan antamat varastointia, olosuhteita ja säilyvyysaikaa koskevat suositukset sekä materiaalin valmistajan todistus, jonka mukaan jokainen toimitus noudattaa mainittuja erittelyvaatimuksia. Kuidun valmistajan on annettava todistus siitä, että kuitumateriaalin ominaisuudet ovat tuotetta koskevan valmistajan erittelyn mukaiset.

6.3.6   Muovivuoraukset

Vetolujuus ja enimmäisvenymä määritellään A.22 kohdan mukaisesti (tämän liitteen lisäys A). Testeistä on käytävä ilmi vuorauksen muovimateriaalin taipumisominaisuudet – 50 °C:n lämpötilassa tai alemmissa lämpötiloissa; niiden on noudatettava valmistajan määrittämiä arvoja. Polymeerimateriaalin on oltava tämän liitteen 4 kohdassa määriteltyihin käyttöolosuhteisiin soveltuva. Pehmenemislämpötilan on oltava vähintään 90 °C ja sulamislämpötilan vähintään 100 °C jäljempänä A.23 kohdassa (tämän liitteen lisäys A) kuvatun menetelmän mukaisesti.

6.4   Testipaine

Valmistusvaiheessa käytettävä vähimmäistestipaine on 30 MPa.

6.5   Murtumispaineet ja kuidunsuuntaisen jännityksen suhdeluvut

Todellisen vähimmäismurtumispaineen on oltava kaikissa kaasupullotyypeissä vähintään tämän liitteen taulukossa 6.3. esitettyjen arvojen mukainen. Tyyppien CNG-2, CNG-3 ja CNG-4 malleissa komposiittipäällysteen on oltava suunniteltu erittäin luotettavaksi kestokuormituksen ja jaksottaisen kuormituksen yhteydessä. Luotettavuus on saavutettu, kun tämän liitteen taulukossa 6.3 esitetyt komposiittivahvisteen jännityksen suhdeluvut täyttyvät tai ylittyvät. Jännityssuhde määritellään siten, että se on jännitys kuidussa tietyllä vähimmäismurtumispaineella jaettuna kuidussa käyttöpaineella olevalla jännityksellä. Murtumissuhde määritellään siten, että se on kaasupullon todellinen murtumispaine jaettuna käyttöpaineella. Tyypin CNG-4 malleissa jännityssuhde on sama kuin murtumissuhde. Tyyppien CNG-2 ja CNG-3 malleissa (metallivuorattu, komposiittipäällyste) jännityssuhdetta koskevien laskelmien on käsitettävä seuraavat osatekijät:

| a) | Käytetään epälineaarisiin materiaaleihin sovellettavaa analyysimenetelmää (erityinen tietokoneohjelma tai äärellisten elementtien menetelmä). |
| --- | --- |

a)

Käytetään epälineaarisiin materiaaleihin sovellettavaa analyysimenetelmää (erityinen tietokoneohjelma tai äärellisten elementtien menetelmä).

| b) | Lineaarisen materiaalin kimmoplastisen jännitys-venymäkäyrän on oltava tiedossa ja oikein mallinnettu. |
| --- | --- |

b)

Lineaarisen materiaalin kimmoplastisen jännitys-venymäkäyrän on oltava tiedossa ja oikein mallinnettu.

| c) | Komposiittimateriaalien mekaanisten ominaisuuksien on oltava oikein mallinnettu. |
| --- | --- |

c)

Komposiittimateriaalien mekaanisten ominaisuuksien on oltava oikein mallinnettu.

| d) | Laskelmat on tehtävä armeerauspaineessa, nollapaineessa armeerauksen jälkeen, käyttöpaineessa ja vähimmäismurtumispaineessa. |
| --- | --- |

d)

Laskelmat on tehtävä armeerauspaineessa, nollapaineessa armeerauksen jälkeen, käyttöpaineessa ja vähimmäismurtumispaineessa.

| e) | Puolausjännityksestä aiheutuvat esijännitykset on otettava analyysissa huomioon. |
| --- | --- |

e)

Puolausjännityksestä aiheutuvat esijännitykset on otettava analyysissa huomioon.

| f) | Vähimmäismurtumispaine on valittava siten, että laskettu jännitys vähimmäismurtumispaineessa jaettuna lasketulla jännityksellä käyttöpaineessa on sellainen, että se täyttää käytettävää kuitua koskevat jännityssuhdevaatimukset. |
| --- | --- |

f)

Vähimmäismurtumispaine on valittava siten, että laskettu jännitys vähimmäismurtumispaineessa jaettuna lasketulla jännityksellä käyttöpaineessa on sellainen, että se täyttää käytettävää kuitua koskevat jännityssuhdevaatimukset.

| g) | Analysoitaessa kaasupulloja, joissa on hybridivahviste (kaksi tai useampia erilaisia kuitutyyppejä), kuormituksen jakautuminen eri kuitujen välillä on otettava huomioon kuitujen erilaisten kimmoisuusmoduulien perusteella. Kutakin yksittäistä kuitutyyppiä koskevien jännityssuhteiden on oltava tämän liitteen taulukossa 6.3 esitettyjen arvojen mukaisia. Jännityssuhteet voidaan tarkistaa myös venymäanturilla. Yksi hyväksyttävä menetelmä on esitetty tämän liitteen tiedoksi annettavassa lisäyksessä E. |
| --- | --- |

g)

Analysoitaessa kaasupulloja, joissa on hybridivahviste (kaksi tai useampia erilaisia kuitutyyppejä), kuormituksen jakautuminen eri kuitujen välillä on otettava huomioon kuitujen erilaisten kimmoisuusmoduulien perusteella. Kutakin yksittäistä kuitutyyppiä koskevien jännityssuhteiden on oltava tämän liitteen taulukossa 6.3 esitettyjen arvojen mukaisia. Jännityssuhteet voidaan tarkistaa myös venymäanturilla. Yksi hyväksyttävä menetelmä on esitetty tämän liitteen tiedoksi annettavassa lisäyksessä E.

6.6   Jännitysanalyysi

Jännitysanalyysi on suoritettava mallin vähimmäisseinänpaksuuden perustelemiseksi. Siinä on määritettävä komposiittimallien vuorausten ja kuitujen jännitykset.

6.7   Vuoto ennen murtumaa -arviointi

Tyyppien CNG-1, CNG-2 ja CNG-3 kaasupullojen osalta on osoitettava niiden vuoto ennen murtumaa -ominaisuus. Kyseinen testi suoritetaan A.6 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti. Vuoto ennen murtumaa -ominaisuuden osoittamista ei vaadita niiltä kaasupullomalleilta, joiden väsymislujuus ylittää 45 000 painejaksoa, kun ne testataan A.13 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti. Tämän liitteen tiedoksi annettavaan lisäykseen F sisältyy kaksi vuoto ennen murtumaa -arviointimenetelmää.

6.8   Tarkastus ja testaus

Valmistustarkastuksessa on määriteltävä ohjelmat ja menettelyt seuraavia vaiheita varten:

| a) | tarkastus, testit ja hyväksyntäperusteet valmistusvaiheessa ja |
| --- | --- |

a)

tarkastus, testit ja hyväksyntäperusteet valmistusvaiheessa ja

| b) | määräaikaistarkastukset, testit ja hyväksyntäperusteet käytön aikana. Kaasupullon ulkopuolen silmämääräisiä tarkastuksia on suoritettava tämän liitteen 4.1.4 kohdassa määritellyin väliajoin, ellei tyyppihyväksyntäviranomainen ole toisin määrännyt. Valmistajan on määriteltävä silmämääräisissä tarkastuksissa sovellettavat hylkäämisperusteet viallisilla kaasupulloilla tehtyjen paineenvaihtelukokeiden tulosten perusteella. Tämän liitteen lisäyksessä G on malli käsittelyä, käyttöä ja tarkastamista käsittelevistä valmistajan ohjeista. |
| --- | --- |

b)

määräaikaistarkastukset, testit ja hyväksyntäperusteet käytön aikana. Kaasupullon ulkopuolen silmämääräisiä tarkastuksia on suoritettava tämän liitteen 4.1.4 kohdassa määritellyin väliajoin, ellei tyyppihyväksyntäviranomainen ole toisin määrännyt. Valmistajan on määriteltävä silmämääräisissä tarkastuksissa sovellettavat hylkäämisperusteet viallisilla kaasupulloilla tehtyjen paineenvaihtelukokeiden tulosten perusteella. Tämän liitteen lisäyksessä G on malli käsittelyä, käyttöä ja tarkastamista käsittelevistä valmistajan ohjeista.

6.9   Palosuojaus

Kaikki kaasupullot on suojattava tulelta paineenrajoituslaittein. Kaasupullo, sen materiaalit, paineenrajoituslaitteet ja mahdolliset lisäeristykset tai suojamateriaalit on suunniteltava kokonaisuutena siten, että ne tarjoavat riittävän suojan A.15 kohdassa (tämän liitteen lisäys A) määritellyn kokeen palo-olosuhteissa.

Paineenrajoituslaitteet on testattava A.24 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti.

6.10   Aukot

6.10.1   Yleistä

Aukot on sallittu vain päissä. Aukkojen keskiviivan on oltava kaasupullon pituussuuntaisen akselin suuntaisia. Kierteiden leikkuureunan on oltava puhdas ja tasainen, pinta ei saa olla katkonainen, ja kierteiden on oltava kalibroituja.

6.11   Kaasupullon kannattimet

Valmistajan on määriteltävä, miten kaasupullot tuetaan ajoneuvoihin asentamisen yhteydessä. Valmistaja antaa myös ohjeet kannattimien asentamiseen, kiinnitysvoima ja vääntömomentti mukaan luettuina, jotta saavutetaan vaadittu pito mutta ei aiheuteta kohtuutonta jännitystä kaasupulloon tai vahingoiteta kaasupullon pintaa.

6.12   Ulkopuolinen suojaus

Kaasupullojen ulkopuolen on täytettävä A.14 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaiset ympäristötestivaatimukset. Suojaus ympäristövaikutuksia vastaan voidaan tehdä seuraaviin keinoin:

| a) | pintakäsittely, joka tarjoaa riittävän suojan (esim. alumiinin metalloiminen, anodioksidaatio), tai |
| --- | --- |

a)

pintakäsittely, joka tarjoaa riittävän suojan (esim. alumiinin metalloiminen, anodioksidaatio), tai

| b) | soveltuvan kuitu- ja perusmassamateriaalin käyttö (esim. hiilikuitu hartsissa), tai |
| --- | --- |

b)

soveltuvan kuitu- ja perusmassamateriaalin käyttö (esim. hiilikuitu hartsissa), tai

| c) | suojapinnoite (esim. orgaaninen pinnoite, maali), joka täyttää A.9 kohdan (tämän liitteen lisäys A) vaatimukset. |
| --- | --- |

c)

suojapinnoite (esim. orgaaninen pinnoite, maali), joka täyttää A.9 kohdan (tämän liitteen lisäys A) vaatimukset.

Kaikkien kaasupulloihin asetettujen pinnoitteiden on oltava sellaisia, että asettamisprosessi ei vaikuta haitallisesti kaasupullon mekaanisiin ominaisuuksiin. Pinnoitteen on oltava suunniteltu siten, että se helpottaa myöhempiä käytön aikana suoritettavia tarkastuksia, ja valmistajan on annettava ohjeet pinnoitteen käsittelystä kyseisten tarkastusten aikana sen varmistamiseksi, että kaasupullo pysyy ehjänä.

Tämän liitteen tiedoksi annettavassa lisäyksessä H on esitetty valmistajia varten ympäristötesti, jossa arvioidaan pinnoitejärjestelmän soveltuvuutta.

6.13   Suunnittelun kelpoisuuskokeet

Jotta eri kaasupullotyypit voidaan hyväksyä, niiden materiaali, malli, valmistus ja testit on osoitettava käyttötarkoitukseensa sopiviksi, mikä edellyttää, että ne ovat tämän liitteen taulukossa 6.1 lueteltujen kyseeseen tulevien materiaalin laatutestien vaatimusten mukaisia ja tämän liitteen taulukossa 6.4 lueteltujen kaasupullon laatutestien mukaisia, kun testit suoritetaan tämän liitteen lisäyksessä A kuvattujen asiaankuuluvien testimenettelyjen mukaisesti. Testattavat kaasupullot tai vuoraukset valikoidaan ja testit suoritetaan toimivaltaisen viranomaisen valvonnan alaisena. Jos testattavia kaasupulloja tai vuorauksia on enemmän kuin mitä tässä liitteessä vaaditaan, kaikista tuloksista on raportoitava.

6.14   Eräkohtaiset testit

Tässä liitteessä kuvatut kutakin kaasupullotyyppiä koskevat eräkohtaiset testit tehdään kaasupulloille tai vuorauksille, jotka on poimittu kustakin valmiiden kaasupullojen tai vuorauksien erästä. Lämpökäsiteltyjä näytteitä, joiden on osoitettu edustavan valmiita kaasupulloja tai vuorauksia, voidaan myös käyttää. Kunkin kaasupullotyypin osalta vaaditut eräkohtaiset testit on määritelty tämän liitteen taulukossa 6.5.

6.15   Tuotantokokeet ja -testit

6.15.1   Yleistä

Tuotantokokeet ja -testit tehdään kaikilla tietyssä erässä valmistetuilla kaasupulloilla. Jokainen kaasupullo tarkastetaan valmistusvaiheessa ja valmiina seuraavin tavoin:

| a) | metallipullojen ja -vuorausten ultraääniskannaus (tai vastaavaksi osoitettu menetelmä) standardin BS 5045, osa 1, liite B, mukaisesti, tai vastaavaksi osoitettu menetelmä, jolla varmistetaan, että suurin esiintyvä särön koko on pienempi kuin suunnitelmassa määritelty koko, |
| --- | --- |

a)

metallipullojen ja -vuorausten ultraääniskannaus (tai vastaavaksi osoitettu menetelmä) standardin BS 5045, osa 1, liite B, mukaisesti, tai vastaavaksi osoitettu menetelmä, jolla varmistetaan, että suurin esiintyvä särön koko on pienempi kuin suunnitelmassa määritelty koko,

| b) | varmistus, että valmiin kaasupullon ja vuorauksen sekä päällysteen kriittiset mitat ja paino ovat suunnittelutoleranssin rajoissa, |
| --- | --- |

b)

varmistus, että valmiin kaasupullon ja vuorauksen sekä päällysteen kriittiset mitat ja paino ovat suunnittelutoleranssin rajoissa,

| c) | määritellyn pintakäsittelyn noudattamisen varmistaminen siten, että erityistä huomiota kiinnitetään syvävedettyihin pintoihin ja laskoksiin tai limityksiin pullon kaulassa tai hartiaosassa olevissa taotuissa tai puristetuissa kiinnityksissä tai aukoissa, |
| --- | --- |

c)

määritellyn pintakäsittelyn noudattamisen varmistaminen siten, että erityistä huomiota kiinnitetään syvävedettyihin pintoihin ja laskoksiin tai limityksiin pullon kaulassa tai hartiaosassa olevissa taotuissa tai puristetuissa kiinnityksissä tai aukoissa,

| d) | merkintöjen tarkistaminen, |
| --- | --- |

d)

merkintöjen tarkistaminen,

| e) | metallikaasupullojen ja -vuorausten kovuuskokeet A.8 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti; kokeet suoritetaan viimeisen lämpökäsittelyn jälkeen, ja saatujen arvojen on oltava mallin osalta määritellyn vaihteluvälin rajoissa, |
| --- | --- |

e)

metallikaasupullojen ja -vuorausten kovuuskokeet A.8 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti; kokeet suoritetaan viimeisen lämpökäsittelyn jälkeen, ja saatujen arvojen on oltava mallin osalta määritellyn vaihteluvälin rajoissa,

| f) | jäljempänä olevan A.11 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukainen hydrostaattinen kestävyyskoe. |
| --- | --- |

f)

jäljempänä olevan A.11 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukainen hydrostaattinen kestävyyskoe.

Yhteenveto jokaisen kaasupullon osalta tehtävää tuotannontarkastusta koskevista keskeisistä vaatimuksista esitetään tämän liitteen taulukossa 6.6.

6.15.2   Suurin sallittu särön koko

Tyyppien CNG-1, CNG-2 ja CNG-3 mallien osalta on määriteltävä sellainen suurin särön koko missä tahansa metallipullon tai metallivuorauksen kohdassa, joka ei kasva kriittisen kokoiseksi määritellyn käyttöiän aikana. Kriittinen särön koko on määritelty (kaasupullon tai vuorauksen) seinänpaksuuden paksuiseksi säröksi, jonka kautta varastoitu kaasu voi purkautua ilman että kaasupullo murtuu. Ultraääniskannaukseen tai vastaavaan menetelmään sovellettavien särön kokoa koskevien hylkäysperusteiden on oltava pienemmät kuin suurimmat sallitut särön koot. Tyyppien CNG-2 ja CNG-3 malleissa lähtökohtana on se, ettei komposiittimateriaaliin tule mitään aikasidonnaisten mekanismien aiheuttamia vikoja. Sallittu särön koko ainetta rikkomattomissa kokeissa on määriteltävä soveltuvalla menetelmällä. Kaksi tällaista menetelmää on esitetty tämän liitteen tiedoksi annettavassa lisäyksessä F.

6.16   Testivaatimusten noudattamatta jättäminen

Jos testivaatimukset eivät täyty, suoritetaan uusi testi tai uusi lämpökäsittely seuraavalla tavalla:

| a) | Jos on todisteita siitä, että testin suorittamisessa on tapahtunut erehdys tai mittausvirhe, suoritetaan uusi testi. Jos testin tulos on tyydyttävä, ensimmäistä testiä ei oteta huomioon. |
| --- | --- |

a)

Jos on todisteita siitä, että testin suorittamisessa on tapahtunut erehdys tai mittausvirhe, suoritetaan uusi testi. Jos testin tulos on tyydyttävä, ensimmäistä testiä ei oteta huomioon.

| b) | Jos testi on suoritettu tyydyttävällä tavalla, testin epäonnistumisen syy on selvitettävä. |
| --- | --- |

b)

Jos testi on suoritettu tyydyttävällä tavalla, testin epäonnistumisen syy on selvitettävä.

Jos epäonnistumisen katsotaan johtuvan sovelletusta lämpökäsittelystä, valmistaja voi tehdä kaikille erän kaasupulloille uuden lämpökäsittelyn.

Jos epäonnistuminen ei johdu sovelletusta lämpökäsittelystä, kaikki tunnistetut puutteelliset kaasupullot hylätään tai korjataan hyväksytyllä menetelmällä. Pulloja, joita ei ole hylätty, pidetään sen jälkeen uutena eränä.

Kummassakin tapauksessa uusi erä testataan uudelleen. Kaikki asiaankuuluvat uuden erän hyväksyttävyyden todistamiseen tarvittavat näyte- tai erätestit suoritetaan uudelleen. Jos yhden tai useamman testin tulokset ovat edes osittain epätyydyttäviä, kaikki erän kaasupullot hylätään.

6.17   Mallin muutokset

Malliin tehtävällä muutoksella tarkoitetaan kaikkia rakennemateriaalien valintaan tai mittoihin liittyviä muutoksia, joiden ei voida katsoa kuuluvan normaalin valmistustoleranssin rajoihin.

Vähäiset mallin muutokset voidaan hyväksyä supistetun testiohjelman jälkeen. Jäljempänä olevassa taulukossa 6.7 mainitut mallin muutokset edellyttävät laadun testaamista taulukossa esitetyllä tavalla.

Taulukko 6.1

Materiaalisuunnittelun kelpoisuuskoe

| | Asiaa käsittelevä kohta tässä liitteessä |
| --- | --- |
| | Teräs | Alumiini | Hartsit | Kuidut | Muovivuoraukset |
| Veto-ominaisuudet | 6.3.2.2 | 6.3.3.4 | | 6.3.5 | 6.3.6 |
| Iskuominaisuudet | 6.3.2.3 | | | | |
| Taipumisominaisuudet | 6.3.2.4 | | | | |
| Hitsin tarkastelu | 6.3.2.5 | | | | |
| Sulfidin aiheuttaman jännitysmurtuman kestävyys | 6.3.2.6 | | | | |
| Kestokuormituksen kestävyys | | 6.3.3.3 | | | |
| Jännityskorroosiomurtuminen | | 6.3.3.2 | | | |
| Leikkauslujuus | | | 6.3.4.2 | | |
| Lasiutumislämpötila | | | 6.3.4.3 | | |
| Pehmenemis/sulamislämpötila | | | | | 6.3.6 |
| Murtumismekaniikka (1) | 6.7 | 6.7 | | | |

Asiaa käsittelevä kohta tässä liitteessä

Teräs

Alumiini

Hartsit

Kuidut

Muovivuoraukset

Veto-ominaisuudet

6.3.2.2

6.3.3.4

6.3.5

6.3.6

Iskuominaisuudet

6.3.2.3

Taipumisominaisuudet

6.3.2.4

Hitsin tarkastelu

6.3.2.5

Sulfidin aiheuttaman jännitysmurtuman kestävyys

6.3.2.6

Kestokuormituksen kestävyys

6.3.3.3

Jännityskorroosiomurtuminen

6.3.3.2

Leikkauslujuus

6.3.4.2

Lasiutumislämpötila

6.3.4.3

Pehmenemis/sulamislämpötila

6.3.6

Murtumismekaniikka (1)

6.7

6.7

Taulukko 6.2

Iskukokeen sallitut arvot

| Kaasupullon halkaisija D (mm) | > 140 | ≤ 140 |
| --- | --- | --- |
| Testin suunta | poikittainen | pitkittäinen |
| Testiosan leveys (mm) | 3–5 | > 5–7,5 | > 7,5–10 | 3–5 |
| Testilämpötila (°C) | – 50 | – 50 |
| Iskusitkeys (J/cm2) | | | | |
| 3 näytteen keskiarvo | 30 | 35 | 40 | 60 |
| Yksittäinen näyte | 24 | 28 | 32 | 48 |

Kaasupullon halkaisija D (mm)

> 140

≤ 140

Testin suunta

poikittainen

pitkittäinen

Testiosan leveys (mm)

3–5

> 5–7,5

> 7,5–10

3–5

Testilämpötila (°C)

– 50

– 50

Iskusitkeys (J/cm2)

3 näytteen keskiarvo

30

35

40

60

Yksittäinen näyte

24

28

32

48

Taulukko 6.3

Todelliset vähimmäismurtumisarvot ja jännityssuhteet

| | CNG-1
  kokonaan metallia | CNG-2
  lieriöosa päällystetty | CNG-3
  kokonaan päällystetty | CNG-4
  kokonaan komposiittimateriaalia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| murtumispaine
  (MPa) | jännityssuhde
  (MPa) | murtumispaine
  (MPa) | jännityssuhde
  (MPa) | murtumispaine
  (MPa) | jännityssuhde
  (MPa) | murtumispaine
  (MPa) |
| Kokonaan metallia | 45 | | | | | | |
| Lasi | | 2,75 | 50 1 | 3,65 | 70 1 | 3,65 | 73 |
| Aramidi | | 2,35 | 47 | 3,10 | 60 1 | 3,1 | 62 |
| Hiili | | 2,35 | 47 | 2,35 | 47 | 2,35 | 47 |
| Hybridi | | 2 | 2 | 2 |
| Huomautus 1 – Todellinen vähimmäismurtumispaine. Lisäksi on tehtävä tämän liitteen 6.5 kohdan mukaiset laskelmat sen vahvistamiseksi, että myös vähimmäisjännityssuhdetta koskevat vaatimukset täyttyvät.

  Huomautus 2 – Jännityssuhteet ja murtumispaineet lasketaan tämän liitteen 6.5 kohdan mukaisesti. |

CNG-1

kokonaan metallia

CNG-2

lieriöosa päällystetty

CNG-3

kokonaan päällystetty

CNG-4

kokonaan komposiittimateriaalia

murtumispaine

(MPa)

jännityssuhde

(MPa)

murtumispaine

(MPa)

jännityssuhde

(MPa)

murtumispaine

(MPa)

jännityssuhde

(MPa)

murtumispaine

(MPa)

Kokonaan metallia

45

Lasi

2,75

50 1

3,65

70 1

3,65

73

Aramidi

2,35

47

3,10

60 1

3,1

62

Hiili

2,35

47

2,35

47

2,35

47

Hybridi

2

2

2

Huomautus 1 – Todellinen vähimmäismurtumispaine. Lisäksi on tehtävä tämän liitteen 6.5 kohdan mukaiset laskelmat sen vahvistamiseksi, että myös vähimmäisjännityssuhdetta koskevat vaatimukset täyttyvät.

Huomautus 2 – Jännityssuhteet ja murtumispaineet lasketaan tämän liitteen 6.5 kohdan mukaisesti.

Taulukko 6.4

Kaasupullon suunnittelun kelpoisuustestit

| Testi ja viittaus liitteeseen | Lieriömäinen malli |
| --- | --- |
| CNG-1 | CNG-2 | CNG-3 | CNG-4 |
| A.12 | Murtuminen |

Testi ja viittaus liitteeseen

Lieriömäinen malli

CNG-1

CNG-2

CNG-3

CNG-4

A.12

Murtuminen

X *

X

X

X

| A.13 | Ympäröivä lämpötila/paine |
| --- | --- |

A.13

Ympäröivä lämpötila/paine

X *

X

X

X

| A.14 | Happokoe |
| --- | --- |

A.14

Happokoe

X

X

X

| A.15 | Tuli |
| --- | --- |

A.15

Tuli

X

X

X

| A.16 | Puhkaisukoe |
| --- | --- |

A.16

Puhkaisukoe

X

X

X

X

| A.17 | Särönkestävyys |
| --- | --- |

A.17

Särönkestävyys

X

X

X

X

| A.18 | Viruminen korkeassa lämpötilassa |
| --- | --- |

A.18

Viruminen korkeassa lämpötilassa

X

X

X

| A.19 | Jännitysmurtuma |
| --- | --- |

A.19

Jännitysmurtuma

X

X

X

| A.20 | Pudotuskoe |
| --- | --- |

A.20

Pudotuskoe

X

X

| A.21 | Läpäisevyys |
| --- | --- |

A.21

Läpäisevyys

X

| A.24 | Ylipaineen sieto |
| --- | --- |

A.24

Ylipaineen sieto

X

X

X

| A.25 | Pään vääntömomenttia koskeva koe |
| --- | --- |

A.25

Pään vääntömomenttia koskeva koe

X

X

| A.27 | Maakaasujaksokoe |
| --- | --- |

A.27

Maakaasujaksokoe

X

| A.6 | Vuoto ennen murtumaa |
| --- | --- |

A.6

Vuoto ennen murtumaa

X

X

| A.7 | Äärilämpötila/paine-jakso |
| --- | --- |

A.7

Äärilämpötila/paine-jakso

X

X

X

X

| X | = | vaaditaan. |
| --- | --- | --- |
| * | = | ei vaadita standardin ISO 9809 mukaisesti suunnitelluilta kaasupulloilta (ISO 9809:ssä säädetään jo näistä testeistä). |

X

=

vaaditaan.

*

=

ei vaadita standardin ISO 9809 mukaisesti suunnitelluilta kaasupulloilta (ISO 9809:ssä säädetään jo näistä testeistä).

Taulukko 6.5

Eräkohtaiset testit

| Testi ja viittaus liitteeseen | Kaasupuollon tyyppi |
| --- | --- |
| CNG-1 | CNG-2 | CNG-3 | CNG-4 |
| A.12 | Murtuminen |

Testi ja viittaus liitteeseen

Kaasupuollon tyyppi

CNG-1

CNG-2

CNG-3

CNG-4

A.12

Murtuminen

X

X

X

X

| A.13 | Ympäröivä lämpötila/paine |
| --- | --- |

A.13

Ympäröivä lämpötila/paine

X

X

X

X

| A.1 | Veto |
| --- | --- |

A.1

Veto

X

X †

X †

| A.2 | Isku (teräs) |
| --- | --- |

A.2

Isku (teräs)

X

X †

X †

| A.9.2 | Pinnoitus* |
| --- | --- |

A.9.2

Pinnoitus*

X

X

X

X

| X | = | vaaditaan. |
| --- | --- | --- |
| * | = | paitsi jos suojapinnoitetta ei ole käytetty. |
| † | = | testit vuorausmateriaalilla. |

X

=

vaaditaan.

*

=

paitsi jos suojapinnoitetta ei ole käytetty.

†

=

testit vuorausmateriaalilla.

Taulukko 6.6

Kriittiset tuotannontarkastuksen vaatimukset

| Tyyppi | Kaasupuollon tyyppi |
| --- | --- |
| Tarkastusvaatimukset | CNG-1 | CNG-2 | CNG-3 | CNG-4 |
| Kriittiset mitat | X | X | X | X |
| Pintakäsittely | X | X | X | X |
| Viat (ultraääni tai vastaava) | X | X | X | |
| Metallipullojen ja -vuorausten kovuus | X | X | X | |
| Hydrostaattinen kestävyyskoe | X | X | X | X |
| Vuotokoe | | | | X |
| Merkinnät | X | X | X | X |
| X | = | vaaditaan. |

Tyyppi

Kaasupuollon tyyppi

Tarkastusvaatimukset

CNG-1

CNG-2

CNG-3

CNG-4

Kriittiset mitat

X

X

X

X

Pintakäsittely

X

X

X

X

Viat (ultraääni tai vastaava)

X

X

X

Metallipullojen ja -vuorausten kovuus

X

X

X

Hydrostaattinen kestävyyskoe

X

X

X

X

Vuotokoe

X

Merkinnät

X

X

X

X

X

=

vaaditaan.

Taulukko 6.7

Mallin muutokset

| Mallin muutos | Testityyppi |
| --- | --- |
| Hydrostaattinen murtumiskoe
  A.12 | Paineenvaihtelu ympäristön lämpötilassa
  A.13 | Ympäristö
  A.14 | Tuli
  A.15 | Puhkaisukoe
  A.16 | Särönkestävyys
  A.17 | Viruminen korkeassa lämpötilassa
  A.18
  Jännitysmurtuma
  A.19
  Pudotuskoe
  A.20 | Läpäisevyys A.21 CNG
  Pään vääntömomenttia koskeva koe
  A.25
  Paineenvaihtelu
  A.27 | Ylipaineen sieto
  A.24 |
| Kuidun valmistaja | X | X | | | | | X * | X † | |
| Metallipullon tai -vuorauksen materiaali | X | X | X * | X | X * | X | X * | | |
| Muovivuorauksen materiaali | | X | X | | | | | X † | |
| Kuitumateriaali | X | X | X | X | X | X | X | X † | |
| Hartsimateriaali | | | X | | X | X | X | | |
| Halkaisijan muutos ≤ 20 prosenttia | X | X | | | | | | | |
| Halkaisijan muutos > 20 prosenttia | X | X | | X | X * | X | | | |
| Pituuden muutos ≤ 50 prosenttia | X | | | X | | | | | |
| Pituuden muutos > 50 prosenttia | X | X | | X | | | | | |
| Käyttöpaineen muutos ≤ 20 prosenttia @ | X | X | | | | | | | |
| Pään muoto | X | X | | | | | | X † | |
| Aukon koko | X | X | | | | | | | |
| Pinnoitteen muutos | | | X | | | | | | |
| Pään malli | | | | | | | | X † | |
| Muutos valmistusprosessissa | X | X | | | | | | | |
| Paineenrajoituslaite | | | | X | | | | | X |
| X = | vaaditaan. |
| * | Testiä ei vaadita metallimalleilta (CNG-1). |
| † | Testi vaaditaan vain kokonaan komposiittimateriaalista valmistetuilta malleilta (CNG-4). |
| ‡ | Testi vaaditaan vain, jos pituus kasvaa. |
| @ | Ainoastaan jos paksuus muuttuu suhteessa halkaisijaan ja/tai paine muuttuu. |

Mallin muutos

Testityyppi

Hydrostaattinen murtumiskoe

A.12

Paineenvaihtelu ympäristön lämpötilassa

A.13

Ympäristö

A.14

Tuli

A.15

Puhkaisukoe

A.16

Särönkestävyys

A.17

Viruminen korkeassa lämpötilassa

A.18

Jännitysmurtuma

A.19

Pudotuskoe

A.20

Läpäisevyys A.21 CNG

Pään vääntömomenttia koskeva koe

A.25

Paineenvaihtelu

A.27

Ylipaineen sieto

A.24

Kuidun valmistaja

X

X

X *

X †

Metallipullon tai -vuorauksen materiaali

X

X

X *

X

X *

X

X *

Muovivuorauksen materiaali

X

X

X †

Kuitumateriaali

X

X

X

X

X

X

X

X †

Hartsimateriaali

X

X

X

X

Halkaisijan muutos ≤ 20 prosenttia

X

X

Halkaisijan muutos > 20 prosenttia

X

X

X

X *

X

Pituuden muutos ≤ 50 prosenttia

X

X

Pituuden muutos > 50 prosenttia

X

X

X

Käyttöpaineen muutos ≤ 20 prosenttia @

X

X

Pään muoto

X

X

X †

Aukon koko

X

X

Pinnoitteen muutos

X

Pään malli

X †

Muutos valmistusprosessissa

X

X

Paineenrajoituslaite

X

X

X =

vaaditaan.

*

Testiä ei vaadita metallimalleilta (CNG-1).

†

Testi vaaditaan vain kokonaan komposiittimateriaalista valmistetuilta malleilta (CNG-4).

‡

Testi vaaditaan vain, jos pituus kasvaa.

@

Ainoastaan jos paksuus muuttuu suhteessa halkaisijaan ja/tai paine muuttuu.

7.   TYYPIN CNG-1 METALLIPULLOT

7.1   Yleistä

Suunnitelmassa on määritettävä käyttöpaineella toimivan kaasupullon sellaisen särön suurin sallittu koko missä tahansa kaasupullon kohdassa, joka ei kasva kriittisen kokoiseksi määritellyn testikauden aikana tai käyttöiän aikana, jos seuraavaa testiajankohtaa ei ole määritelty. Vuoto ennen murtumaa -ominaisuuden määrittäminen on tehtävä A.6 kohdassa (tämän liitteen lisäys A) määriteltyjen soveltuvien menettelyjen mukaisesti. Sallittu särön koko määritellään edellä olevan 6.15.2 kohdan mukaisesti.

Standardin ISO 9809 mukaisesti suunniteltujen ja kaikki sen vaatimukset täyttävien kaasupullojen on täytettävä vain edellä 6.3.2.4 kohdassa esitetyt materiaalitestivaatimukset ja 7.5 kohdassa esitetyt suunnittelun kelpoisuutta koskevat testivaatimukset lukuun ottamatta 7.5.2 ja 7.5.3 kohtaa.

7.2   Jännitysanalyysi

Kaasupullon sisäiset jännitykset lasketaan 2 MPa:n ja 20 MPa:n paineella, testipaineella ja suunnitelman mukaisella murtumispaineella. Laskelmissa on käytettävä soveltuvia analyysitekniikoita, joissa sovelletaan ohutkuoriteoriaa, jossa otetaan huomioon kuoren taipuminen tason ulkopuolelle määritettäessä jännitysten jakautumista kaulaan, siirtymäalueisiin ja kaasupullon lieriöosaan.

7.3   Valmistusta ja tuotantoa koskevat testivaatimukset

7.3.1   Yleistä

Alumiinikaasupullojen päitä ei saa sulkea muovausprosessilla. Teräspullojen pohjapäät, jotka on suljettu muovaamalla, on tarkastettava ainetta rikkomattomalla kokeella tai muulla vastaavalla kokeella, lukuun ottamatta standardin ISO 9809 mukaisesti suunniteltuja kaasupulloja. Metallia ei saa lisätä pään sulkemisprosessin yhteydessä. Jokaisen kaasupullon paksuus ja pintakäsittely on tarkastettava ennen pään muovausoperaatioita.

Pään muovauksen jälkeen kaasupullot lämpökäsitellään mallin osalta määritellyn kovuusluokan mukaisesti. Paikallinen lämpökäsittely ei ole sallittu.

Jos kannattimiksi toimitetaan suurinki, pohjarinki tai kiinnityskappaleet, niiden on oltava kaasupullon materiaalin kanssa yhteensopivasta materiaalista valmistettuja ja kiinnitetty lujasti jollain muulla menetelmällä kuin hitsaamalla, kovajuotoksella tai pehmeäjuotoksella.

7.3.2   Ainetta rikkomaton koe

Jokaiselle metallipullolle on tehtävä seuraavat testit:

| a) | jäljempänä olevan A.8 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukainen kovuuskoe, |
| --- | --- |

a)

jäljempänä olevan A.8 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukainen kovuuskoe,

| b) | standardin BS 5045, osa 1, liite I, mukainen ultraäänikoe tai vastaavaksi osoitettu ainetta rikkomaton menetelmä, jolla varmistetaan, että suurin sallittu särön koko ei ylitä edellä 6.15.2 kohdan mukaisesti määritellyn mallin osalta määrättyä kokoa. |
| --- | --- |

b)

standardin BS 5045, osa 1, liite I, mukainen ultraäänikoe tai vastaavaksi osoitettu ainetta rikkomaton menetelmä, jolla varmistetaan, että suurin sallittu särön koko ei ylitä edellä 6.15.2 kohdan mukaisesti määritellyn mallin osalta määrättyä kokoa.

7.3.3   Hydrostaattinen painekoe

Jokaiselle valmiille kaasupullolle on tehtävä hydrostaattinen painekoe A.11 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti.

7.4   Kaasupulloerää koskevat testit

Eräkohtaiset testit tehdään valmiille kaasupulloille, jotka edustavat normaalia tuotantoa ja joihin on kiinnitetty tunnistusmerkit. Jokaisesta erästä valitaan satunnaisesti kaksi kaasupulloa. Jos kaasupulloja testataan enemmän kuin mitä tässä liitteessä vaaditaan, kaikista tuloksista on raportoitava. Pulloilla tehdään vähintään seuraavat testit:

| a) | Erän materiaalitestit. Yhdelle kaasupullolle tai lämpökäsitellylle valmista kaasupulloa edustavalle näytteelle tehdään seuraavat testit:






  i) | kriittisten mittojen vertaaminen malliin, |
| --- | --- | --- |

a)

Erän materiaalitestit. Yhdelle kaasupullolle tai lämpökäsitellylle valmista kaasupulloa edustavalle näytteelle tehdään seuraavat testit:

i)

kriittisten mittojen vertaaminen malliin,

| ii) | yksi A.1 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukainen vetokoe, jossa noudatettava mallikohtaisia vaatimuksia, |
| --- | --- |

ii)

yksi A.1 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukainen vetokoe, jossa noudatettava mallikohtaisia vaatimuksia,

| iii) | teräspullojen osalta kolme A.2 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaista iskukoetta, joissa noudatettava edellä olevan 6.3.2.3 kohdan vaatimuksia |
| --- | --- |

iii)

teräspullojen osalta kolme A.2 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaista iskukoetta, joissa noudatettava edellä olevan 6.3.2.3 kohdan vaatimuksia

| iv) | mikäli suojapinnoite kuuluu malliin, pinnoitteen testaus A.9.2 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti. |
| --- | --- |

iv)

mikäli suojapinnoite kuuluu malliin, pinnoitteen testaus A.9.2 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti.

Kaikkiin kaasupulloihin, jotka ovat edustettuina erätesteissä ja jotka eivät täytä asetettuja vaatimuksia, sovelletaan edellä 6.16 kohdassa määriteltyjä menettelyjä.

Jos pinnoite ei ole A.9.2 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukainen, erä on tarkastettava 100-prosenttisesti, jotta vastaavalla tavalla vialliset kaasupullot voidaan poistaa. Kaikkien viallisten kaasupullojen pinnoite voidaan irrottaa ja asettaa uudelleen. Sen jälkeen toistetaan eräkohtainen pinnoitetesti.

| b) | Erän murtumistesti. Yksi kaasupullo on paineistettava hydrostaattisesti murtumiseen asti A.12 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti.
  Jos murtumispaine on alempi kuin laskettu vähimmäismurtumispaine, noudatetaan edellä 6.16 kohdassa asetettuja menettelyjä. |
| --- | --- |

b)

Erän murtumistesti. Yksi kaasupullo on paineistettava hydrostaattisesti murtumiseen asti A.12 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti.

Jos murtumispaine on alempi kuin laskettu vähimmäismurtumispaine, noudatetaan edellä 6.16 kohdassa asetettuja menettelyjä.

| c) | Jaksoittainen paineenvaihtelukoe. Valmiille kaasupulloille tehdään paineenvaihtelukoe A.13 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti seuraavasti määritellyllä testitiheydellä:






  i) | Jokaisesta erästä valitulle yhdelle kaasupullolle tehdään paineenvaihteluja sellainen määrä, joka on yhteensä 1 000 kertaa vuosina ilmaistu käyttöikä siten, että jaksoja on vähintään 15 000. |
| --- | --- | --- |

c)

Jaksoittainen paineenvaihtelukoe. Valmiille kaasupulloille tehdään paineenvaihtelukoe A.13 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti seuraavasti määritellyllä testitiheydellä:

i)

Jokaisesta erästä valitulle yhdelle kaasupullolle tehdään paineenvaihteluja sellainen määrä, joka on yhteensä 1 000 kertaa vuosina ilmaistu käyttöikä siten, että jaksoja on vähintään 15 000.

| ii) | Mikäli 10:stä yhden malliryhmän (eli samat materiaalit ja prosessit) peräkkäisestä tuotantoerästä yksikään edellä i kohdassa tarkoitetulla paineenvaihtelukokeella testattu kaasupullo ei vuoda tai murru ennen sellaista vaihtelumäärää, joka on 1 500 kertaa vuosina ilmaistu käyttöikä (vähintään 22 500 jaksoa), paineenvaihtelukoe voidaan tehdä jatkossa vain yhdelle kaasupullolle joka viidennestä tuotantoerästä. |
| --- | --- |

ii)

Mikäli 10:stä yhden malliryhmän (eli samat materiaalit ja prosessit) peräkkäisestä tuotantoerästä yksikään edellä i kohdassa tarkoitetulla paineenvaihtelukokeella testattu kaasupullo ei vuoda tai murru ennen sellaista vaihtelumäärää, joka on 1 500 kertaa vuosina ilmaistu käyttöikä (vähintään 22 500 jaksoa), paineenvaihtelukoe voidaan tehdä jatkossa vain yhdelle kaasupullolle joka viidennestä tuotantoerästä.

| iii) | Mikäli 10:stä yhden malliryhmän peräkkäisestä tuotantoerästä yksikään edellä i kohdassa tarkoitetulla paineenvaihtelukokeella testattu kaasupullo ei vuoda tai murru ennen sellaista vaihtelumäärää, joka on 2 000 kertaa vuosina ilmaistu käyttöikä (vähintään 30 000 jaksoa), paineenvaihtelukoe voidaan tehdä jatkossa vain yhdelle kaasupullolle joka kymmenennestä tuotantoerästä. |
| --- | --- |

iii)

Mikäli 10:stä yhden malliryhmän peräkkäisestä tuotantoerästä yksikään edellä i kohdassa tarkoitetulla paineenvaihtelukokeella testattu kaasupullo ei vuoda tai murru ennen sellaista vaihtelumäärää, joka on 2 000 kertaa vuosina ilmaistu käyttöikä (vähintään 30 000 jaksoa), paineenvaihtelukoe voidaan tehdä jatkossa vain yhdelle kaasupullolle joka kymmenennestä tuotantoerästä.

| iv) | Jos edellisestä tuotantoerästä on kulunut yli 6 kuukautta, seuraavaan tuotantoerään kuuluvalle kaasupullolle on tehtävä paineenvaihtelukoe, jotta edellä ii tai iii kohdassa tarkoitettu harvennettu eräkohtaisten testien tiheys voidaan säilyttää. |
| --- | --- |

iv)

Jos edellisestä tuotantoerästä on kulunut yli 6 kuukautta, seuraavaan tuotantoerään kuuluvalle kaasupullolle on tehtävä paineenvaihtelukoe, jotta edellä ii tai iii kohdassa tarkoitettu harvennettu eräkohtaisten testien tiheys voidaan säilyttää.

| v) | Mikäli edellä ii tai iii kohdassa tarkoitetun harvennetun testiohjelman mukaisesti testattu kaasupullo ei saavuta vaadittua paineenvaihtelumäärää (vähintään 22 500 tai 30 000 painejaksoa), eräkohtaisen paineenvaihtelukokeen suorittamistiheys on palautettava i kohdan mukaiseksi vähintään 10 tuotantoerän ajaksi, jotta edellä ii tai iii kohdassa tarkoitettu harvennettu eräkohtaisten paineenvaihtelukokeiden tiheys voidaan ottaa uudelleen käyttöön. |
| --- | --- |

v)

Mikäli edellä ii tai iii kohdassa tarkoitetun harvennetun testiohjelman mukaisesti testattu kaasupullo ei saavuta vaadittua paineenvaihtelumäärää (vähintään 22 500 tai 30 000 painejaksoa), eräkohtaisen paineenvaihtelukokeen suorittamistiheys on palautettava i kohdan mukaiseksi vähintään 10 tuotantoerän ajaksi, jotta edellä ii tai iii kohdassa tarkoitettu harvennettu eräkohtaisten paineenvaihtelukokeiden tiheys voidaan ottaa uudelleen käyttöön.

| vi) | Mikäli joku edellä i, ii tai iii kohdassa tarkoitettu kaasupullo ei täytä vaihtelujen määrää koskevaa vähimmäisvaatimusta, joka on 1 000 vaihtelua kertaa määritelty käyttöikä vuosina (vähintään 15 000 jaksoa), epäonnistumisen syy on selvitettävä ja korjattava tämän liitteen 6.16 kohdassa asetettujen menettelyjen mukaisesti. Paineenvaihtelukoe suoritetaan sen jälkeen kolmella muulla erään kuuluvalla kaasupullolla. Jos joku näistä kaasupulloista ei täytä paineenvaihtelujen määrää koskevaa vähimmäisvaatimusta, joka on 1 000 vaihtelua kertaa määritelty käyttöikä vuosina, erä on hylättävä. |
| --- | --- |

vi)

Mikäli joku edellä i, ii tai iii kohdassa tarkoitettu kaasupullo ei täytä vaihtelujen määrää koskevaa vähimmäisvaatimusta, joka on 1 000 vaihtelua kertaa määritelty käyttöikä vuosina (vähintään 15 000 jaksoa), epäonnistumisen syy on selvitettävä ja korjattava tämän liitteen 6.16 kohdassa asetettujen menettelyjen mukaisesti. Paineenvaihtelukoe suoritetaan sen jälkeen kolmella muulla erään kuuluvalla kaasupullolla. Jos joku näistä kaasupulloista ei täytä paineenvaihtelujen määrää koskevaa vähimmäisvaatimusta, joka on 1 000 vaihtelua kertaa määritelty käyttöikä vuosina, erä on hylättävä.

7.5   Kaasupullon suunnittelun kelpoisuustestit

7.5.1   Yleistä

Kelpoisuustestit tehdään valmiille kaasupulloille, jotka edustavat normaalia tuotantoa ja joihin on kiinnitetty tunnistusmerkit. Valinta, näyttö ja tulosten raportointi tehdään edellä olevan 6.13 kohdan mukaisesti.

7.5.2   Hydrostaattisella paineella tehty murtumiskoe

Kolme edustavaa kaasupulloa paineistetaan hydrostaattisesti murtumiseen asti A.12 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti. Kaasupullon murtumispaineen on oltava suurempi kuin mallia koskevassa jännitysanalyysissa laskettu vähimmäismurtumispaine ja vähintään 45 MPa.

7.5.3   Paineenvaihtelukoe ympäröivässä lämpötilassa

Kahdelle valmiille kaasupullolle tehdään paineenvaihtelukoe ympäröivässä lämpötilassa A.13 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti murtumiseen asti tai siten, että jaksoja on vähintään 45 000. Kaasupullot eivät saa murtua, ennen kuin vaihteluita on tehty 1 000 kertaa määritelty käyttöikä vuosina. Kaasupullot, jotka kestävät sellaisen määrän vaihteluita, joka on yli 1 000 jaksoa kertaa määritelty käyttöikä vuosina, voivat pettää vuotamalla, eivät murtumalla. Kaasupullot, jotka eivät vioitu 45 000 jakson kuluessa, on tuhottava joko jatkamalla paineenvaihtelua, kunnes ne pettävät, tai paineistamalla ne hydrostaattisesti murtumiseen asti. Painejaksojen määrä ennen puhkeamista ja särön lähtöpaikan sijainti on kirjattava muistiin.

7.5.4   Tulikoe

Testit on suoritettava A.15 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti ja niiden tulosten on oltava siinä asetettujen vaatimusten mukaisia.

7.5.5   Puhkaisukoe

Testi on suoritettava A.16 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti ja sen tulosten on oltava siinä asetettujen vaatimusten mukaisia.

7.5.6   Vuoto ennen murtumaa -ominaisuus

Kaasupullomalleille, jotka eivät kestä yli 45 000:ta painejaksoa testattaessa edellä 7.5.3 kohdan mukaisesti, suoritetaan vuoto ennen murtumaa -testit tämän liitteen lisäyksessä A olevan A.6 kohdan mukaisesti, ja niiden on oltava siinä esitettyjen vaatimusten mukaisia.

8.   TYYPIN CNG-2 KAASUPULLOT, JOIDEN LIERIÖOSA ON PÄÄLLYSTETTY

8.1   Yleistä

Tämän kaasupullotyypin malli käyttäytyy paineistuksen aikana siten, että komposiittipäällysteen ja metallivuorauksen liikkuminen on lineaarisesti päällekkäistä. Tässä liitteessä ei määritellä tiettyä suunnittelumenetelmää erilaisista valmistustekniikoista johtuen.

Vuoto ennen murtumaa -ominaisuuden määrittäminen on tehtävä A.6 kohdassa (tämän liitteen lisäys A) määriteltyjen soveltuvien menettelyjen mukaisesti. Sallittu särön koko määritellään edellä olevan 6.15.2 kohdan mukaisesti.

8.2   Suunnitteluvaatimukset

8.2.1   Metallivuoraus

Metallivuorauksen todellisen murtumispaineen on oltava vähintään 26 MPa.

8.2.2   Komposiittipäällyste

Kuitujen vetojännityksen on oltava edellä olevan 6.5 kohdan vaatimusten mukainen.

8.2.3   Jännitysanalyysi

Komposiittimateriaalissa ja vuorauksessa olevat jännitykset esijännityksen jälkeen on laskettava. Laskelmissa käytettävät paineet ovat nolla, 2 MPa, 20 MPa, testipaine ja suunnitelman mukainen murtumispaine. Laskelmissa on käytettävä soveltuvia analyysitekniikoita, joissa sovelletaan ohutkuoriteoriaa, jossa otetaan huomioon vuorauksen epälineaarisen materiaalin käyttäytyminen määritettäessä jännitysten jakautuminen kaulaan, siirtymäalueisiin ja vuorauksen lieriömäiseen osaan.

Malleissa, joissa käytetään armeerausmenetelmää esijännityksen aikaansaamiseksi, on laskettava rajat, joiden sisällä armeerauspaineen on oltava.

Malleissa, joissa käytetään valvottua jännityspuolausta esijännityksen aikaansaamiseksi, on laskettava suorituslämpötila, kunkin komposiittikerroksen osalta vaadittu jännitys ja syntyvä esijännitys vuorauksessa.

8.3   Valmistusta koskevat vaatimukset

8.3.1   Yleistä

Komposiittipullo valmistetaan vuorauksesta, joka päällystetään puolaamalla sen ympärille jatkuvaa filamenttikuitua. Filamenttikuidun puolausoperaation on oltava tietokoneella tai mekaanisesti valvottu. Filamenttikuidut asetetaan valvotulla jännityksellä puolaamisen aikana. Kun puolaus on saatu valmiiksi, kovetetaan kuumakovettuvat hartsit noudattamalla ennalta määrättyä ja valvottua aika-lämpötila-käyrää.

8.3.2   Vuoraus

Metallivuoraus on valmistettava edellä 7.3 kohdassa esitettyjen soveltuvaa vuoraustyyppiä koskevien vaatimusten mukaisesti.

8.3.3   Päällyste

Kaasupullot on valmistettava filamenttikuidun puolauskoneessa. Tärkeitä muuttujia on seurattava puolauksen aikana sen varmistamiseksi, että ne pysyvät sallituissa toleransseissa, ja ne kirjataan puolausrekisteriin. Muuttujia voivat olla esimerkiksi seuraavat (luettelo ei ole täydellinen):

| a) | kuitutyyppi, koko mukaan luettuna, |
| --- | --- |

a)

kuitutyyppi, koko mukaan luettuna,

| b) | kyllästymistapa, |
| --- | --- |

b)

kyllästymistapa,

| c) | puolausjännitys, |
| --- | --- |

c)

puolausjännitys,

| d) | puolausnopeus, |
| --- | --- |

d)

puolausnopeus,

| e) | katkokuituhahtuvien määrä, |
| --- | --- |

e)

katkokuituhahtuvien määrä,

| f) | nauhan leveys, |
| --- | --- |

f)

nauhan leveys,

| g) | hartsin tyyppi ja koostumus, |
| --- | --- |

g)

hartsin tyyppi ja koostumus,

| h) | hartsin lämpötila, |
| --- | --- |

h)

hartsin lämpötila,

| i) | vuorauksen lämpötila. |
| --- | --- |

i)

vuorauksen lämpötila.

8.3.3.1   Kuumakovettuvan hartsin kovettaminen

Käytettäessä kuumakovettuvaa hartsia hartsi kovetetaan filamenttikuidun puolauksen jälkeen. Kovettamisen aikana kirjataan muistiin kovetusjakso (eli aika-lämpötila-tiedot).

Kovettumislämpötilaa valvotaan, eikä se saa vaikuttaa vuorauksen materiaaliominaisuuksiin. Alumiinivuorattujen kaasupullojen kovettamislämpötila on enintään 177 °C.

8.4.3   Armeeraus

Mikäli armeerausta käytetään, se on suoritettava ennen hydrostaattista painekoetta. Armeerauspaineen on oltava edellä 8.2.3 kohdassa asetetuissa rajoissa, ja valmistajan on määritettävä menetelmä, jolla varmistetaan asianmukainen paine.

8.4   Tuotantoa koskevat testivaatimukset

8.4.1   Ainetta rikkomaton koe

Ainetta rikkomattomat kokeet on tehtävä tunnustetun ISO-standardin tai muun vastaavan standardin mukaisesti. Jokaiselle metallivuoraukselle on tehtävä seuraavat testit:

| a) | jäljempänä olevan A.8 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukainen kovuuskoe, |
| --- | --- |

a)

jäljempänä olevan A.8 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukainen kovuuskoe,

| b) | standardin BS 5045, osa 1, liite I, mukainen ultraäänikoe tai vastaavaksi osoitettu ainetta rikkomaton menetelmä, jolla varmistetaan, että suurin särön koko ei ylitä mallin osalta määrättyä kokoa. |
| --- | --- |

b)

standardin BS 5045, osa 1, liite I, mukainen ultraäänikoe tai vastaavaksi osoitettu ainetta rikkomaton menetelmä, jolla varmistetaan, että suurin särön koko ei ylitä mallin osalta määrättyä kokoa.

8.4.2   Hydrostaattinen painekoe

Jokaiselle valmiille kaasupullolle on tehtävä hydrostaattinen painekoe A.11 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti. Valmistajan on määriteltävä soveltuva pysyvän tilavuuslaajentumisen raja käytetyn testipaineen osalta, mutta missään tapauksessa pysyvä laajentuminen ei saa ylittää 5:tä prosenttia testipaineessa tapahtuvasta kokonaistilavuuslaajentumisesta. Kaasupullot, jotka eivät täytä määriteltyä hylkäysrajaa, hylätään ja joko tuhotaan tai käytetään eräkohtaisiin testitarkoituksiin.

8.5   Kaasupulloerää koskevat testit

8.5.1   Yleistä

Eräkohtaiset testit tehdään valmiille kaasupulloille, jotka edustavat normaalia tuotantoa ja joihin on kiinnitetty tunnistusmerkit. Jokaisesta erästä valitaan satunnaisesti kaksi kaasupulloa tai kaasupullo ja vuoraus tilanteen mukaan. Jos kaasupulloja testataan enemmän kuin mitä tässä liitteessä vaaditaan, kaikista tuloksista on raportoitava. Pulloilla tehdään vähintään seuraavat testit:

Jos päällysteessä havaitaan vikoja ennen armeerausta tai hydrostaattisen painekokeen tekemistä, päällyste voidaan poistaa kokonaan ja vaihtaa.

| a) | Erän materiaalitestit. Yhdelle kaasupullolle tai vuoraukselle taikka lämpökäsitellylle valmista kaasupulloa edustavalle näytteelle tehdään seuraavat testit:






  i) | kriittisten mittojen vertaaminen malliin, |
| --- | --- | --- |

a)

Erän materiaalitestit. Yhdelle kaasupullolle tai vuoraukselle taikka lämpökäsitellylle valmista kaasupulloa edustavalle näytteelle tehdään seuraavat testit:

i)

kriittisten mittojen vertaaminen malliin,

| ii) | yksi A.1 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukainen vetokoe, jossa noudatettava mallikohtaisia vaatimuksia, |
| --- | --- |

ii)

yksi A.1 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukainen vetokoe, jossa noudatettava mallikohtaisia vaatimuksia,

| iii) | teräsvuorausten osalta kolme A.2 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaista iskukoetta, joissa noudatettava mallin mukaisia vaatimuksia, |
| --- | --- |

iii)

teräsvuorausten osalta kolme A.2 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaista iskukoetta, joissa noudatettava mallin mukaisia vaatimuksia,

| iv) | mikäli suojapinnoite kuuluu malliin, pinnoitteen testaus A.9.2 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti ja sen tulosten on oltava siinä asetettujen vaatimusten mukainen. Kaikkiin erätesteissä testattuihin kaasupulloihin tai vuorauksiin, jotka eivät täytä asetettuja vaatimuksia, sovelletaan edellä 6.16 kohdassa määriteltyjä menettelyjä. |
| --- | --- |

iv)

mikäli suojapinnoite kuuluu malliin, pinnoitteen testaus A.9.2 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti ja sen tulosten on oltava siinä asetettujen vaatimusten mukainen. Kaikkiin erätesteissä testattuihin kaasupulloihin tai vuorauksiin, jotka eivät täytä asetettuja vaatimuksia, sovelletaan edellä 6.16 kohdassa määriteltyjä menettelyjä.

Jos pinnoite ei ole A.9.2 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukainen, erä on tarkastettava 100-prosenttisesti, jotta vastaavalla tavalla vialliset kaasupullot voidaan poistaa. Kaikkien viallisten kaasupullojen pinnoite voidaan irrottaa käyttämällä menetelmää, joka ei riko komposiittipäällystettä, ja ne voidaan pinnoittaa uudelleen. Sen jälkeen toistetaan eräkohtainen pinnoitetesti.

| b) | Erän murtumistesti. Yksi kaasupullo testataan edellä olevan 7.4.b kohdan vaatimusten mukaisesti. |
| --- | --- |

b)

Erän murtumistesti. Yksi kaasupullo testataan edellä olevan 7.4.b kohdan vaatimusten mukaisesti.

| c) | Jaksoittainen paineenvaihtelukoe. Suoritetaan edellä olevan 7.4.c kohdan vaatimusten mukaisesti. |
| --- | --- |

c)

Jaksoittainen paineenvaihtelukoe. Suoritetaan edellä olevan 7.4.c kohdan vaatimusten mukaisesti.

8.6   Kaasupullon suunnittelun kelpoisuustestit

8.6.1   Yleistä

Kelpoisuustestit tehdään kaasupulloille, jotka edustavat normaalia tuotantoa ja joihin on kiinnitetty tunnistusmerkit. Valinta, näyttö ja tulosten raportointi tehdään edellä olevan 6.13 kohdan mukaisesti.

8.6.2   Hydrostaattisella paineella tehty murtumiskoe

| a) | Yksi vuoraus murretaan hydrostaattisella paineella A.12 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti. Murtumispaineen on oltava suurempi kuin vuorausmallin osalta määritelty vähimmäismurtumispaine. |
| --- | --- |

a)

Yksi vuoraus murretaan hydrostaattisella paineella A.12 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti. Murtumispaineen on oltava suurempi kuin vuorausmallin osalta määritelty vähimmäismurtumispaine.

| b) | Kolme kaasupulloa on paineistettava hydrostaattisesti murtumiseen asti A.12 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti. Kaasupullojen murtumispaineiden on oltava suurempia kuin mallikohtaisessa jännitysanalyysissa määritellyt vähimmäismurtumispaineet taulukon 6.3 mukaisesti, ja joka tapauksessa suuremmat tai yhtä suuret kuin arvo, joka tarvitaan edellä 6.5 kohdassa tarkoitettujen jännityssuhdevaatimusten täyttämiseen. |
| --- | --- |

b)

Kolme kaasupulloa on paineistettava hydrostaattisesti murtumiseen asti A.12 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti. Kaasupullojen murtumispaineiden on oltava suurempia kuin mallikohtaisessa jännitysanalyysissa määritellyt vähimmäismurtumispaineet taulukon 6.3 mukaisesti, ja joka tapauksessa suuremmat tai yhtä suuret kuin arvo, joka tarvitaan edellä 6.5 kohdassa tarkoitettujen jännityssuhdevaatimusten täyttämiseen.

8.6.3   Paineenvaihtelukoe ympäröivässä lämpötilassa

Kahdelle valmiille kaasupullolle tehdään paineenvaihtelukoe ympäröivässä lämpötilassa A.13 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti murtumiseen asti tai siten, että painejaksoja on vähintään 45 000. Kaasupullot eivät saa murtua, ennen kuin vaihteluita on tehty 1 000 kertaa määritelty käyttöikä vuosina. Kaasupullot, jotka kestävät sellaisen määrän vaihteluita, joka on yli 1 000 jaksoa kertaa määritelty käyttöikä vuosina, voivat pettää vuotamalla, eivät murtumalla. Kaasupullot, jotka eivät vioitu 45 000 jakson kuluessa, on tuhottava joko jatkamalla paineenvaihtelua, kunnes ne pettävät, tai paineistamalla ne hydrostaattisesti murtumiseen asti. Kaasupullot, jotka kestävät yli 45 000 jaksoa, saavat pettää murtumalla. Painejaksojen määrä ennen puhkeamista ja särön lähtöpaikan sijainti on kirjattava muistiin.

8.6.4   Happokoe

Yksi kaasupullo on testattava A.14 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti, ja sen tulosten on oltava siinä asetettujen vaatimusten mukainen. Tämän liitteen tiedoksi annettavaan lisäykseen H sisältyy vapaaehtoinen ympäristötesti.

8.6.5   Tulikoe

Valmiit kaasupullot on testattava A.15 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti ja niiden on oltava siinä asetettujen vaatimusten mukaisia.

8.6.6   Puhkaisukoe

Yksi valmis kaasupullo on testattava A.16 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti ja sen on oltava siinä asetettujen vaatimusten mukainen.

8.6.7   Särönkestävyyskokeet

Yksi valmis kaasupullo on testattava A.17 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti ja sen on oltava siinä asetettujen vaatimusten mukainen.

8.6.8   Viruminen korkeassa lämpötilassa

Malleissa, joissa hartsin lasiutumislämpötila ei ylitä suunnittelumateriaalin enimmäislämpötilaa vähintään 20 °C:lla, yksi kaasupullo on testattava A.18 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti ja sen on oltava siinä asetettujen vaatimusten mukainen.

8.6.9   Nopeutettu jännitysmurtumakoe

Yksi valmis kaasupullo on testattava A.19 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti ja sen on oltava siinä asetettujen vaatimusten mukainen.

8.6.10   Vuoto ennen murtumaa -ominaisuus

Kaasupullomalleille, jotka eivät kestä yli 45 000:ta painejaksoa testattaessa edellä 8.6.3 kohdan mukaisesti, suoritetaan vuoto ennen murtumaa -testit tämän liitteen lisäyksessä A olevan A.6 kohdan mukaisesti, ja niiden on oltava siinä esitettyjen vaatimusten mukaisia.

8.6.11   Paineenvaihtelukoe äärilämpötilassa

Yksi valmis kaasupullo on testattava A.7 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti ja sen on oltava siinä asetettujen vaatimusten mukainen.

9.   TYYPIN CNG-3 KOKONAAN PÄÄLLYSTETYT KAASUPULLOT

9.1   Yleistä

Tämä kaasupullotyyppi käyttäytyy paineistuksen aikana siten, että komposiittipäällysteen ja vuorauksen liikkeet ovat päällekkäisiä. Tässä liitteessä ei määritellä tiettyä suunnittelumenetelmää erilaisista valmistustekniikoista johtuen. Tässä liitteessä ei määritellä tiettyä suunnittelumenetelmää erilaisista valmistustekniikoista johtuen. Vuoto ennen murtumaa -ominaisuuden määrittäminen on tehtävä A.6 kohdassa (tämän liitteen lisäys A) määriteltyjen soveltuvien menettelyjen mukaisesti. Sallittu särön koko määritellään edellä olevan 6.15.2 kohdan mukaisesti.

9.2   Suunnitteluvaatimukset

9.2.1   Metallivuoraus

Vuorauksessa nollapaineella ja 15 °C:n lämpötilassa olevat puristusjännitykset eivät saa aiheuttaa vuorauksen vääntymistä tai rypistymistä.

9.2.2   Komposiittipäällyste

Kuitujen vetojännityksen on oltava edellä olevan 6.5 kohdan vaatimusten mukainen.

9.2.3   Jännitysanalyysi

Kaasupullon tangentiaaliset ja pitkittäissuuntaiset jännitykset komposiittimateriaalissa ja vuorauksessa paineistamisen jälkeen on laskettava. Laskelmissa käytettävät paineet ovat nollapaine, käyttöpaine, 10 prosenttia käyttöpaineesta, testipaine ja suunnitelman mukainen murtumispaine. Rajat, joiden sisällä armeerauspaineen on oltava, on laskettava; laskelmissa on käytettävä soveltuvia analyysitekniikoita, joissa sovelletaan ohutkuoriteoriaa, jossa otetaan huomioon vuorauksen epälineaarisen materiaalin käyttäytyminen määritettäessä jännitysten jakautuminen kaulaan, siirtymäalueisiin ja vuorauksen lieriömäiseen osaan.

9.3   Valmistusta koskevat vaatimukset

Valmistusta koskevat vaatimukset ovat edellä olevan 8.3 kohdan mukaisia lukuun ottamatta sitä, että päällysteeseen on sisällytettävä myös spiraalimaisesti kierrettyjä filamenttikuituja.

9.4   Tuotantoa koskevat testivaatimukset

Tuotannon testausta koskevat vaatimukset on esitetty edellä 8.4 kohdassa.

9.5   Kaasupulloerää koskevat testit

Erätestien on oltava edellä olevan 8.5 kohdan vaatimusten mukaisia.

9.6   Kaasupullon suunnittelun kelpoisuustestit

Kaasupullon suunnittelun kelpoisuustestit on suoritettava edellä olevan 8.6 kohdan ja jäljempänä olevan 9.6.1 kohdan mukaisesti, lukuun ottamatta sitä, että edellä 8.6 kohdassa tarkoitettua vuorauksen murtumistestiä ei vaadita.

9.6.1   Pudotuskoe

Yhdelle tai useammalle valmiille kaasupullolle on tehtävä pudotuskoe A.30 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti.

10.   TYYPIN CNG-4 KAASUPULLOT, JOTKA ON VALMISTETTU KOKONAAN KOMPOSIITTIMATERIAALISTA

10.1   Yleistä

Tässä liitteessä ei määritellä mitään tiettyä menetelmää polymeerivuorattujen kaasupullojen suunnittelemiseksi mahdollisten kaasupullomallien moninaisuuden vuoksi.

10.2   Suunnitteluvaatimukset

Suunnittelulaskelmia on käytettävä mallin soveltuvuuden perustelemiseksi. Kuitujen vetojännitysten on oltava edellä olevan 6.5 kohdan vaatimusten mukaisia.

Edellä olevien 6.10.2 tai 6.10.3 kohdan mukaisia kartiokierteitä tai suoria kierteitä on käytettävä metallipäissä.

Kierrekorkilla avattavien metallipäiden on voitava kestää 500 Nm:n vääntövoima ilman että liitos muusta kuin metallista valmistettuun vuoraukseen rikkoutuu. Metallipäät, jotka on liitetty muusta kuin metallista valmistettuun vuoraukseen, on valmistettava materiaalista, joka soveltuu tämän liitteen 4 kohdassa määriteltyihin käyttöolosuhteisiin.

10.3   Jännitysanalyysi

Kaasupullon tangentiaaliset ja pitkittäissuuntaiset jännitykset komposiittimateriaalissa ja vuorauksessa on laskettava. Laskelmissa käytettävät paineet ovat nolla, käyttöpaine, testipaine ja suunnitelman mukainen murtumispaine. Laskelmissa on käytettävä soveltuvia analyysitekniikoita, joilla osoitetaan jännityksen jakautuminen kaasupullon eri kohtiin.

10.4   Valmistusta koskevat vaatimukset

Valmistusta koskevat vaatimukset ovat edellä olevan 8.3 kohdan mukaisia lukuun ottamatta sitä, että kuumakovettuvien hartsien kovettumislämpötilan on oltava vähintään 10 °C muovivuorauksen pehmenemislämpötilan alapuolella.

10.5   Tuotantoa koskevat testivaatimukset

10.5.1   Hydrostaattinen painekoe

Jokaiselle valmiille kaasupullolle on tehtävä hydrostaattinen painekoe A.11 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti. Valmistajan on määriteltävä soveltuvat kimmolaajentumisen rajat käytettävällä testipaineella, mutta yhdenkään kaasupullon kimmolaajentuminen ei saa missään tapauksessa ylittää erän keskiarvoa yli 10 prosentilla. Kaasupullot, jotka eivät läpäise määriteltyä hylkäysrajaa, hylätään ja joko tuhotaan tai käytetään eräkohtaisiin testitarkoituksiin.

10.5.2   Vuotokokeet

Jokainen valmis kaasupullo on testattava A.10 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti ja sen on oltava siinä asetettujen vaatimusten mukainen.

10.6   Kaasupulloerää koskevat testit

10.6.1   Yleistä

Eräkohtaiset testit tehdään valmiille kaasupulloille, jotka edustavat normaalia tuotantoa ja joihin on kiinnitetty tunnistusmerkit. Jokaisesta erästä valitaan satunnaisesti yksi kaasupullo. Jos useammille kaasupulloille tehdään tässä liitteessä vaaditut testit, kaikista tuloksista on raportoitava. Näillä pulloilla tehdään vähintään seuraavat testit:

| a) | Erän materiaalitestit.
  Yhdelle kaasupullolle tai vuoraukselle taikka valmista kaasupulloa edustavalle vuorausnäytteelle tehdään seuraavat testit:






  i) | kriittisten mittojen vertaaminen malliin, |
| --- | --- | --- |

a)

Erän materiaalitestit.

Yhdelle kaasupullolle tai vuoraukselle taikka valmista kaasupulloa edustavalle vuorausnäytteelle tehdään seuraavat testit:

i)

kriittisten mittojen vertaaminen malliin,

| ii) | yksi A.22 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukainen muovivuorauksen vetokoe, jossa noudatettava mallikohtaisia vaatimuksia, |
| --- | --- |

ii)

yksi A.22 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukainen muovivuorauksen vetokoe, jossa noudatettava mallikohtaisia vaatimuksia,

| iii) | muovivuorauksen sulamislämpötilan testaaminen A.23 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti; mallikohtaisten vaatimusten on täytyttävä, |
| --- | --- |

iii)

muovivuorauksen sulamislämpötilan testaaminen A.23 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti; mallikohtaisten vaatimusten on täytyttävä,

| iv) | mikäli suojapinnoite kuuluu malliin, pinnoitteen testaus A.9.2 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti. Jos pinnoite ei ole A.9.2 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukainen, erä on tarkastettava 100-prosenttisesti, jotta vastaavalla tavalla vialliset kaasupullot voidaan poistaa. Kaikkien viallisten kaasupullojen pinnoite voidaan irrottaa käyttämällä menetelmää, joka ei riko komposiittipäällystettä, ja ne voidaan pinnoittaa uudelleen. Sen jälkeen toistetaan eräkohtainen pinnoitetesti. |
| --- | --- |

iv)

mikäli suojapinnoite kuuluu malliin, pinnoitteen testaus A.9.2 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti. Jos pinnoite ei ole A.9.2 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukainen, erä on tarkastettava 100-prosenttisesti, jotta vastaavalla tavalla vialliset kaasupullot voidaan poistaa. Kaikkien viallisten kaasupullojen pinnoite voidaan irrottaa käyttämällä menetelmää, joka ei riko komposiittipäällystettä, ja ne voidaan pinnoittaa uudelleen. Sen jälkeen toistetaan eräkohtainen pinnoitetesti.

| b) | Erän murtumistestit.
  Yksi kaasupullo testataan edellä olevan 7.4.b kohdan vaatimusten mukaisesti. |
| --- | --- |

b)

Erän murtumistestit.

Yksi kaasupullo testataan edellä olevan 7.4.b kohdan vaatimusten mukaisesti.

| c) | Jaksottainen paineenvaihtelukoe
  Yhdelle kaasupullon päälle tehdään vääntötesti 500 Nm:ssä A.25 kohdassa (tämän liitteen lisäys A) määritellyn testimenetelmän mukaisesti. Sen jälkeen kaasupullolle tehdään paineenvaihtelukoe edellä 7.4.c kohdassa asetettujen menettelyjen mukaisesti.
  Vaaditun paineenvaihtelukokeen jälkeen kaasupullolle tehdään vuotokoe A.10 kohdassa (tämän liitteen lisäys A) kuvatun menetelmän mukaisesti ja sen on oltava siinä asetettujen vaatimusten mukainen. |
| --- | --- |

c)

Jaksottainen paineenvaihtelukoe

Yhdelle kaasupullon päälle tehdään vääntötesti 500 Nm:ssä A.25 kohdassa (tämän liitteen lisäys A) määritellyn testimenetelmän mukaisesti. Sen jälkeen kaasupullolle tehdään paineenvaihtelukoe edellä 7.4.c kohdassa asetettujen menettelyjen mukaisesti.

Vaaditun paineenvaihtelukokeen jälkeen kaasupullolle tehdään vuotokoe A.10 kohdassa (tämän liitteen lisäys A) kuvatun menetelmän mukaisesti ja sen on oltava siinä asetettujen vaatimusten mukainen.

10.7   Kaasupullon suunnittelun kelpoisuustestit

10.7.1   Yleistä

Kaasupullon suunnittelun kelpoisuustestit on suoritettava tämän liitteen 8.6, 10.7.2, 10.7.3 ja 10.7.4 kohdan mukaisesti lukuun ottamatta sitä, että edellä olevan 8.6.10 kohdan mukaista vuoto ennen murtumaa -ominaisuuden testausta ei vaadita.

10.7.2   Pään vääntökoe

Yksi kaasupullo on testattava A.25 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti.

10.7.3   Läpäisevyyskoe

Yhden kaasupullon läpäisevyys on testattava A.21 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti ja sen on oltava siinä asetettujen vaatimusten mukainen.

10.7.4   Maakaasulla tehtävä paineenvaihtelukoe

Yksi valmis kaasupullo on testattava A.27 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaisesti ja sen on oltava siinä asetettujen vaatimusten mukainen.

11.   MERKINNÄT

11.1   Merkintöjen lisääminen

Valmistajan on lisättävä jokaiseen kaasupullon näkyvät, pysyvät merkinnät, joiden korkeus on vähintään 6 mm. Merkinnät on tehtävä joko hartsipinnoitteeseen upotetuin etiketein, CNG-1 ja CNG-2-mallien paksunnetuissa päissä käytettävin tarttuvin matalan jännityksen aiheuttavin leimoin tai niiden yhdistelmin. Liimautuvat etiketit ja niiden kiinnittäminen on tehtävä standardin ISO 7225 tai muun vastaavan standardin mukaisesti. Useamman kilven käyttäminen on sallittua ja ne on sijoitettava niin, että asennustuet eivät peitä niitä. Jokaiseen tämän liitteen mukaiseen kaasupulloon liitetään seuraavat merkinnät:

| a) | Pakolliset tiedot:






  i) | ”VAIN CNG:TÄ”, |
| --- | --- | --- |

a)

Pakolliset tiedot:

i)

”VAIN CNG:TÄ”,

| ii) | ”EI SAA KÄYTTÄÄ XX/XXXX JÄLKEEN”, jossa ”XX/XXXX” on vanhenemiskuukausi ja -vuosi (2), |
| --- | --- |

ii)

”EI SAA KÄYTTÄÄ XX/XXXX JÄLKEEN”, jossa ”XX/XXXX” on vanhenemiskuukausi ja -vuosi (2),

| iii) | valmistajan tunnus, |
| --- | --- |

iii)

valmistajan tunnus,

| iv) | kaasupullon tunnus (soveltuva osanumero ja jokaisen kaasupullon yksilöllinen sarjanumero), |
| --- | --- |

iv)

kaasupullon tunnus (soveltuva osanumero ja jokaisen kaasupullon yksilöllinen sarjanumero),

| v) | käyttöpaine ja käyttölämpötila, |
| --- | --- |

v)

käyttöpaine ja käyttölämpötila,

| vi) | E-säännön numero sekä kaasupullon tyyppi ja todistuksen rekisteröintinumero, |
| --- | --- |

vi)

E-säännön numero sekä kaasupullon tyyppi ja todistuksen rekisteröintinumero,

| vii) | paineenrajoituslaitteet ja/tai -venttiilit, jotka on hyväksytty käytettäviksi kaasupullon kanssa, tai keinot saada tietoa hyväksytyistä palonsuojajärjestelmistä, |
| --- | --- |

vii)

paineenrajoituslaitteet ja/tai -venttiilit, jotka on hyväksytty käytettäviksi kaasupullon kanssa, tai keinot saada tietoa hyväksytyistä palonsuojajärjestelmistä,

| viii) | käytettäessä kilpiä kaikilla kaasupulloilla on oltava yksilöllinen tunnusnumero, joka on leimattu näkyvään metallipintaan ja jonka avulla kaasupullo voidaan jäljittää, jos kilpi tuhoutuu. |
| --- | --- |

viii)

käytettäessä kilpiä kaikilla kaasupulloilla on oltava yksilöllinen tunnusnumero, joka on leimattu näkyvään metallipintaan ja jonka avulla kaasupullo voidaan jäljittää, jos kilpi tuhoutuu.

| b) | Vapaaehtoiset tiedot: | Erillisillä merkinnöillä voidaan esittää seuraavat valinnaiset tiedot:






  i) | kaasun lämpötilan vaihteluväli, esim. – 40 °C–65 °C, |
| --- | --- | --- | --- |

b)

Vapaaehtoiset tiedot:

Erillisillä merkinnöillä voidaan esittää seuraavat valinnaiset tiedot:

i)

kaasun lämpötilan vaihteluväli, esim. – 40 °C–65 °C,

| ii) | kaasupullon nimellinen vesitilavuus enintään kahden merkitsevän numeron tarkkuudella, esim. 120 litraa, |
| --- | --- |

ii)

kaasupullon nimellinen vesitilavuus enintään kahden merkitsevän numeron tarkkuudella, esim. 120 litraa,

| iii) | ensimmäisen painetestin ajankohta (kuukausi ja vuosi). |
| --- | --- |

iii)

ensimmäisen painetestin ajankohta (kuukausi ja vuosi).

| | Merkintöjen on oltava esitetyssä järjestyksessä, mutta niiden paikat voivat vaihdella etiketissä olevan tilan mukaan. Seuraavassa on hyväksyttävä esimerkki pakollisista tiedoista:





  VAIN CNG:TÄ
  EI SAA KÄYTTÄÄ .../... JÄLKEEN
  Valmistaja/osanumero/sarjanumero
  20 MPa/15 °C
  ECE R 110 CNG-2 (rekisteröintinro)
  ”Käytettävä valmistajan hyväksymiä paineenrajoituslaitteita” |
| --- | --- |

Merkintöjen on oltava esitetyssä järjestyksessä, mutta niiden paikat voivat vaihdella etiketissä olevan tilan mukaan. Seuraavassa on hyväksyttävä esimerkki pakollisista tiedoista:

VAIN CNG:TÄ

EI SAA KÄYTTÄÄ .../... JÄLKEEN

Valmistaja/osanumero/sarjanumero

20 MPa/15 °C

ECE R 110 CNG-2 (rekisteröintinro)

”Käytettävä valmistajan hyväksymiä paineenrajoituslaitteita”

12.   LÄHETYKSEN VALMISTELU

Ennen kaasupullojen lähettämistä valmistajan tehtaalta jokainen kaasupullo on puhdistettava ja kuivattava sisäpuolelta. Kaasupulloissa, joita ei suljeta välittömästi venttiilin liitoskappaleella, sekä mahdollisissa turvalaitteissa on oltava kaikissa suuaukoissa korkit, jotka estävät kosteuden pääsyn ja suojaavat kierteitä. Korroosionestoainetta (esimerkiksi öljypitoista) suihkutetaan kaikkiin teräspulloihin ja -vuorauksiin ennen lähettämistä.

Valmistajan laatima käyttöä koskeva selvitys ja kaikki tarvittavat tiedot, joilla varmistetaan kaasupullon oikea käsittely, käyttö ja tarkastus käytön aikana, toimitetaan ostajalle. Selvityksen on oltava tämän liitteen lisäyksen D mukainen.

---

(1)  Ei vaadita käytettäessä A.7 kohdan (tämän liitteen lisäys A) mukaista viallisen kaasupullon testausmenetelmää.

(2)  Vanhenemispäivä ei saa olla määritellyn käyttöiän päättymistä tuonnempana. Vanhenemispäivä voidaan liittää kaasupulloon toimituksen ajankohtana, edellyttäen että kaasupullot on säilytetty kuivassa tilassa siten, että niissä ei ole sisäistä painetta.

Lisäys A

TESTAUSMENETELMÄT

A.1   VETOKOKEET, TERÄS JA ALUMIINI

Valmiin kaasupullon lieriöosasta otetulla materiaalilla tehdään vetokoe käyttämällä suorakulmaista koekappaletta, joka on muotoiltu teräksen osalta standardissa ISO 9809 ja alumiinin osalta standardissa ISO 7866 kuvatun menettelyn mukaisesti. Sellaisten kaasupullojen osalta, joissa on ruostumattomasta teräksestä valmistetut hitsatut vuoraukset, on myös tehtävä vetolujuustestit hitseistä otetulle materiaalille standardin EN 13322-2 8.4 kohdassa kuvatun menetelmän mukaisesti. Koekappaleen kumpaakaan puolta, jotka edustavat kaasupullon sisä- ja ulkopintaa, ei saa työstää. Vetokoe suoritetaan standardin ISO 6892 mukaisesti.

Huom. – Erityistä huomiota on kiinnitettävä standardissa ISO 6892 kuvattuun venymän mittaamiseen erityisesti tapauksissa, joissa vetokokeessa käytettävä kappale on kartiomainen, mistä seuraa, että murtumispiste on etäällä pituusmitan keskipisteestä.

A.2   ISKUKOE, TERÄSPULLOT JA TERÄSVUORAUKSET

Valmiin kaasupullon lieriömäisestä osasta otetulla materiaalilla tehdään iskukoe käyttämällä kolmea koekappaletta standardin ISO 148 mukaisesti. Iskukokeessa käytettävät kappaleet on otettava kaasupullon seinämästä liitteen 3A taulukossa 6.2. vaaditussa suunnassa. Sellaisten kaasupullojen osalta, joissa on ruostumattomasta teräksestä valmistetut hitsatut vuoraukset, on myös tehtävä iskutestit hitsistä otetulle materiaalille standardin EN 13322-2 8.6 kohdassa kuvatun menetelmän mukaisesti. Loven on oltava kohtisuorassa kaasupullon seinämään nähden. Pituussuuntaisia kokeita varten koekappale työstetään kauttaaltaan (kuudelta sivulta); jos seinämän paksuus ei mahdollista sitä, että lopullisen koekappaleen leveys on 10 mm, leveyden on oltava mahdollisimman lähellä kaasupullon seinän nominaalipaksuutta. Poikittaissuunnassa otetut koekappaleet työstetään vain neljältä sivulta ja kaasupullon seinämän sisä- ja ulkopuoli jätetään työstämättä.

A.3   SULFIDIN AIHEUTTAMA JÄNNITYSMURTUMAKOE TERÄKSELLE

Lukuun ottamatta jäljempänä todettuja tapauksia, kokeet on suoritettava standardissa NACE TM 0177-96 kuvatun A-NACE-standardivetokoemenettelyn mukaisesti. Kokeet suoritetaan vähintään kolmella vetokoekappaleella, joiden halkaisijamitta on 3,81 mm (0,150 tuumaa) ja jotka on työstetty valmiin kaasupullon tai vuorauksen seinämästä. Koekappaleet asetetaan vakiovetokuormitukseen, joka on 60 prosenttia määritellystä teräksen vähimmäismuovauslujuudesta, ja upotetaan liuokseen, joka on 0,5-prosenttisella (massaosuus) natriumasetaattitrihydraatilla puskuroitua tislattua vettä ja jonka lähto-pH:ksi on säädetty 4,0 käyttämällä etikkahappoa.

Liuosta kyllästetään jatkuvasti huoneenlämpötilassa ja 0,414 kPa:n (0,06 psia) paineella rikkivedyllä (tasaus typellä). Testattavien koekappaleiden on kestettävä 144 tunnin pituinen koe murtumatta.

A.4   KORROOSIOKOKEET, ALUMIINI

Alumiiniseosten korroosiokokeet on suoritettava standardin ISO/DIS 7866 liitteen A mukaisesti ja niiden on täytettävä siinä asetetut vaatimukset.

A.5   KESTOKUORMITUKSEN SIETOKOKEET, ALUMIINI

Kestokuormituksen sietokoe on suoritettava standardin ISO/DIS 7866 liitteen D mukaisesti ja tulosten on täytettävä siinä asetetut vaatimukset.

A.6   VUOTO ENNEN MURTUMAA -OMINAISUUDEN TESTAUS

Kolmelle valmiille kaasupullolle tehdään paineenvaihteluita enintään 2 MPa:sta vähintään 30 MPa:iin nopeudella, joka on korkeintaan 10 jaksoa minuutissa.

Kaikkien kaasupullojen vioittumistavan on oltava vuotaminen.

A.7   PAINEENVAIHTELUKOE ÄÄRILÄMPÖTILASSA

Valmiille kaasupulloille, joiden komposiittipäällysteessä ei ole suojapinnoitetta, tehdään seuraava vaihtelukoe, jossa ei saa ilmaantua murtumia, vuotoja tai kuitujen purkautumista:

| a) | Säilytetään 48 tunnin ajan nollapaineessa, vähintään 65 °C:n lämpötilassa ja vähintään 95 prosentin suhteellisessa kosteudessa. Vaatimus toteutetaan suihkuttamalla vettä hienosuihkuna tai sumuna huoneeseen, jonka lämpötila on 65 °C. |
| --- | --- |

a)

Säilytetään 48 tunnin ajan nollapaineessa, vähintään 65 °C:n lämpötilassa ja vähintään 95 prosentin suhteellisessa kosteudessa. Vaatimus toteutetaan suihkuttamalla vettä hienosuihkuna tai sumuna huoneeseen, jonka lämpötila on 65 °C.

| b) | Paineistetaan hydrostaattisesti enintään 2 MPa:sta vähintään 26 MPa:han vähintään 65 °C:ssa ja 95 prosentin kosteudessa jaksomäärä, joka on 500 kertaa määritelty käyttöikä vuosina. |
| --- | --- |

b)

Paineistetaan hydrostaattisesti enintään 2 MPa:sta vähintään 26 MPa:han vähintään 65 °C:ssa ja 95 prosentin kosteudessa jaksomäärä, joka on 500 kertaa määritelty käyttöikä vuosina.

| c) | Stabiloidaan nollapaineeseen ja ympäröivään lämpötilaan. |
| --- | --- |

c)

Stabiloidaan nollapaineeseen ja ympäröivään lämpötilaan.

| d) | Sen jälkeen paineistetaan enintään 2 MPa:sta vähintään 20 MPa:han – 40 °C:n tai alemmassa lämpötilassa jaksomäärä, joka on 500 kertaa määritelty käyttöikä vuosina. |
| --- | --- |

d)

Sen jälkeen paineistetaan enintään 2 MPa:sta vähintään 20 MPa:han – 40 °C:n tai alemmassa lämpötilassa jaksomäärä, joka on 500 kertaa määritelty käyttöikä vuosina.

Paineenvaihtelunopeus b kohdassa saa olla enintään 10 jaksoa minuutissa. Paineenvaihtelunopeus d kohdassa saa olla enintään 3 jaksoa minuutissa, ellei paineanturia ole asennettu suoraan kaasupulloon. Tarvittavat rekisteröintivälineet otetaan käyttöön sen varmistamiseksi, että neste pysyy vähimmäislämpötilassa alhaisen lämpötilan jakson aikana.

Kun paineenvaihtelukoe äärilämpötiloissa on tehty, kaasupullot paineistetaan hydrostaattista murtumiskoetta koskevien vaatimusten mukaisesti hydrostaattisesti niin, että ne puhkeavat ja saavuttavat vähimmäismurtumispaineen, joka on 85 prosenttia suunnitelman mukaisesta vähimmäismurtumispaineesta. Tyypin CNG-4 malleissa kaasupullolle on tehtävä jäljempänä olevan A.10 kohdan mukainen vuotokoe ennen hydrostaattista murtumiskoetta.

A.8   BRINELLIN KOVUUSKOE

Kovuuskokeet tehdään jokaisen kaasupullon tai vuorauksen keskuksen ja kupumaisen pään kanssa yhdensuuntaisella seinämällä standardin ISO 6506 mukaisesti. Koe tehdään viimeisen lämpökäsittelyn jälkeen, ja näin saatujen kovuusarvojen on oltava suunnitelman mukaisen vaihteluvälin rajoissa.

A.9   PINNOITEKOKEET (PAKOLLISIA, JOS SOVELLETAAN 6.12.C KOHTAA TAI LIITETTÄ 3A)

A.9.1   Pinnoitteen ominaisuuksia koskevat kokeet

Pinnoitteet arvioidaan käyttämällä seuraavia testimenetelmiä tai vastaavia kansallisia standardeja.

| a) | Tarttuvuuskoe standardin ISO 4624 mukaisesti käyttämällä menetelmää A tai B tilanteen mukaan. Pinnoitteen tarttuvuusluokan on oltava joko 4A tai 4B tapauksen mukaan. |
| --- | --- |

a)

Tarttuvuuskoe standardin ISO 4624 mukaisesti käyttämällä menetelmää A tai B tilanteen mukaan. Pinnoitteen tarttuvuusluokan on oltava joko 4A tai 4B tapauksen mukaan.

| b) | Joustavuus standardin ASTM D522 mukaisella kiinnitettyjen orgaanisten pinnoitteiden tuurnataivutuskokeella käyttämällä testimenetelmää B ja 12,7 mm:n (0,5 tuumaa) tuurnaa määritellyssä paksuudessa – 20 °C:n lämpötilassa. Joustavuuskokeessa käytettävät näytteet valmistellaan standardin ASTM D522 mukaisesti. Näkyviä säröjä ei saa ilmaantua. |
| --- | --- |

b)

Joustavuus standardin ASTM D522 mukaisella kiinnitettyjen orgaanisten pinnoitteiden tuurnataivutuskokeella käyttämällä testimenetelmää B ja 12,7 mm:n (0,5 tuumaa) tuurnaa määritellyssä paksuudessa – 20 °C:n lämpötilassa. Joustavuuskokeessa käytettävät näytteet valmistellaan standardin ASTM D522 mukaisesti. Näkyviä säröjä ei saa ilmaantua.

| c) | Iskukoe standardin ASTM D2794 mukaisella kokeella, jossa testataan orgaanisten pinnoitteiden kykyä kestää nopean vaurioitumisen (iskun) vaikutuksia. Huoneenlämpötilassa olevan pinnoitteen on läpäistävä 18 J:n (160 in-lbs) esi-iskukoe. |
| --- | --- |

c)

Iskukoe standardin ASTM D2794 mukaisella kokeella, jossa testataan orgaanisten pinnoitteiden kykyä kestää nopean vaurioitumisen (iskun) vaikutuksia. Huoneenlämpötilassa olevan pinnoitteen on läpäistävä 18 J:n (160 in-lbs) esi-iskukoe.

| d) | Kemikaalien sietokyky, joka testataan yleensä standardin ASTM D1308 mukaisella kokeella, jossa testataan kotitalouskemikaalien vaikutuksia kirkkaisiin ja värjättyihin orgaanisiin pintakäsittelyihin. Kokeet suoritetaan käyttämällä testimenetelmää, jossa paljas testikohta altistetaan 100 tunniksi 30-prosenttiselle rikkihappoliuokselle (akkuhappo, jonka ominaispaino on 1,219) ja 24 tunniksi polyalkaleeniselle glykolille (esim. jarruneste). Pinnoite ei saa osoittaa irtoamisen, kuplien muodostumisen tai pehmenemisen merkkejä. Tartuntavoiman luokan on oltava 3 testattaessa standardin ASTM D3359 mukaisesti. |
| --- | --- |

d)

Kemikaalien sietokyky, joka testataan yleensä standardin ASTM D1308 mukaisella kokeella, jossa testataan kotitalouskemikaalien vaikutuksia kirkkaisiin ja värjättyihin orgaanisiin pintakäsittelyihin. Kokeet suoritetaan käyttämällä testimenetelmää, jossa paljas testikohta altistetaan 100 tunniksi 30-prosenttiselle rikkihappoliuokselle (akkuhappo, jonka ominaispaino on 1,219) ja 24 tunniksi polyalkaleeniselle glykolille (esim. jarruneste). Pinnoite ei saa osoittaa irtoamisen, kuplien muodostumisen tai pehmenemisen merkkejä. Tartuntavoiman luokan on oltava 3 testattaessa standardin ASTM D3359 mukaisesti.

| e) | Vähintään 1 000 tunnin altistus standardin ASTM G53 mukaisesti, joka koskee valolle ja vedelle altistavien laitteiden (loistelamppu-W-kondensaatiotyyppi) käyttöä muiden kuin metallimateriaalien altistukseen. Merkkejä kuplien muodostumisesta ei saa olla, ja tartuntavoiman on oltava luokkaa 3 testattaessa standardin ISO 4624 mukaisesti. Suurin sallittu kiillonmenetys on 20 prosenttia. |
| --- | --- |

e)

Vähintään 1 000 tunnin altistus standardin ASTM G53 mukaisesti, joka koskee valolle ja vedelle altistavien laitteiden (loistelamppu-W-kondensaatiotyyppi) käyttöä muiden kuin metallimateriaalien altistukseen. Merkkejä kuplien muodostumisesta ei saa olla, ja tartuntavoiman on oltava luokkaa 3 testattaessa standardin ISO 4624 mukaisesti. Suurin sallittu kiillonmenetys on 20 prosenttia.

| f) | Vähintään 500 tunnin altistus standardin ASTM B117 mukaisen suolasumutestejä koskevan testimenetelmän mukaisesti. Sisäpinta ei saa ohentua yli 3 mm merkitystä kohdasta, kuplien muodostumisesta ei saa olla merkkejä ja tartuntavoiman on oltava luokkaa 3 testattaessa standardin ASTM D3359 mukaisesti. |
| --- | --- |

f)

Vähintään 500 tunnin altistus standardin ASTM B117 mukaisen suolasumutestejä koskevan testimenetelmän mukaisesti. Sisäpinta ei saa ohentua yli 3 mm merkitystä kohdasta, kuplien muodostumisesta ei saa olla merkkejä ja tartuntavoiman on oltava luokkaa 3 testattaessa standardin ASTM D3359 mukaisesti.

| g) | Lohkeavuuden testaaminen huoneenlämpötilassa standardin ASTM D3170 mukaisen pinnoitteiden lohkeavuuskokeen mukaisesti. Pinnoitteen on saatava luokitus 7A tai parempi, eikä substraatin altistusta saa ilmentyä. |
| --- | --- |

g)

Lohkeavuuden testaaminen huoneenlämpötilassa standardin ASTM D3170 mukaisen pinnoitteiden lohkeavuuskokeen mukaisesti. Pinnoitteen on saatava luokitus 7A tai parempi, eikä substraatin altistusta saa ilmentyä.

A.9.2   Pinnoite-erän testit

| a) | Pinnoitteen paksuus
  Pinnoitteen paksuuden on oltava suunnitelmassa esitettyjen vaatimusten mukainen, kun se testataan standardin ISO 2808 mukaisesti. |
| --- | --- |

a)

Pinnoitteen paksuus

Pinnoitteen paksuuden on oltava suunnitelmassa esitettyjen vaatimusten mukainen, kun se testataan standardin ISO 2808 mukaisesti.

| b) | Pinnoitteen tarttuvuus
  Pinnoitteen tartuntavoima on mitattava standardin ISO 4624 mukaisesti ja sen on oltava vähintään luokkaa 4, kun se mitataan käyttämällä tilanteen mukaan testimenetelmää A tai B. |
| --- | --- |

b)

Pinnoitteen tarttuvuus

Pinnoitteen tartuntavoima on mitattava standardin ISO 4624 mukaisesti ja sen on oltava vähintään luokkaa 4, kun se mitataan käyttämällä tilanteen mukaan testimenetelmää A tai B.

A.10   VUOTOKOE

Tyypin CNG-4 malleille on tehtävä vuotokoe seuraavaa menettelyä (tai hyväksyttävää vaihtoehtoa) käyttäen:

| a) | Kaasupullot kuivataan kauttaaltaan ja paineistetaan käyttöpaineeseen kuivalla ilmalla tai typellä, joka sisältää havaittavaa kaasua, kuten heliumia. |
| --- | --- |

a)

Kaasupullot kuivataan kauttaaltaan ja paineistetaan käyttöpaineeseen kuivalla ilmalla tai typellä, joka sisältää havaittavaa kaasua, kuten heliumia.

| b) | Jos vuoto ylittää jossain kohdassa standardin eli 0,004 cm3/h, kaasupullo hylätään. |
| --- | --- |

b)

Jos vuoto ylittää jossain kohdassa standardin eli 0,004 cm3/h, kaasupullo hylätään.

A.11   HYDRAULINEN TESTI

Käytetään jompaakumpaa seuraavista vaihtoehdoista:

Vaihtoehto 1   Vesivaippakoe

| a) | Kaasupullo paineistetaan hydrostaattisesti paineeseen, joka on vähintään 1,5 kertaa käyttöpaine. Testipaine ei saa missään tapauksessa ylittää armeerauspainetta. |
| --- | --- |

a)

Kaasupullo paineistetaan hydrostaattisesti paineeseen, joka on vähintään 1,5 kertaa käyttöpaine. Testipaine ei saa missään tapauksessa ylittää armeerauspainetta.

| b) | Paine ylläpidetään riittävän kauan (vähintään 30 sekuntia) täyden laajentumisen varmistamiseksi. Mahdollinen sisäinen paine, joka kohdistetaan armeerauksen jälkeen ja ennen hydrostaattista koetta, saa olla enintään 90 prosenttia hydrostaattisesta testipaineesta. Jos testipainetta ei voida ylläpitää testilaitteen vioittumisen vuoksi, koe voidaan toistaa paineella, jota on nostettu 700 kPa:lla. Enintään kaksi tällaista toistoa sallitaan. |
| --- | --- |

b)

Paine ylläpidetään riittävän kauan (vähintään 30 sekuntia) täyden laajentumisen varmistamiseksi. Mahdollinen sisäinen paine, joka kohdistetaan armeerauksen jälkeen ja ennen hydrostaattista koetta, saa olla enintään 90 prosenttia hydrostaattisesta testipaineesta. Jos testipainetta ei voida ylläpitää testilaitteen vioittumisen vuoksi, koe voidaan toistaa paineella, jota on nostettu 700 kPa:lla. Enintään kaksi tällaista toistoa sallitaan.

| c) | Valmistajan on määriteltävä soveltuva pysyvän tilavuuslaajentumisen raja käytetyn testipaineen osalta, mutta missään tapauksessa pysyvä laajentuminen saa olla enintään 5 prosenttia testipaineessa mitatusta kokonaistilavuuslaajentumisesta. Valmistajan on määriteltävä kimmolaajentuminen tyypin CNG-4 mallien osalta. Kaasupullot, jotka eivät läpäise määriteltyä hylkäysrajaa, hylätään ja joko tuhotaan tai käytetään eräkohtaisiin testitarkoituksiin. |
| --- | --- |

c)

Valmistajan on määriteltävä soveltuva pysyvän tilavuuslaajentumisen raja käytetyn testipaineen osalta, mutta missään tapauksessa pysyvä laajentuminen saa olla enintään 5 prosenttia testipaineessa mitatusta kokonaistilavuuslaajentumisesta. Valmistajan on määriteltävä kimmolaajentuminen tyypin CNG-4 mallien osalta. Kaasupullot, jotka eivät läpäise määriteltyä hylkäysrajaa, hylätään ja joko tuhotaan tai käytetään eräkohtaisiin testitarkoituksiin.

Vaihtoehto 2   Painekoe

Kaasupullon hydrostaattista painetta nostetaan asteittain ja säännöllisesti, kunnes testipaine, joka on vähintään 1,5 kertaa käyttöpaine, on saavutettu. Kaasupullon testipaine ylläpidetään riittävän kauan (vähintään 30 sekuntia) sen varmistamiseksi, ettei paine pyri alenemaan ja että tiiviys on taattu.

A.12   HYDROSTAATTISELLA PAINEELLA TEHTY MURTUMISKOE

| a) | Paineistusvauhti saa olla korkeintaan 1,4 MPa sekunnissa (200 psi/sekunti) paineissa, jotka ylittävät 80 prosenttia suunnitelman mukaisesta murtumispaineesta. Jos paineistusvauhti on yli 350 kPa/sekunti (50 psi/sekunti) paineissa, jotka ylittävät 80 prosenttia suunnitelman mukaisesta murtumispaineesta, joko kaasupullo on asetettava kaavamaisesti paineenlähteen ja paineenmittauslaitteen väliin taikka on odotettava 5 sekuntia suunnitelman mukaisessa vähimmäismurtumispaineessa. |
| --- | --- |

a)

Paineistusvauhti saa olla korkeintaan 1,4 MPa sekunnissa (200 psi/sekunti) paineissa, jotka ylittävät 80 prosenttia suunnitelman mukaisesta murtumispaineesta. Jos paineistusvauhti on yli 350 kPa/sekunti (50 psi/sekunti) paineissa, jotka ylittävät 80 prosenttia suunnitelman mukaisesta murtumispaineesta, joko kaasupullo on asetettava kaavamaisesti paineenlähteen ja paineenmittauslaitteen väliin taikka on odotettava 5 sekuntia suunnitelman mukaisessa vähimmäismurtumispaineessa.

| b) | Vaadittu (laskettu) vähimmäismurtumispaine on vähintään 45 MPa, eikä se saa missään tapauksessa olla vähemmän kuin jännityssuhdevaatimusten täyttymisen edellyttämä arvo. Todellinen murtumispaine kirjataan ylös. Murtuminen voi tapahtua joko kaasupullon lieriöosassa tai kupuosassa. |
| --- | --- |

b)

Vaadittu (laskettu) vähimmäismurtumispaine on vähintään 45 MPa, eikä se saa missään tapauksessa olla vähemmän kuin jännityssuhdevaatimusten täyttymisen edellyttämä arvo. Todellinen murtumispaine kirjataan ylös. Murtuminen voi tapahtua joko kaasupullon lieriöosassa tai kupuosassa.

A.13   PAINEENVAIHTELUKOE YMPÄRÖIVÄSSÄ LÄMPÖTILASSA

Paineenvaihtelu suoritetaan seuraavaa menettelyä noudattaen:

| a) | Testattava kaasupullo täytetään ei-syövyttävällä nesteellä, kuten öljyllä, inhibitoidulla vedellä tai glykolilla. |
| --- | --- |

a)

Testattava kaasupullo täytetään ei-syövyttävällä nesteellä, kuten öljyllä, inhibitoidulla vedellä tai glykolilla.

| b) | Kaasupullolle tehdään paineenvaihteluita enintään 2 MPa:sta vähintään 26 MPa:han nopeudella, joka on korkeintaan 10 jaksoa minuutissa. |
| --- | --- |

b)

Kaasupullolle tehdään paineenvaihteluita enintään 2 MPa:sta vähintään 26 MPa:han nopeudella, joka on korkeintaan 10 jaksoa minuutissa.

Vioittumista edeltävä jaksojen määrä ja särön lähtöpaikan sijainti on kirjattava muistiin.

A.14   HAPPOKOE

Seuraava testimenettely tehdään valmiille kaasupullolle:

| a) | Halkaisijaltaan 150 mm:n alue kaasupullon pinnasta altistetaan 100 tunniksi 30-prosenttiselle rikkihappoliuokselle (akkuhappo, jonka ominaispaino on 1,219) kaasupullon ollessa 26 MPa:n paineessa. |
| --- | --- |

a)

Halkaisijaltaan 150 mm:n alue kaasupullon pinnasta altistetaan 100 tunniksi 30-prosenttiselle rikkihappoliuokselle (akkuhappo, jonka ominaispaino on 1,219) kaasupullon ollessa 26 MPa:n paineessa.

| b) | Sen jälkeen kaasupullo saatetaan murtumispisteeseen edellä A.12 kohdassa kuvatun menettelyn mukaisesti ja murtumispaineeksi otetaan paine, joka ylittää suunnitelman mukaisen vähimmäismurtumispaineen 85 prosentilla. |
| --- | --- |

b)

Sen jälkeen kaasupullo saatetaan murtumispisteeseen edellä A.12 kohdassa kuvatun menettelyn mukaisesti ja murtumispaineeksi otetaan paine, joka ylittää suunnitelman mukaisen vähimmäismurtumispaineen 85 prosentilla.

A.15   TULIKOE

A.15.1   Yleistä

Tulikokeilla on tarkoitus osoittaa, että valmiit kaasupullot, joissa on suunnitelman mukainen palonsuojajärjestelmä (kaasupullon venttiili, paineenrajoituslaitteet ja/tai sisäinen lämpöeristys), eivät murru testattaessa määritellyissä palo-olosuhteissa. Tulikokeessa on noudatettava äärimmäistä varovaisuutta siltä varalta, että kaasupullo murtuu.

A.15.2   Kaasupullon valmistelu

Kaasupullo asetetaan horisontaalisesti siten, että kaasupullon pohja on noin 100 mm tulen yläpuolella.

Metallikilpiä käytetään estämään liekkien suora kosketus kaasupullonventtiileihin, liitoskappaleisiin ja/tai paineenrajoituslaitteisiin. Metallikilvet eivät saa olla suoraan kosketuksissa määriteltyyn palonsuojajärjestelmään (paineenrajoituslaitteisiin tai kaasupullonventtiiliin). Jos jokin venttiili, liitoskappale tai putki, joka ei kuulu suunnitelmassa tarkoitettuun palonsuojajärjestelmään, vioittuu testin aikana, tulos mitätöidään.

A.15.3   Tulenlähde

Yhtenäisestä 1,65 m:n pituisesta tulenlähteestä on noustava liekkejä suoraan kaasupullon pintaan koko sen halkaisijan pituudelta.

Tulenlähteessä voidaan käyttää mitä tahansa polttoainetta edellyttäen, että se tarjoaa yhtenäisen kuumuuden, joka riittää ylläpitämään määritellyt testilämpötilat siihen saakka, kunnes kaasupullo on tyhjentynyt. Polttoainetta valittaessa on otettava huomioon ilman saastumiseen liittyvät näkökohdat. Tulen asettelu on kirjattava ylös niin yksityiskohtaisesti, että kaasupulloon kohdistettu kuumuuden taso voidaan toistaa. Tulenlähteen vioittuminen tai epäyhtenäisyys kokeen aikana mitätöi tuloksen.

A.15.4   Lämpötilan ja paineen mittaaminen

Pintalämpötilaa on seurattava vähintään kolmella termoelementillä, jotka on sijoitettu kaasupullon pohjaan enintään 0,75 m:n etäisyydelle toisistaan. Metallikilpiä on käytettävä estämään termoelementtien joutuminen suoraan kosketukseen liekkien kanssa. Vaihtoehtoisesti termoelementit voidaan upottaa metalliharkkoihin, joiden koko on enintään 25 mm2.

Paine kaasupullon sisällä on mitattava painenaturilla muuttamatta testattavan järjestelmän laitekokoonpanoa.

Termoelementtien lämpötilat ja kaasupullon paine kirjataan ylös enintään 30 sekunnin välein kokeen aikana.

A.15.5   Yleiset testausvaatimukset

Kaasupullot on paineistettava maakaasulla ja testattava horisontaalisessa asennossa

| a) | käyttöpaineella |
| --- | --- |

a)

käyttöpaineella

| b) | paineella, joka on 25 prosenttia käyttöpaineesta. |
| --- | --- |

b)

paineella, joka on 25 prosenttia käyttöpaineesta.

Tulenliekkien on jouduttava heti sytyttämisen jälkeen kosketuksiin kaasupullon pinnan kanssa tulenlähteen 1,65 m:n pituudelta ja kaasupullon halkaisijan pituudelta. Ainakin yhden termoelementin lukeman on oltava 5 minuutin kuluessa sytyttämisestä vähintään 590 °C. Tämä vähimmäislämpötila on ylläpidettävä kokeen loppuajan.

A.15.6   Korkeintaan 1,65 m:n pituiset kaasupullot

Kaasupullon keskikohta on sijoitettava tulenlähteen keskikohdan yläpuolelle.

A.15.7   Yli 1,65 m:n pituiset kaasupullot

Jos kaasupulloon on asennettu paineenrajoituslaite toiseen päähän, tulenlähde on sijoitettava niin, että sen alkukohta on kaasupullon toisessa päässä. Jos kaasupulloon on asennettu paineenrajoituslaitteet molempiin päihin tai useampaan kuin yhteen kohtaan kaasupullon kyljessä, tulenlähteen keskikohta on asetettava niiden paineenrajoituslaitteiden puoliväliin, jotka ovat horisontaalisesti kauimpana toisistaan.

Jos kaasupullo on lisäksi suojattu lämpöeristyksin, on suoritettava kaksi tulikoetta käyttöpaineella. Toisessa niistä tuli keskitetään kaasupullon pituuden puoleenväliin ja toisessa tulen alkukohta on kaasupullon jommassakummassa päässä.

A.15.8   Hyväksyttävät tulokset

Kaasupullon on tyhjennyttävä paineenrajoituslaitteen kautta.

A.16   PUHKAISUKOE

Paineistetulla kaasulla 20 MPa ± 1 MPa:n paineeseen paineistettu kaasupullo puhkaistaan lävistäväluodilla, jonka halkaisija on vähintään 7,62 mm. Luodin on puhkaistava kokonaan ainakin yksi kaasupullon sivuseinämä. Tyyppien CNG-2, CNG-3 ja CNG-4-malleissa ammuksen on iskeydyttävä sivuseinämään noin 45°:n kulmassa. Kaasupullossa ei saa ilmetä merkkejä pirstoutumisesta. Alle 45 gramman painoisten pienten palojen irtoaminen ei merkitse kokeen epäonnistumista. Puhkaisu- ja ulostuloreiän likimääräinen koko ja sijainti on merkittävä ylös.

A.17   KOMPOSIITTIMATERIAALIN SÄRÖNKESTÄVYYSKOKEET

Vain tyyppien CNG-2, CNG-3 ja CNG-4 malleille on tehtävä koe, jossa yhteen valmiiseen suojapinnoitettuun kaasupulloon leikataan pitkittäissuuntaisia viiltoja komposiittimateriaaliin. Viiltojen on oltava pidempiä kuin valmistajan määrittelemissä silmämääräisissä tarkastuksissa mainitut sallitut säröt.

Viilletylle kaasupullolle tehdään sen jälkeen paineenvaihtelukoe, jossa paine vaihtelee enintään 2 MPa:sta vähintään 26 MPa:iin 3 000 jakson verran, minkä jälkeen koetta jatketaan 12 000 jaksolla ympäröivässä lämpötilassa. Kaasupullo ei saa vuotaa eikä murtua ensimmäisten 3 000 jakson aikana, mutta se voi vioittua vuotamalla viimeisten 12 000 jakson aikana. Kaikki tässä kokeessa käytetyt kaasupullot on tuhottava.

A.18   VIRUMINEN KORKEASSA LÄMPÖTILASSA

Tämä testi vaaditaan kaikilta CNG-4-malleilta sekä kaikilta CNG-2- ja CNG-3-malleilla, joissa hartsimassan lasiutumislämpötila ei ylitä liitteessä 3A olevassa 4.4.2 kohdassa annettua suunnitelman mukaista materiaalin enimmäislämpötilaa vähintään 20 °C:lla. Yksi valmis kaasupullo testataan seuraavasti:

| a) | Kaasupullo paineistetaan 26 MPa:n paineeseen ja pidetään 100 °C:n lämpötilassa vähintään 200 tuntia. |
| --- | --- |

a)

Kaasupullo paineistetaan 26 MPa:n paineeseen ja pidetään 100 °C:n lämpötilassa vähintään 200 tuntia.

| b) | Kaasupullon on täytettävä kokeen jälkeen edellä olevien hydrostaattista laajentumista koskevan kokeen (A.11), vuotokokeen (A.10) ja murtumiskokeen (A.12) vaatimukset. |
| --- | --- |

b)

Kaasupullon on täytettävä kokeen jälkeen edellä olevien hydrostaattista laajentumista koskevan kokeen (A.11), vuotokokeen (A.10) ja murtumiskokeen (A.12) vaatimukset.

A.19   NOPEUTETTU JÄNNITYSMURTUMAKOE

Vain tyyppien CNG-2, CNG-3 ja CNG-4 malleille tehdään koe, jossa yksi kaasupullo, jossa ei ole suojapinnoitetta, paineistetaan hydrostaattisesti 26 MPa:han samalla kun se on upotettu 65-celsiusasteiseen veteen. Kaasupullo pidetään tässä paineessa ja lämpötilassa 1 000 tuntia. Sen jälkeen kaasupullo paineistetaan murtumispisteeseen edellä A.12 kohdassa kuvatun menettelyn mukaisesti lukuun ottamatta sitä, että murtumispaineeksi otetaan paine, joka on yli 85 prosenttia suunnitelman mukaisesta vähimmäismurtumispaineesta.

A.20   ISKUVAURIOTESTI

Yhdelle tai useammalle valmiille kaasupullolle tehdään pudotuskoe ympäröivässä lämpötilassa ilman sisäistä paineistusta tai kiinnitettyjä venttiilejä. Kaasupullot pudotetaan sileälle horisontaaliselle betonialustalle tai lattialle. Yksi kaasupullo pudotetaan horisontaalisessa asennossa siten, että alapuoli on 1,8 m sen pinnan yläpuolella, johon pullo pudotetaan. Yksi kaasupullo pudotetaan pystysuorassa kumpikin pää edellä riittävän korkealla lattiasta tai alustasta, jotta potentiaalienergia on 488 J, mutta alapää ei missään tapauksessa saa olla yli 1,8 m:n korkeudella. Yksi kaasupullo pudotetaan 45°:n kulmassa kupu edellä sellaiselta korkeudelta, että painopiste on 1,8 m:n korkeudella; jos alempi pää on kuitenkin alle 0,6 m:n etäisyydellä maasta, pudotuskulmaa muutetaan siten, että vähimmäiskorkeus on 0,6 m ja painopiste 1,8 m:n korkeudella.

Pudotuksesta aiheutuneen iskun jälkeen kaasupulloille tehdään paineenvaihteluita, joissa paine vaihtelee enintään 2 MPa:sta vähintään 26 MPa:iin niin, että jaksojen määrä on 1 000 kertaa määritelty käyttöikä vuosina. Kaasupullot voivat vuotaa mutta ne eivät saa murtua paineenvaihtelun aikana. Kaikki paineenvaihtelulle altistetut kaasupullot on tuhottava.

A.21   LÄPÄISEVYYSKOE

Tämä koe vaaditaan vain tyypin CNG-4 malleilta. Yksi valmis kaasupullo on täytettävä paineistetulla maakaasulla tai seoksella, jossa on 90 prosenttia typpeä ja 10 prosenttia heliumia, käyttöpaineeseen. Se sijoitetaan suljettuun tiivistettyyn tilaan, jossa vallitsee ympäröivä lämpötila, ja sen vuotamista seurataan riittävän kauan vakaan läpäisevyysnopeuden määrittämiseksi. Läpäisevyysnopeuden on oltava alle 0,25 ml maakaasua tai heliumia tunnissa kaasupullon vesitilavuuslitraa kohden.

A.22   MUOVIN VETO-OMINAISUUDET

Muovisen vuorausmateriaalin vetolujuus ja enimmäisvenymä määritetään – 50 °C:ssa käyttämällä standardia ISO 3628, ja niiden on oltava liitteessä 3A olevan 6.3.6 kohdan vaatimusten mukaisia.

A.23   MUOVIEN SULAMISLÄMPÖTILA

Valmiiden vuorausten polymeerimateriaalit testataan standardissa ISO 306 kuvatulla menetelmällä, ja niiden on oltava liitteessä 3A olevan 6.3.6 kohdan vaatimusten mukaisia.

A.24   PAINEENRAJOITUSLAITTEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET

Valmistajan määrittämien paineenrajoituslaitteiden on osoitettava olevan liitteessä 3 olevassa 4 kohdassa lueteltuihin käyttöolosuhteisiin soveltuvia ja niiden on läpäistävä seuraavat kelpoisuuskokeet:

| a) | Yhtä näytettä pidetään valvotussa, vähintään 95 °C:n lämpötilassa ja vähintään testipaineen (30 MPa) suuruisessa paineessa 24 tunnin ajan. Testin päätyttyä näytteessä ei saa olla vuotoja tai näkyviä merkkejä jonkin rakenteessa käytetyn sulavan metallin puristumisesta ulos. |
| --- | --- |

a)

Yhtä näytettä pidetään valvotussa, vähintään 95 °C:n lämpötilassa ja vähintään testipaineen (30 MPa) suuruisessa paineessa 24 tunnin ajan. Testin päätyttyä näytteessä ei saa olla vuotoja tai näkyviä merkkejä jonkin rakenteessa käytetyn sulavan metallin puristumisesta ulos.

| b) | Yhdelle näytteelle on tehtävä väsytystesti paineistamalla sitä jaksoittain siten, että paineistusjaksoja on enintään 4 minuutissa, seuraavasti:






  i) | pidetään 82 °C:ssa, kun samalla vaihdellaan painetta 10 000 jakson ajan 2 MPa:sta 26 MPa:iin. |
| --- | --- | --- |

b)

Yhdelle näytteelle on tehtävä väsytystesti paineistamalla sitä jaksoittain siten, että paineistusjaksoja on enintään 4 minuutissa, seuraavasti:

i)

pidetään 82 °C:ssa, kun samalla vaihdellaan painetta 10 000 jakson ajan 2 MPa:sta 26 MPa:iin.

| ii) | pidetään – 40 °C:ssa, kun samalla vaihdellaan painetta 10 000 jakson ajan 2 MPa:sta 20 MPa:iin. |
| --- | --- |

ii)

pidetään – 40 °C:ssa, kun samalla vaihdellaan painetta 10 000 jakson ajan 2 MPa:sta 20 MPa:iin.

Kokeen päätyttyä näytteessä ei saa olla vuotokohtia tai näkyviä merkkejä rakenteessa käytetyn sulavan metallin puristumisesta ulos.

| c) | Paineenrajoituslaitteiden näkyvien messinkiosien, jotka hillitsevät painetta, on kestettävä ilman jännityskorroosiomurtumista standardissa ASTM B154 kuvattu elohopeanitraattikoe. Paineenrajoituslaite upotetaan 30 minuutiksi vesipohjaiseen elohopeanitraattiliuokseen, joka sisältää 10 g elohopeanitraattia ja 10 ml typpihappoa liuoslitraa kohden. Upottamisen jälkeen paineenrajoituslaitteelle tehdään vuotokoe kohdistamalla siihen aerostaattinen 26 MPa:n paine yhdeksi minuutiksi, jonka aikana osan ulkoiset vuodot tarkistetaan. Vuodot eivät saa olla yli 200 cm3/h. |
| --- | --- |

c)

Paineenrajoituslaitteiden näkyvien messinkiosien, jotka hillitsevät painetta, on kestettävä ilman jännityskorroosiomurtumista standardissa ASTM B154 kuvattu elohopeanitraattikoe. Paineenrajoituslaite upotetaan 30 minuutiksi vesipohjaiseen elohopeanitraattiliuokseen, joka sisältää 10 g elohopeanitraattia ja 10 ml typpihappoa liuoslitraa kohden. Upottamisen jälkeen paineenrajoituslaitteelle tehdään vuotokoe kohdistamalla siihen aerostaattinen 26 MPa:n paine yhdeksi minuutiksi, jonka aikana osan ulkoiset vuodot tarkistetaan. Vuodot eivät saa olla yli 200 cm3/h.

| d) | Paineenrajoituslaitteiden suojaamattomien, ruostumattomasta teräksestä valmistettujen paineenpitävien osien on oltava valmistettu seoksesta, johon ei synny jännityskorroosiomurtumia kloridin vaikutuksesta. |
| --- | --- |

d)

Paineenrajoituslaitteiden suojaamattomien, ruostumattomasta teräksestä valmistettujen paineenpitävien osien on oltava valmistettu seoksesta, johon ei synny jännityskorroosiomurtumia kloridin vaikutuksesta.

A.25   PÄÄN VÄÄNTÖMOMENTTIA KOSKEVA KOE

Kaasupullon runkoa estetään kiertymästä ja kaasupullon kumpaankin päähän kohdistetaan 500 Nm:n vääntömomentti, ensin kierteistetyn liitoksen kiristymisen suuntaan ja sitten avaussuuntaan ja lopuksi jälleen kiristymissuuntaan.

A.26   HARTSIN LEIKKAUSLUJUUS

Hartsimateriaalit on testattava komposiittipäällystettä edustavalla koekappaleen aihiolla standardin ASTM D2344 tai vastaavan kansallisen standardin mukaisesti. Komposiittimateriaalin leikkauslujuuden on oltava 24 tunnin vedessä kiehumisen jälkeen 13,8 MPa.

A.27   MAAKAASULLA TEHTÄVÄ PAINEENVAIHTELUKOE

Yhdelle valmiille kaasupullolle tehdään paineenvaihtelukoe käyttämällä paineistettua maakaasua. Painetta vaihdellaan alle 2 MPa:sta käyttöpaineeseen 300 jakson ajan. Jakso, joka koostuu kaasupullon täyttämisestä ja tyhjentämisestä, ei saa kestää enempää kuin 1 tunnin. Kaasupullolle on tehtävä vuotokoe edellä olevan A.10 kohdan mukaisesti ja sen on oltava siinä asetettujen vaatimusten mukainen. Kun maakaasulla tehty paineenvaihtelukoe on valmis, kaasupullo leikataan poikki ja vuorauksen ja pään välinen liitoskohta tarkastetaan mahdollisten vikojen, kuten väsymissäröjen tai staattisen varauksen purkautumisen havaitsemiseksi.

Huom. – Turvallisuusnäkökohtiin on kiinnitettävä erityistä huomiota suoritettaessa tätä koetta. Ennen kokeen tekemistä kyseisen mallin mukaisen kaasupullon on oltava läpäissyt edellä olevan A.12 kohdan (hydrostaattisella paineella tehty murtumiskoe), liitteessä 3A olevan 8.6.3 kohdan (paineenvaihtelukoe ympäröivässä lämpötilassa) ja edellä olevan A.21 kohdan (läpäisevyyskoe) testivaatimukset. Testattavien kaasupullojen on läpäistävä ennen kokeen suorittamista edellä olevan A.10 kohdan (vuotokoe) testivaatimukset.

A.28   TAIVUTUSTESTI, RUOSTUMATTOMASTA TERÄKSESTÄ VALMISTETUT HITSATUT VUORAUKSET

Taivutustestit on tehtävä ruostumattomasta teräksestä valmistetun hitsatun vuorauksen lieriöosasta otetulla materiaalilla, ja testit on tehtävä standardin EN 13322-2 8.5 kohdassa kuvatun menetelmän mukaisesti. Testikappaleet eivät saa säröytyä, kun niitä taivutetaan sisäänpäin mallineen ympärille, kunnes sisäreunojen etäisyys toisistaan on pienempi kuin mallineen läpimitta.

Lisäys B

(Ei käytössä)

Lisäys C

(Ei käytössä)

Lisäys D

SELVITYSLOMAKKEET

Huom. – Tämä lisäys ei ole pakollinen osa tätä liitettä.

Seuraavia lomakkeita olisi käytettävä:

| 1) | Valmistusselostus ja vaatimustenmukaisuustodistus – oltava selkeä, helposti luettava ja lomakkeen 1 mallin mukainen. |
| --- | --- |

1)

Valmistusselostus ja vaatimustenmukaisuustodistus – oltava selkeä, helposti luettava ja lomakkeen 1 mallin mukainen.

| 2) | Selvitys (1) metallipullojen, -vuorausten tai -päiden materiaalianalyysista – vaaditut olennaiset osat, tunnistus jne. |
| --- | --- |

2)

Selvitys (1) metallipullojen, -vuorausten tai -päiden materiaalianalyysista – vaaditut olennaiset osat, tunnistus jne.

| 3) | Selvitys (1) metallipullojen ja -vuorausten materiaalin mekaanisista ominaisuuksista – raportoitava kaikista tässä säännössä vaadituista kokeista. |
| --- | --- |

3)

Selvitys (1) metallipullojen ja -vuorausten materiaalin mekaanisista ominaisuuksista – raportoitava kaikista tässä säännössä vaadituista kokeista.

| 4) | Selvitys (1) muiden kuin metallivuorausten materiaalin fyysisistä ja mekaanisista ominaisuuksista – raportoitava kaikista tässä säännössä vaadituista kokeista ja tiedoista. |
| --- | --- |

4)

Selvitys (1) muiden kuin metallivuorausten materiaalin fyysisistä ja mekaanisista ominaisuuksista – raportoitava kaikista tässä säännössä vaadituista kokeista ja tiedoista.

| 5) | Selvitys (1) komposiittimateriaalin analyysista – raportoitava kaikista tässä säännössä vaadituista kokeista ja tiedoista. |
| --- | --- |

5)

Selvitys (1) komposiittimateriaalin analyysista – raportoitava kaikista tässä säännössä vaadituista kokeista ja tiedoista.

| 6) | Selvitys hydrostaattisista kokeista, jaksoittaisista paineenvaihtelukokeista ja murtumiskokeista – raportoitava tässä säännössä vaadituista kokeista ja tiedoista.
  Lomake 1: Valmistajan selostus ja vaatimustenmukaisuustodistus
  Valmistaja:
  Sijainti:
  Lakisääteinen rekisteröintinumero:
  Valmistajan tavaramerkki ja numero:
  Sarjanumero: ...– ... (mukaan luettuina) ...
  Kaasupullon kuvaus: ...
  KOKO: Ulkohalkaisija: ... mm; Pituus: ... mm;
  Kaasupullon päähän tai tarroihin leimatut merkit ovat






  a) | ”VAIN CNG:TÄ”: ... |
| --- | --- | --- |

6)

Selvitys hydrostaattisista kokeista, jaksoittaisista paineenvaihtelukokeista ja murtumiskokeista – raportoitava tässä säännössä vaadituista kokeista ja tiedoista.

Lomake 1: Valmistajan selostus ja vaatimustenmukaisuustodistus

Valmistaja:

Sijainti:

Lakisääteinen rekisteröintinumero:

Valmistajan tavaramerkki ja numero:

Sarjanumero: ...– ... (mukaan luettuina) ...

Kaasupullon kuvaus: ...

KOKO: Ulkohalkaisija: ... mm; Pituus: ... mm;

Kaasupullon päähän tai tarroihin leimatut merkit ovat

a)

”VAIN CNG:TÄ”: ...

| b) | ”VIIMEINEN KÄYTTÖPÄIVÄ”: ... |
| --- | --- |

b)

”VIIMEINEN KÄYTTÖPÄIVÄ”: ...

| c) | ”Valmistajan tunnus”: ... |
| --- | --- |

c)

”Valmistajan tunnus”: ...

| d) | Sarja- ja osanumero: ... |
| --- | --- |

d)

Sarja- ja osanumero: ...

| e) | Käyttöpaine, MPa: ... |
| --- | --- |

e)

Käyttöpaine, MPa: ...

| f) | Sääntö: ... |
| --- | --- |

f)

Sääntö: ...

| g) | Palonsuojaustyyppi: ... |
| --- | --- |

g)

Palonsuojaustyyppi: ...

| h) | Ensimmäisen painetestin ajankohta (kuukausi ja vuosi): ... |
| --- | --- |

h)

Ensimmäisen painetestin ajankohta (kuukausi ja vuosi): ...

| i) | Tyhjän kaasupullon omamassa (kg): ... |
| --- | --- |

i)

Tyhjän kaasupullon omamassa (kg): ...

| j) | Valtuutetun elimen tai tarkastajien merkki: ... |
| --- | --- |

j)

Valtuutetun elimen tai tarkastajien merkki: ...

| k) | Vesitilavuus, l: ... |
| --- | --- |

k)

Vesitilavuus, l: ...

| l) | Testipaine, MPa: ... |
| --- | --- |

l)

Testipaine, MPa: ...

| m) | Erityisiä ohjeita: ... |
| --- | --- |

m)

Erityisiä ohjeita: ...

Jokainen kaasupullo on valmistettu kaikkia säännön nro.... vaatimuksia noudattaen edellä esitetyn kaasupullon kuvauksen mukaisesti. Vaaditut raportit testituloksista ovat liitteenä.

Todistan täten, että kaikki nämä testitulokset osoittautuivat kaikin tavoin tyydyttäviksi ja ovat edellä kuvattua tyyppiä koskevien vaatimusten mukaisia.

Huomautukset: ...

Tyyppihyväksyntäviranomainen: ...

Tarkastajan allekirjoitus: ...

Valmistajan allekirjoitus: ...

Paikka, päiväys: ...

---

(1)  Valmistajan on laadittava raporttilomakkeet 2–6, joissa on määriteltävä kattavasti kaasupullot ja vaatimukset. Tyyppihyväksyntäviranomaisen ja valmistajan on allekirjoitettava jokainen raportti.

Lisäys E

JÄNNITYSSUHTEIDEN TARKISTAMINEN VENYMÄANTUREILLA

| 1. | Kuitujen jännitys-venymäsuhde on aina kimmoisa, joten jännityssuhteet ja venymäsuhteet ovat samat. |
| --- | --- |

1.

Kuitujen jännitys-venymäsuhde on aina kimmoisa, joten jännityssuhteet ja venymäsuhteet ovat samat.

| 2. | Erittäin venyviä venymäantureita on käytettävä. |
| --- | --- |

2.

Erittäin venyviä venymäantureita on käytettävä.

| 3. | Venymäanturit on suunnattava niiden kuitujen suuntaisesti, joiden päälle ne on asennettu (esim. kaasupullon ulkopinnan lieriöosan päällystekuitujen yhteydessä anturit asennetaan lieriöosan suuntaisesti). |
| --- | --- |

3.

Venymäanturit on suunnattava niiden kuitujen suuntaisesti, joiden päälle ne on asennettu (esim. kaasupullon ulkopinnan lieriöosan päällystekuitujen yhteydessä anturit asennetaan lieriöosan suuntaisesti).

| 4. | Menetelmä 1 (sovelletaan kaasupulloihin, joissa ei käytetä korkeajännityspuolausta)






  a) | Venymäanturit asetetaan ja kalibroidaan ennen armeerausta. |
| --- | --- | --- |

4.

Menetelmä 1 (sovelletaan kaasupulloihin, joissa ei käytetä korkeajännityspuolausta)

a)

Venymäanturit asetetaan ja kalibroidaan ennen armeerausta.

| b) | Mitataan jännitykset armeerauspaineessa, nollapaineessa armeerauksen jälkeen, käyttöpaineessa ja vähimmäismurtumispaineessa. |
| --- | --- |

b)

Mitataan jännitykset armeerauspaineessa, nollapaineessa armeerauksen jälkeen, käyttöpaineessa ja vähimmäismurtumispaineessa.

| c) | Varmistetaan, että jännitys murtumispaineessa jaettuna jännityksellä käyttöpaineessa on jännityssuhdevaatimusten mukainen. Jos kyseessä on hybridirakenne, jännitystä käyttöpaineessa verrataan sellaisten kaasupullojen murtumisjännitykseen, jotka on vahvistettu vain yhdellä kuitutyypillä. |
| --- | --- |

c)

Varmistetaan, että jännitys murtumispaineessa jaettuna jännityksellä käyttöpaineessa on jännityssuhdevaatimusten mukainen. Jos kyseessä on hybridirakenne, jännitystä käyttöpaineessa verrataan sellaisten kaasupullojen murtumisjännitykseen, jotka on vahvistettu vain yhdellä kuitutyypillä.

| 5. | Menetelmä 2 (sovelletaan kaikkiin kaasupulloihin)






  a) | Venymäanturit asetetaan ja kalibroidaan nollapaineessa puolauksen ja armeerauksen jälkeen. |
| --- | --- | --- |

5.

Menetelmä 2 (sovelletaan kaikkiin kaasupulloihin)

a)

Venymäanturit asetetaan ja kalibroidaan nollapaineessa puolauksen ja armeerauksen jälkeen.

| b) | Mitataan jännitykset nollapaineessa, käyttöpaineessa ja vähimmäismurtumispaineessa. |
| --- | --- |

b)

Mitataan jännitykset nollapaineessa, käyttöpaineessa ja vähimmäismurtumispaineessa.

| c) | Kun jännitysmittaukset on tehty käyttöpaineessa ja vähimmäismurtumispaineessa, leikataan kaasupullosta kappale nollapaineessa seuraten venymäantureita, siten että kohta, jossa venymäanturi on, on pituudeltaan noin viisi tuumaa. Irrotetaan vuoraus vaurioittamatta komposiittimateriaalia. Mitataan jännitykset vuorauksen irrottamisen jälkeen. |
| --- | --- |

c)

Kun jännitysmittaukset on tehty käyttöpaineessa ja vähimmäismurtumispaineessa, leikataan kaasupullosta kappale nollapaineessa seuraten venymäantureita, siten että kohta, jossa venymäanturi on, on pituudeltaan noin viisi tuumaa. Irrotetaan vuoraus vaurioittamatta komposiittimateriaalia. Mitataan jännitykset vuorauksen irrottamisen jälkeen.

| d) | Lasketaan jännityslukemat nollapaineessa, käyttöpaineessa ja vähimmäismurtumispaineessa ottaen huomioon nollapaineessa vuorauksen kanssa ja ilman vuorausta mitatun jännityksen määrä. |
| --- | --- |

d)

Lasketaan jännityslukemat nollapaineessa, käyttöpaineessa ja vähimmäismurtumispaineessa ottaen huomioon nollapaineessa vuorauksen kanssa ja ilman vuorausta mitatun jännityksen määrä.

| e) | Varmistetaan, että jännitys murtumispaineessa jaettuna jännityksellä käyttöpaineessa on jännityssuhdevaatimusten mukainen. Jos kyseessä on hybridirakenne, jännitystä käyttöpaineessa verrataan sellaisten kaasupullojen murtumisjännitykseen, jotka on vahvistettu vain yhdellä kuitutyypillä. |
| --- | --- |

e)

Varmistetaan, että jännitys murtumispaineessa jaettuna jännityksellä käyttöpaineessa on jännityssuhdevaatimusten mukainen. Jos kyseessä on hybridirakenne, jännitystä käyttöpaineessa verrataan sellaisten kaasupullojen murtumisjännitykseen, jotka on vahvistettu vain yhdellä kuitutyypillä.

Lisäys F

MURTUMANKESTÄVYYDEN TESTAUSMENETELMÄT

F.1   VÄSYMISELLE ALTTIIDEN KOHTIEN MÄÄRITTÄMINEN

Kaasupullojen väsymisvikojen sijainti ja suuntautuminen on määritettävä soveltuvalla jännitysanalyysillä tai valmiilla kaasupulloilla täydessä mittakaavassa tehdyillä väsymiskokeilla, joita vaaditaan kunkin mallityypin suunnittelun kelpoisuuskokeissa. Käytettäessä jännitysanalyysia äärellisten elementtien menetelmällä väsymiselle altis kohta tunnistetaan sen perusteella, missä sijaitsee suurin päävetojännityskeskittymä kaasupullon seinämässä tai vuorauksessa käyttöpaineella ja minkä suuntainen se on.

F.2   VUOTO ENNEN MURTUMAA

F.2.1   Kriittisen koon määrittäminen arvioinnin avulla: Tämä analyysi voidaan suorittaa sen osoittamiseksi, että valmis kaasupullo vuotaa, jos kaasupulloon tai vuoraukseen tullut vika kasvaa seinämän läpäiseväksi säröksi. Vuoto ennen murtumaa -arviointi on suoritettava kaasupullon sivuseinämässä. Jos väsymiselle altis kohta on sivuseinämän ulkopuolella, myös vuoto ennen murtumaa -arviointi tehdään kyseisessä kohdassa käyttämällä standardissa BS PD6493 kuvattua II tason menetelmää. Arviointi käsittää seuraavat vaiheet:

| a) | Mitataan syntyneen seinämän läpäisevän pintasärön enimmäispituus (eli pisin keskiviiva) kolmesta kaasupullosta, jotka on testattu paineenvaihtelukokein suunnittelun kelpoisuuskokeissa (tämän liitteen lisäyksessä A olevien A.13 ja A.14 kohdan mukaisesti) kunkin mallityypin osalta. Analyysissä käytetään kolmen kaasupullon pisintä särön pituutta. Mallinnetaan puolielliptinen seinän läpäisevä särö, jonka pitkä akseli on kaksi kertaa mitattu pisin pääakseli ja jonka lyhyt akseli on 0,9 kertaa seinän paksuus. Puolielliptinen särö mallinnetaan lisäyksessä F olevassa F.1 kohdassa määriteltyihin kohtiin. Särö suunnataan siten, että suurin päävetojännitys kasvattaa säröä. |
| --- | --- |

a)

Mitataan syntyneen seinämän läpäisevän pintasärön enimmäispituus (eli pisin keskiviiva) kolmesta kaasupullosta, jotka on testattu paineenvaihtelukokein suunnittelun kelpoisuuskokeissa (tämän liitteen lisäyksessä A olevien A.13 ja A.14 kohdan mukaisesti) kunkin mallityypin osalta. Analyysissä käytetään kolmen kaasupullon pisintä särön pituutta. Mallinnetaan puolielliptinen seinän läpäisevä särö, jonka pitkä akseli on kaksi kertaa mitattu pisin pääakseli ja jonka lyhyt akseli on 0,9 kertaa seinän paksuus. Puolielliptinen särö mallinnetaan lisäyksessä F olevassa F.1 kohdassa määriteltyihin kohtiin. Särö suunnataan siten, että suurin päävetojännitys kasvattaa säröä.

| b) | Arvioinnissa käytetään seinässä/vuorauksessa 25 MPa:n paineessa olevia jännitystasoja, jotka on saatu liitteessä 3A olevassa 6.6 kohdassa kuvatusta jännitysanalyysista. Riittävät säröä kasvattavat voimat lasketaan käyttämällä standardin BS PD6493 osaa 9.2 tai osaa 9.3. |
| --- | --- |

b)

Arvioinnissa käytetään seinässä/vuorauksessa 25 MPa:n paineessa olevia jännitystasoja, jotka on saatu liitteessä 3A olevassa 6.6 kohdassa kuvatusta jännitysanalyysista. Riittävät säröä kasvattavat voimat lasketaan käyttämällä standardin BS PD6493 osaa 9.2 tai osaa 9.3.

| c) | Valmiin kaasupullon tai valmiista kaasupullosta otetun vuorauksen murtumissitkeys sellaisena kuin se on määritelty huoneenlämpötilassa alumiinille ja – 40 °C:ssa teräkselle, osoitetaan käyttämällä standarditestitekniikkaa (joko ISO/DIS 12737 tai ASTM 813.89 tai BS 7448) standardin BS PD6493 osan 8.4 tai 8.5 mukaisesti. |
| --- | --- |

c)

Valmiin kaasupullon tai valmiista kaasupullosta otetun vuorauksen murtumissitkeys sellaisena kuin se on määritelty huoneenlämpötilassa alumiinille ja – 40 °C:ssa teräkselle, osoitetaan käyttämällä standarditestitekniikkaa (joko ISO/DIS 12737 tai ASTM 813.89 tai BS 7448) standardin BS PD6493 osan 8.4 tai 8.5 mukaisesti.

| d) | Plastisen muodonmuutoksen suhde lasketaan standardin BS PD6493-91 osan 9.4. mukaisesti. |
| --- | --- |

d)

Plastisen muodonmuutoksen suhde lasketaan standardin BS PD6493-91 osan 9.4. mukaisesti.

| e) | Mallinnettu särö on hyväksyttävä standardin BS PD6493-91 osan 11.2. mukaisesti. |
| --- | --- |

e)

Mallinnettu särö on hyväksyttävä standardin BS PD6493-91 osan 11.2. mukaisesti.

F.2.2   Vuoto ennen murtumaa -ominaisuuden testaus viallisen kaasupullon murtumiskokeella

Murtumiskoe tehdään kaasupullon sivuseinämään. Jos edellä F.1 kohdassa määritellyt väsymiselle alttiit kohdat ovat sivuseinämän ulkopuolella, murtumiskoe tehdään myös siinä kohdassa. Testimenettely on seuraava:

| a) | Vuoto ennen murtumaa -särön pituuden määrittäminen
  Väsymiselle alttiiseen kohtaan tehdyn särön, jolla testaan vuoto ennen murtumaa -ominaisuutta, pituus on kaksi kertaa syntyneen seinämän läpäisevän pintasärön enimmäispituus niistä kolmesta kaasupullosta, jotka on testattu paineenvaihtelukokeilla suunnittelun kelpoisuuskokeissa kunkin mallityypin osalta. |
| --- | --- |

a)

Vuoto ennen murtumaa -särön pituuden määrittäminen

Väsymiselle alttiiseen kohtaan tehdyn särön, jolla testaan vuoto ennen murtumaa -ominaisuutta, pituus on kaksi kertaa syntyneen seinämän läpäisevän pintasärön enimmäispituus niistä kolmesta kaasupullosta, jotka on testattu paineenvaihtelukokeilla suunnittelun kelpoisuuskokeissa kunkin mallityypin osalta.

| b) | Kaasupullon säröt
  Tyypin CNG-1 malleissa, joissa väsymiselle altis kohta sijaitsee lieriömäisessä osassa akselinsuuntaisesti, ulkoiset säröt työstetään pituussuunnassa suunnilleen kohtaan, joka on kaasupullon lieriöosan pituuden puolessavälissä. Säröt sijoitetaan keskiosan kohtiin, joissa seinän paksuus on kaasupullon eri puolilla neljässä kohdassa tehtyjen paksuusmittausten mukaan pienin. Tyypin CNG-1 malleissa, joissa väsymiselle altis kohta sijaitsee muualla kuin lieriöosassa, särö tehdään vuoto ennen murtumaa -ominaisuuden testaamiseksi kaasupullon sisäpintaan suuntaan, joka on väsymiselle altis. Tyyppien CNG-2 ja CNG-3 malleissa vuoto ennen murtumaa -särö tehdään metallivuoraukseen.
  Sellaisten säröjen osalta, jotka testataan monotonisella paineella, särön leikkuriterän on oltava noin 12,5 mm paksu ja 45 asteen kulmassa, ja sen kärjen säteen on oltava enintään 0,25 mm. Terän halkaisijan on oltava 50 mm niiden kaasupullojen osalta, joiden ulkohalkaisija on alle 140 mm, ja 65–80 mm niiden kaasupullojen osalta, joiden ulkohalkaisija on yli 140 mm (suositellaan standardimallista CVN-terää).

  Huom. – Leikkuri on teroitettava säännöllisesti, jotta kärjen säde on vaatimuksen mukainen.
  Särön syvyyttä voidaan muuttaa, jotta saadaan aikaan vuoto monotonisella hydraulisella paineella. Murtuma ei saa kasvaa yli 10 prosenttia ulkopinnalla mitattua työstettyä säröä pidemmäksi. |
| --- | --- |

b)

Kaasupullon säröt

Tyypin CNG-1 malleissa, joissa väsymiselle altis kohta sijaitsee lieriömäisessä osassa akselinsuuntaisesti, ulkoiset säröt työstetään pituussuunnassa suunnilleen kohtaan, joka on kaasupullon lieriöosan pituuden puolessavälissä. Säröt sijoitetaan keskiosan kohtiin, joissa seinän paksuus on kaasupullon eri puolilla neljässä kohdassa tehtyjen paksuusmittausten mukaan pienin. Tyypin CNG-1 malleissa, joissa väsymiselle altis kohta sijaitsee muualla kuin lieriöosassa, särö tehdään vuoto ennen murtumaa -ominaisuuden testaamiseksi kaasupullon sisäpintaan suuntaan, joka on väsymiselle altis. Tyyppien CNG-2 ja CNG-3 malleissa vuoto ennen murtumaa -särö tehdään metallivuoraukseen.

Sellaisten säröjen osalta, jotka testataan monotonisella paineella, särön leikkuriterän on oltava noin 12,5 mm paksu ja 45 asteen kulmassa, ja sen kärjen säteen on oltava enintään 0,25 mm. Terän halkaisijan on oltava 50 mm niiden kaasupullojen osalta, joiden ulkohalkaisija on alle 140 mm, ja 65–80 mm niiden kaasupullojen osalta, joiden ulkohalkaisija on yli 140 mm (suositellaan standardimallista CVN-terää).

Huom. – Leikkuri on teroitettava säännöllisesti, jotta kärjen säde on vaatimuksen mukainen.

Särön syvyyttä voidaan muuttaa, jotta saadaan aikaan vuoto monotonisella hydraulisella paineella. Murtuma ei saa kasvaa yli 10 prosenttia ulkopinnalla mitattua työstettyä säröä pidemmäksi.

| c) | Testausmenettely
  Testi on suoritettava monotonisella paineella tai vaihtelevalla paineella seuraavassa kuvatulla tavalla:






  i) | Monotoninen paineistaminen murtumispisteeseen asti
  Kaasupullo paineistetaan hydrostaattisesti siihen asti, kunnes paine purkautuu kaasupullosta särön sijaintikohdassa. Paineistus suoritetaan A.12 kohdassa (tämän liitteen lisäys A) kuvatulla tavalla. |
| --- | --- | --- |

c)

Testausmenettely

Testi on suoritettava monotonisella paineella tai vaihtelevalla paineella seuraavassa kuvatulla tavalla:

i)

Monotoninen paineistaminen murtumispisteeseen asti

Kaasupullo paineistetaan hydrostaattisesti siihen asti, kunnes paine purkautuu kaasupullosta särön sijaintikohdassa. Paineistus suoritetaan A.12 kohdassa (tämän liitteen lisäys A) kuvatulla tavalla.

| ii) | Paineenvaihtelu
  Testimenettelyn on oltava tämän liitteen lisäyksessä A olevan A.13 kohdan vaatimusten mukainen. |
| --- | --- |

ii)

Paineenvaihtelu

Testimenettelyn on oltava tämän liitteen lisäyksessä A olevan A.13 kohdan vaatimusten mukainen.

| d) | Säröytyneellä kaasupullolla tehdyn kokeen hyväksymisperusteet
  Kaasupullo läpäisee kokeet, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:






  i) | Monotonisella paineella tehdyssä murtumiskokeessa paineen on vuotohetkellä oltava vähintään 26 MPa.
  Monotonisella paineella tehdyssä murtumiskokeessa ulkopinnalta mitatun särön kokonaispituus saa olla 1,1 kertaa alkuperäinen työstetty pituus. |
| --- | --- | --- |

d)

Säröytyneellä kaasupullolla tehdyn kokeen hyväksymisperusteet

Kaasupullo läpäisee kokeet, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:

i)

Monotonisella paineella tehdyssä murtumiskokeessa paineen on vuotohetkellä oltava vähintään 26 MPa.

Monotonisella paineella tehdyssä murtumiskokeessa ulkopinnalta mitatun särön kokonaispituus saa olla 1,1 kertaa alkuperäinen työstetty pituus.

| ii) | Paineenvaihtelulla testattujen kaasupullojen osalta väsymissärön kasvu alkuperäisen työstetyn särön pituutta suuremmaksi on sallittu. Vioittumistavan on kuitenkin oltava ’vuoto’. Särön pitäisi kasvaa väsymisen vaikutuksesta osuudella, joka on vähintään 90 prosenttia alkuperäisen työstetyn särön pituudesta. |
| --- | --- |

ii)

Paineenvaihtelulla testattujen kaasupullojen osalta väsymissärön kasvu alkuperäisen työstetyn särön pituutta suuremmaksi on sallittu. Vioittumistavan on kuitenkin oltava ’vuoto’. Särön pitäisi kasvaa väsymisen vaikutuksesta osuudella, joka on vähintään 90 prosenttia alkuperäisen työstetyn särön pituudesta.

Huom. – Jos nämä vaatimukset eivät täyty (vioittuminen tapahtuu alle 26 MPa:n paineessa, vaikka ja jos vika on vuoto), voidaan tehdä uusi koe säröllä, joka ei ole yhtä syvä. Vastaavasti jos vian tyyppi on murtuminen yli 26 MPa:n paineessa ja särö ei ole kovin syvä, voidaan tehdä uusi koe syvemmällä säröllä.

F.3   SÄRÖN KOKO AINETTA RIKKOMATTOMASSA KOKEESSA

F.3.1   Särön koon kriittisten mittojen määrittäminen arvioinnin avulla

Laskelmat tehdään noudattaen Yhdistyneen kuningaskunnan standardia BS PD 6493, osa 3, soveltamalla seuraavia vaiheita:

| a) | Väsymissäröt mallinnetaan seinämän/vuorauksen korkeajännityskohtaan tasomaisiksi säröiksi. |
| --- | --- |

a)

Väsymissäröt mallinnetaan seinämän/vuorauksen korkeajännityskohtaan tasomaisiksi säröiksi.

| b) | Käytettävä 2 MPa:n ja 20 MPa:n välisestä paineesta johtuva jännityksen vaihteluväli väsymiselle alttiissa kohdassa määritetään tämän lisäyksen F.1 kohdassa kuvatulla jännitysanalyysilla. |
| --- | --- |

b)

Käytettävä 2 MPa:n ja 20 MPa:n välisestä paineesta johtuva jännityksen vaihteluväli väsymiselle alttiissa kohdassa määritetään tämän lisäyksen F.1 kohdassa kuvatulla jännitysanalyysilla.

| c) | Taivutusjännitystä ja kalvojännitystä voidaan käyttää erikseen. |
| --- | --- |

c)

Taivutusjännitystä ja kalvojännitystä voidaan käyttää erikseen.

| d) | Painejaksojen vähimmäismäärä on 15 000. |
| --- | --- |

d)

Painejaksojen vähimmäismäärä on 15 000.

| e) | Väsymissärön kasvamista koskevat tiedot on määritettävä ilmassa standardin ASTM E647 mukaisesti. Särön tason suuntauksen on oltava C-L-suuntainen (eli särön tason on oltava kohtisuorassa kaasupullon kehään nähden ja pitkin kaasupullon akselia), kuten standardissa ASTM E399 on kuvattu. Arvoksi määritetään kolmen koekappaletestin keskiarvo. Jos on saatavilla tietoa väsymissärön kasvamisesta materiaalin ja käyttöolosuhteiden osalta, niitä voidaan käyttää arvioinnissa. |
| --- | --- |

e)

Väsymissärön kasvamista koskevat tiedot on määritettävä ilmassa standardin ASTM E647 mukaisesti. Särön tason suuntauksen on oltava C-L-suuntainen (eli särön tason on oltava kohtisuorassa kaasupullon kehään nähden ja pitkin kaasupullon akselia), kuten standardissa ASTM E399 on kuvattu. Arvoksi määritetään kolmen koekappaletestin keskiarvo. Jos on saatavilla tietoa väsymissärön kasvamisesta materiaalin ja käyttöolosuhteiden osalta, niitä voidaan käyttää arvioinnissa.

| f) | Särön kasvuaste paksuussuunnassa ja pituussuunnassa painejaksoa kohden määritetään standardin BS PD 6493-91 osassa 14.2 kuvattujen vaiheiden mukaisesti ottamalla huomioon edellä e kohdassa määritellyn väsymissärön kasvunopeuden ja käytettyä painejaksoa vastaavan särön kasvattamisvoiman vaihtelun välinen suhde. |
| --- | --- |

f)

Särön kasvuaste paksuussuunnassa ja pituussuunnassa painejaksoa kohden määritetään standardin BS PD 6493-91 osassa 14.2 kuvattujen vaiheiden mukaisesti ottamalla huomioon edellä e kohdassa määritellyn väsymissärön kasvunopeuden ja käytettyä painejaksoa vastaavan särön kasvattamisvoiman vaihtelun välinen suhde.

| g) | Edellä esitettyjen vaiheiden kautta lasketaan suurin sallittu särön syvyys ja pituus, joka ei aiheuta kaasupullon vioittumista väsymällä tai murtumalla suunnitelman mukaisen käyttöiän aikana. Särön koon ainetta rikkomattomassa kokeessa on oltava sama tai alempi kuin lasketun mallikohtaisen suurimman sallitun särön koon. |
| --- | --- |

g)

Edellä esitettyjen vaiheiden kautta lasketaan suurin sallittu särön syvyys ja pituus, joka ei aiheuta kaasupullon vioittumista väsymällä tai murtumalla suunnitelman mukaisen käyttöiän aikana. Särön koon ainetta rikkomattomassa kokeessa on oltava sama tai alempi kuin lasketun mallikohtaisen suurimman sallitun särön koon.

F.3.2   Ainetta rikkomattomassa kokeessa määritetty särön koko säröytyneen kaasupullon paineenvaihtelukokeessa

Tyypin CNG-1, CNG-2 ja CNG-3 malleissa kolmelle kaasupullolle, joissa on keinotekoisia säröjä, jotka ylittävät sellaisen särön pituuden ja syvyyden, joka liitteessä 3A olevassa 6.15 kohdassa vaaditulla ainetta rikkomattomalla tarkastusmenetelmällä voidaan havaita, tehdään paineenvaihtelukoe vioittumiseen asti A.13 kohdassa (tämän liitteen lisäys A) asetetun testimenettelyn mukaisesti. Tyypin CNG-1 malleissa, joissa väsymiselle altis kohta sijaitsee lieriöosassa, ulkoisia säröjä tehdään sivuseinämään. Tyypin CNG-1 malleissa, joissa väsymiselle altis kohta on muualla kuin sivuseinämässä, ja tyyppien CNG-2 ja CNG-3 malleissa tehdään sisäisiä säröjä. Sisäiset säröt voidaan työstää ennen lämpökäsittelyä ja kaasupullon pään sulkemista.

Kaasupullot eivät saa vuotaa tai murtua alle 15 000 jakson aikana. Sallittu särön koko ainetta rikkomattomassa kokeessa saa olla sama tai pienempi kuin keinotekoisen särön koko kyseisessä kohdassa.

Lisäys G

KAASUPULLOJEN KÄSITTELYÄ, KÄYTTÖÄ JA TARKISTAMISTA KÄSITTELEVÄT KAASUPULLON VALMISTAJAN OHJEET

G.1   YLEISTÄ

Tämän lisäyksen tärkeimpänä tavoitteena on antaa ohjeita kaasupullon ostajalle, jälleenmyyjälle, asentajalle ja käyttäjälle kaasupullon turvallisesta käytöstä sen määritellyn käyttöiän aikana.

G.2   JAKELU

Valmistajan on kerrottava ostajalle, että ohjeet on toimitettava kaikille kaasupullojen jälleenmyyntiin, käsittelyyn, asentamiseen ja käyttöön osallistuville osapuolille. Asiakirja voidaan jäljentää, jotta saadaan riittävästi jäljennöksiä tarkoitusta varten. Se on kuitenkin merkittävä niin, että siinä viitataan toimitettaviin kaasupulloihin.

G.3   VIITTAUKSET VOIMASSA OLEVAAN LAINSÄÄDÄNTÖÖN, STANDARDEIHIN JA SÄÄNTÖIHIN

Erityisiä ohjeita voidaan antaa viittaamalla kansalliseen tai yleisesti tunnustettuun lainsäädäntöön, standardeihin ja sääntöihin.

G.4   KAASUPULLON KÄSITTELY

Käsittelymenettelyt on kuvattava sen varmistamiseksi, että kaasupullot eivät vaurioidu tai pilaannu käyttökelvottomiksi käsittelyn aikana.

G.5   ASENNUS

Asennusohjeet annetaan sen varmistamiseksi, että kaasupullot eivät vaurioidu käyttökelvottomiksi asennuksen ja normaalin käytön yhteydessä määritellyn käyttöiän aikana.

Jos valmistaja on täsmentänyt asentamistavan, ohjeissa on tarvittaessa mainittava yksityiskohtaisia tietoja, kuten asennussuunnitelma, joustavien tiivistemateriaalien käyttö, oikeat kiristysvääntömomentit ja sen välttäminen, että kaasupullo joutuu suoraan alttiiksi kemiallisille tai mekaanisille kosketuksille.

Jos valmistaja ei ole määritellyt asentamista, valmistajan on kiinnitettävä ostajan huomio mahdollisiin ajoneuvon asennusjärjestelmästä aiheutuviin pitkän aikavälin vaikutuksiin, joita ovat esimerkiksi ajoneuvon rungon liikkeet ja kaasupullon laajentuminen/supistuminen käyttöolosuhteiden mukaisessa paineessa ja lämpötilassa.

Tarvittaessa ostajan huomio kiinnitetään tarpeeseen asentaa laitteita, joiden ansiosta kerääntyvät nesteet tai kiinteät aineet eivät voi aiheuttaa kaasupullolle aineellisia vaurioita.

Oikea asennettava paineenrajoituslaite on määriteltävä.

G.6   KAASUPULLOJEN KÄYTTÖ

Valmistajan on kiinnitettävä ostajan huomio tässä säännössä määriteltyihin tarkoitettuihin käyttöolosuhteisiin, joita ovat erityisesti kaasupullon sallittu paineenvaihtelujaksojen määrä, käyttöikä vuosina, kaasun laaturajat ja sallitut enimmäispaineet.

G.7   TARKASTAMINEN KÄYTÖN AIKANA

Valmistajan on määriteltävä selvästi käyttäjän velvollisuus noudattaa kaasupullon tarkastamista koskevia vaatimuksia (esim. tarkastusten tiheys, valtuutettu henkilöstö). Näiden tietojen on oltava yhtäpitävät suunnittelun hyväksymistä koskevien vaatimusten kanssa.

Lisäys H

YMPÄRISTÖTESTI

H.1   SOVELTAMISALA

Ympäristötestin tarkoituksena on osoittaa, että NGV-kaasupullot kestävät altistuksen ajoneuvon rungon alla vallitsevalle ympäristölle ja satunnaisen altistuksen muille nesteille. Testin on kehittänyt Amerikan yhdysvaltojen autoteollisuus siitä syystä, että kaasupulloja on vioittunut komposiittipäällysteen jännityskorroosiomurtumisen vuoksi.

H.2   TIIVISTELMÄ TESTIMENETELMÄSTÄ

Kaasupullo altistetaan aluksi sekä heilurin että soran iskuille todennäköisten rungonalaisten olosuhteiden simuloimiseksi. Sen jälkeen kaasupullo upotetaan olosuhteisiin, joilla simuloidaan tiesuolaa ja hapanta sadetta, ja ne altistetaan muille nesteille, paineenvaihtelujaksoille sekä korkeille ja matalille lämpötiloille. Testijakson jälkeen kaasupullo tuhotaan paineistamalla hydraulisesti. Kaasupullon jäljelle jäävän mekaanisen lujuuden on oltava vähintään 85 prosenttia suunnitelman mukaisesta mekaanisesta vähimmäislujuudesta.

H.3   KAASUPULLON ASETTELU JA VALMISTELU

Kaasupullo testataan olosuhteissa, jotka edustavat asennuksen geometriaa, mukaan luettuina pinnoite (tarvittaessa), kannattimet ja tiivisteet sekä paineliitokset, joissa käytetään samaa tiivistyskokoonpanoa (esim. O-renkaita) kuin käytössä. Upotuskokeessa kannattimet voidaan maalata tai pinnoittaa ennen asentamista, jos ne maalataan tai pinnoitetaan ennen asentamista ajoneuvoon.

Kaasupullot testataan vaaka-asennossa ja ne jaetaan horisontaalisen keskiviivan mukaan ”ylempään” ja ”alempaan” osaan. Kaasupullon alempi osa vuorotellen upotetaan tiesuolaa/hapanta sadetta muistuttaviin olosuhteisiin ja lämmitettyyn tai viilennettyyn ilmaan.

Ylempi osa jaetaan viiteen erilliseen alueeseen, jotka merkitään esikäsittelyä ja nesteille altistusta varten. Alueiden nimellisen halkaisijan on oltava 100 mm. Alueet eivät saa olla limittäin kaasupullon pinnalla. Alueiden ei tarvitse olla yhdessä rivissä, vaikka se olisikin testausta ajatellen käytännöllistä, mutta ne eivät myöskään saa ulottua kaasupullon upotettavan osan päälle.

Vaikka esikäsittely ja altistus nesteille tehdään kaasupullon lieriöosassa, koko kaasupullon ja siis myös kupumaisten osien on kestettävä altistusolosuhteita yhtä hyvin kuin altistettujen alueiden.

Kuva H.1

Kaasupullon asento ja altistettavien alueiden sijainti

Muille nesteille

altistettavat alueet

H.4   ESIVALMISTELULAITTEET

Kokeessa käytettävä kaasupullo esivalmistellaan heilurin ja soran iskuilla, mihin tarvitaan seuraavat laitteet:

| a) | Heiluri-isku
  Iskukappaleen on oltava valmistettu teräksestä ja sen on oltava muodoltaan pyramidi, jossa on tasasivuiset kolmiopinnat ja neliön muotoinen pohja ja jonka huippu ja reunat on pyöristetty 3 mm säteeseen. Heilurin iskupisteen on oltava yhtenevä pyramidin painopisteen kanssa. Sen etäisyyden heilurin pyörimisakselista on oltava 1 m. Heilurin kokonaismassan iskukeskipisteeseen nähden on oltava 15 kg. Heilurin energian on oltava iskuhetkellä vähintään 30 Nm ja mahdollisimman lähellä tätä arvoa.
  Heilurin iskun aikana kaasupullo on pidettävä paikallaan päistä kiinni pitäen tai tätä varten tarkoitettujen kannattimien avulla. |
| --- | --- |

a)

Heiluri-isku

Iskukappaleen on oltava valmistettu teräksestä ja sen on oltava muodoltaan pyramidi, jossa on tasasivuiset kolmiopinnat ja neliön muotoinen pohja ja jonka huippu ja reunat on pyöristetty 3 mm säteeseen. Heilurin iskupisteen on oltava yhtenevä pyramidin painopisteen kanssa. Sen etäisyyden heilurin pyörimisakselista on oltava 1 m. Heilurin kokonaismassan iskukeskipisteeseen nähden on oltava 15 kg. Heilurin energian on oltava iskuhetkellä vähintään 30 Nm ja mahdollisimman lähellä tätä arvoa.

Heilurin iskun aikana kaasupullo on pidettävä paikallaan päistä kiinni pitäen tai tätä varten tarkoitettujen kannattimien avulla.

| b) | Soran iskut
  Rakennetaan kuviossa H.2 esitetyn suunnitelman mukainen kone. Laitetta käytettäessä noudatetaan standardissa ASTM D3170 (pinnoitteiden sirunkestävyyden standarditestimenetelmä) kuvattua menettelyä lukuun ottamatta sitä, että kaasupullo voi olla soraiskukokeen aikana ympäröivässä lämpötilassa. |
| --- | --- |

b)

Soran iskut

Rakennetaan kuviossa H.2 esitetyn suunnitelman mukainen kone. Laitetta käytettäessä noudatetaan standardissa ASTM D3170 (pinnoitteiden sirunkestävyyden standarditestimenetelmä) kuvattua menettelyä lukuun ottamatta sitä, että kaasupullo voi olla soraiskukokeen aikana ympäröivässä lämpötilassa.

| c) | Sora
  Veden keräämää tiesoraa, joka läpäisee 16 mm:n seulan mutta ei läpäise 9,5 mm:n seulaa. Jokaisessa kokeessa käytetään 550 ml seulottua soraa (noin 250–300 kiveä). |
| --- | --- |

c)

Sora

Veden keräämää tiesoraa, joka läpäisee 16 mm:n seulan mutta ei läpäise 9,5 mm:n seulaa. Jokaisessa kokeessa käytetään 550 ml seulottua soraa (noin 250–300 kiveä).

Kuva H.2

Soraiskukoe

H.5   ALTISTUSOLOSUHTEET

| a) | Upotusolosuhteet
  Määritellyssä koejakson vaiheessa (taulukko 1) kaasupullo asetetaan vaaka-asentoon siten, että kaasupullon läpimitan alin kolmannes upotetaan simuloituun happamaan sateeseen/tiesuola-vesiliuokseen. Liuos koostuu seuraavista aineista: | Deionisoitua vettä, |
| --- | --- | --- |

a)

Upotusolosuhteet

Määritellyssä koejakson vaiheessa (taulukko 1) kaasupullo asetetaan vaaka-asentoon siten, että kaasupullon läpimitan alin kolmannes upotetaan simuloituun happamaan sateeseen/tiesuola-vesiliuokseen. Liuos koostuu seuraavista aineista:

Deionisoitua vettä,

| | Natriumkloridia: 2,5 prosenttia painosta ± 0,1 prosenttia, |
| --- | --- |

Natriumkloridia: 2,5 prosenttia painosta ± 0,1 prosenttia,

| | Kalsiumkloridia: 2,5 prosenttia painosta ± 0,1 prosenttia, |
| --- | --- |

Kalsiumkloridia: 2,5 prosenttia painosta ± 0,1 prosenttia,

| | Rikkihappoa: Riittävästi siten, että liuoksen pH on 4,0 ± 0,2. |
| --- | --- |

Rikkihappoa: Riittävästi siten, että liuoksen pH on 4,0 ± 0,2.

Liuoksen pinta ja pH on säädettävä sopivaksi ennen kutakin koevaihetta, jossa käytetään kyseistä nestettä.

Liuoksen lämpötilan on oltava 21 ± 5 °C. Upotuksen aikana kaasupullon sen osan, joka ei ole upoksissa, on oltava ympäröivässä ilmassa.

| b) | Altistus muille nesteille
  Soveltuvassa koejakson vaiheessa (taulukko 1) kukin merkitty alue altistetaan 1–5 liuokselle 30 minuutiksi. Kaikki kohdat ovat samoissa ympäristöolosuhteissa kokeen ajan. Liuokset ovat: | Rikkihappoa: 19-prosenttinen liuos vesitilavuutta kohden, |
| --- | --- | --- |

b)

Altistus muille nesteille

Soveltuvassa koejakson vaiheessa (taulukko 1) kukin merkitty alue altistetaan 1–5 liuokselle 30 minuutiksi. Kaikki kohdat ovat samoissa ympäristöolosuhteissa kokeen ajan. Liuokset ovat:

Rikkihappoa: 19-prosenttinen liuos vesitilavuutta kohden,

| | Natriumhydroksidin standardiliuos: 25-prosenttinen liuos veden painoa kohden, |
| --- | --- |

Natriumhydroksidin standardiliuos: 25-prosenttinen liuos veden painoa kohden,

| | Metanoli/bensiini: 30/70 prosentin pitoisuudet |
| --- | --- |

Metanoli/bensiini: 30/70 prosentin pitoisuudet

| | Ammoniumnitraatti: 28-prosenttinen liuos veden painoa kohden, |
| --- | --- |

Ammoniumnitraatti: 28-prosenttinen liuos veden painoa kohden,

| | Tuulilasin pesuneste. |
| --- | --- |

Tuulilasin pesuneste.

Altistuksen aikana testinäyte asetetaan siten, että altistusalue on päällimmäisenä. Altistusalueelle asetetaan yksi kerros lasivillaa (paksuus noin 0,5 mm), joka on leikattu sopivan kokoiseksi. Altistusalueelle laitetaan pipetillä 5 ml testinestettä. Kudoskerros poistetaan sen jälkeen, kun kaasupulloa on paineistettu 30 minuutin ajan.

H.6   TESTIOLOSUHTEET

| a) | Paineenvaihtelu
  Kuten testiohjelmassa on määritelty, kaasupullon painetta vaihdellaan hydraulisesti enintään 2MPa:sta vähintään 26 MPa:iin. Jakson kesto on kokonaisuudessaan vähintään 66 sekuntia, joista vähintään 60 sekunnin ajan paine pidetään 26 MPa:ssa. Seuraavassa on ohjeellinen jakso: | Paine nostetaan ≤ 2 MPa:sta ≥ 26 MPa:iin. |
| --- | --- | --- |

a)

Paineenvaihtelu

Kuten testiohjelmassa on määritelty, kaasupullon painetta vaihdellaan hydraulisesti enintään 2MPa:sta vähintään 26 MPa:iin. Jakson kesto on kokonaisuudessaan vähintään 66 sekuntia, joista vähintään 60 sekunnin ajan paine pidetään 26 MPa:ssa. Seuraavassa on ohjeellinen jakso:

Paine nostetaan ≤ 2 MPa:sta ≥ 26 MPa:iin.

| | Pidetään ≥ 26 MPa:ssa vähintään 60 sekuntia. |
| --- | --- |

Pidetään ≥ 26 MPa:ssa vähintään 60 sekuntia.

| | Paine lasketaan ≥ 26 MPa:sta ≤ 2:iin. |
| --- | --- |

Paine lasketaan ≥ 26 MPa:sta ≤ 2:iin.

Jakson kokonaiskesto on vähintään 66 sekuntia.

| b) | Paineistaminen altistettaessa muille nesteille
  Muiden nesteiden levittämisen jälkeen kaasupullo paineistetaan vähintään 26 MPa:iin vähintään 30 minuutin ajaksi. |
| --- | --- |

b)

Paineistaminen altistettaessa muille nesteille

Muiden nesteiden levittämisen jälkeen kaasupullo paineistetaan vähintään 26 MPa:iin vähintään 30 minuutin ajaksi.

| c) | Altistus korkeille ja alhaisille lämpötiloille
  Kuten koejaksossa on määritelty, koko kaasupullo altistetaan ulkopinnan kanssa kosketuksissa olevan ilman korkeille tai alhaisille lämpötiloille. Alhaisen ilmanlämpötilan on oltava – 40 °C tai vähemmän ja korkean ilmanlämpötilan 82 °C ± 5 °C. Altistettaessa tyypin CNG-1 kaasupulloja alhaiselle lämpötilalle niiden nesteen lämpötilaa seurataan käyttämällä kaasupulloon asennettua termoelementtiä sen varmistamiseksi, että se pysyy – 40 °C:ssa tai alempana. |
| --- | --- |

c)

Altistus korkeille ja alhaisille lämpötiloille

Kuten koejaksossa on määritelty, koko kaasupullo altistetaan ulkopinnan kanssa kosketuksissa olevan ilman korkeille tai alhaisille lämpötiloille. Alhaisen ilmanlämpötilan on oltava – 40 °C tai vähemmän ja korkean ilmanlämpötilan 82 °C ± 5 °C. Altistettaessa tyypin CNG-1 kaasupulloja alhaiselle lämpötilalle niiden nesteen lämpötilaa seurataan käyttämällä kaasupulloon asennettua termoelementtiä sen varmistamiseksi, että se pysyy – 40 °C:ssa tai alempana.

H.7   TESTAUSMENETTELY

| a) | Kaasupullon esivalmistelu
  Kaikki kaasupullon yläosan viisi merkittyä aluetta, jotka altistetaan muille nesteille, esivalmistellaan antamalla niille yksi heilurinrungon huipun isku niiden geometriseen keskipisteeseen. Iskun jälkeen kyseiset viisi aluetta esivalmistellaan altistamalla ne soraiskuille.
  Kaasupullon pohjaosan keskikohta, joka upotetaan, esivalmistellaan antamalla kolmeen noin 150 mm:n etäisyydellä toisistaan sijaitsevaan kohtaan heilurinrungon huipun isku.
  Iskun jälkeen kyseinen keskiosa esivalmistellaan vielä altistamalla se soraiskuille.
  Kaasupullo on tyhjennettävä paineesta esivalmistelun ajaksi. |
| --- | --- |

a)

Kaasupullon esivalmistelu

Kaikki kaasupullon yläosan viisi merkittyä aluetta, jotka altistetaan muille nesteille, esivalmistellaan antamalla niille yksi heilurinrungon huipun isku niiden geometriseen keskipisteeseen. Iskun jälkeen kyseiset viisi aluetta esivalmistellaan altistamalla ne soraiskuille.

Kaasupullon pohjaosan keskikohta, joka upotetaan, esivalmistellaan antamalla kolmeen noin 150 mm:n etäisyydellä toisistaan sijaitsevaan kohtaan heilurinrungon huipun isku.

Iskun jälkeen kyseinen keskiosa esivalmistellaan vielä altistamalla se soraiskuille.

Kaasupullo on tyhjennettävä paineesta esivalmistelun ajaksi.

| b) | Kokeiden järjestys ja jaksot
  Olosuhteille altistuksen, paineenvaihteluiden ja lämpötiloille altistuksen järjestys on määritelty taulukossa 1.
  Kaasupullon pintaa ei saa pestä tai pyyhkiä vaiheiden välissä. |
| --- | --- |

b)

Kokeiden järjestys ja jaksot

Olosuhteille altistuksen, paineenvaihteluiden ja lämpötiloille altistuksen järjestys on määritelty taulukossa 1.

Kaasupullon pintaa ei saa pestä tai pyyhkiä vaiheiden välissä.

H.8   HYVÄKSYTTÄVÄT TULOKSET

Edellä kuvatun koejakson jälkeen kaasupullo tuhotaan hydraulisella paineella tämän liitteen lisäyksessä A olevassa A.12 kohdassa kuvatun menettelyn mukaisesti. Kaasupullon murtumispaineen on oltava vähintään 85 prosenttia suunnitelman mukaisesta vähimmäismurtumispaineesta.

Taulukko 1

Koeolosuhteet ja kokeiden järjestys

| Koevaiheet | Altistusolosuhteet | Paineenvaihtelujaksojen määrä | Lämpötila |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Muut nesteet | — | Huoneenlämpö |
| 2 | Upottaminen | 1 875 | Huoneenlämpö |
| 3 | Ilma | 1 875 | Korkea |
| 4 | Muut nesteet | — | Huoneenlämpö |
| 5 | Upottaminen | 1 875 | Huoneenlämpö |
| 6 | Ilma | 3 750 | Heikko |
| 7 | Muut nesteet | — | Huoneenlämpö |
| 8 | Upottaminen | 1 875 | Huoneenlämpö |
| 9 | Ilma | 1 875 | Korkea |
| 10 | Muut nesteet | — | Huoneenlämpö |
| 11 | Upottaminen | 1 875 | Huoneenlämpö |

Koevaiheet

Altistusolosuhteet

Paineenvaihtelujaksojen määrä

Lämpötila

1

Muut nesteet

—

Huoneenlämpö

2

Upottaminen

1 875

Huoneenlämpö

3

Ilma

1 875

Korkea

4

Muut nesteet

—

Huoneenlämpö

5

Upottaminen

1 875

Huoneenlämpö

6

Ilma

3 750

Heikko

7

Muut nesteet

—

Huoneenlämpö

8

Upottaminen

1 875

Huoneenlämpö

9

Ilma

1 875

Korkea

10

Muut nesteet

—

Huoneenlämpö

11

Upottaminen

1 875

Huoneenlämpö

LIITE 3B

Nestesäiliöt – Polttoaineena käytettävän maakaasun säilyttämiseen ajoneuvossa tarkoitettu tyhjiöeristetty säiliö

1.   SOVELTAMISALA

Tässä liitteessä asetetaan uudelleen täytettäviä nestesäiliöitä koskevat vähimmäisvaatimukset. Säiliöt on tarkoitettu ainoastaan ajoneuvon polttoaineena käytettävän nesteytetyn maakaasun säilyttämiseen ajoneuvoissa, joihin säiliöt asennetaan. Säiliöiden on oltava jotakin määriteltyihin käyttöolosuhteisiin soveltuvaa austeniittista ruostumatonta terästä, ja niiden suunnittelun ja valmistustavan on sovelluttava tarkoitettuun käyttöön.

Tämän liitteen piiriin kuuluvat LNG-säiliöt luokitellaan luokkaan 5.

Olosuhteet, joissa säiliöitä on tarkoitus käyttää, on määritelty jäljempänä 2 kohdassa.

Tämä liite perustuu käyttöpaineeseen, joka on pienempi kuin 26 MPa. Laskelma voidaan sovittaa muille käyttöpaineille (WP) kertomalla paine sopivalla kertoimella (suhde) seuraavaa kaavaa käyttäen:

Ptest = 1,3 (WP + 0,1) [MPa]

Säiliön käyttöiän määrittelee valmistaja ja se voi vaihdella sovellusten mukaan.

2.   KÄYTTÖOLOSUHTEET

2.1   Yleistä

2.1.1   Vakiokäyttöolosuhteet

Tässä luvussa määriteltyjä vakiokäyttöolosuhteita pidetään lähtökohtana suunniteltaessa, valmistettaessa, tarkastettaessa, testattaessa ja hyväksyttäessä säiliöitä, jotka on tarkoitus asentaa pysyvästi ajoneuvoihin ja joita on tarkoitus käyttää ajoneuvojen polttoaineena käytettävän maakaasun säilyttämiseen kryogeenisissa lämpötiloissa.

2.1.2   Säiliöiden käyttö

Määriteltyjen käyttöolosuhteiden on myös tarkoitus antaa seuraaville tahoille tietoa siitä, miten tämän säännön mukaisesti valmistettuja säiliöitä voidaan käyttää turvallisesti:

| a) | säiliöiden valmistajat, |
| --- | --- |

a)

säiliöiden valmistajat,

| b) | säiliöiden omistajat, |
| --- | --- |

b)

säiliöiden omistajat,

| c) | säiliöiden suunnittelijat ja niiden asennuksesta vastaavat toimeksisaajat, |
| --- | --- |

c)

säiliöiden suunnittelijat ja niiden asennuksesta vastaavat toimeksisaajat,

| d) | ajoneuvojen säiliöiden uudelleen täyttämiseen käytettävien laitteiden suunnittelijat tai omistajat, |
| --- | --- |

d)

ajoneuvojen säiliöiden uudelleen täyttämiseen käytettävien laitteiden suunnittelijat tai omistajat,

| e) | maakaasun toimittajat ja |
| --- | --- |

e)

maakaasun toimittajat ja

| f) | sääntelyviranomaiset, joiden toimivaltaan säiliöiden käyttö kuuluu. |
| --- | --- |

f)

sääntelyviranomaiset, joiden toimivaltaan säiliöiden käyttö kuuluu.

2.1.3   Määräaikaiset lisätarkastukset

Säiliön valmistaja antaa suosituksia silmämääräisesti tai testien avulla suoritettavista käyttöiän aikana tehtävistä määräaikaistarkastuksista tässä luvussa määritellyissä käyttöolosuhteissa tapahtuvan käytön perusteella. Jokainen säiliö on tarkastettava silmämääräisesti vähintään 120 kuukauden välein ajoneuvon käyttöönottopäivästä (ajoneuvon rekisteröinti) lukien ja jokaisen uudelleenasennuksen yhteydessä sen varmistamiseksi, ettei siinä ole ulkoisia vaurioita tai heikentymiä, myöskään kannattimien alla. Silmämääräisen tarkastuksen tekee teknisen tutkimuslaitoksen nimeämä tai tyyppihyväksyntäviranomaisen tunnustama toimivaltainen elin valmistajan ohjeiden mukaisesti. Säiliöt, joissa ei ole pakolliset tiedot sisältävää merkintää tai joissa on merkinnät, joiden sisältämiä pakollisia tietoja ei kuitenkaan jostain syystä pysty lukemaan, poistetaan käytöstä. Jos säiliö voidaan luotettavasti tunnistaa valmistajan ja sarjanumeron perusteella, merkintä voidaan vaihtaa, jotta säiliö voidaan pitää käytössä.

2.1.4   Törmäyksessä olleet säiliöt

Säiliöt, jotka ovat olleet törmäykseen joutuneessa ajoneuvossa, on tarkastettava uudelleen valmistajan valtuuttamassa laitoksessa, ellei toimivaltainen viranomainen ole toisin määrännyt. Säiliö, joka ei ole törmäyksessä kärsinyt vahinkoa, voidaan palauttaa käyttöön. Muussa tapauksessa säiliö palautetaan valmistajalle arvioitavaksi.

2.1.5   Tulipalossa olleet säiliöt

Tulen vaikutuksen alaiseksi joutuneet säiliöt on tarkastettava uudelleen valmistajan valtuuttamassa laitoksessa, tai ne on poistettava käytöstä.

2.2   Enimmäispaine

Valmistajan on määritettävä suurin sallittu käyttöpaine, jonka on vastattava ensisijaisen paineenrajoitusventtiilin nimellisasetusta. Suurimman sallitun käyttöpaineen on oltava vähintään 26 MPa.

2.3   Lämpötilan vaihteluväli

Nesteen lämpötila säiliöissä voi vaihdella – 195 °C:sta 65 °C:een.

2.4   Kaasun koostumus

Vetyä saa olla enintään 2 tilavuusprosenttia, jos säiliöt on valmistettu teräksestä, jonka enimmäisvetolujuus on yli 950 MPa.

2.5   Ulkopinnat

Säiliöitä ei ole suunniteltu kestämään jatkuvaa mekaanista tai kemiallista altistusta, kuten ajoneuvossa kuljetetusta kuormasta tulevaa vuotoa tai tieolosuhteiden aiheuttamia vakavia kulumisvaurioita, ja ne on asennettava tunnustettujen asennusstandardien mukaisesti. Säiliöiden ulkopinnat saattavat kuitenkin huomaamatta altistua seuraaville asioille:

| a) | liuottimet, hapot ja alkalit, lannoitteet ja |
| --- | --- |

a)

liuottimet, hapot ja alkalit, lannoitteet ja

| b) | ajoneuvonesteet, kuten bensiini, hydraulinesteet, glykoli ja öljyt. |
| --- | --- |

b)

ajoneuvonesteet, kuten bensiini, hydraulinesteet, glykoli ja öljyt.

2.6   Vuoto ja tyhjentyminen

Jos LNG-säiliöt sijoitetaan pitkäksi aikaa suljettuihin tiloihin (esim. huoltoa varten), maakaasun (tai muiden syttyvien aineiden) vuoto ja tyhjentyminen säiliöstä on otettava asianmukaisesti huomioon, jotta vältetään vaarat, joita syttyvien aineiden pääsy suljettuun tilaan aiheuttaa.

2.7   Ajoneuvon LNG-säiliöillä on oltava vähintään viiden päivän suunniteltu pitoaika (ilman tyhjentymistä) siitä lähtien, kun ne on täytetty täyteen nettomaarään suunnitellun täyttölämpötilan ja painealueen korkeimmassa pisteessä.

3.   SUUNNITTELUN HYVÄKSYNTÄ

3.1   Yleistä

Säiliön suunnittelijan tai valmistajan on toimitettava tyyppihyväksyntäviranomaiselle hyväksyntähakemuksen yhteydessä seuraavat tiedot:

| a) | käyttöä koskeva selvitys (3.2 kohta) |
| --- | --- |

a)

käyttöä koskeva selvitys (3.2 kohta)

| b) | suunnittelua koskevat tiedot (3.3 kohta) |
| --- | --- |

b)

suunnittelua koskevat tiedot (3.3 kohta)

| c) | valmistusta koskevat tiedot (3.3.7 kohta) |
| --- | --- |

c)

valmistusta koskevat tiedot (3.3.7 kohta)

| d) | erittelylomake (3.3.8 kohta) |
| --- | --- |

d)

erittelylomake (3.3.8 kohta)

| e) | muut hakemusta tukevat tiedot (3.3.9.1 kohta). |
| --- | --- |

e)

muut hakemusta tukevat tiedot (3.3.9.1 kohta).

3.2   Käyttöä koskeva selvitys

Käyttöä koskevan selvityksen tarkoituksena on antaa ohjeita säiliöiden käyttäjille ja asentajille ja tietoa hyväksynnästä vastaavalle tyyppihyväksyntäviranomaiselle tai sen valtuutetulle edustajalle. Käyttöä koskevaan selvitykseen sisältyvät seuraavat tiedot:

| a) | lausunto, jonka mukaan säiliö soveltuu käytettäväksi 4 kohdassa määritellyissä käyttöolosuhteissa säiliön käyttöiän ajan, |
| --- | --- |

a)

lausunto, jonka mukaan säiliö soveltuu käytettäväksi 4 kohdassa määritellyissä käyttöolosuhteissa säiliön käyttöiän ajan,

| b) | käyttöikä, |
| --- | --- |

b)

käyttöikä,

| c) | vähimmäiskäyttötestit ja/tai -tarkastusvaatimukset, |
| --- | --- |

c)

vähimmäiskäyttötestit ja/tai -tarkastusvaatimukset,

| d) | vaaditut paineenrajoituslaitteet, |
| --- | --- |

d)

vaaditut paineenrajoituslaitteet,

| e) | vaaditut kannatinlaitteet ynnä muut, joita ei ole toimitettu, |
| --- | --- |

e)

vaaditut kannatinlaitteet ynnä muut, joita ei ole toimitettu,

| f) | kuvaus säiliön rakenteesta, |
| --- | --- |

f)

kuvaus säiliön rakenteesta,

| g) | suunniteltu pitoaika, |
| --- | --- |

g)

suunniteltu pitoaika,

| h) | kaikki muut tiedot, jotka tarvitaan säiliön turvallista käyttöä ja tarkastamista silmällä pitäen. |
| --- | --- |

h)

kaikki muut tiedot, jotka tarvitaan säiliön turvallista käyttöä ja tarkastamista silmällä pitäen.

3.3   Suunnittelua koskevat tiedot

3.3.1   Piirustukset

Piirroksista on käytävä ilmi vähintään seuraavat seikat:

| a) | nimi, viitenumero, antamispäivä sekä tarkistusnumerot ja niiden antamispäivät tarvittaessa, |
| --- | --- |

a)

nimi, viitenumero, antamispäivä sekä tarkistusnumerot ja niiden antamispäivät tarvittaessa,

| b) | viittaus tähän sääntöön ja säiliön tyyppi, |
| --- | --- |

b)

viittaus tähän sääntöön ja säiliön tyyppi,

| c) | kaikki paineastian mitat täydellisinä toleransseineen, mukaan luettuina yksityiskohtaiset tiedot päiden muodosta ja vähimmäispaksuudesta ja aukoista, |
| --- | --- |

c)

kaikki paineastian mitat täydellisinä toleransseineen, mukaan luettuina yksityiskohtaiset tiedot päiden muodosta ja vähimmäispaksuudesta ja aukoista,

| d) | säiliöiden massa ja toleranssit, |
| --- | --- |

d)

säiliöiden massa ja toleranssit,

| e) | materiaalieritelmät, joihin sisältyvät mekaanisia ja kemiallisia ominaisuuksia koskevat vähimmäisvaatimukset tai toleranssialueet, |
| --- | --- |

e)

materiaalieritelmät, joihin sisältyvät mekaanisia ja kemiallisia ominaisuuksia koskevat vähimmäisvaatimukset tai toleranssialueet,

| f) | muut tiedot, kuten vähimmäistestipaine. |
| --- | --- |

f)

muut tiedot, kuten vähimmäistestipaine.

3.3.2   Jännitysanalyysiraportti

Jännitysanalyysi on toimitettava.

Hyväksyttäviä laskentamenetelmiä ovat seuraat:

| a) | äärellisten elementtien menetelmä, |
| --- | --- |

a)

äärellisten elementtien menetelmä,

| b) | äärellisten erotusten menetelmä, |
| --- | --- |

b)

äärellisten erotusten menetelmä,

| c) | rajaelementtien menetelmä, |
| --- | --- |

c)

rajaelementtien menetelmä,

| d) | muu vakiintunut menetelmä. |
| --- | --- |

d)

muu vakiintunut menetelmä.

Taulukko, jossa tehdään yhteenveto raportissa lasketuista jännityksistä, on toimitettava.

3.3.3   Materiaaleja koskevat tiedot

Yksityiskohtainen kuvaus suunnitelmassa käytetyistä materiaaleista ja materiaaliominaisuuksien toleransseista on toimitettava.

3.3.4   Suunnittelun kelpoisuutta koskevat testitiedot

Säiliön materiaalin, suunnittelun, valmistuksen ja testauksen soveltuvuus tarkoitettuun käyttöön on osoitettava siten, että säiliöt täyttävät tietyn säiliömallin osalta vaadittujen testien vaatimukset, kun ne testataan tämän liitteen lisäyksessä A kuvatuin kyseeseen tulevin testimenetelmin.

Testitiedoista on myös selvittävä kunkin testisäiliön mitat, seinien paksuudet ja painot.

3.3.5   Palosuojaus

On täsmennettävä sellaisten paineenrajoituslaitteiden sijoittelu, jotka suojaavat säiliötä äkilliseltä murtumiselta tämän liitteen lisäyksessä A olevan A.1 kohdan mukaisen tulelle altistumisen yhteydessä. Testitiedoissa on osoitettava määritellyn palosuojajärjestelmän tehokkuus.

3.3.6   Säiliön kiinnittimet

Säiliön kiinnittimiä koskevat yksityiskohtaiset tiedot tai kiinnittämistä koskevat vaatimukset on annettava 4.11 kohdan mukaisesti.

3.3.7   Valmistusta koskevat tiedot

Kuvaus valmistusprosesseista ja tuotantotesteistä on annettava.

Seuraavien on oltava standardin ISO 1251-2 mukaisia:

| a) | Laatujärjestelmä |
| --- | --- |

a)

Laatujärjestelmä

| b) | Leikkaaminen |
| --- | --- |

b)

Leikkaaminen

| c) | Kylmämuovaus |
| --- | --- |

c)

Kylmämuovaus

| d) | Kuumamuovaus |
| --- | --- |

d)

Kuumamuovaus

| e) | Valmistustoleranssit |
| --- | --- |

e)

Valmistustoleranssit

| f) | Hitsaus |
| --- | --- |

f)

Hitsaus

| g) | Muut kuin hitsatut liitokset, |
| --- | --- |

g)

Muut kuin hitsatut liitokset,

3.3.8   Erittelylomake

Luettelo asiakirjoista, joissa annetaan 5.1 kohdassa vaaditut tiedot, on laadittava kutakin säiliömallia koskevaan erittelylomakkeeseen. Siinä on mainittava kunkin asiakirjan nimi, viitenumero, tarkistusnumerot sekä alkuperäisen version ja muutettujen versioiden antamispäivät. Laatijan on allekirjoitettava tai varustettava nimikirjaimillaan kaikki asiakirjat. Erittelylomake numeroidaan ja sen tarkistetut versiot numeroidaan tarvittaessa numerolla, jota voidaan käyttää säiliömallin tunnistamiseen, ja siinä on oltava suunnittelusta vastaavan insinöörin allekirjoitus. Erittelylomakkeeseen on varattava tila mallin rekisteröintiä osoittavalle leimalle.

3.3.9.1   Muut hakemusta tukevat tiedot

Tarvittaessa hakemuksen tueksi on annettava lisätietoja, jotka koskevat esimerkiksi käytettäviksi ehdotettujen materiaalien käyttöhistoriaa tai tietyn säiliömallin käyttöä muissa käyttöolosuhteissa.

3.4   Hyväksyntä ja todistus

3.4.1   Tarkastus ja testaus

Vaatimustenmukaisuuden arviointi on suoritettava tämän säännön 11 kohdan määräysten mukaisesti.

Viranomainen tarkastaa säiliöt 4.10 kohdan mukaisesti varmistaakseen, että ne ovat tämän säännön mukaisia.

3.4.2   Testitodistus

Jos 4.10 kohdan mukaisen prototyyppitestin tulokset ovat tyydyttäviä, toimivaltainen viranomainen antaa testitodistuksen. Tämän liitteen lisäyksessä D on esimerkki testitodistuksesta.

4.   VAATIMUKSET

4.1   Yleistä

Säiliöiden suunnittelussa on otettava huomioon kaikki asiaankuuluvat näkökohdat, jotka ovat välttämättömiä sen varmistamiseksi, että jokainen suunnitelman mukaisesti valmistettu säiliö on käyttötarkoitukseen soveltuva määritellyn käyttöiän ajan.

4.2   Suunnittelu

Tässä säännössä ei anneta suunnitteluohjeita, vaan edellytetään suunnittelun asianmukaisuutta, joka määritetään soveltuvin laskelmin ja osoitetaan siten, että säiliöt läpäisevät materiaaleja, suunnittelun kelpoisuutta ja tuotantoa koskevat tässä säännössä määritellyt testit.

4.3   Materiaalit

Käytettyjen materiaalien on sovelluttava 2 kohdassa määriteltyihin käyttöolosuhteisiin. Suunnitelman on oltava sellainen, etteivät yhteensopimattomat materiaalit joudu kosketuksiin. Materiaaleja koskevat suunnittelun kelpoisuustestit luetellaan taulukossa 6.1.

Polttoainesäiliön materiaalien ja sen lisävarusteiden on oltava yhteensopivia seuraavien kanssa:

| a) | LNG, |
| --- | --- |

a)

LNG,

| b) | muut ajoneuvoympäristössä esiintyvät aineet ja nesteet, kuten jäähdytysnesteet, jarrunesteet ja akkuhappo. |
| --- | --- |

b)

muut ajoneuvoympäristössä esiintyvät aineet ja nesteet, kuten jäähdytysnesteet, jarrunesteet ja akkuhappo.

Alhaisissa lämpötiloissa käytettävien materiaalien on mekaanisilta ominaisuuksiltaan oltava standardin EN 21028-1 mukaisia. Ei-metallisten materiaalien sopivuus alhaisiin lämpötiloihin on todennettava kokeellisesti ottaen huomioon käyttöolosuhteet.

Ulkovaippaan käytetyillä materiaaleilla on varmistettava eristysjärjestelmän eheys, ja niiden on koostuttava austeniittisesta ruostumattomasta teräksestä ja niiden venymän on nestemäisen typen lämpötilassa oltava vähintään 12 prosenttia.

Sisäastian osalta on varmistettava, että materiaalit kestävät kaikkea käytönaikaista väsymiskuormitusta.

Korroosiovaraa ei tarvitse lisätä sisäastiaan. Korroosiovaraa ei edellytetä lisättäväksi muihin pintoihin, jos ne on suojattu korroosiolta.

Hitsattujen astioiden hitsin ominaisuuksien on oltava vastaavat kuin ne, jotka on täsmennetty lähtöaineelle kaikissa lämpötiloissa, joihin materiaali voi joutua.

4.3.1   Koostumus

Kaikkien terästen kemiallinen koostumus on ilmoitettava, ja niistä on määriteltävä vähintään hiili-, mangaani-, pii-, nikkeli-, kromi- ja molybdeenipitoisuus sekä kaikki muut erikseen lisätyt seosaineet.

4.3.2   Vetolujuustesti

Sisäastian hitsatun teräksen vetolujuusominaisuudet on testattava standardien EN 895:1995 ja EN 6892-1:2009 mukaisesti.

4.3.3   Iskutesti

Sisäastian hitsatun teräksen iskuominaisuudet on testattava standardien EN 1251-2:2000 ja EN 10045-1:1990 mukaisesti.

4.3.4   Taivutustesti

Sisäastian hitsatun teräksen taivutusominaisuudet on testattava standardin EN 910:1996 mukaisesti.

4.3.5   Hitsin tarkastelu

Sisäastian radiograafinen tarkastus on tehtävä standardien EN 1251-2:2000 ja EN 1435:1997 mukaisesti.

4.4   Testipaine

Valmistuksessa on käytettävä seuraavaa sisäastian vähimmäistestipainetta:

Ptest = 1,3 (WP + 0,1) [MPa]

jossa:

WP ilmaistaan MPa:ina.

4.5   Jännitysanalyysi

Jännitysanalyysi on suoritettava mallin vähimmäisseinänpaksuuden perustelemiseksi. Jännitysanalyysi on suoritettava, jotta voidaan perustella sisäisten tukiosien malli, kun ne altistuvat tämän säännön 18.4.4 kohdassa kuvatuille kiihtyvyyksille. Jännitys ei saa olla suurempi kuin materiaalin enimmäisvetolujuuden vähimmäisarvo laskettuna lineaarisen jännitysmallin mukaisesti. Sisäisten tukiosien sallittua jännitystä ei välttämättä tarvitse laskea, jos voidaan osoittaa, että polttoainesäiliö kestää 18.4.4 kohdassa annetut kiihtyvyydet ilman rakenteellisia vaurioita sisäsäiliössä tai sen tuissa.

4.6   Tarkastus ja testaus

Valmistustarkastuksessa on määriteltävä ohjelmat ja menettelyt seuraavia vaiheita varten:

| a) | tarkastus, testit ja hyväksyntäperusteet valmistusvaiheessa ja |
| --- | --- |

a)

tarkastus, testit ja hyväksyntäperusteet valmistusvaiheessa ja

| b) | määräaikaistarkastukset, testit ja hyväksyntäperusteet käytön aikana. Säiliön ulkopuolen silmämääräisiä tarkastuksia on suoritettava tämän liitteen 2.1.3 kohdassa määritellyin väliajoin. Tämän liitteen lisäyksessä B on malli käsittelyä, käyttöä ja tarkastamista käsittelevistä valmistajan ohjeista. |
| --- | --- |

b)

määräaikaistarkastukset, testit ja hyväksyntäperusteet käytön aikana. Säiliön ulkopuolen silmämääräisiä tarkastuksia on suoritettava tämän liitteen 2.1.3 kohdassa määritellyin väliajoin. Tämän liitteen lisäyksessä B on malli käsittelyä, käyttöä ja tarkastamista käsittelevistä valmistajan ohjeista.

4.7   Palosuojaus

Kaikki säiliöt on suojattava tulelta paineenrajoituslaittein. Säiliö, sen materiaalit, paineenrajoituslaitteet ja mahdolliset lisäeristykset tai suojamateriaalit on suunniteltava siten, että ne kokonaisuutena tarjoavat riittävän suojan A.1 kohdassa (liitteen 3B lisäys A) määritellyn kokeen palo-olosuhteissa.

Paineenrajoituslaitteet on testattava A.1 kohdan (liitteen 3B lisäys A) mukaisesti.

4.8   (Varattu)

4.9   Säiliön kiinnittimet

Valmistajan on määriteltävä, miten säiliöt tuetaan ajoneuvoihin asentamisen yhteydessä. Valmistaja antaa myös asennusohjeet, suurin kiinnitysvoima ja vääntömomentti mukaan luettuina, jotta ei aiheuteta kohtuutonta jännitystä säiliöön tai vahingoiteta säiliön pintaa.

4.10   Suunnittelun kelpoisuuskokeet

Jotta eri säiliötyypit voidaan hyväksyä, niiden materiaali, malli, valmistus ja testit on osoitettava käyttötarkoitukseensa sopiviksi, mikä edellyttää, että ne ovat tämän liitteen taulukossa 6.1 lueteltujen kyseeseen tulevien materiaalin laatutestien vaatimusten mukaisia ja tämän liitteen taulukossa 6.2 lueteltujen säiliöiden laatutestien mukaisia, kun testit suoritetaan tämän liitteen lisäyksessä A kuvattujen asiaankuuluvien testimenettelyjen mukaisesti. Testattavat säiliöt valitaan ja testit suoritetaan toimivaltaisen viranomaisen valvonnan alaisena. Jos säiliöitä testataan enemmän kuin mitä tässä liitteessä vaaditaan, kaikista tuloksista on raportoitava.

4.11   Tuotantokokeet ja -testit

Kuvaus tuotantokokeista ja -testeistä on annettava.

Seuraavien on oltava standardin EN 1251-2 2000 mukaisia:

| a) | tarkastusvaiheet, |
| --- | --- |

a)

tarkastusvaiheet,

| b) | tuotannon valvonnan testisuunnitelmat, |
| --- | --- |

b)

tuotannon valvonnan testisuunnitelmat,

| c) | ainetta rikkomaton testaus; |
| --- | --- |

c)

ainetta rikkomaton testaus;

| d) | virheen korjaaminen, |
| --- | --- |

d)

virheen korjaaminen,

| e) | painetestaus. |
| --- | --- |

e)

painetestaus.

4.12   Testivaatimusten noudattamatta jättäminen

Jos testivaatimukset eivät täyty, suoritetaan uusi testi seuraavasti:

| a) | Jos on todisteita siitä, että testin suorittamisessa on tapahtunut erehdys tai mittausvirhe, suoritetaan uusi testi. Jos testin tulos on tyydyttävä, ensimmäistä testiä ei oteta huomioon. |
| --- | --- |

a)

Jos on todisteita siitä, että testin suorittamisessa on tapahtunut erehdys tai mittausvirhe, suoritetaan uusi testi. Jos testin tulos on tyydyttävä, ensimmäistä testiä ei oteta huomioon.

| b) | Jos testi on suoritettu tyydyttävällä tavalla, testin epäonnistumisen syy on selvitettävä. |
| --- | --- |

b)

Jos testi on suoritettu tyydyttävällä tavalla, testin epäonnistumisen syy on selvitettävä.

Jos vika todetaan ainetta rikkomattomien testien aikana, kaikki tunnistetut puutteelliset säiliöt hylätään tai korjataan hyväksytyllä menetelmällä. Säiliöitä, joita ei ole hylätty, pidetään sen jälkeen uutena eränä. Kaikkien asiaankuuluvien näyte- tai erätestien on todistettava uuden erän hyväksyttävyys, ja ne suoritetaan uudelleen. Jos yhden tai useamman testin tulokset ovat edes osittain epätyydyttäviä, kaikki erän säiliöt hylätään.

4.13   Mallin muutokset

Malliin tehtävällä muutoksella tarkoitetaan kaikkia rakennemateriaalien valintaan tai mittoihin liittyviä muutoksia, joiden ei voida katsoa kuuluvan normaalin valmistustoleranssin rajoihin.

Vähäiset mallin muutokset voidaan hyväksyä supistetun testiohjelman jälkeen. Taulukossa 6.4 mainitut mallin muutokset edellyttävät laadun testaamista esitetyllä tavalla.

Taulukko 6.1

Materiaalisuunnittelun kelpoisuuskokeet

| Sisäastian materiaali | Asiaa käsittelevä kohta tässä liitteessä |
| --- | --- |
| Vetolujuustesti | 4.3.2. |
| Iskutesti | 4.3.3. |
| Taivutustesti | 4.3.4. |
| Hitsin tarkastelu | 4.3.5. |

Sisäastian materiaali

Asiaa käsittelevä kohta tässä liitteessä

Vetolujuustesti

4.3.2.

Iskutesti

4.3.3.

Taivutustesti

4.3.4.

Hitsin tarkastelu

4.3.5.

Taulukko 6.2

Säiliön suunnittelun kelpoisuustestit

| | Testi ja viittaus liitteeseen |
| --- | --- |
| Tulikoe | Liitteen 3B lisäyksessä A oleva A.1 kohta |
| Pudotuskoe | Liitteen 3B lisäyksessä A oleva A.2 kohta |
| Pitoaikakoe | Liitteen 3B lisäyksessä A oleva A.3 kohta |

Testi ja viittaus liitteeseen

Tulikoe

Liitteen 3B lisäyksessä A oleva A.1 kohta

Pudotuskoe

Liitteen 3B lisäyksessä A oleva A.2 kohta

Pitoaikakoe

Liitteen 3B lisäyksessä A oleva A.3 kohta

Taulukko 6.3

Kriittiset tuotannontarkastuksen vaatimukset

Laadun tarkastus

Tuotannon valvonnan testisuunnitelmat

Ainetta rikkomaton testaus

Painetestaus

Taulukko 6.4

Mallin muutokset

| | Testityyppi |
| --- | --- |
| Mallin muutos | A.1 | Tuli |

Testityyppi

Mallin muutos

A.1

Tuli

| A.2 | Pudotus |
| --- | --- |

A.2

Pudotus

| A.3 | Pitoaika |
| --- | --- |

A.3

Pitoaika

Halkaisija > 20 prosenttia

X

X

X

Pituus > 50 prosenttia

X

X

X

Käyttöpaine > 20 prosenttia

X

X

X

Eristysmateriaali/menetelmä

X

X

4.14   Painetestaus

Jokaiselle säiliölle on tehtävä painekoe A.4 kohdan (liitteen 3B lisäys A) mukaisesti.

4.15   Säiliön suunnittelun kelpoisuustestit

4.15.1   Yleistä

Kelpoisuustestit tehdään valmiille säiliöille, jotka edustavat normaalia tuotantoa ja joihin on kiinnitetty tunnistusmerkit. Valinta, näyttö ja tulosten raportointi tehdään edellä olevan 4.11 kohdan mukaisesti.

4.15.2   Tulikoe

Testit on suoritettava A.1 kohdan (liitteen 3B lisäys A) mukaisesti ja niiden tulosten on oltava siinä asetettujen vaatimusten mukaisia.

5.   MERKINNÄT

5.1   Valmistajan on lisättävä jokaiseen säiliöön näkyvät, pysyvät merkinnät, joiden korkeus on vähintään 6 mm. Merkinnät on kiinnitettävä joko liimaamalla etiketit tai hitsaamalla tunnuslevyt säiliöihin. Liimautuvat etiketit ja niiden kiinnittäminen on tehtävä standardin ISO 7225 tai muun vastaavan standardin mukaisesti. Useamman etiketin tai tunnuslevyn käyttäminen on sallittua ja ne on sijoitettava niin, että asennustuet eivät peitä niitä. Jokaiseen tämän liitteen mukaiseen säiliöön on liitettävä seuraavat merkinnät:

| a) | Pakolliset tiedot:






  i) | ”VAIN LNG:TÄ”, |
| --- | --- | --- |

a)

Pakolliset tiedot:

i)

”VAIN LNG:TÄ”,

| ii) | valmistajan tunnus, |
| --- | --- |

ii)

valmistajan tunnus,

| iii) | säiliön tunnus (soveltuva osanumero ja jokaisen säiliön yksilöllinen sarjanumero), |
| --- | --- |

iii)

säiliön tunnus (soveltuva osanumero ja jokaisen säiliön yksilöllinen sarjanumero),

| iv) | käyttöpaine ja käyttölämpötila, |
| --- | --- |

iv)

käyttöpaine ja käyttölämpötila,

| v) | säännön numero sekä säiliön tyyppi ja todistuksen rekisteröintinumero, |
| --- | --- |

v)

säännön numero sekä säiliön tyyppi ja todistuksen rekisteröintinumero,

| vi) | paineenrajoituslaitteet ja/tai -venttiilit, jotka on hyväksytty käytettäviksi säiliön kanssa, tai keinot saada tietoa hyväksytyistä palonsuojajärjestelmistä, |
| --- | --- |

vi)

paineenrajoituslaitteet ja/tai -venttiilit, jotka on hyväksytty käytettäviksi säiliön kanssa, tai keinot saada tietoa hyväksytyistä palonsuojajärjestelmistä,

| vii) | käytettäessä etikettejä kaikissa säiliöissä on oltava yksilöllinen tunnusnumero, joka on leimattu näkyvään metallipintaan ja jonka avulla säiliö voidaan jäljittää, jos etiketti tuhoutuu. |
| --- | --- |

vii)

käytettäessä etikettejä kaikissa säiliöissä on oltava yksilöllinen tunnusnumero, joka on leimattu näkyvään metallipintaan ja jonka avulla säiliö voidaan jäljittää, jos etiketti tuhoutuu.

| b) | Vapaaehtoiset tiedot:
  Erillisillä merkinnöillä voidaan esittää seuraavat valinnaiset tiedot:






  i) | kaasun lämpötilan vaihteluväli, esim. – 195 °C– 65 °C, |
| --- | --- | --- |

b)

Vapaaehtoiset tiedot:

Erillisillä merkinnöillä voidaan esittää seuraavat valinnaiset tiedot:

i)

kaasun lämpötilan vaihteluväli, esim. – 195 °C– 65 °C,

| ii) | säiliön nimellinen vesitilavuus enintään kahden merkitsevän numeron tarkkuudella, esim. 120 litraa, |
| --- | --- |

ii)

säiliön nimellinen vesitilavuus enintään kahden merkitsevän numeron tarkkuudella, esim. 120 litraa,

| iii) | ensimmäisen painetestin ajankohta (kuukausi ja vuosi). |
| --- | --- |

iii)

ensimmäisen painetestin ajankohta (kuukausi ja vuosi).

Merkintöjen on oltava esitetyssä järjestyksessä, mutta niiden paikat voivat vaihdella etiketissä olevan tilan mukaan. Seuraavassa on hyväksyttävä esimerkki pakollisista tiedoista:

| VAIN LNG:TÄ
  Valmistaja/osanumero/sarjanumero
  1,6 MPa (16 baaria)/ – 160 °C
  ECE R 110 CNG-2 (rekisteröintinro...)
  ”Käytettävä ainoastaan valmistajan hyväksymiä paineenrajoituslaitteita” |
| --- |

VAIN LNG:TÄ

Valmistaja/osanumero/sarjanumero

1,6 MPa (16 baaria)/ – 160 °C

ECE R 110 CNG-2 (rekisteröintinro...)

”Käytettävä ainoastaan valmistajan hyväksymiä paineenrajoituslaitteita”

6.   LÄHETYKSEN VALMISTELU

Ennen kaasupullojen lähettämistä valmistajan tehtaalta jokainen säiliö on puhdistettava sisäpuolelta. Säiliöissä, joita ei suljeta välittömästi venttiilin liitoskappaleella, sekä mahdollisissa turvalaitteissa on oltava kaikissa suuaukoissa korkit, jotka estävät kosteuden pääsyn ja suojaavat kierteitä.

Valmistajan laatima käyttöä koskeva selvitys ja kaikki tarvittavat tiedot, joilla varmistetaan säiliön oikea käsittely, käyttö ja tarkastus käytön aikana, toimitetaan ostajalle. Selvityksen on oltava tämän liitteen lisäyksen D mukainen.

Lisäys A

TESTAUSMENETELMÄT

A.1   TULIKOE

A.1.1   Yleistä

Tulikokeilla on tarkoitus osoittaa, että valmiit säiliöt, joissa on suunnitelman mukainen palonsuojajärjestelmä (säiliön venttiili, paineenrajoitusventtiilit ja/tai sisäinen lämpöeristys), eivät murru testattaessa määritellyissä palo-olosuhteissa. Tulikokeessa on noudatettava äärimmäistä varovaisuutta siltä varalta, että säiliö murtuu.

A.1.2   Säiliön valmistelu

Sisäsäiliön on oltava samassa lämpötilassa kuin LNG. Tämän vaatimuksen katsotaan täyttyneen, jos polttoainesäiliössä on edellisten 24 tunnin ajan ollut sellainen määrä nestemäistä LNG:tä, joka vastaa vähintään puolta sisäsäiliön tilavuudesta.

Polttoainesäiliö on täytettävä LNG:llä siten, että massanmittausjärjestelmällä mitattu LNG:n määrä on 10 prosentin tarkkuudella sisäsäiliön sisällön sallittu enimmäisnettomäärä.

A.1.3   Tulenlähde

Tulenlähteen pituuden ja leveyden on ylitettävä polttoainesäiliön mitat 0,1 m:llä. Standardissa ISO 11439 on ohjeita soveltuvan tulikokeen toteuttamiseksi. Keskimääräisen lämpötilan on oltava yli 590 °C koko testin ajan.

Tulenlähteessä voidaan käyttää mitä tahansa polttoainetta edellyttäen, että se tarjoaa yhtenäisen kuumuuden, joka riittää ylläpitämään määritellyt testilämpötilat siihen saakka, kunnes säiliö on tyhjentynyt. Polttoainetta valittaessa on otettava huomioon ilman saastumiseen liittyvät näkökohdat. Tulen asettelu on kirjattava ylös niin yksityiskohtaisesti, että säiliöön kohdistettu kuumuuden taso voidaan toistaa. Tulenlähteen vioittuminen tai epäyhtenäisyys kokeen aikana mitätöi tuloksen.

A.1.4   Lämpötilan ja paineen mittaaminen

Kahdella tai useammalla termoelementillä mitatun keskimääräisen lämpötilan 10 mm polttoainesäiliön alapuolalla on oltava vähintään 590 °C.

Termoelementtien lämpötilat ja säiliön paine kirjataan ylös enintään 30 sekunnin välein kokeen aikana.

A.1.5   Yleiset testausvaatimukset

Polttoainesäiliön paineen on testin alussa oltava 0,1 MPa:n sisällä LNG:n saturaatiopaineesta sisäsäiliössä.

Ajan kuluminen siitä hetkestä, jona keskimääräinen lämpötila saavuttaa ensimmäisen kerran 590 °C, siihen hetkeen, jona ensisijaisen paineenrajoitusventtiili avautuu, on mitattava.

Kun paineenrajoitusventtiili avautuu, testiä jatketaan, kunnes paineenrajoitusventtiilin purkautuminen on päättynyt.

A.1.6   Hyväksyttävät tulokset

Polttoainesäiliön pitoajan, joka on ennen paineenrajoitusventtiilin avautumista kulunut aika, on oltava vähintään 5 minuuttia ulkoisen tulenlähteen vaikutuksessa.

Polttoainesäiliö ei saa murtua eikä paine saa sisäsäiliön sisällä ylittää sisäsäiliön sallittua virhealuetta. Toissijaisen paineenrajoitusventtiilin on rajoitettava sisäsäiliön sisällä oleva paine liitteessä 3B olevassa 4.4 kohdassa täsmennettyyn testipaineeseen.

A.2   PUDOTUSKOE

Jokaiselle polttoainesäiliöperheelle on tehtävä pudotuskoe säiliön eheyden varmistamiseksi. Pudotuskokeisiin on sisällytettävä polttoainesäiliölle tehtävä 9 m:n pudotuskoe säiliön kriittisimmälle alueelle (lukuun ottamatta säiliönpäätä) ja säiliön päähän kohdistettava 3 m:n pudotuskoe. Säiliön on sisällettävä täyttä painoa vastaavasti puoleen käyttöpaineeseen saturoitua nestemäistä typpeä. Tuotetta ei saa hävitä tunnin kuluessa pudotuskokeesta, lukuun ottamatta paineenrajoitusventtiilin toimintaa ja höyryä täyttöistukan ja toissijaisen takaiskuventtiilin välissä, jos pudotuskoe kohdistuu täyttöistukkaan. Tyhjiön katoaminen, astian, putkiston ja putkiston suojan painumat ja tukirakennejärjestelmän vahingoittuminen on hyväksyttävää.

Säiliölle on tehtävä pystysuuntainen pudotuskoe siten, että se putoaa kovalle, tasaiselle, joustamattomalle, sileälle ja vaakasuuntaiselle pinnalle jäljempänä määritellyille alueille. Tätä varten säiliö on nostettava määritetylle vähimmäiskorkeudelle maanpinnasta, kohtaan joka on suoraan vastapäätä iskualuetta ja siten, että painopiste on pystysuoraan alueen yläpuolella.

Polttoainepumppujen ja muiden säiliön liitososien on myös täytettävä säiliölle tehtävän pudotuskokeen vaatimukset, ja niiden on oltava liitettyinä testin aikana.

A.3   PITOAIKAKOE

Säiliö on täytettävä 10 prosentin sisälle LNG:n suurimmasta sallitusta nettomäärästä valmistajan täsmentämässä korkeimmassa pisteessä täyttölämpötilan/-paineen suunnittelualueella. Hydrostaattinen paine on kirjattava kerran minuutissa vähintään 120 tunnin ajan lämpötilassa 20 °C ± 5 °C. Hydrostaattisen paineen on oltava vakaa (10 kPa:n sisällä) tai kasvussa koko kokeen ajan. Säiliön ja sisällön yhteenlaskettu paino on mitattava ja sen vakaus on todennettava (1 prosentin sisällä) koko kokeen ajan. Minkään nesteen vapautuminen (kuplatiivis) kokeen aikana ei ole hyväksyttävää. Hyväksyttävä hydrostaattinen paine 120 tai useamman tunnin kuluttua on pienempi kuin säiliön ensisijaisen paineenrajoitusventtiilin nimellisasetus. Jos hydrostaattinen paine on 120 tunnin kuluttua on pienempi kuin säiliön ensisijaisen paineenrajoitusventtiilin nimellisasetus, testiä voidaan jatkaa, kunnes mainittu paine saavutetaan ja valmistajan korkein piste täyttölämpötilan/-paineen suunnittelualueella voidaan määritellä hydrostaattiseksi paineeksi, joka on kirjattu 120 tuntia ennen ensisijaisen paineenrajoitusventtiilin nimellisasetuksen saavuttamista. Valmistaja voi myös täsmentää 120:tä tuntia pidemmän pitoajan tai (120:tä tuntia pidemmän) pitoajan verrattuna suunniteltuun täyttölämpötilan/-paineen suhteeseen kirjatun hydrostaattisen paineen ajallisen historian pohjalta.

A.4   PAINETESTI

Sisäastioita tarkasteltava liitteessä 3B olevassa 4.4 kohdassa määritetyssä testipaineessa, jota pidetään yllä vähintään 20 sekuntia ilman vuodon, näkyvän vääntymisen tai muun vian ilmenemistä.

Lisäys B

RAPORTIN MUOTO

Huom. – Tämä lisäys ei ole pakollinen osa tätä liitettä.

Seuraavia lomakkeita olisi käytettävä:

| 1. | Astian kuvaus ja sarjanumero |
| --- | --- |

1.

Astian kuvaus ja sarjanumero

| 2. | Vaatimustenmukaisuustodistukset, esim. paineenrajoitusventtiilit, manuaaliset venttiilit, täyttöliittimet jne. |
| --- | --- |

2.

Vaatimustenmukaisuustodistukset, esim. paineenrajoitusventtiilit, manuaaliset venttiilit, täyttöliittimet jne.

| 3. | Radiograafiset testausselosteet – hitsisaumat |
| --- | --- |

3.

Radiograafiset testausselosteet – hitsisaumat

| 4. | Mekaaniset testausselosteet – liitosten vetokokeet, taivutuskokeet, iskukokeet |
| --- | --- |

4.

Mekaaniset testausselosteet – liitosten vetokokeet, taivutuskokeet, iskukokeet

| 5. | Materiaalien testausselosteet – kaikki teräksisen sisäastian komponentit |
| --- | --- |

5.

Materiaalien testausselosteet – kaikki teräksisen sisäastian komponentit

Lisäys C

SÄILIÖIDEN KÄSITTELYÄ, KÄYTTÖÄ JA TARKISTAMISTA KÄSITTELEVÄT SÄILIÖN VALMISTAJAN OHJEET

C.1   YLEISTÄ

Tämän lisäyksen tärkeimpänä tavoitteena on antaa ohjeita säiliön ostajalle, jälleenmyyjälle, asentajalle ja käyttäjälle säiliön turvallisesta käytöstä sen määritellyn käyttöiän aikana.

C.2   JAKELU

Valmistajan on kerrottava ostajalle, että ohjeet on toimitettava kaikille säiliöiden jälleenmyyntiin, käsittelyyn, asentamiseen ja käyttöön osallistuville osapuolille. Asiakirja voidaan jäljentää, jotta saadaan riittävästi jäljennöksiä tarkoitusta varten. Se on kuitenkin merkittävä niin, että siinä viitataan toimitettaviin säiliöihin.

C.3   VIITTAUKSET VOIMASSA OLEVAAN LAINSÄÄDÄNTÖÖN, STANDARDEIHIN JA SÄÄNTÖIHIN

Erityisiä ohjeita voidaan antaa viittaamalla kansalliseen tai yleisesti tunnustettuun lainsäädäntöön, standardeihin ja sääntöihin.

C.4   SÄILIÖIDEN KÄSITTELY

Käsittelymenettelyt on kuvattava sen varmistamiseksi, että säiliöt eivät vaurioidu tai pilaannu käyttökelvottomiksi käsittelyn aikana.

C.5   ASENNUS

Asennusohjeet annetaan sen varmistamiseksi, että säiliöt eivät vaurioidu käyttökelvottomiksi asennuksen ja normaalin käytön yhteydessä määritellyn käyttöiän aikana.

Jos valmistaja on täsmentänyt asentamistavan, ohjeissa on tarvittaessa mainittava yksityiskohtaisia tietoja, kuten asennussuunnitelma, joustavien tiivistemateriaalien käyttö, oikeat kiristysvääntömomentit ja sen välttäminen, että säiliö joutuu suoraan alttiiksi kemiallisille tai mekaanisille kosketuksille.

Jos valmistaja ei ole määritellyt asentamista, valmistajan on kiinnitettävä ostajan huomio mahdollisiin ajoneuvon asennusjärjestelmästä aiheutuviin pitkän aikavälin vaikutuksiin, joita ovat esimerkiksi ajoneuvon rungon liikkeet ja säiliön laajentuminen/supistuminen käyttöolosuhteiden mukaisessa paineessa ja lämpötilassa.

Tarvittaessa ostajan huomio kiinnitetään tarpeeseen asentaa laitteita, joiden ansiosta nesteet tai kiinteät aineet eivät voi yhteen kerääntyessään aiheuttaa säiliölle aineellisia vaurioita.

Oikea asennettava paineenrajoituslaite on määriteltävä.

C.6   SÄILIÖIDEN KÄYTTÖ

Valmistajan on kiinnitettävä ostajan huomio tässä säännössä määriteltyihin tarkoitettuihin käyttöolosuhteisiin, erityisesti säiliöiden sallittuihin enimmäispaineisiin.

C.7   TARKASTAMINEN KÄYTÖN AIKANA

Valmistajan on määriteltävä selvästi käyttäjän velvollisuus noudattaa säiliön tarkastamista koskevia vaatimuksia (esim. tarkastusten tiheys, valtuutettu henkilöstö). Näiden tietojen on oltava yhtäpitävät suunnittelun hyväksymistä koskevien vaatimusten kanssa.

Lisäys D

RAPORTIN MUOTO 1

Huom. – Tämä lisäys ei ole pakollinen osa tätä liitettä.

Seuraavia lomakkeita olisi käytettävä:

| 1. | Lomake 1: Valmistajan selostus ja vaatimustenmukaisuustodistus |
| --- | --- |

1.

Lomake 1: Valmistajan selostus ja vaatimustenmukaisuustodistus

| 2. | Valmistaja: ... |
| --- | --- |

2.

Valmistaja: ...

| 3. | Sijainti: ... |
| --- | --- |

3.

Sijainti: ...

| 4. | Lakisääteinen rekisteröintinumero: ... |
| --- | --- |

4.

Lakisääteinen rekisteröintinumero: ...

| 5. | Valmistajan tavaramerkki ja numero: ... |
| --- | --- |

5.

Valmistajan tavaramerkki ja numero: ...

| 6. | Sarjanumero: ... – ... (mukaan luettuina) ... |
| --- | --- |

6.

Sarjanumero: ... – ... (mukaan luettuina) ...

| 7. | Säiliön kuvaus ... |
| --- | --- |

7.

Säiliön kuvaus ...

| 8. | KOKO: Ulkohalkaisija: ... mm; Pituus: ... mm; |
| --- | --- |

8.

KOKO: Ulkohalkaisija: ... mm; Pituus: ... mm;

| 9. | Säiliön päähän leimatut tai tarrassa esitettävät merkit ovat:






  a) | ”Vain LNG:tä”, ... |
| --- | --- | --- |

9.

Säiliön päähän leimatut tai tarrassa esitettävät merkit ovat:

a)

”Vain LNG:tä”, ...

| b) | ”VIIMEINEN KÄYTTÖPÄIVÄ:” ... |
| --- | --- |

b)

”VIIMEINEN KÄYTTÖPÄIVÄ:” ...

| c) | ”Valmistajan tunnus:” ... |
| --- | --- |

c)

”Valmistajan tunnus:” ...

| d) | Sarja- ja osanumero: ... |
| --- | --- |

d)

Sarja- ja osanumero: ...

| e) | Käyttöpaine, MPa: ... |
| --- | --- |

e)

Käyttöpaine, MPa: ...

| f) | Sääntö nro: ... |
| --- | --- |

f)

Sääntö nro: ...

| g) | Palonsuojaustyyppi: ... |
| --- | --- |

g)

Palonsuojaustyyppi: ...

| h) | Ensimmäisen testin ajankohta (kuukausi ja vuosi): ... |
| --- | --- |

h)

Ensimmäisen testin ajankohta (kuukausi ja vuosi): ...

| i) | Tyhjän säiliön omamassa (kg): ... |
| --- | --- |

i)

Tyhjän säiliön omamassa (kg): ...

| j) | Valtuutetun elimen tai tarkastajien merkki: ... |
| --- | --- |

j)

Valtuutetun elimen tai tarkastajien merkki: ...

| k) | Vesitilavuus, l: ... |
| --- | --- |

k)

Vesitilavuus, l: ...

| l) | Testipaine, MPa: ... |
| --- | --- |

l)

Testipaine, MPa: ...

| m) | Erityisiä ohjeita: ... |
| --- | --- |

m)

Erityisiä ohjeita: ...

| 10. | Jokainen säiliö on valmistettu kaikkia säännön nro ... vaatimuksia noudattaen edellä esitetyn säiliön kuvauksen mukaisesti. Vaaditut raportit testituloksista ovat liitteenä. |
| --- | --- |

10.

Jokainen säiliö on valmistettu kaikkia säännön nro ... vaatimuksia noudattaen edellä esitetyn säiliön kuvauksen mukaisesti. Vaaditut raportit testituloksista ovat liitteenä.

| 11. | Todistan täten, että kaikki nämä testitulokset osoittautuivat kaikin tavoin tyydyttäviksi ja ovat edellä kuvattua tyyppiä koskevien vaatimusten mukaisia. |
| --- | --- |

11.

Todistan täten, että kaikki nämä testitulokset osoittautuivat kaikin tavoin tyydyttäviksi ja ovat edellä kuvattua tyyppiä koskevien vaatimusten mukaisia.

| 12. | Huomautukset: ... |
| --- | --- |

12.

Huomautukset: ...

| 13. | Toimivaltainen viranomainen: ... |
| --- | --- |

13.

Toimivaltainen viranomainen: ...

| 14. | Tarkastajan allekirjoitus: ... |
| --- | --- |

14.

Tarkastajan allekirjoitus: ...

| 15. | Valmistajan allekirjoitus: ... |
| --- | --- |

15.

Valmistajan allekirjoitus: ...

| 16. | Paikka, päiväys: ... |
| --- | --- |

16.

Paikka, päiväys: ...

---

LIITE 4A

CNG:n automaattiventtiilin, vastaventtiilin, paineenrajoitusventtiilin, (lämpötilan vaikutuksesta aktivoituvan) paineenrajoituslaitteen, ylivirtausventtiilin ja (paineen vaikutuksesta aktivoituvan) paineenrajoituslaitteen hyväksyntää koskevat vaatimukset

1.   TÄMÄN LIITTEEN TARKOITUKSENA ON MÄÄRITELLÄ VAATIMUKSET, JOTKA KOSKEVAT AUTOMAATTIVENTTIILIN, VASTAVENTTIILIN, PAINEENRAJOITUSVENTTIILIN, PAINEENRAJOITUSLAITTEEN JA VIRTAUSTA SÄÄTELEVÄN VENTTIILIN HYVÄKSYNTÄÄ.

2.   CNG-AUTOMAATTIVENTTIILI

2.1   CNG-automaattiventtiilin materiaalien, jotka ovat kosketuksissa paineistetun maakaasun kanssa venttiilin ollessa toiminnassa, on oltava testi-CNG:n kanssa yhteensopivia. Yhteensopivuuden varmistamiseen käytetään liitteessä 5D kuvattua menettelyä.

2.2   Toimintavaatimukset

2.2.1   CNG-automaattiventtiili on suunniteltava siten, että se kestää vuotamatta ja muotoaan muuttamatta paineen, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa).

2.2.2   CNG-automaattiventtiili on suunniteltava siten, että se on tiivis paineessa, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa) (ks. liite 5B).

2.2.3   CNG-automaattiventtiiliä käytetään valmistajan määrittelemässä normaalissa käyttöasennossa 20 000 käyttökertaa, minkä jälkeen käyttö lopetetaan. Automaattiventtiilin on pysyttävä tiiviinä paineessa, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa) (ks. liite 5B).

2.2.4   Jos automaattiventtiili sulkeutuu moottorin pakotettujen sammutusvaiheiden aikana, venttiilillä on edellä olevan 2.2.3 kohdan mukaisen testin aikana käytettävä seuraava lukumäärä toimintakertoja:

| a) | 200 000 jaksoa (merkintä ”H1”), jos moottori sammuu automaattisesti ajoneuvon pysähtyessä; |
| --- | --- |

a)

200 000 jaksoa (merkintä ”H1”), jos moottori sammuu automaattisesti ajoneuvon pysähtyessä;

| b) | 500 000 jaksoa (merkintä ”H2”) jos edellä olevan a kohdan lisäksi moottori sammuu automaattisesti myös silloin, kun ajoneuvoa ajetaan ainoastaan sähkömoottorilla; |
| --- | --- |

b)

500 000 jaksoa (merkintä ”H2”) jos edellä olevan a kohdan lisäksi moottori sammuu automaattisesti myös silloin, kun ajoneuvoa ajetaan ainoastaan sähkömoottorilla;

| c) | 1 000 000 jaksoa (merkintä ”H3”) jos edellä olevan a ja b kohdan lisäksi moottori sammuu automaattisesti myös silloin, kun kaasupoljin vapautetaan.
  Rajoittamatta edellä esitettyjä määräyksiä b kohdan mukaisen venttiilin katsotaan täyttävän myös a kohdan vaatimukset ja c kohdan mukaisen venttiilin katsotaan täyttävän a ja b kohdan vaatimukset. |
| --- | --- |

c)

1 000 000 jaksoa (merkintä ”H3”) jos edellä olevan a ja b kohdan lisäksi moottori sammuu automaattisesti myös silloin, kun kaasupoljin vapautetaan.

Rajoittamatta edellä esitettyjä määräyksiä b kohdan mukaisen venttiilin katsotaan täyttävän myös a kohdan vaatimukset ja c kohdan mukaisen venttiilin katsotaan täyttävän a ja b kohdan vaatimukset.

2.2.5   CNG-utomaattiventtiili on suunniteltava siten, että se toimii liitteessä 5O esitetyissä lämpötiloissa.

2.3   Mahdollinen sähköjärjestelmä on eristettävä automaattiventtiilin rungosta. Eristysresistanssin on oltava > 10 ΜΩ.

2.4   Sähkövirralla toimivan automaattiventtiilin on oltava ”suljetussa” asennossa, kun virta on katkaistu.

2.5   Automaattiventtiilin on läpäistävä tämän säännön 3 kohdassa olevan kuvan 1-1 mukaisesti määriteltyä osaluokkaa koskevat testimenettelyt.

3.   VASTAVENTTIILI

3.1   Vastaventtiilin materiaalien, jotka ovat kosketuksissa paineistetun maakaasun kanssa venttiilin ollessa toiminnassa, on oltava testi-CNG:n kanssa yhteensopivia. Yhteensopivuuden varmistamiseen käytetään liitteessä 5D kuvattua menettelyä.

3.2   Toimintavaatimukset

3.2.1   Vastaventtiili on suunniteltava siten, että se kestää vuotamatta ja muotoaan muuttamatta paineen, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa).

3.2.2   Vastaventtiili on suunniteltava siten, että se on (ulkoisesti) tiivis paineessa, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa) (ks. liite 5B).

3.2.3   Vastaventtiiliä käytetään valmistajan määrittelemässä normaalissa käyttöasennossa 20 000 kertaa, minkä jälkeen käyttö lopetetaan. Vastaventtiilin on pysyttävä (ulkoisesti) tiiviinä paineessa, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa) (ks. liite 5B).

3.2.4   Vastaventtiili on suunniteltava siten, että se toimii liitteessä 5O esitetyissä lämpötiloissa.

3.3   Vastaventtiilin on läpäistävä tämän säännön 3 kohdassa olevan kuvan 1-1 mukaisesti määriteltyä osaluokkaa koskevat testimenettelyt.

4.   PAINEENRAJOITUSVENTTIILI JA PAINEENRAJOITUSLAITE

4.1   Paineenrajoitusventtiilin ja paineenrajoituslaitteen materiaalien, jotka ovat kosketuksissa paineistetun maakaasun kanssa venttiilin tai laitteen ollessa toiminnassa, on oltava testi-CNG:n kanssa yhteensopivia. Yhteensopivuuden varmistamiseen käytetään liitteessä 5D kuvattua menettelyä.

4.2   Toimintavaatimukset

4.2.1   Luokan 0 paineenrajoitusventtiili ja paineenrajoituslaite on suunniteltava siten, että poistoaukon ollessa suljettuna se kestää painetta, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa).

4.2.2   Luokan 1 paineenrajoitusventtiili ja paineenrajoituslaite on suunniteltava siten, että poistoaukon ollessa suljettuna se on tiivis paineessa, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa) (ks. liite 5B).

4.2.3   Luokkien 1 ja 2 paineenrajoitusventtiili on suunniteltava siten, että poistoaukkojen ollessa suljettuna se on tiivis paineessa, joka on kaksinkertainen käyttöpaineeseen nähden.

4.2.4   Paineenrajoituslaite on suunniteltava siten, että varoke avautuu 110 °C ± 10 °C:n lämpötilassa.

4.2.5   Luokan 0 paineenrajoitusventtiili on suunniteltava siten, että se toimii – 40 °C–85 °C:n lämpötilassa.

4.3   Paineenrajoitusventtiilin ja paineenrajoituslaitteen on läpäistävä tämän säännön 3 kohdassa olevan kuvan 1-1 mukaisesti määriteltyä osaluokkaa koskevat testimenettelyt.

5.   YLIVIRTAUSVENTTIILI

5.1   Ylivirtausventtiilin materiaalien, jotka ovat kosketuksissa paineistetun maakaasun kanssa venttiilin ollessa toiminnassa, on oltava testimaakaasun kanssa yhteensopivia. Yhteensopivuuden varmistamiseen käytetään liitteessä 5D kuvattua menettelyä.

5.2   Toimintavaatimukset

5.2.1   Ylivirtausventtiili, joka ei kuulu kaasupulloon, on suunniteltava siten, että se kestää paineen, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa).

5.2.2   Ylivirtausventtiili on suunniteltava siten, että se on tiivis paineessa, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa).

5.2.3   Ylivirtausventtiili on suunniteltava siten, että se toimii liitteessä 5O esitetyissä lämpötiloissa.

5.3   Ylivirtausventtiili on asennettava säiliön sisään.

5.4   Ylivirtausventtiilissä on oltava kiertokanava paineiden tasaamista varten.

5.5   Ylivirtausventtiilin on sulkeuduttava, kun venttiilissä oleva paine-ero on 650 kPa.

5.6   Kun ylivirtausventtiili on suljetussa asennossa, varoputken kautta venttiilin läpi kulkeva virtaus ei saa ylittää normaalia arvoa, joka on 0,05 m3/minuutissa, paine-eron ollessa 10 000 kPa.

5.7   Laitteen on läpäistävä tämän säännön 3 kohdassa olevan kuvan 1-1 mukaisesti määriteltyä osaluokkaa koskevat testimenettelyt lukuun ottamatta ylipainetta, ulkoista vuotoa, kuumailmankestävyyttä sekä otsonivanhenemista käsitteleviä kokeita.

6.   KÄSIKÄYTTÖINEN VENTTIILI

6.1   Luokan 0 käsikäyttöinen venttiili on suunniteltava siten, että se kestää paineen, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine.

6.2   Luokan 0 käsikäyttöinen venttiililaite on suunniteltava siten, että se toimii – 40 °C–85 °C:n lämpötilassa.

6.3   Käsikäyttöistä venttiililaitetta koskevat vaatimukset

Yhdelle näytteelle tehdään väsymiskoe vaihtelemalla painetta nopeudella, joka on enintään 4 jaksoa minuutissa, seuraavasti: pidetään 20 °C:ssa, kun samalla vaihdellaan painetta 2 000 jakson ajan 2 MPa:sta 26 MPa:iin.

7.   PAINEENRAJOITUSLAITE (PAINEEN VAIKUTUKSESTA AKTIVOITUVA)

7.1   (Paineen vaikutuksesta aktivoituvan) paineenrajoituslaitteen materiaalien, jotka ovat kosketuksissa paineistetun maakaasun kanssa venttiilin ollessa toiminnassa, on oltava testi-CNG:n kanssa yhteensopivia. Yhteensopivuuden varmistamiseen käytetään liitteessä 5D kuvattua menettelyä.

7.2   Toimintavaatimukset

7.2.1   Luokan 0 paineenrajoituslaite (paineen vaikutuksesta aktivoituva) on suunniteltava siten, että se toimii liitteessä 5O esitetyissä lämpötiloissa.

7.2.2   Murtumispaineen on oltava 34 MPa ± 10 prosenttia ympäristön lämpötilassa ja korkeimmassa käyttölämpötilassa, kuten liitteessä 5O osoitetaan.

7.3   Laitteen on läpäistävä tämän säännön 3 kohdassa olevan kuvan 1-1 mukaisesti määriteltyä osaluokkaa koskevat testimenettelyt lukuun ottamatta ylipainetta, sisäistä vuotoa ja ulkoista vuotoa käsitteleviä kokeita.

7.4   Paineenrajoituslaitetta (paineen vaikutuksesta aktivoituva) koskevat vaatimukset

7.4.1   Jatkuva toiminta

7.4.1.1   Testausmenettely

Paineenrajoituslaitteelle (paineen vaikutuksesta aktivoituva) tehdään taulukon 3 mukainen testisykli vedellä, jonka paine on 10–100 prosenttia toimintapaineesta siten, että syklien enimmäisnopeus on 10 sykliä minuutissa ja lämpötila on 82 °C ± 2 °C tai 57 °C ± 2 °C.

Taulukko 3

Testilämpötilat ja -syklit

| Lämpötila (°C) | Syklit |
| --- | --- |
| 82 | 2 000 |
| 57 | 18 000 |

Lämpötila (°C)

Syklit

82

2 000

57

18 000

7.4.1.2   Vaatimukset

7.4.1.2.1   Testin päättyessä osa saa vuotaa enintään 15 cm3/t, kun siihen kohdistuu kaasun paine, joka on yhtä suuri kuin suurin käyttöpaine ympäröivässä lämpötilassa ja korkeimmassa käyttölämpötilassa, kuten liitteessä 5O osoitetaan.

7.4.1.2.2   Testin päättyessä paineenrajoituslaiteen (paineen vaikutuksesta aktivoituva) murtumispaineen on oltava 34 MPa ± 10 prosenttia ympäristön lämpötilassa ja korkeimmassa käyttölämpötilassa, kuten liitteessä 5O osoitetaan.

7.4.2   Korroosionkestävyystesti

7.4.2.1   Testausmenettely

Paineenrajoituslaitteelle (paineen vaikutuksesta aktivoituva) tehdään liitteessä 5E kuvattu testimenettely lukuun ottamatta vuototestiä.

7.4.2.2   Vaatimukset

7.4.2.2.1   Testin päättyessä osa saa vuotaa enintään 15 cm3/t, kun siihen kohdistuu kaasun paine, joka on yhtä suuri kuin suurin käyttöpaine ympäröivässä lämpötilassa ja korkeimmassa käyttölämpötilassa, kuten liitteessä 5O osoitetaan.

7.4.2.2.2   Testin päättyessä paineenrajoituslaiteen (paineen vaikutuksesta aktivoituva) murtumispaineen on oltava 34 MPa ± 10 prosenttia ympäristön lämpötilassa ja korkeimmassa käyttölämpötilassa, kuten liitteessä 5O osoitetaan.

---

LIITE 4B

TAIPUISIEN CNG-POLTTOAINEPUTKIEN TAI -LETKUJEN JA LNG-LETKUJEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET

0.   Tämän liitteen tarkoituksena on määritellä CNG:n tai LNG:n johtamiseen käytettävien taipuisien letkujen hyväksyntää koskevat vaatimukset.

Tämä liite kattaa kolme taipuisien CNG-letkujen tyyppiä: a, b ja c; sekä yhden LNG-letkutyypin: d

| a) | suurpaineletkut (luokka 0) |
| --- | --- |

a)

suurpaineletkut (luokka 0)

| b) | keskipaineletkut (luokka 1) |
| --- | --- |

b)

keskipaineletkut (luokka 1)

| c) | pienpaineletkut (luokka 2) |
| --- | --- |

c)

pienpaineletkut (luokka 2)

| d) | LNG-letkut (luokka 5) |
| --- | --- |

d)

LNG-letkut (luokka 5)

1.   SUURPAINELETKUT, LUOKKA 0

1.1   Yleiset vaatimukset

1.1.1   Letku on suunniteltava siten, että se kestää enimmäiskäyttöpaineen, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa).

1.1.2   Letku on suunniteltava siten, että se kestää liitteessä 5O esitetyt lämpötilat.

1.1.3   Sisähalkaisijan on oltava standardin ISO 1307 taulukon 1 mukainen.

1.2   Letkun rakenne

1.2.1   Letkussa on oltava sisältä sileä putki ja soveltuvasta synteettisestä materiaalista valmistettu pinnoite sekä yksi tai useampia vahvistevälikerroksia.

1.2.2   Vahvistevälikerrokset on suojattava korroosionestopinnoitteella.

Jos vahvistevälikerroksissa käytetään korroosionkestävää materiaalia (kuten ruostumatonta terästä), pinnoitetta ei tarvita.

1.2.3   Sisäkerroksen ja pinnoitteen on oltava sileitä eikä niissä saa olla huokosia, reikiä tai vieraita esineitä.

Viaksi ei katsota pinnoitteeseen tarkoituksella tehtyä reikää.

1.2.4   Pinnoitteeseen on tehtävä reikiä kuplien muodostumisen estämiseksi.

1.2.5   Jos pinnoite on rei'itetty ja välikerros on tehty materiaalista, joka ei ole korroosionkestävää, välikerros on suojattava korroosiolta.

1.3   Sisäkerrosta koskevat vaatimukset ja testit

1.3.1   Kumimateriaalin ja termoplastisten elastomeerien (TPE) vetolujuus ja venymä

1.3.1.1   Vetolujuus ja murtovenymä standardin ISO 37 mukaisesti. Vetolujuuden on oltava vähintään 20 MPa ja murtovenymän vähintään 250 prosenttia.

1.3.1.2   N-pentaaninkestävyys standardin ISO 1817 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | väliaine: n-pentaani |
| --- | --- |

a)

väliaine: n-pentaani

| b) | lämpötila 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi) |
| --- | --- |

b)

lämpötila 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi)

| c) | upotusaika: 72 tuntia. |
| --- | --- |

c)

upotusaika: 72 tuntia.

vaatimukset:

| a) | tilavuuden muutos enintään 20 prosenttia |
| --- | --- |

a)

tilavuuden muutos enintään 20 prosenttia

| b) | vetolujuuden muutos enintään 25 prosenttia |
| --- | --- |

b)

vetolujuuden muutos enintään 25 prosenttia

| c) | murtovenymän muutos enintään 30 prosenttia. |
| --- | --- |

c)

murtovenymän muutos enintään 30 prosenttia.

Massa saa ilmassa 40 °C:n lämpötilassa 48 tuntia kestäneen säilytyksen jälkeen vähentyä alkuperäiseen arvoon verrattuna enintään 5 prosenttia.

1.3.1.3   Vanhentamistestit standardin ISO 188 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | lämpötila 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C) |
| --- | --- |

a)

lämpötila 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C)

| b) | altistusaika: 24 ja 336 tuntia. |
| --- | --- |

b)

altistusaika: 24 ja 336 tuntia.

Vanhenemistestin jälkeen näytteitä on vakautettava 23 °C:n lämpötilassa ja 50 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään 21 vuorokautta ennen edellä kohdassa 1.3.1.1 kuvatun vetolujuustestin tekemistä.

vaatimukset:

| a) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 35 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen. |
| --- | --- |

a)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 35 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen.

| b) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 25 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään. |
| --- | --- |

b)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 25 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään.

1.3.2   Termoplastiselle materiaalille ominainen vetolujuus ja venymä

1.3.2.1   Vetolujuus ja murtovenymä standardin ISO 527-2 mukaisesti seuraavin edellytyksin:

| a) | näytetyyppi: tyyppi 1 BA. |
| --- | --- |

a)

näytetyyppi: tyyppi 1 BA.

| b) | vetonopeus: 20 mm/min. |
| --- | --- |

b)

vetonopeus: 20 mm/min.

Materiaalia on ennen testaamista vakautettava 23 °C:n lämpötilassa ja 50 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään 21 vuorokautta.

vaatimukset:

| a) | vetolujuus vähintään 20 MPa. |
| --- | --- |

a)

vetolujuus vähintään 20 MPa.

| b) | murtovenymä vähintään 100 prosenttia. |
| --- | --- |

b)

murtovenymä vähintään 100 prosenttia.

1.3.2.2   N-pentaaninkestävyys standardin ISO 1817 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | väliaine: n-pentaani |
| --- | --- |

a)

väliaine: n-pentaani

| b) | lämpötila 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi) |
| --- | --- |

b)

lämpötila 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi)

| c) | upotusaika: 72 tuntia. |
| --- | --- |

c)

upotusaika: 72 tuntia.

vaatimukset:

| a) | tilavuuden muutos enintään 2 prosenttia |
| --- | --- |

a)

tilavuuden muutos enintään 2 prosenttia

| b) | vetolujuuden muutos enintään 10 prosenttia |
| --- | --- |

b)

vetolujuuden muutos enintään 10 prosenttia

| c) | murtovenymän muutos enintään 10 prosenttia. |
| --- | --- |

c)

murtovenymän muutos enintään 10 prosenttia.

Massa saa ilmassa 40 °C:n lämpötilassa 48 tuntia kestäneen säilytyksen jälkeen vähentyä alkuperäiseen arvoon verrattuna enintään 5 prosenttia.

1.3.2.3   Vanhentamistestit standardin ISO 188 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | lämpötila 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C) |
| --- | --- |

a)

lämpötila 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C)

| b) | altistusaika: 24 ja 336 tuntia. |
| --- | --- |

b)

altistusaika: 24 ja 336 tuntia.

Vanhenemistestin jälkeen näytteitä on vakautettava 23 °C:n lämpötilassa ja 50 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään 21 vuorokautta ennen edellä kohdassa 1.3.2.1 kuvatun vetolujuustestin tekemistä.

vaatimukset:

| a) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 35 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen. |
| --- | --- |

a)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 35 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen.

| b) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 25 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään. |
| --- | --- |

b)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 25 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään.

1.4   Pinnoitetta koskevat vaatimukset ja testimenetelmät

1.4.1   Kumimateriaalin ja termoplastisten elastomeerien (TPE) vetolujuus ja venymä

1.4.1.1   Vetolujuus ja murtovenymä standardin ISO 37 mukaisesti. Vetolujuuden on oltava vähintään 10 MPa ja murtovenymän vähintään 250 prosenttia.

1.4.1.2   N-heksaaninkestävyys standardin ISO 1817 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | väliaine: n-heksaani |
| --- | --- |

a)

väliaine: n-heksaani

| b) | lämpötila 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi) |
| --- | --- |

b)

lämpötila 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi)

| c) | upotusaika: 72 tuntia. |
| --- | --- |

c)

upotusaika: 72 tuntia.

vaatimukset:

| a) | tilavuuden muutos enintään 30 prosenttia |
| --- | --- |

a)

tilavuuden muutos enintään 30 prosenttia

| b) | vetolujuuden muutos enintään 35 prosenttia |
| --- | --- |

b)

vetolujuuden muutos enintään 35 prosenttia

| c) | murtovenymän muutos enintään 35 prosenttia. |
| --- | --- |

c)

murtovenymän muutos enintään 35 prosenttia.

1.4.1.3   Vanhentamistestit standardin ISO 188 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | lämpötila 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C) |
| --- | --- |

a)

lämpötila 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C)

| b) | altistusaika: 24 ja 336 tuntia. |
| --- | --- |

b)

altistusaika: 24 ja 336 tuntia.

Vanhenemistestin jälkeen näytteitä on vakautettava 23 °C:n lämpötilassa ja 50 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään 21 vuorokautta ennen edellä kohdassa 1.4.1.1 kuvatun vetolujuustestin tekemistä.

vaatimukset:

| a) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 35 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen. |
| --- | --- |

a)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 35 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen.

| b) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 25 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään. |
| --- | --- |

b)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 25 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään.

1.4.2   Termoplastiselle materiaalille ominainen vetolujuus ja venymä

1.4.2.1   Vetolujuus ja murtovenymä standardin ISO 527-2 mukaisesti seuraavin edellytyksin:

| a) | näytetyyppi: tyyppi 1 BA. |
| --- | --- |

a)

näytetyyppi: tyyppi 1 BA.

| b) | vetonopeus: 20 mm/min. |
| --- | --- |

b)

vetonopeus: 20 mm/min.

Materiaalia on ennen testaamista vakautettava 23 °C:n lämpötilassa ja 50 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään 21 vuorokautta.

vaatimukset:

| a) | vetolujuus vähintään 20 MPa. |
| --- | --- |

a)

vetolujuus vähintään 20 MPa.

| b) | murtovenymä vähintään 100 prosenttia. |
| --- | --- |

b)

murtovenymä vähintään 100 prosenttia.

1.4.2.2   N-heksaaninkestävyys standardin ISO 1817 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | väliaine: n-heksaani |
| --- | --- |

a)

väliaine: n-heksaani

| b) | lämpötila 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi) |
| --- | --- |

b)

lämpötila 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi)

| c) | upotusaika: 72 tuntia. |
| --- | --- |

c)

upotusaika: 72 tuntia.

vaatimukset:

| a) | tilavuuden muutos enintään 2 prosenttia |
| --- | --- |

a)

tilavuuden muutos enintään 2 prosenttia

| b) | vetolujuuden muutos enintään 10 prosenttia |
| --- | --- |

b)

vetolujuuden muutos enintään 10 prosenttia

| c) | murtovenymän muutos enintään 10 prosenttia. |
| --- | --- |

c)

murtovenymän muutos enintään 10 prosenttia.

Massa saa ilmassa 40 °C:n lämpötilassa 48 tuntia kestäneen säilytyksen jälkeen vähentyä alkuperäiseen arvoon verrattuna enintään 5 prosenttia.

1.4.2.3   Vanhentamistestit standardin ISO 188 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | lämpötila 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C) |
| --- | --- |

a)

lämpötila 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C)

| b) | altistusaika: 24 ja 336 tuntia. |
| --- | --- |

b)

altistusaika: 24 ja 336 tuntia.

Vanhenemistestin jälkeen näytteitä on vakautettava 23 °C:n lämpötilassa ja 50 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään 21 vuorokautta ennen edellä kohdassa 1.4.2.1 kuvatun vetolujuustestin tekemistä.

vaatimukset:

| a) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 20 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen. |
| --- | --- |

a)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 20 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen.

| b) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 50 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään. |
| --- | --- |

b)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 50 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään.

1.4.3   Otsoninkestävyys

1.4.3.1   Testi on suoritettava standardin ISO 1431/1 mukaisesti.

1.4.3.2   Testikappaleita, joiden on oltava venytetty 20 prosentin venymään, on pidettävä 120 tuntia 40 °C:n lämpötilassa ilmassa, jonka otsonipitoisuus on 50 osaa/100 miljoonaa.

1.4.3.3   Testikappaleisiin ei saa tulla säröjä.

1.5   Liitoksetonta letkua koskevat vaatimukset

1.5.1   Kaasutiiviys (läpäisevyys)

1.5.1.1   Letku, jonka vapaa pituus on 1 m, on kiinnitettävä nestemäisellä propaanilla, jonka lämpötila on 23 °C ± 2 °C, täytettyyn säiliöön

1.5.1.2   Testi on suoritettava standardissa ISO 4080 kuvattua menettelyä noudattaen.

1.5.1.3   Vuoto letkun seinämän läpi saa olla enintään 95 cm3 letkumetriä kohden 24 tunnin aikana.

1.5.2   Kestävyys alhaisessa lämpötilassa

1.5.2.1   Testi on suoritettava standardissa ISO 4672-1978, menetelmä B, kuvattua menettelyä noudattaen.

| koelämpötila | : | – 40 °C ± 3 °C; tai
  tilanteen mukaan – 20 °C ± 3 °C. |
| --- | --- | --- |

koelämpötila

:

– 40 °C ± 3 °C; tai

tilanteen mukaan – 20 °C ± 3 °C.

1.5.2.3   Säröjä tai murtumia ei saa syntyä.

1.5.3   Taivutustesti

1.5.3.1   Noin 3,5 metrin pituisen tyhjän letkun on kestettävä seuraavassa kuvattu edestakaisista taivutuksista muodostuva koe murtumatta 3 000 kertaa. Testin jälkeen letkun on kestettävä jäljempänä 1.5.4.2 kohdassa mainittu testipaine. Testi on tehtävä sekä uudelle letkulle että kohdassa 1.4.2.3 kuvatun standardin ISO 188 mukaisen vanhentamisen jälkeen; ja tämän jälkeen standardin ISO 1817 mukaisesti, kuten edellä kohdassa 1.4.2.2 kuvataan.

1.5.3.2   Kuva 1 (esimerkki)

| Letkun sisähalkaisija
  (mm) | Taivutussäde (mm)
  (kuva 1) | Keskipisteiden välinen etäisyys (mm) (kuva 1) |
| --- | --- | --- |
| Pystysuunnassa
  b | Vaakasuunnassa
  a |
| enintään 13 | 102 | 241 | 102 |
| 13–16 | 153 | 356 | 153 |
| 16–20 | 178 | 419 | 178 |

Letkun sisähalkaisija

(mm)

Taivutussäde (mm)

(kuva 1)

Keskipisteiden välinen etäisyys (mm) (kuva 1)

Pystysuunnassa

b

Vaakasuunnassa

a

enintään 13

102

241

102

13–16

153

356

153

16–20

178

419

178

1.5.3.3   Testauslaite (kuvio 1) koostuu teräskehyksestä, jossa on kaksi puupyörää, joiden kehän leveys on noin 130 mm.

Pyörien kehissä on oltava letkua ohjaava uurre.

Uran pohjasta mitattujen pyörien säteiden on oltava edellä 1.5.3.2 kohdassa esitetyn mukaiset.

Molempien pyörien pitkittäissuuntaisten keskitasojen on oltava samassa tasossa vertikaalisesti, ja pyörien keskipisteiden välisen etäisyyden on oltava edellä olevan 1.5.3.2 kohdan mukainen.

Kummankin pyörän on voitava pyöriä vapaasti akselinsa ympäri.

Vetomekanismi vetää letkua pyörien yli nopeudella, joka on neljä täyttä kierrosta minuutissa.

1.5.3.4   Letku asetetaan pyörien päälle S-kirjaimen muotoon (ks. kuva 1).

Ylemmän pyörän päältä kulkevaan päähän kiinnitetään paino, joka saa letkun painumaan tiiviisti pyöriä vasten. Alemman pyörän päältä kulkeva osa kiinnitetään vetomekanismiin.

Mekanismi on säädettävä siten, että letku kulkee kokonaisuudessaan 1,2 metriä kumpaankin suuntaan.

1.5.4   Hydraulinen testipaine ja vähimmäismurtumispaineen määrittäminen

1.5.4.1   Testi on suoritettava standardissa ISO 1402 kuvattua menettelyä noudattaen.

1.5.4.2   Testipaine, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa), kohdistetaan letkuun 10 minuutin ajan, eikä vuotoja saa esiintyä.

1.5.4.3   Murtumispaineen on oltava vähintään 45 MPa.

1.6   Liitokset

1.6.1   Liitokset on tehtävä teräksestä tai messingistä ja pinnan on oltava korroosionkestävä.

1.6.2   Liitosten on oltava puristusliitoksia.

1.6.2.1   Kiristysmutterissa on oltava UNF-kierteitys.

1.6.2.2   Kiristysmutterin tiivistyskartion on oltava sellainen, että siinä on vertikaalinen 45°:n puolikulma.

1.6.2.3   Liitokset voidaan tehdä kiristysmutterilla tai pikaliittimellä.

1.6.2.4   On oltava mahdotonta irrottaa pikaliittimellä tehtyä liitosta ilman erityistoimenpiteitä tai siihen tarkoitettuja välineitä.

1.7   Letku ja liitokset

1.7.1   Liitosten rakenteen on oltava sellainen, ettei letkun pinnoitetta tarvitse irrottaa, ellei letkun vahviste ole korroosionkestävää materiaalia.

1.7.2   Letkukokoonpanolle on tehtävä standardin ISO 1436 mukainen syöksyjännitetesti.

1.7.2.1   Koe tehdään siten, että lämpötilaltaan 93 °C:n öljyä kierrätetään vähintään 26 MPa:n paineella.

1.7.2.2   Letkuun on kohdistettava 150 000 syöksyvirtaa.

1.7.2.3   Syöksyjännitekokeen jälkeen letkun on kestettävä edellä 1.5.4.2 kohdassa mainittu testipaine.

1.7.3   Kaasutiiviys

1.7.3.1   Yhdysletkun (letku ja liitokset) on kestettävä vuotamatta viiden minuutin ajan kaasun painetta, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa).

1.8   Merkinnät

1.8.1   Jokaisessa letkussa on oltava enintään 0,5 metrin etäisyydellä seuraavat selvästi luettavissa olevat ja pysyvät tunnistusmerkinnät, joissa on kirjaimia, numeroita tai tunnuksia.

1.8.1.1   Valmistajan kauppanimi tai tavaramerkki

1.8.1.2   Valmistusvuosi ja -kuukausi

1.8.1.3   Koko ja tyyppi

1.8.1.4   Tunnusmerkki ”CNG Luokka 0”

1.8.2   Jokaisessa liitoksessa on oltava kokoonpanon tehneen valmistajan tavaramerkki tai kauppanimi.

2.   KESKIPAINELETKUT, LUOKKA 1

2.1   Yleiset vaatimukset

2.1.1   Letku on suunniteltava siten, että se kestää 3 MPa:n suuruisen enimmäiskäyttöpaineen.

2.1.2   Letku on suunniteltava siten, että se kestää liitteessä 5O esitetyt lämpötilat.

2.1.3   Sisähalkaisijan on oltava standardin ISO 1307 taulukon 1 mukainen.

2.2   Letkun rakenne

2.2.1   Letkussa on oltava sisältä sileä putki ja soveltuvasta synteettisestä materiaalista valmistettu pinnoite sekä yksi tai useampia vahvistevälikerroksia.

2.2.2   Vahvistevälikerrokset on suojattava korroosionestopinnoitteella.

Jos vahvistevälikerroksessa (-kerroksissa) käytetään korroosionkestävää materiaalia (kuten ruostumatonta terästä), pinnoitetta ei tarvita.

2.2.3   Sisäkerroksen ja pinnoitteen on oltava sileitä eikä niissä saa olla huokosia, reikiä tai vieraita esineitä.

Viaksi ei katsota pinnoitteeseen tarkoituksella tehtyä reikää.

2.3   Sisäkerrosta koskevat vaatimukset ja testit

2.3.1   Kumimateriaalin ja termoplastisten elastomeerien (TPE) vetolujuus ja venymä

2.3.1.1   Vetolujuus ja murtovenymä standardin ISO 37 mukaisesti. Vetolujuuden on oltava vähintään 10 MPa ja murtovenymän vähintään 250 prosenttia.

2.3.1.2   N-pentaaninkestävyys standardin ISO 1817 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | väliaine: n-pentaani |
| --- | --- |

a)

väliaine: n-pentaani

| b) | lämpötila: 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi) |
| --- | --- |

b)

lämpötila: 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi)

| c) | upotusaika: 72 tuntia. |
| --- | --- |

c)

upotusaika: 72 tuntia.

vaatimukset:

| a) | tilavuuden muutos enintään 20 prosenttia |
| --- | --- |

a)

tilavuuden muutos enintään 20 prosenttia

| b) | vetolujuuden muutos enintään 25 prosenttia |
| --- | --- |

b)

vetolujuuden muutos enintään 25 prosenttia

| c) | murtovenymän muutos enintään 30 prosenttia. |
| --- | --- |

c)

murtovenymän muutos enintään 30 prosenttia.

Massa saa ilmassa 40 °C:n lämpötilassa 48 tuntia kestäneen säilytyksen jälkeen vähentyä alkuperäiseen arvoon verrattuna enintään 5 prosenttia.

2.3.1.3   Vanhentamistestit standardin ISO 188 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | lämpötila: 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C) |
| --- | --- |

a)

lämpötila: 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C)

| b) | altistusaika: 24 ja 336 tuntia. |
| --- | --- |

b)

altistusaika: 24 ja 336 tuntia.

Vanhenemistestin jälkeen näytteitä on vakautettava 23 °C:n lämpötilassa ja 50 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään 21 vuorokautta ennen edellä kohdassa 2.3.1.1 kuvatun vetolujuustestin tekemistä.

vaatimukset:

| a) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 35 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen. |
| --- | --- |

a)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 35 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen.

| b) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 25 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään. |
| --- | --- |

b)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 25 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään.

2.3.2   Termoplastiselle materiaalille ominainen vetolujuus ja venymä

2.3.2.1   Vetolujuus ja murtovenymä standardin ISO 527-2 mukaisesti seuraavin edellytyksin:

| a) | näytetyyppi: tyyppi 1 BA. |
| --- | --- |

a)

näytetyyppi: tyyppi 1 BA.

| b) | vetonopeus: 20 mm/min. |
| --- | --- |

b)

vetonopeus: 20 mm/min.

Materiaalia on ennen testaamista vakautettava 23 °C:n lämpötilassa ja 50 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään 21 vuorokautta.

vaatimukset:

| a) | vetolujuus vähintään 20 MPa. |
| --- | --- |

a)

vetolujuus vähintään 20 MPa.

| b) | murtovenymä vähintään 100 prosenttia. |
| --- | --- |

b)

murtovenymä vähintään 100 prosenttia.

2.3.2.2   N-pentaaninkestävyys standardin ISO 1817 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | väliaine: n-pentaani |
| --- | --- |

a)

väliaine: n-pentaani

| b) | lämpötila: 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi) |
| --- | --- |

b)

lämpötila: 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi)

| c) | upotusaika: 72 tuntia. |
| --- | --- |

c)

upotusaika: 72 tuntia.

vaatimukset:

| a) | tilavuuden muutos enintään 2 prosenttia |
| --- | --- |

a)

tilavuuden muutos enintään 2 prosenttia

| b) | vetolujuuden muutos enintään 10 prosenttia |
| --- | --- |

b)

vetolujuuden muutos enintään 10 prosenttia

| c) | murtovenymän muutos enintään 10 prosenttia. |
| --- | --- |

c)

murtovenymän muutos enintään 10 prosenttia.

Massa saa ilmassa 40 °C:n lämpötilassa 48 tuntia kestäneen säilytyksen jälkeen vähentyä alkuperäiseen arvoon verrattuna enintään 5 prosenttia.

2.3.2.3   Vanhentamistestit standardin ISO 188 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | lämpötila: 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C) |
| --- | --- |

a)

lämpötila: 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C)

| b) | altistusaika: 24 ja 336 tuntia. |
| --- | --- |

b)

altistusaika: 24 ja 336 tuntia.

Vanhenemistestin jälkeen näytteitä on vakautettava 23 °C:n lämpötilassa ja 50 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään 21 vuorokautta ennen edellä kohdassa 2.3.2.1 kuvatun vetolujuustestin tekemistä.

vaatimukset:

| a) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 35 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen. |
| --- | --- |

a)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 35 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen.

| b) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 25 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään. |
| --- | --- |

b)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 25 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään.

2.4   Pinnoitetta koskevat vaatimukset ja testimenetelmät

2.4.1   Kumimateriaalin ja termoplastisten elastomeerien (TPE) vetolujuus ja venymä

2.4.1.1   Vetolujuus ja murtovenymä standardin ISO 37 mukaisesti. Vetolujuuden on oltava vähintään 10 MPa ja murtovenymän vähintään 250 prosenttia.

2.4.1.2   N-heksaaninkestävyys standardin ISO 1817 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | väliaine: n-heksaani |
| --- | --- |

a)

väliaine: n-heksaani

| b) | lämpötila: 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi) |
| --- | --- |

b)

lämpötila: 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi)

| c) | upotusaika: 72 tuntia. |
| --- | --- |

c)

upotusaika: 72 tuntia.

vaatimukset:

| a) | tilavuuden muutos enintään 30 prosenttia |
| --- | --- |

a)

tilavuuden muutos enintään 30 prosenttia

| b) | vetolujuuden muutos enintään 35 prosenttia |
| --- | --- |

b)

vetolujuuden muutos enintään 35 prosenttia

| c) | murtovenymän muutos enintään 35 prosenttia. |
| --- | --- |

c)

murtovenymän muutos enintään 35 prosenttia.

2.4.1.3   Vanhentamistestit standardin ISO 188 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | lämpötila: 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C) |
| --- | --- |

a)

lämpötila: 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C)

| b) | altistusaika: 24 ja 336 tuntia. |
| --- | --- |

b)

altistusaika: 24 ja 336 tuntia.

Vanhenemistestin jälkeen näytteitä on vakautettava 23 °C:n lämpötilassa ja 50 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään 21 vuorokautta ennen edellä kohdassa 2.4.1.1 kuvatun vetolujuustestin tekemistä.

vaatimukset:

| a) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 35 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen. |
| --- | --- |

a)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 35 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen.

| b) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 25 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään. |
| --- | --- |

b)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 25 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään.

2.4.2   Termoplastiselle materiaalille ominainen vetolujuus ja venymä

2.4.2.1   Vetolujuus ja murtovenymä standardin ISO 527-2 mukaisesti seuraavin edellytyksin:

| a) | näytetyyppi: tyyppi 1 BA. |
| --- | --- |

a)

näytetyyppi: tyyppi 1 BA.

| b) | vetonopeus: 20 mm/min. |
| --- | --- |

b)

vetonopeus: 20 mm/min.

Materiaalia on ennen testaamista vakautettava 23 °C:n lämpötilassa ja 50 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään 21 vuorokautta.

vaatimukset:

| a) | vetolujuus vähintään 20 MPa. |
| --- | --- |

a)

vetolujuus vähintään 20 MPa.

| b) | murtovenymä vähintään 100 prosenttia. |
| --- | --- |

b)

murtovenymä vähintään 100 prosenttia.

2.4.2.2   N-heksaaninkestävyys standardin ISO 1817 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | väliaine: n-heksaani |
| --- | --- |

a)

väliaine: n-heksaani

| b) | lämpötila: 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi) |
| --- | --- |

b)

lämpötila: 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi)

| c) | upotusaika: 72 tuntia. |
| --- | --- |

c)

upotusaika: 72 tuntia.

vaatimukset:

| a) | tilavuuden muutos enintään 2 prosenttia |
| --- | --- |

a)

tilavuuden muutos enintään 2 prosenttia

| b) | vetolujuuden muutos enintään 10 prosenttia |
| --- | --- |

b)

vetolujuuden muutos enintään 10 prosenttia

| c) | murtovenymän muutos enintään 10 prosenttia. |
| --- | --- |

c)

murtovenymän muutos enintään 10 prosenttia.

Massa saa ilmassa 40 °C:n lämpötilassa 48 tuntia kestäneen säilytyksen jälkeen vähentyä alkuperäiseen arvoon verrattuna enintään 5 prosenttia.

2.4.2.3   Vanhentamistestit standardin ISO 188 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | lämpötila: 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C) |
| --- | --- |

a)

lämpötila: 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C)

| b) | altistusaika: 24 ja 336 tuntia. |
| --- | --- |

b)

altistusaika: 24 ja 336 tuntia.

Vanhenemistestin jälkeen näytteitä on vakautettava 23 °C:n lämpötilassa ja 50 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään 21 vuorokautta ennen edellä kohdassa 2.4.2.1 kuvatun vetolujuustestin tekemistä.

vaatimukset:

| a) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 20 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen. |
| --- | --- |

a)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 20 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen.

| b) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 50 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään. |
| --- | --- |

b)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 50 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään.

2.4.3   Otsoninkestävyys

2.4.3.1   Testi on suoritettava standardin ISO 1431/1 mukaisesti.

2.4.3.2   Testikappaleita, joiden on oltava venytettyjä 20 prosentin venymään, on pidettävä 120 tuntia 40 °C:n lämpötilassa ilmassa, jonka otsonipitoisuus on 50 osaa/100 miljoonaa.

2.4.3.3   Testikappaleisiin ei saa tulla säröjä.

2.5   Liitoksetonta letkua koskevat vaatimukset

2.5.1   Kaasutiiviys (läpäisevyys)

2.5.1.1   Letku, jonka vapaa pituus on 1 m, on kiinnitettävä nestemäisellä propaanilla, jonka lämpötila on 23 °C ± 2 °C, täytettyyn säiliöön

2.5.1.2   Testi on suoritettava standardissa ISO 4080 kuvattua menettelyä noudattaen.

2.5.1.3   Vuoto letkun seinämän läpi saa olla enintään 95 cm3 letkumetriä kohden 24 tunnin aikana.

2.5.2   Kestävyys alhaisessa lämpötilassa

2.5.2.1   Testi on suoritettava standardissa ISO 4672-1978, menetelmä B, kuvattua menettelyä noudattaen.

| Testilämpötila | : | – 40 °C ± 3 °C; tai
  tilanteen mukaan – 20 °C ± 3 °C. |
| --- | --- | --- |

Testilämpötila

:

– 40 °C ± 3 °C; tai

tilanteen mukaan – 20 °C ± 3 °C.

2.5.2.3   Säröjä tai murtumia ei saa syntyä.

2.5.3   Taivutustesti

2.5.3.1   Noin 3,5 metrin pituisen tyhjän letkun on kestettävä seuraavassa kuvattu edestakaisista taivutuksista muodostuva koe murtumatta 3 000 kertaa. Testin jälkeen letkun on kestettävä jäljempänä 2.5.4.2 kohdassa mainittu testipaine. Testi on tehtävä sekä uudelle letkulle että kohdassa 2.4.2.3 kuvatun standardin ISO 188 mukaisen vanhentamisen jälkeen; ja tämän jälkeen standardin ISO 1817 mukaisesti, kuten edellä kohdassa 2.4.2.2 kuvataan.

2.5.3.2   Kuva 2 (esimerkki)

| Letkun sisähalkaisija
  (mm) | Taivutussäde (mm)
  (kuva 2) | Keskipisteiden välinen etäisyys (mm) (kuva 2) |
| --- | --- | --- |
| Pystysuunnassa
  b | Vaakasuunnassa
  a |
| enintään 13 | 102 | 241 | 102 |
| 13–16 | 153 | 356 | 153 |
| 16–20 | 178 | 419 | 178 |

Letkun sisähalkaisija

(mm)

Taivutussäde (mm)

(kuva 2)

Keskipisteiden välinen etäisyys (mm) (kuva 2)

Pystysuunnassa

b

Vaakasuunnassa

a

enintään 13

102

241

102

13–16

153

356

153

16–20

178

419

178

2.5.3.3   Testauslaite (kuvio 2) koostuu teräskehyksestä, jossa on kaksi puupyörää, joiden kehän leveys on noin 130 mm.

Pyörien kehissä on oltava letkua ohjaava uurre.

Uran pohjasta mitattujen pyörien säteiden on oltava edellä 2.5.3.2 kohdassa esitetyn mukaiset.

Molempien pyörien pitkittäissuuntaisten keskitasojen on oltava samassa tasossa vertikaalisesti, ja pyörien keskipisteiden välisen etäisyyden on oltava edellä olevan 2.5.3.2 kohdan mukainen.

Kummankin pyörän on voitava pyöriä vapaasti akselinsa ympäri.

Vetomekanismi vetää letkua pyörien yli nopeudella, joka on neljä täyttä kierrosta minuutissa.

2.5.3.4   Letku asetetaan pyörien päälle S-kirjaimen muotoon (ks. kuva 2).

Ylemmän pyörän päältä kulkevaan päähän kiinnitetään paino, joka saa letkun painumaan tiiviisti pyöriä vasten. Alemman pyörän päältä kulkeva osa kiinnitetään vetomekanismiin.

Mekanismi on säädettävä siten, että letku kulkee kokonaisuudessaan 1,2 metriä kumpaankin suuntaan.

2.5.4   Hydraulinen testipaine

2.5.4.1   Testi on suoritettava standardissa ISO 1402 kuvattua menettelyä noudattaen.

2.5.4.2   Vuotoja ei saa esiintyä, kun käytetään 3 kPa:n testipainetta 10 minuutin ajan.

2.6   Liitokset

2.6.1   Jos letkuun on asennettu liitoksia, seuraavien edellytysten on täytyttävä:

2.6.2   Liitokset on tehtävä teräksestä tai messingistä ja pinnan on oltava korroosionkestävä.

2.6.3   Liitosten on oltava puristusliitoksia.

2.6.4   Liitokset voidaan tehdä kiristysmutterilla tai pikaliittimellä.

2.6.5   On oltava mahdotonta irrottaa pikaliittimellä tehtyä liitosta ilman erityistoimenpiteitä tai siihen tarkoitettuja välineitä.

2.7   Letku ja liitokset

2.7.1   Liitosten rakenteen on oltava sellainen, ettei letkun pinnoitetta tarvitse irrottaa, ellei letkun vahviste ole korroosionkestävää materiaalia.

2.7.2   Letkukokoonpanolle on tehtävä standardin ISO 1436 mukainen syöksyjännitetesti.

2.7.2.1   Koe tehdään siten, että lämpötilaltaan 93 °C:n öljyä kierrätetään paineella, joka on vähintään 1,5 kertaa enimmäiskäyttöpaine.

2.7.2.2   Letkuun on kohdistettava 150 000 syöksyvirtaa.

2.7.2.3   Syöksyjännitekokeen jälkeen letkun on kestettävä edellä 2.5.4.2 kohdassa mainittu testipaine.

2.7.3   Kaasutiiviys

2.7.3.1   Yhdysletkun (letku ja liitokset) on kestettävä vuotamatta viiden minuutin ajan 3 MPa:n suuruinen kaasun paine.

2.8   Merkinnät

2.8.1   Jokaisessa letkussa on oltava enintään 0,5 metrin etäisyydellä seuraavat selvästi luettavissa olevat ja pysyvät tunnistusmerkinnät, joissa on kirjaimia, numeroita tai tunnuksia.

2.8.1.1   Valmistajan kauppanimi tai tavaramerkki

2.8.1.2   Valmistusvuosi ja -kuukausi

2.8.1.3   Koko ja tyyppi

2.8.1.4   Tunnusmerkki ”CNG Luokka 1”

2.8.2   Jokaisessa liitoksessa on oltava kokoonpanon tehneen valmistajan tavaramerkki tai kauppanimi.

3.   PIENPAINELETKUT, LUOKKA 2

3.1   Yleiset vaatimukset

3.1.1   Letku on suunniteltava siten, että se kestää 450 kPa:n suuruisen enimmäiskäyttöpaineen.

3.1.2   Letku on suunniteltava siten, että se kestää liitteessä 5O esitetyt lämpötilat.

3.1.3   Sisähalkaisijan on oltava standardin ISO 1307 taulukon 1 mukainen.

3.2   (Ei käytössä)

3.3   Sisäkerrosta koskevat vaatimukset ja testit

3.3.1   Kumimateriaalin ja termoplastisten elastomeerien (TPE) vetolujuus ja venymä

3.3.1.1   Vetolujuus ja murtovenymä standardin ISO 37 mukaisesti.

Vetolujuuden on oltava vähintään 10 MPa ja murtovenymän vähintään 250 prosenttia.

3.3.1.2   N-pentaaninkestävyys standardin ISO 1817 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | väliaine: n-pentaani |
| --- | --- |

a)

väliaine: n-pentaani

| b) | lämpötila: 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi) |
| --- | --- |

b)

lämpötila: 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi)

| c) | upotusaika: 72 tuntia. |
| --- | --- |

c)

upotusaika: 72 tuntia.

vaatimukset:

| a) | tilavuuden muutos enintään 20 prosenttia |
| --- | --- |

a)

tilavuuden muutos enintään 20 prosenttia

| b) | vetolujuuden muutos enintään 25 prosenttia |
| --- | --- |

b)

vetolujuuden muutos enintään 25 prosenttia

| c) | murtovenymän muutos enintään 30 prosenttia. |
| --- | --- |

c)

murtovenymän muutos enintään 30 prosenttia.

Massa saa ilmassa 40 °C:n lämpötilassa 48 tuntia kestäneen säilytyksen jälkeen vähentyä alkuperäiseen arvoon verrattuna enintään 5 prosenttia.

3.3.1.3   Vanhentamistestit standardin ISO 188 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | lämpötila: 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C) |
| --- | --- |

a)

lämpötila: 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C)

| b) | altistusaika: 24 ja 336 tuntia. |
| --- | --- |

b)

altistusaika: 24 ja 336 tuntia.

Vanhenemistestin jälkeen näytteitä on vakautettava 23 °C:n lämpötilassa ja 50 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään 21 vuorokautta ennen edellä kohdassa 3.3.1.1 kuvatun vetolujuustestin tekemistä.

vaatimukset:

| a) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 35 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen. |
| --- | --- |

a)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 35 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen.

| b) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 25 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään. |
| --- | --- |

b)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 25 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään.

3.3.2   Termoplastiselle materiaalille ominainen vetolujuus ja venymä

3.3.2.1   Vetolujuus ja murtovenymä standardin ISO 527-2 mukaisesti seuraavin edellytyksin:

| a) | näytetyyppi: tyyppi 1 BA. |
| --- | --- |

a)

näytetyyppi: tyyppi 1 BA.

| b) | vetonopeus: 20 mm/min. |
| --- | --- |

b)

vetonopeus: 20 mm/min.

Materiaalia on ennen testaamista vakautettava 23 °C:n lämpötilassa ja 50 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään 21 vuorokautta.

vaatimukset:

| a) | vetolujuus vähintään 20 MPa. |
| --- | --- |

a)

vetolujuus vähintään 20 MPa.

| b) | murtovenymä vähintään 100 prosenttia. |
| --- | --- |

b)

murtovenymä vähintään 100 prosenttia.

3.3.2.2   N-pentaaninkestävyys standardin ISO 1817 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | väliaine: n-pentaani |
| --- | --- |

a)

väliaine: n-pentaani

| b) | lämpötila: 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi) |
| --- | --- |

b)

lämpötila: 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi)

| c) | upotusaika: 72 tuntia. |
| --- | --- |

c)

upotusaika: 72 tuntia.

vaatimukset:

| a) | tilavuuden muutos enintään 2 prosenttia |
| --- | --- |

a)

tilavuuden muutos enintään 2 prosenttia

| b) | vetolujuuden muutos enintään 10 prosenttia |
| --- | --- |

b)

vetolujuuden muutos enintään 10 prosenttia

| c) | murtovenymän muutos enintään 10 prosenttia. |
| --- | --- |

c)

murtovenymän muutos enintään 10 prosenttia.

Massa saa ilmassa 40 °C:n lämpötilassa 48 tuntia kestäneen säilytyksen jälkeen vähentyä alkuperäiseen arvoon verrattuna enintään 5 prosenttia.

3.3.2.3   Vanhentamistestit standardin ISO 188 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | lämpötila: 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C) |
| --- | --- |

a)

lämpötila: 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C)

| b) | altistusaika: 24 ja 336 tuntia. |
| --- | --- |

b)

altistusaika: 24 ja 336 tuntia.

Vanhenemistestin jälkeen näytteitä on vakautettava 23 °C:n lämpötilassa ja 50 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään 21 vuorokautta ennen edellä kohdassa 3.3.2.1 kuvatun vetolujuustestin tekemistä.

vaatimukset:

| a) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 35 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen. |
| --- | --- |

a)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 35 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen.

| b) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 25 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään. |
| --- | --- |

b)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 25 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään.

3.4   Pinnoitetta koskevat vaatimukset ja testimenetelmät

3.4.1   Kumimateriaalin ja termoplastisten elastomeerien (TPE) vetolujuus ja venymä

3.4.1.1   Vetolujuus ja murtovenymä standardin ISO 37 mukaisesti

Vetolujuuden on oltava vähintään 10 MPa ja murtovenymän vähintään 250 prosenttia.

3.4.1.2   N-heksaaninkestävyys standardin ISO 1817 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | väliaine: n-heksaani |
| --- | --- |

a)

väliaine: n-heksaani

| b) | lämpötila: 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi) |
| --- | --- |

b)

lämpötila: 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi)

| c) | upotusaika: 72 tuntia. |
| --- | --- |

c)

upotusaika: 72 tuntia.

vaatimukset:

| a) | tilavuuden muutos enintään 30 prosenttia |
| --- | --- |

a)

tilavuuden muutos enintään 30 prosenttia

| b) | vetolujuuden muutos enintään 35 prosenttia |
| --- | --- |

b)

vetolujuuden muutos enintään 35 prosenttia

| c) | murtovenymän muutos enintään 35 prosenttia. |
| --- | --- |

c)

murtovenymän muutos enintään 35 prosenttia.

3.4.1.3   Vanhentamistestit standardin ISO 188 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | lämpötila: 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C) |
| --- | --- |

a)

lämpötila: 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C)

| b) | altistusaika: 24 ja 336 tuntia. |
| --- | --- |

b)

altistusaika: 24 ja 336 tuntia.

Vanhenemistestin jälkeen näytteitä on vakautettava 23 °C:n lämpötilassa ja 50 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään 21 vuorokautta ennen edellä kohdassa 3.4.1.1 kuvatun vetolujuustestin tekemistä.

vaatimukset:

| a) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 35 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen. |
| --- | --- |

a)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 35 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen.

| b) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 25 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään. |
| --- | --- |

b)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 25 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään.

3.4.2   Termoplastiselle materiaalille ominainen vetolujuus ja venymä

3.4.2.1   Vetolujuus ja murtovenymä standardin ISO 527-2 mukaisesti seuraavin edellytyksin:

| a) | näytetyyppi: tyyppi 1 BA. |
| --- | --- |

a)

näytetyyppi: tyyppi 1 BA.

| b) | vetonopeus: 20 mm/min. |
| --- | --- |

b)

vetonopeus: 20 mm/min.

Materiaalia on ennen testaamista vakautettava 23 °C:n lämpötilassa ja 50 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään 21 vuorokautta.

vaatimukset:

| a) | vetolujuus vähintään 20 MPa. |
| --- | --- |

a)

vetolujuus vähintään 20 MPa.

| b) | murtovenymä vähintään 100 prosenttia. |
| --- | --- |

b)

murtovenymä vähintään 100 prosenttia.

3.4.2.2   N-heksaaninkestävyys standardin ISO 1817 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | väliaine: n-heksaani |
| --- | --- |

a)

väliaine: n-heksaani

| b) | lämpötila: 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi) |
| --- | --- |

b)

lämpötila: 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi)

| c) | upotusaika: 72 tuntia. |
| --- | --- |

c)

upotusaika: 72 tuntia.

vaatimukset:

| a) | tilavuuden muutos enintään 2 prosenttia |
| --- | --- |

a)

tilavuuden muutos enintään 2 prosenttia

| b) | vetolujuuden muutos enintään 10 prosenttia |
| --- | --- |

b)

vetolujuuden muutos enintään 10 prosenttia

| c) | murtovenymän muutos enintään 10 prosenttia. |
| --- | --- |

c)

murtovenymän muutos enintään 10 prosenttia.

Massa saa ilmassa 40 °C:n lämpötilassa 48 tuntia kestäneen säilytyksen jälkeen vähentyä alkuperäiseen arvoon verrattuna enintään 5 prosenttia.

3.4.2.3   Vanhentamistestit standardin ISO 188 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | lämpötila: 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C) |
| --- | --- |

a)

lämpötila: 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C)

| b) | altistusaika: 24 ja 336 tuntia. |
| --- | --- |

b)

altistusaika: 24 ja 336 tuntia.

Vanhenemistestin jälkeen näytteitä on vakautettava 23 °C:n lämpötilassa ja 50 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään 21 vuorokautta ennen edellä kohdassa 3.4.2.1 kuvatun vetolujuustestin tekemistä.

vaatimukset:

| a) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 20 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen. |
| --- | --- |

a)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 20 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen.

| b) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 50 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään. |
| --- | --- |

b)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 50 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään.

3.4.3   Otsoninkestävyys

3.4.3.1   Testi on suoritettava standardin ISO 1431/1 mukaisesti.

3.4.3.2   Testikappaleet, jotka on venytettävä 20 prosentin venymään, on altistettava 120 tunnin ajaksi 40-celsiusasteiselle ilmalle, jonka suhteellinen kosteus on 50 prosenttia ± 10 prosenttia ja otsonipitoisuus on 50 osaa sadasta miljoonasta.

3.4.3.3   Testikappaleisiin ei saa tulla säröjä.

3.5   Liitoksetonta letkua koskevat vaatimukset

3.5.1   Kaasutiiviys (läpäisevyys)

3.5.1.1   Letku, jonka vapaa pituus on 1 m, on kiinnitettävä nestemäisellä propaanilla, jonka lämpötila on 23 °C ± 2 °C, täytettyyn säiliöön.

3.5.1.2   Testi on suoritettava standardissa ISO 4080 kuvattua menettelyä noudattaen.

3.5.1.3   Vuoto letkun seinämän läpi saa olla enintään 95 cm3 letkumetriä kohden 24 tunnin aikana.

3.5.2   Kestävyys alhaisessa lämpötilassa

3.5.2.1   Testi on suoritettava standardissa ISO 4672, menetelmä B, kuvattua menettelyä noudattaen.

| Testilämpötila | : | – 40 °C ± 3 °C; tai
  tilanteen mukaan – 20 °C ± 3 °C. |
| --- | --- | --- |

Testilämpötila

:

– 40 °C ± 3 °C; tai

tilanteen mukaan – 20 °C ± 3 °C.

3.5.2.3   Säröjä tai murtumia ei saa syntyä.

3.5.3   Kestävyys korkeassa lämpötilassa

3.5.3.1   Letkun kappale, joka on paineistettu 459 kPa:han ja jonka pituus on vähintään 0,5 m, on pantava uuniin 120 °C ± 2 °C:n lämpötilaan 24 tunniksi. Testi on tehtävä sekä uudelle letkulle että kohdassa 3.4.2.3 kuvatun standardin ISO 188 mukaisen vanhentamisen jälkeen; ja tämän jälkeen standardin ISO 1817 mukaisesti, kuten edellä kohdassa 3.4.2.2 kuvataan.

3.5.3.2   Vuoto letkun seinämän läpi saa olla enintään 95 cm3 letkumetriä kohden 24 tunnin aikana.

3.5.3.3   Testin jälkeen letkun on kestettävä 50 kPa:n testipainetta 10 minuutin ajan. Vuoto letkun seinämän läpi saa olla enintään 95 cm3 letkumetriä kohden 24 tunnin aikana.

3.5.4   Taivutustesti

3.5.4.1   Noin 3,5 metrin pituisen tyhjän letkun on kestettävä seuraavassa kuvattu edestakaisista taivutuksista muodostuva koe murtumatta 3 000 kertaa.

3.5.4.2   Kuva 3 (esimerkki)

Testauslaite (kuvio 3) koostuu teräskehyksestä, jossa on kaksi puupyörää, joiden kehän leveys on noin 130 mm.

Pyörien kehissä on oltava letkua ohjaava uurre.

Uran pohjasta mitattujen pyörien säteiden on oltava 102 mm.

Molempien pyörien pitkittäissuuntaisten keskitasojen on oltava samassa vaakasuuntaisessa tasossa. Pyörien keskipisteiden välisen etäisyyden on oltava vertikaalisesti 241 mm ja horisontaalisesti 102 mm.

Kummankin pyörän on voitava pyöriä vapaasti akselinsa ympäri.

Vetomekanismi vetää letkua pyörien yli nopeudella, joka on neljä täyttä kierrosta minuutissa.

3.5.4.3   Letku asetetaan pyörien päälle S-kirjaimen muotoon (ks. kuva 3).

Ylemmän pyörän päältä kulkevaan päähän kiinnitetään paino, joka saa letkun painumaan tiiviisti pyöriä vasten. Alemman pyörän päältä kulkeva osa kiinnitetään vetomekanismiin.

Mekanismi on säädettävä siten, että letku kulkee kokonaisuudessaan 1,2 metriä kumpaankin suuntaan.

3.6   Merkinnät

3.6.1   Jokaisessa letkussa on oltava enintään 0,5 metrin etäisyydellä seuraavat selvästi luettavissa olevat ja pysyvät tunnistusmerkinnät, joissa on kirjaimia, numeroita tai tunnuksia.

3.6.1.1   Valmistajan kauppanimi tai tavaramerkki

3.6.1.2   Valmistusvuosi ja -kuukausi

3.6.1.3   Koko ja tyyppi

3.6.1.4   Tunnusmerkki ”CNG Luokka 2”

3.6.2   Jokaisessa liitoksessa on oltava kokoonpanon tehneen valmistajan tavaramerkki tai kauppanimi.

4.   LNG-LETKUT, LUOKKA 5

4.1   Yleiset vaatimukset

4.1.1   Letku on suunniteltava siten, että se kestää enimmäiskäyttöpaineen, joka on 1,5 kertaa valmistajan ilmoittama käyttöpaine (MPa).

4.1.2   Letku on suunniteltava siten, että se kestää liitteessä 5O luokalle 5 vahvistetut lämpötilat.

4.1.3   Sisähalkaisijan on oltava standardin ISO 1307 taulukon 1 mukainen.

4.2   Letkun rakenne

4.2.1   Letkun on kestettävä luokan 5 lämpötiloja.

4.2.2   Vahvistevälikerrokset on suojattava korroosionestopinnoitteella.

Jos vahvistevälikerroksissa käytetään korroosionkestävää materiaalia (kuten ruostumatonta terästä), pinnoitetta ei tarvita.

4.2.3   Sisäkerroksen ja pinnoitteen on oltava sileitä eikä niissä saa olla huokosia, reikiä tai vieraita esineitä.

Viaksi ei katsota pinnoitteeseen tarkoituksella tehtyä aukkoa.

4.2.4   Pinnoitteeseen on tehtävä reikiä kuplien muodostumisen estämiseksi.

4.2.5   Jos pinnoite on rei'itetty ja välikerros on tehty materiaalista, joka ei ole korroosionkestävää, välikerros on suojattava korroosiolta.

4.3   Sisäkerrosta koskevat vaatimukset ja testit

4.3.1   Termoplastisten elastomeerien (TPE) vetolujuus ja venymä

4.3.1.1   Vetolujuus ja murtovenymä standardin ISO 37 mukaisesti. Vetolujuuden on oltava vähintään 20 MPa ja murtovenymän vähintään 250 prosenttia.

4.3.1.2   N-pentaaninkestävyys standardin ISO 1817 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | väliaine: n-pentaani |
| --- | --- |

a)

väliaine: n-pentaani

| b) | lämpötila: 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi) |
| --- | --- |

b)

lämpötila: 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi)

| c) | upotusaika: 72 tuntia. |
| --- | --- |

c)

upotusaika: 72 tuntia.

vaatimukset:

| a) | tilavuuden muutos enintään 20 prosenttia |
| --- | --- |

a)

tilavuuden muutos enintään 20 prosenttia

| b) | vetolujuuden muutos enintään 25 prosenttia |
| --- | --- |

b)

vetolujuuden muutos enintään 25 prosenttia

| c) | murtovenymän muutos enintään 30 prosenttia. |
| --- | --- |

c)

murtovenymän muutos enintään 30 prosenttia.

Massa saa ilmassa 40 °C:n lämpötilassa 48 tuntia kestäneen säilytyksen jälkeen vähentyä alkuperäiseen arvoon verrattuna enintään 5 prosenttia.

4.3.1.3   Vanhentamistestit standardin ISO 188 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | lämpötila: 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C) |
| --- | --- |

a)

lämpötila: 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C)

| b) | altistusaika: 24 ja 336 tuntia. |
| --- | --- |

b)

altistusaika: 24 ja 336 tuntia.

Vanhenemistestin jälkeen näytteitä on vakautettava 23 °C:n lämpötilassa ja 50 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään 21 vuorokautta ennen tämän liitteen kohdassa 4.3.1.1 kuvatun vetolujuustestin tekemistä.

vaatimukset:

| a) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 35 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen. |
| --- | --- |

a)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 35 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen.

| b) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 25 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään. |
| --- | --- |

b)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 25 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään.

4.3.2   Termoplastiselle materiaalille ominainen vetolujuus ja venymä

4.3.2.1   Vetolujuus ja murtovenymä standardin ISO 527-2 mukaisesti seuraavin edellytyksin:

| a) | näytetyyppi: tyyppi 1 BA. |
| --- | --- |

a)

näytetyyppi: tyyppi 1 BA.

| b) | vetonopeus: 20 mm/min. |
| --- | --- |

b)

vetonopeus: 20 mm/min.

Materiaalia on ennen testaamista vakautettava 23 °C:n lämpötilassa ja 50 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään 21 vuorokautta.

vaatimukset:

| a) | vetolujuus vähintään 20 MPa |
| --- | --- |

a)

vetolujuus vähintään 20 MPa

| b) | murtovenymä vähintään 100 prosenttia. |
| --- | --- |

b)

murtovenymä vähintään 100 prosenttia.

4.3.2.2   N-pentaaninkestävyys standardin ISO 1817 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | väliaine: n-pentaani |
| --- | --- |

a)

väliaine: n-pentaani

| b) | lämpötila: 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi) |
| --- | --- |

b)

lämpötila: 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi)

| c) | upotusaika: 72 tuntia. |
| --- | --- |

c)

upotusaika: 72 tuntia.

vaatimukset:

| a) | tilavuuden muutos enintään 2 prosenttia |
| --- | --- |

a)

tilavuuden muutos enintään 2 prosenttia

| b) | vetolujuuden muutos enintään 10 prosenttia |
| --- | --- |

b)

vetolujuuden muutos enintään 10 prosenttia

| c) | murtovenymän muutos enintään 10 prosenttia. |
| --- | --- |

c)

murtovenymän muutos enintään 10 prosenttia.

Massa saa ilmassa 40 °C:n lämpötilassa 48 tuntia kestäneen säilytyksen jälkeen vähentyä alkuperäiseen arvoon verrattuna enintään 5 prosenttia.

4.3.2.3   Vanhentamistestit standardin ISO 188 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | lämpötila: 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C) |
| --- | --- |

a)

lämpötila: 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C)

| b) | altistusaika: 24 ja 336 tuntia. |
| --- | --- |

b)

altistusaika: 24 ja 336 tuntia.

Vanhenemistestin jälkeen näytteitä on vakautettava 23 °C:n lämpötilassa ja 50 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään 21 vuorokautta ennen tämän liitteen kohdassa 4.3.2.1 kuvatun vetolujuustestin tekemistä.

vaatimukset:

| a) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 35 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen. |
| --- | --- |

a)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 35 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen.

| b) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 25 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään. |
| --- | --- |

b)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 25 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään.

4.4   Pinnoitetta koskevat vaatimukset ja testimenetelmät

4.4.1   Termoplastisten elastomeerien (TPE) vetolujuus ja venymä

4.4.1.1   Vetolujuus ja murtovenymä standardin ISO 37 mukaisesti. Vetolujuuden on oltava vähintään 10 MPa ja murtovenymän vähintään 250 prosenttia.

4.4.1.2   N-heksaaninkestävyys standardin ISO 1817 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | väliaine: n-heksaani |
| --- | --- |

a)

väliaine: n-heksaani

| b) | lämpötila: 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi) |
| --- | --- |

b)

lämpötila: 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi)

| c) | upotusaika: 72 tuntia. |
| --- | --- |

c)

upotusaika: 72 tuntia.

vaatimukset:

| a) | tilavuuden muutos enintään 30 prosenttia |
| --- | --- |

a)

tilavuuden muutos enintään 30 prosenttia

| b) | vetolujuuden muutos enintään 35 prosenttia |
| --- | --- |

b)

vetolujuuden muutos enintään 35 prosenttia

| c) | murtovenymän muutos enintään 35 prosenttia. |
| --- | --- |

c)

murtovenymän muutos enintään 35 prosenttia.

4.4.1.3   Vanhentamistestit standardin ISO 188 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | lämpötila: 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C) |
| --- | --- |

a)

lämpötila: 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C)

| b) | altistusaika: 24 ja 336 tuntia. |
| --- | --- |

b)

altistusaika: 24 ja 336 tuntia.

Vanhenemistestin jälkeen näytteitä on vakautettava 23 °C:n lämpötilassa ja 50 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään 21 vuorokautta ennen tämän liitteen kohdassa 4.4.1.1 kuvatun vetolujuustestin tekemistä.

vaatimukset:

| a) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 35 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen. |
| --- | --- |

a)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 35 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen.

| b) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 25 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään. |
| --- | --- |

b)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 25 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään.

4.4.2   Termoplastiselle materiaalille ominainen vetolujuus ja venymä

4.4.2.1   Vetolujuus ja murtovenymä standardin ISO 527-2 mukaisesti seuraavin edellytyksin:

| a) | näytetyyppi: tyyppi 1 BA. |
| --- | --- |

a)

näytetyyppi: tyyppi 1 BA.

| b) | vetonopeus: 20 mm/min. |
| --- | --- |

b)

vetonopeus: 20 mm/min.

Materiaalia on ennen testaamista vakautettava 23 °C:n lämpötilassa ja 50 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään 21 vuorokautta.

vaatimukset:

| a) | vetolujuus vähintään 20 MPa. |
| --- | --- |

a)

vetolujuus vähintään 20 MPa.

| b) | murtovenymä vähintään 100 prosenttia. |
| --- | --- |

b)

murtovenymä vähintään 100 prosenttia.

4.4.2.2   N-heksaaninkestävyys standardin ISO 1817 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | väliaine: n-heksaani |
| --- | --- |

a)

väliaine: n-heksaani

| b) | lämpötila: 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi) |
| --- | --- |

b)

lämpötila: 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi)

| c) | upotusaika: 72 tuntia. |
| --- | --- |

c)

upotusaika: 72 tuntia.

vaatimukset:

| a) | tilavuuden muutos enintään 2 prosenttia |
| --- | --- |

a)

tilavuuden muutos enintään 2 prosenttia

| b) | vetolujuuden muutos enintään 10 prosenttia |
| --- | --- |

b)

vetolujuuden muutos enintään 10 prosenttia

| c) | murtovenymän muutos enintään 10 prosenttia. |
| --- | --- |

c)

murtovenymän muutos enintään 10 prosenttia.

Massa saa ilmassa 40 °C:n lämpötilassa 48 tuntia kestäneen säilytyksen jälkeen vähentyä alkuperäiseen arvoon verrattuna enintään 5 prosenttia.

4.4.2.3   Vanhentamistestit standardin ISO 188 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

| a) | lämpötila: 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C) |
| --- | --- |

a)

lämpötila: 115 °C (testilämpötila = enimmäiskäyttölämpötila – 10 °C)

| b) | altistusaika: 24 ja 336 tuntia. |
| --- | --- |

b)

altistusaika: 24 ja 336 tuntia.

Vanhenemistestin jälkeen näytteitä on vakautettava 23 °C:n lämpötilassa ja 50 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään 21 vuorokautta ennen tämän liitteen kohdassa 4.4.2.1 kuvatun vetolujuustestin tekemistä.

vaatimukset:

| a) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 20 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen. |
| --- | --- |

a)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen vetolujuuden enimmäismuutos 20 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin vetolujuuteen.

| b) | 336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 50 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään. |
| --- | --- |

b)

336 tunnin vanhenemistestin jälkeen murtovenymän enimmäismuutos 50 prosenttia verrattuna 24 tuntia vanhentuneen materiaalin murtovenymään.

4.4.3   Otsoninkestävyys

4.4.3.1   Testi on suoritettava standardin ISO 1431/1 mukaisesti.

4.4.3.2   Testikappaleita, joiden on oltava venytettyjä 20 prosentin venymään, on pidettävä 120 tuntia 40 °C:n lämpötilassa ilmassa, jonka otsonipitoisuus on 50 osaa/100 miljoonaa.

4.4.3.3   Testikappaleisiin ei saa tulla säröjä.

4.5   Liitoksetonta letkua koskevat vaatimukset

4.5.1   Kaasutiiviys (läpäisevyys)

4.5.1.1   Letku, jonka vapaa pituus on 1 m, on kiinnitettävä nestemäisellä propaanilla, jonka lämpötila on 23 °C ± 2 °C, täytettyyn säiliöön.

4.5.1.2   Testi on suoritettava standardissa ISO 4080 kuvattua menettelyä noudattaen.

4.5.1.3   Vuoto letkun seinämän läpi saa olla enintään 95 cm3 letkumetriä kohden 24 tunnin aikana.

4.5.2   Kestävyys alhaisessa lämpötilassa

4.5.2.1   Testi on suoritettava standardissa ISO 4672-1978, menetelmä B, kuvattua menettelyä noudattaen.

4.5.2.2   Testilämpötila: – 163 °C (vastaava lämpötila on liitteen 5O taulukossa)

4.5.2.3   Säröjä tai murtumia ei saa syntyä.

4.5.3   Taivutustesti

4.5.3.1   Testi on suoritettava standardissa ISO 15500-17:2012 kuvattua menettelyä noudattaen.

4.5.4   Hydraulinen testipaine ja vähimmäismurtumispaineen määrittäminen

4.5.4.1   Testi on suoritettava standardissa ISO 1402 kuvattua menettelyä noudattaen.

Testilämpötila: – 163 °C (vastaava lämpötila on liitteen 5O taulukossa)

4.5.4.2   Testipaine, joka on 1,5 kertaa valmistajan ilmoittama käyttöpaine (MPa), kohdistetaan letkuun 10 minuutin ajan, eikä vuotoja saa esiintyä.

4.5.4.3   Murtumispaineen on oltava vähintään 2,5 kertaa valmistajan ilmoittama käyttöpaine (MPa).

4.5.5   Veto

4.5.5.1   Testi on suoritettava standardissa ISO 15500-17:2012 kuvattua menettelyä noudattaen.

4.5.6   Sähkönjohtavuus

4.5.6.1   Testi on suoritettava standardissa ISO 15500-17:2012 kuvattua menettelyä noudattaen.

4.5.7   Tärinä

4.5.7.1   Testauslaitteiston toinen pää asennetaan kiinteään tukeen ja toinen pää värähtelijään varmistaen, että putki on taivutettu vähimmäistaivutussäteeseen eli 180°:een, mikä estää letkua taittumasta.

Tekstikappale paineistetaan kryogeenisellä fluidilla valmistajan ilmoittamaan käyttöpaineeseen.

Testilämpötila: – 163 °C (vastaava lämpötila on liitteen 5O taulukossa)

Osaa tärisytetään 30 minuutin ajan paineistettuna ja lähtöpuolelta tiiviisti suljettuna kunkin suorakulmaisen suunnan mukaisesti suurimmalla resonanssitaajuudella seuraavasti määriteltynä:

| a) | kiihtyvyydellä 1,5 g; |
| --- | --- |

a)

kiihtyvyydellä 1,5 g;

| b) | sinimuotoisella taajuusalueella 10–500 Hz; |
| --- | --- |

b)

sinimuotoisella taajuusalueella 10–500 Hz;

| c) | pyyhkäisyajalla 10 minuuttia. |
| --- | --- |

c)

pyyhkäisyajalla 10 minuuttia.

Jos resonanssitaajuutta ei löydy tältä alueelta, testi tehdään taajuudella 500 Hz.

Testin päätyttyä letkussa ei saa olla merkkejä väsymisestä, halkeamista tai vaurioista, ja se on testattava testipaineella, joka 1,5-kertainen valmistajan ilmoittama toimintapaine (MPa). Vuotoja ei saa esiintyä, kun tätä painetta käytetään 10 minuutin ajan.

4.6   Liitokset

4.6.1   Liitokset on tehtävä austeniittisesta ruostumattomasta teräksestä.

4.6.2   Liitosten on täyttävät jäljempänä olevan 4.7 kohdan vaatimukset.

4.7   Letku ja liitokset

4.7.1   Liitosten rakenteen on oltava sellainen, ettei letkun pinnoitetta tarvitse irrottaa, ellei letkun vahviste ole korroosionkestävää materiaalia.

4.7.2   Letkukokoonpanolle on tehtävä standardin ISO 1436 mukainen syöksyjännitetesti.

Testilämpötila: – 163 °C (vastaava lämpötila on liitteen 5O taulukossa)

4.7.2.1   Testi on tehtävä kryogeenisellä fluidilla liitteessä 5O luokkaa 5 varten mainitussa lämpötilassa ja vähimmäispaineessa, joka on valmistajan ilmoittama käyttöpaine.

4.7.2.2   Letkuun on kohdistettava 7 000 syöksyvirtaa.

4.7.2.3   Syöksyjännitekokeen jälkeen letkun on kestettävä edellä 4.5.4.2 kohdassa mainittu testipaine.

4.7.3   Kaasutiiviys

4.7.3.1   Yhdysletkun (letku ja liitokset) on kestettävä kryogeenisessä lämpötilassa vuotamatta viiden minuutin ajan kaasun painetta, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa).

Testilämpötila: – 163 °C (vastaava lämpötila on liitteen 5O taulukossa)

4.8   Merkinnät

4.8.1   Jokaisessa letkussa on oltava enintään 0,5 metrin etäisyydellä seuraavat selvästi luettavissa olevat ja pysyvät tunnistusmerkinnät, joissa on kirjaimia, numeroita tai tunnuksia.

4.8.1.1   Valmistajan kauppanimi tai tavaramerkki

4.8.1.2   Valmistusvuosi ja -kuukausi

4.8.1.3   Koko ja tyyppi

4.8.1.4   Tunnusmerkki ”LNG Luokka 5”

4.8.2   Jokaisessa liitoksessa on oltava kokoonpanon tehneen valmistajan tavaramerkki tai kauppanimi.

---

LIITE 4C

CNG-SUODATTIMEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET

1.   TÄMÄN LIITTEEN TARKOITUKSENA ON MÄÄRITELLÄ CNG-SUODATTIMEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET.

2.   KÄYTTÖOLOSUHTEET

2.1   CNG-suodatin on suunniteltava siten, että se toimii liitteessä 5O esitetyissä lämpötiloissa.

2.2   CNG-suodatin on luokiteltava enimmäiskäyttöpaineen mukaan (ks. tämän säännön 3 kohdan kuva 1-1).

| 2.2.1 | Luokka 0: CNG-suodatin on suunniteltava siten, että se kestää paineen, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa). |
| --- | --- |

2.2.1

Luokka 0: CNG-suodatin on suunniteltava siten, että se kestää paineen, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa).

| 2.2.2 | Luokka 1 ja 2: CNG-suodatin on suunniteltava siten, että se kestää paineen, joka on kaksinkertainen käyttöpaine. |
| --- | --- |

2.2.2

Luokka 1 ja 2: CNG-suodatin on suunniteltava siten, että se kestää paineen, joka on kaksinkertainen käyttöpaine.

| 2.2.3 | Luokka 3: CNG-suodatin on suunniteltava siten, että se kestää paineen, joka on kaksi kertaa sen paineenrajoitusventtiilin purkautumispaine, jonka yhteyteen se on sijoitettu. |
| --- | --- |

2.2.3

Luokka 3: CNG-suodatin on suunniteltava siten, että se kestää paineen, joka on kaksi kertaa sen paineenrajoitusventtiilin purkautumispaine, jonka yhteyteen se on sijoitettu.

2.3   Sellaisten CNG-suodattimessa käytettävien materiaalien, jotka joutuvat käytössä paineistetun maakaasun kanssa kosketuksiin, on oltava yhteensopivia kyseisen kaasun kanssa (ks. liite 5D).

2.4   Osan on läpäistävä tämän säännön 3 kohdassa olevan kuvan 1-1 mukaisesti määriteltyä osaluokkaa koskevat testimenettelyt.

---

LIITE 4D

CNG-PAINEENSÄÄTIMEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET

1.   TÄMÄN LIITTEEN TARKOITUKSENA ON MÄÄRITELLÄ PAINEENSÄÄTIMEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET.

2.   CNG-PAINEENSÄÄDIN

2.1   Sellaisten paineensäätimen materiaalien, jotka ovat kosketuksissa paineistetun maakaasun kanssa käytön aikana, on oltava testimaakaasun kanssa yhteensopivia. Yhteensopivuuden varmistamiseen käytetään liitteessä 5D kuvattua menettelyä.

2.2   Sellaisten paineensäätimen materiaalien, jotka ovat kosketuksissa säätimen lämmönvaihtoaineen kanssa paineensäätimen ollessa toiminnassa, on oltava yhteensopivia kyseisen fluidin kanssa.

2.3   Osan on noudatettava säädettyjä testimenettelyjä luokassa 0 suurpaineelle alttiiden osien osalta ja luokissa 1, 2, 3 ja 4 keski- ja pienpaineelle alttiiden osien osalta.

2.4   CNG-paineensäätimen kestävyystesti (jatkuva käyttö):

Paineensäätimen on kestettävä vikaantumatta 50 000 sykliä, kun testaus tapahtuu seuraavan menettelyn mukaisesti: Kun paineen säätämisen vaiheet ovat erillisiä, käyttöpaineeksi katsotaan a–f alakohdissa tulopuolen toimintapaine.

| a) | Säädintä käytetään 95 prosenttia syklien kokonaismäärästä huoneenlämmössä ja käyttöpaineessa. Kukin sykli koostuu virtauksesta, kunnes tasainen ulosvirtauspaine on saavutettu, minkä jälkeen kaasun virtaus katkaistaan 1 s kuluessa osan jälkeen sijaitsevalla venttiilillä, kunnes vakaa lukituspaine on saavutettu osan jälkeen. Ulosvirtauspaine on vakaa, kun paine on asetuspaine ± 15 prosenttia vähintään 5 s ajan. |
| --- | --- |

a)

Säädintä käytetään 95 prosenttia syklien kokonaismäärästä huoneenlämmössä ja käyttöpaineessa. Kukin sykli koostuu virtauksesta, kunnes tasainen ulosvirtauspaine on saavutettu, minkä jälkeen kaasun virtaus katkaistaan 1 s kuluessa osan jälkeen sijaitsevalla venttiilillä, kunnes vakaa lukituspaine on saavutettu osan jälkeen. Ulosvirtauspaine on vakaa, kun paine on asetuspaine ± 15 prosenttia vähintään 5 s ajan.

| b) | Tehdään säätimen tulopaineelle testisyklejä 1 prosentti syklien kokonaismäärästä huoneenlämmössä 100–50 prosentilla käyttöpaineesta. Kunkin syklin kesto on vähintään 10 s. |
| --- | --- |

b)

Tehdään säätimen tulopaineelle testisyklejä 1 prosentti syklien kokonaismäärästä huoneenlämmössä 100–50 prosentilla käyttöpaineesta. Kunkin syklin kesto on vähintään 10 s.

| c) | Toistetaan a kohdan syklit 120 °C:n lämpötilassa ja käyttöpaineessa siten, että syklien määrä on 1 prosentti syklien kokonaismäärästä. |
| --- | --- |

c)

Toistetaan a kohdan syklit 120 °C:n lämpötilassa ja käyttöpaineessa siten, että syklien määrä on 1 prosentti syklien kokonaismäärästä.

| d) | Toistetaan b kohdan syklit 120 °C:n lämpötilassa ja käyttöpaineessa siten, että syklien määrä on 1 prosentti syklien kokonaismäärästä. |
| --- | --- |

d)

Toistetaan b kohdan syklit 120 °C:n lämpötilassa ja käyttöpaineessa siten, että syklien määrä on 1 prosentti syklien kokonaismäärästä.

| e) | Toistetaan a kohdan syklit soveltuvasti – 40 °C:n tai – 20 °C:n lämpötilassa ja paineessa, joka on 50 prosenttia käyttöpaineesta, siten, että syklien määrä on 1 prosentti syklien kokonaismäärästä. |
| --- | --- |

e)

Toistetaan a kohdan syklit soveltuvasti – 40 °C:n tai – 20 °C:n lämpötilassa ja paineessa, joka on 50 prosenttia käyttöpaineesta, siten, että syklien määrä on 1 prosentti syklien kokonaismäärästä.

| f) | Toistetaan b kohdan syklit soveltuvasti – 40 °C:n tai – 20 °C:n lämpötilassa ja paineessa, joka on 50 prosenttia käyttöpaineesta, siten, että syklien määrä on 1 prosentti syklien kokonaismäärästä. |
| --- | --- |

f)

Toistetaan b kohdan syklit soveltuvasti – 40 °C:n tai – 20 °C:n lämpötilassa ja paineessa, joka on 50 prosenttia käyttöpaineesta, siten, että syklien määrä on 1 prosentti syklien kokonaismäärästä.

| g) | Kaikkien a, b, c, e, e ja f kohdissa kuvattujen testien päätyttyä säätimen on oltava vuototiivis (ks. liite 5B) soveltuvasti – 40 °C tai – 20 °C:n lämpötilassa sekä huoneenlämmössä ja + 120 ·C:n lämpötilassa. |
| --- | --- |

g)

Kaikkien a, b, c, e, e ja f kohdissa kuvattujen testien päätyttyä säätimen on oltava vuototiivis (ks. liite 5B) soveltuvasti – 40 °C tai – 20 °C:n lämpötilassa sekä huoneenlämmössä ja + 120 ·C:n lämpötilassa.

3.   LUOKITTELU JA TESTIPAINEET

3.1   Se paineensäätimen osa, joka on kosketuksissa säiliön paineeseen, kuuluu luokkaan 0.

3.1.1   Luokkaan kuuluvan 0 paineensäätimen osan on oltava tiivis (ks. liite 5B) paineessa, joka on enimmillään 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa), kun kyseisen osan poistoaukko (-aukot) on suljettu.

3.1.2   Luokkaan kuuluvan 0 paineensäätimen osan on kestettävä paine, joka on enimmillään 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa).

3.1.3   CNG-paineensäätimen luokkaan 1 ja luokkaan 2 kuuluvien osan on oltava tiivis (ks. liite 5B) paineessa, joka on enimmillään kaksi kertaa käyttöpaine.

3.1.4   CNG-paineensäätimen luokan 1 ja luokan 2 osan on kestettävä paine, joka on enimmillään kaksi kertaa käyttöpaine (MPa).

3.1.5   CNG-paineensäätimen luokkaan 3 kuuluvan osan on kestettävä paine, joka on enimmillään kaksi kertaa sen paineenrajoitusventtiilin purkautumispaine, jonka yhteyteen se on asennettu.

3.2   Paineensäädin on suunniteltava siten, että se toimii liitteessä 5O esitetyissä lämpötiloissa.

---

LIITE 4E

CNG-PAINE- JA LÄMPÖTILA-ANTURIEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET

1.   TÄMÄN LIITTEEN TARKOITUKSENA ON MÄÄRITELLÄ CNG-PAINE- JA LÄMPÖTILA-ANTURIEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET.

2.   CNG-PAINE- JA LÄMPÖTILA-ANTURIT

2.1   Paine- ja lämpötila-anturien materiaalien, jotka ovat kosketuksissa paineistetun maakaasun kanssa niiden ollessa toiminnassa, on oltava testi-CNG:n kanssa yhteensopivia. Yhteensopivuuden varmistamiseen käytetään liitteessä 5D kuvattua menettelyä.

2.2   CNG-paine- ja lämpötila-anturit luokitellaan luokkiin tämän säännön 3 kohdan kaavion 1-1 mukaisesti.

3.   LUOKITTELU JA TESTIPAINEET

3.1   Se CNG-paine- ja lämpötila-anturin osa, joka on kosketuksissa säiliön paineeseen, kuuluu luokkaan 0.

3.1.1   CNG-paine- ja lämpötila-anturin luokkaan 0 kuuluvan osan on oltava tiivis paineessa, joka on enimmillään 1,5 kertaa käyttöpaine MPa (ks. liite 5B).

3.1.2   CNG-paine- ja lämpötila-anturien luokkaan 0 kuuluvan osan on kestettävä paine, joka on enimmillään 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa).

3.1.3   CNG-paine- ja lämpötila-anturin luokkaan 1 ja luokkaan 2 kuuluvan osan on oltava tiivis paineessa, joka on enimmillään kaksi kertaa käyttöpaine (ks. liite 5B).

3.1.4   CNG-paine- ja lämpötila-anturin luokkaan 1 ja luokkaan 2 kuuluvan osan on kestettävä paine, joka on enimmillään kaksi kertaa käyttöpaine (MPa).

3.1.5   CNG-paine- ja lämpötila-anturien luokkaan 3 kuuluvan osan on kestettävä paine, joka on enimmillään kaksi kertaa sen paineenrajoitusventtiilin purkautumispaine, jonka yhteyteen se on asennettu.

3.2   CNG-paine- ja lämpötila-anturit on suunniteltava siten, että ne toimivat liitteessä 5O esitetyissä lämpötiloissa.

3.3   Mahdollinen sähköjärjestelmä on eristettävä paine- ja lämpötila-anturin rungosta. Eristysresistanssin on oltava > 10 ΜΩ.

---

LIITE 4F

CNG-TÄYTTÖAUKON SUUKAPPALEEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET (TÄYTTÖLAITE)

1.   TÄMÄN LIITTEEN TARKOITUKSENA ON MÄÄRITELLÄ CNG-TÄYTTÖAUKON SUUKAPPALEEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET.

2.   CNG-TÄYTTÖAUKON SUUKAPPALE

2.1   CNG-täyttöaukon suukappaleen on oltava 3 kohdassa säädettyjen vaatimusten mukainen ja sen mittojen on oltava 4 kohdan mukaiset.

2.2   CNG-täyttöaukon suukappaleiden, jotka on suunniteltu standardin ISO 14469, ensimmäinen painos 2004-11-01 (1), tai ISO 14469-2:2007 (2) mukaisesti ja jotka täyttävät kaikki kyseisten standardien vaatimukset, katsotaan täyttävän tämän liitteen 3 ja 4 kohdan vaatimukset.

3.   CNG-TÄYTTÖAUKON SUUKAPPALEEN TESTIMENETTELYT

3.1   CNG-täyttöaukon suukappaleen on oltava luokan 0 vaatimusten mukainen, ja testauksessa on noudatettava liitteen 5 testimenettelyjä seuraavin erityisvaatimuksin:

3.2   Sellaisen CNG-täyttöaukon suukappaleen materiaalin, joka on kosketuksissa paineistetun maakaasun kanssa kun laite on käytössä, on oltava yhteensopiva paineistetun maakaasun kanssa. Yhteensopivuuden varmistamiseen käytetään liitteessä 5D kuvattua menettelyä.

3.3   CNG-täyttöaukon suukappale ei saa vuotaa paineessa, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa) (ks. liite 5B).

3.4   CNG-täyttöaukon suukappaleen on kestettävä 33 MPa:n paine.

3.5   CNG-täyttöaukon suukappale on suunniteltava siten, että se toimii liitteessä 5O esitetyissä lämpötiloissa.

3.6   CNG-täyttöaukon suukappaleen on kestettävä 10 000 sykliä liitteessä 5L täsmennetyssä kestävyystestissä.

4.   CNG-TÄYTTÖAUKON SUUKAPPALEEN MITAT

4.1   Kuva 1 osoittaa täyttöaukon suukappaleen mitat luokkien M1 ja N1
   (3) ajoneuvoissa.

4.2   Kuva 2 osoittaa täyttöaukon suukappaleen mitat luokkien M2, M3, N2 ja N3
   (3) ajoneuvoissa.

4.3   Tämä liite koskee täyttölaitteita, jotka on suunniteltu 20 MPa:n (200 baaria) CNG-varastointijärjestelmille. 25 MPa:n (250 baaria) täyttölaitteet hyväksytään sillä edellytyksellä, että muut tämän liitteen vaatimukset täyttyvät tämän säännön liitteessä 3A olevassa 1 kohdassa määritellyillä korotetuilla paineilla.

Tässä tapauksessa mitat ovat seuraavat:

| | Arvon 25 + 0/– 0,1 korvaa kuvassa 1arvo 24 + 0/– 0,1 m ja |
| --- | --- |

Arvon 25 + 0/– 0,1 korvaa kuvassa 1arvo 24 + 0/– 0,1 m ja

| | Arvon 35 + 0/– 0,1 korvaa kuvassa 2 arvo 34 + 0/– 0,1 m. |
| --- | --- |

Arvon 35 + 0/– 0,1 korvaa kuvassa 2 arvo 34 + 0/– 0,1 m.

Kuva 1

20 MPa:n täyttöaukon suukappale (täyttölaite) luokkien M1 ja N1 ajoneuvoihin

Image

Kuva 2

20 MPa:n täyttöaukon suukappale (täyttölaite) luokkien M2, M3, N2 ja N3 ajoneuvoihin

Mitat millimetreinä

Image

---

(1)  Road Vehicles – Compressed Natural Gas (CNG) refuelling connector – Part 1: 20 MPa (200 bar) connector.

(2)  Road vehicles – Compressed natural gas (CNG) refuelling connector – Part 2: 20 MPa (200 bar) connector, size 2.

(3)  Sellaisina kuin ne määritellään ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev.3) kohdassa 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

---

LIITE 4G

CNG:N KAASUVIRTAUKSEN SÄÄTIMEN JA KAASU-ILMASEKOITTIMEN, KAASUSUUTTIMEN TAI POLTTOAINEEN JAKELUPUTKISTON HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET

1.   LIITTEEN TARKOITUKSENA ON MÄÄRITELLÄ CNG:N KAASUVIRTAUKSEN SÄÄTIMEN JA KAASU-ILMASEKOITTIMEN, KAASUSUUTTIMEN TAI POLTTOAINEEN JAKELUPUTKISTON HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET.

2.   CNG-KAASU-ILMASEKOITIN, KAASUSUUTIN TAI POLTTOAINEEN JAKELUPUTKISTO

2.1   Sellaisen CNG-kaasu-ilmasekoittimen, kaasusuuttimen tai polttoaineen jakeluputkiston materiaalin, joka on kosketuksissa paineistetun maakaasun kanssa, on oltava kaasun kanssa yhteensopiva. Yhteensopivuuden varmistamiseen käytetään liitteessä 5D kuvattua menettelyä.

2.2   CNG-kaasu-ilmasekoittimen, kaasusuuttimen tai polttoaineen jakeluputkiston on oltava luokittelusta riippuen luokan 1 tai 2 osia koskevien vaatimusten mukainen.

2.3   Testipaineet

2.3.1   Luokan 2 CNG-kaasu-ilmasekoittimen, kaasusuuttimen tai polttoaineen jakeluputkiston on kestettävä paine, joka on kaksi kertaa käyttöpaine.

2.3.1.1   Luokan 2 CNG-kaasu-ilmasekoitin, kaasusuutin polttoaineen jakeluputkisto ei saa vuotaa paineessa, joka on kaksi kertaa käyttöpaine.

2.3.2   Luokan 1 ja 2 CNG-kaasu-ilmasekoitin, kaasusuutin tai polttoaineen jakeluputkisto on suunniteltava siten, että se toimii liitteessä 5O esitetyissä lämpötiloissa.

2.4   Paineistettua maakaasua sisältävien sähköisesti toimivien osien on täytettävä seuraavat vaatimukset:

| a) | Niissä on oltava erillinen maadoitus. |
| --- | --- |

a)

Niissä on oltava erillinen maadoitus.

| b) | Osan sähköjärjestelmä on eristettävä rungosta. |
| --- | --- |

b)

Osan sähköjärjestelmä on eristettävä rungosta.

| c) | Kaasusuuttimen on oltava suljetussa asennossa, kun sähkövirta on katkaistu. |
| --- | --- |

c)

Kaasusuuttimen on oltava suljetussa asennossa, kun sähkövirta on katkaistu.

3.   CNG-KAASUVIRTAUKSEN SÄÄDIN

3.1   Sellaisen kaasuvirtauksen säätimen materiaalin, joka on kosketuksissa paineistetun maakaasun kanssa, on oltava kaasun kanssa yhteensopiva. Yhteensopivuuden varmistamiseen käytetään liitteessä 5D kuvattua menettelyä.

3.2   CNG-kaasuvirtauksen säätimen on oltava luokittelusta riippuen luokan 1 tai 2 osia koskevien vaatimusten mukainen.

3.3   Testipaineet

3.3.1   Luokan 2 CNG-kaasuvirtauksen säätimen on kestettävä paine, joka on kaksi kertaa käyttöpaine.

3.3.1.1   Luokan 2 CNG-kaasuvirtauksen säädin ei saa vuotaa paineessa, joka on kaksi kertaa käyttöpaine.

3.3.2   Luokan 1 ja luokan 2 CNG-kaasuvirtauksen säädin on suunniteltava siten, että se toimii liitteessä 5O esitetyissä lämpötiloissa.

3.4   Paineistettua maakaasua sisältävien sähköisesti toimivien osien on täytettävä seuraavat vaatimukset:

| a) | Niissä on oltava erillinen maadoitus. |
| --- | --- |

a)

Niissä on oltava erillinen maadoitus.

| b) | Osan sähköjärjestelmä on eristettävä rungosta. |
| --- | --- |

b)

Osan sähköjärjestelmä on eristettävä rungosta.

---

LIITE 4H

ELEKTRONISEN OHJAUSLAITTEEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET

1.   TÄMÄN LIITTEEN TARKOITUKSENA ON MÄÄRITELLÄ ELEKTRONISEN OHJAUSLAITTEEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET.

2.   ELEKTRONINEN OHJAUSLAITE

2.1   Elektroninen ohjauslaite voi olla mikä tahansa laite, joka valvoo moottorin CNG:n/LNG:n tarvetta ja saa automaattiventtiilin sulkeutumaan, jos moottori sammutetaan, polttoaineen syöttöputki rikkoutuu tai moottori pysähtyy tai tapahtuu kolari.

2.1.1   Rajoittamatta 2.1 kohdan määräyksiä automaattinen venttiili voi pysyä avoimessa asennossa moottorin pakotettujen sammutusvaiheiden aikana.

2.2   Viive, jonka kuluttua automaattiventtiili kytkeytyy pois päältä moottorin sammumisen jälkeen, saa olla korkeintaan 5 sekuntia.

2.3   Laite voidaan varustaa ennakkosytytyksen automaattisäätimellä, joka asennetaan joko elektroniseen laitteeseen tai erilleen.

2.4   Laite voidaan varustaa valepolttoainesuuttimilla, joilla varmistetaan bensiinin elektronisen ohjauslaitteen asianmukainen toiminta käytettäessä CNG:tä/LNG:tä.

2.5   Elektroninen ohjauslaite on suunniteltava siten, että se toimii liitteessä 5O esitetyissä lämpötiloissa.

---

LIITE 4 I

LNG-LÄMMÖNVAIHTIMEN-HÖYRYSTIMEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET

1.   TÄMÄN LIITTEEN TARKOITUKSENA ON MÄÄRITELLÄ LNG-LÄMMÖNVAIHTIMEN-HÖYRYSTIMEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET.

2.   LNG-LÄMMÖNVAIHDIN-HÖYRYSTIN

2.1   LNG-lämmönvaihdin-höyrystin voi olla mikä tahansa laite, jolla höyrystetään kryogeeninen nestepolttoaine ja toimitetaan se kaasumoottoriin siten, että kaasun lämpötila on – 40 °C–+ 105 °C.

2.2   LNG-lämmönvaihdin-höyrystimen materiaalien, jotka ovat kosketuksissa CNG:n kanssa niiden ollessa toiminnassa, on oltava testi-CNG:n kanssa yhteensopivia. Yhteensopivuuden varmistamiseen käytetään liitteessä 5D kuvattua menettelyä.

2.3   Se LNG-lämmönvaihdin-höyrystimen osa, joka on kosketuksissa säiliöön, kuuluu luokkaan 5.

2.4   LNG-lämmönvaihdin-höyrystin on suunniteltava siten, että se kestää vuotamatta ja muotoaan muuttamatta paineen, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa).

2.5   LNG-lämmönvaihdin-höyrystin on suunniteltava siten, että se on (ulkoisesti) tiivis paineessa, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa) (ks. liite 5B).

2.6   LNG-lämmönvaihdin-höyrystin on suunniteltava siten, että se toimii liitteessä 5O esitetyissä lämpötiloissa.

2.7   LNG-lämmönvaihdin-höyrystimen on oltava luokkaa 5 koskevien testimenettelyiden mukainen.

2.8   LNG-lämmönvaihdin-höyrystimen on oltava vesivaippajäätymiskokeen mukainen. LNG-lämmönvaihdin-höyrystimen osa, joka tavanomaisesti sisältää jäätymisenestoaineliuosta, täytetään vedellä tavanomaiseen täyttömäärään ja jätetään 24 tunniksi – 40 °C:een. Kiinnitetään 1 m:n osa jäähdytysnesteletkua jäähdytysnesteen sisäänmenoon ja lämmönvaihdin–höyrystimen ulostuloon. Jäädyttämisen jälkeen tehdään ulkoisen vuodon testaus liitteen 5B mukaisesti huoneenlämmössä. Tähän testiin voidaan käyttää erillistä näytettä.

---

LIITE 4J

LNG-TÄYTTÖLAITTEEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET

1.   TÄMÄN LIITTEEN TARKOITUKSENA ON MÄÄRITELLÄ LNG-TÄYTTÖLAITTEEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET.

2.   LNG-TÄYTTÖLAITE

2.1   LNG-täyttölaitteen on oltava 3 kohdan vaatimusten mukainen.

2.2   Täyttölaitteen valmistaja voi edellyttää tietyn LNG-täyttösuutintyypin käyttöä.

3.   LNG-TÄYTTÖLAITTEEN TESTIMENETTELYT

3.1   LNG-täyttölaitteen on oltava luokan 5 vaatimusten mukainen, ja testauksessa on noudatettava liitteen 5 testimenettelyjä seuraavin erityisvaatimuksin:

3.1.1   Muuta kuin metallia olevan LNG-täyttölaitteen materiaalin on oltava yhteensopiva LNG:n kanssa. Tällaisen yhteensopivuuden toteamiseen on käytettävä liitteissä 5D, 5F ja 5G vahvistettuja menettelyitä.

3.1.2   LNG-täyttölaite ei saa vuotaa paineessa, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa) (ks. liite 5B).

3.1.3   LNG-täyttölaite on suunniteltava siten, että se toimii liitteessä 5O esitetyissä lämpötiloissa.

3.1.4   Täyttölaitteen on kestettävä 7 000 sykliä liitteessä 5L täsmennetyssä kestävyystestissä seuraavalla tavalla:

3.1.4.1   Testijaksot alhaisessa lämpötilassa

Osaa kytketään 96 prosenttia testijaksoista kryogeenisessä lämpötilassa ja määrätyllä käyttöpaineella. Lähde voi olla neste- tai kaasumainen typpi (tai LNG) lämpötilassa, joka on LNG:n määrätty käyttöpaine (ks. liitteen 5O taulukko), tai alemmassa lämpötilassa. Virtaus on käynnistettävä ja sitten katkaistava. Sulkemisjakson aikana testilaitteen myötävirtaan kulkevan paineen on annettava laskea 50 prosenttiin testipaineesta. Sen jälkeen osien on läpäistävä liitteen 5B mukainen vuototesti kryogeenisessä lämpötilassa. Tämän testin osan saa keskeyttää 20 prosentin välein vuototestausta varten.

3.1.4.2   Testijaksot huoneenlämpötilassa

Osaa käytetään 2 prosenttia testijaksoista kuten edellä soveltuvassa huoneenlämmössä ja määrätyllä käyttöpaineella. Osan on läpäistävä liitteen 5B vuototesti huoneenlämmössä, kun huoneenlämmössä suoritettavat testijaksot on saatu päätökseen.

3.1.4.3   Testijaksot korkeassa lämpötilassa

Osaa käytetään 2 prosenttia testijaksoista kuten edellä soveltuvassa enimmäislämpötilassa ja määrätyllä käyttöpaineella. Osan on läpäistävä liitteen 5B vuototesti korkeassa lämpötilassa, kun korkeassa lämpötilassa suoritettavat testijaksot on saatu päätökseen.

Testijaksojen ja uuden vuototestin jälkeen osa on voitava poistaa täyttösuuttimesta siten, että LNG:tä läikkyy enintään 30 cm3.

3.1.5   LNG-täyttölaite on valmistettava kipinöimättömästä materiaalista, ja sen olisi oltava standardissa ISO 14469-1:2004 kuvattujen syttymättömyyden arviointitestien vaatimusten mukainen.

3.1.6   Toisiinsa liitettyjen LNG-täyttölaitteen ja -suuttimen sähkövastuksen on oltava enintään 10 Ω sekä paineistetussa että paineistamattomassa tilassa. Testi on tehtävä sekä ennen kestävyystestiä että sen jälkeen.

---

LIITE 4 K

LNG-PAINEENSÄÄTIMEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET

1.   SOVELTAMISALA

Tämän liitteen tarkoituksena on määritellä LNG-paineensäätimen hyväksyntää koskevat vaatimukset.

2.   LNG-PAINEENSÄÄDIN

2.1   Sellaisten paineensäätimen materiaalien, jotka ovat kosketuksissa LNG:n kanssa käytön aikana, on oltava testi-LNG:n kanssa yhteensopivia. Yhteensopivuuden varmistamiseen käytetään liitteessä 5D kuvattua menettelyä.

2.2   LNG-paineensäätimen on oltava luokkaa 5 varten mainittujen testien vaatimusten mukainen.

3.   LUOKITTELU JA TESTIPAINEET

3.1   Paineensäädin, joka on kosketuksissa LNG:n paineeseen, kuuluu luokkaan 5.

3.1.1   Paineensäätimen on oltava vuototiivis (ks. liite 5B), kun kyseisen osan ulostulot on suljettu.

3.2   Paineensäädin on suunniteltava siten, että se toimii liitteessä 5O esitetyissä lämpötiloissa.

3.3   Kestävyystesti

3.3.1   Tehdään liitteessä 5L mainittu kestävyystesti seuraavin poikkeuksin:

| a) | Jaksojen lukumäärä on 7 000. |
| --- | --- |

a)

Jaksojen lukumäärä on 7 000.

| b) | Osa on liitettävä paineistetun kryogeenisen fluidin lähteeseen. |
| --- | --- |

b)

Osa on liitettävä paineistetun kryogeenisen fluidin lähteeseen.

---

LIITE 4L

LNG-PAINE- JA/TAI LÄMPÖTILA-ANTURIEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET

1.   TÄMÄN LIITTEEN TARKOITUKSENA ON MÄÄRITELLÄ LNG-PAINE- JA/TAI LÄMPÖTILA-ANTURIEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET.

2.   LNG-PAINE- JA LÄMPÖTILA-ANTURIT

2.1   LNG-paine- ja lämpötila-anturit luokitellaan luokkiin tämän säännön 3 kohdan kaavion 1-1 mukaisesti.

3.   LNG:N PAINE- JA/TAI LÄMPÖTILA-ANTUREIDEN TESTIMENETTELYT

3.1   LNG:n paine- ja/tai lämpötila-antureiden testimenettelyiden on oltava luokan 5 vaatimusten mukaisia, ja niissä on noudatettava liitteen 5 testimenettelyjä seuraavin erityisvaatimuksin:

3.2   Eristyksen kestävyystesti

Tällä testillä tarkistetaan mahdollisen viat LNG:n paine- ja/tai lämpötila-antureiden kytkentänastojen ja kotelon välisessä eristyksessä.

Johdetaan 1 000 V tasavirtaa LNG:n paine- ja/tai lämpötila-anturin yhden kytkentänastan ja kotelon väliin vähintään 2 sekunnin ajan. Pienin sallittu vastus on > 10 ΜΩ.

3.3   LNG:n paine- ja lämpötila-anturien materiaalien, jotka ovat kosketuksissa LNG:n kanssa niiden ollessa toiminnassa, on oltava testi-LNG:n kanssa yhteensopivia. Yhteensopivuuden varmistamiseen käytetään liitteessä 5D kuvattua menettelyä.

3.4   LNG:n paine- ja/tai lämpötila-anturi on suunniteltava toimimaan liitteessä 5O täsmennetyissä lämpötiloissa.

3.5   LNG:n paine- ja lämpötila-anturien luokkaan 5 kuuluvan osan on kestettävä paine, joka on enimmillään 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa) lämpötilassa, joka vastaa liitteen 5O taulukosta saatua määrättyä käyttöpainetta, huoneenlämmössä ja liitteestä 5O saadussa enimmäislämpötilassa.

---

LIITE 4M

MAAKAASUILMAISIMEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET

1.   TÄMÄN LIITTEEN TARKOITUKSENA ON MÄÄRITELLÄ MAAKAASUILMAISIMEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET.

2.   MAAKAASUILMAISIN

Sellaisten maakaasuilmaisimen materiaalien, jotka ovat kosketuksissa maakaasun kanssa käytön aikana, on oltava testikaasun kanssa yhteensopivia. Yhteensopivuuden varmistamiseen käytetään liitteessä 5D kuvattua menettelyä.

3.   MAAKAASUILMAISIMEN TESTIMENETTELYT

3.1   Maakaasuilmaisin on suunniteltava siten, että se toimii liitteessä 5O esitetyissä lämpötiloissa.

3.2   Eristyksen kestävyystesti

Tällä testillä tarkistetaan mahdollisen viat kytkentänastojen ja maakaasuilmaisimen kotelon välisessä eristyksessä.

Johdetaan 1 000 V tasavirtaa yhden kytkentänastan ja maakaasuilmaisimen kotelon väliin vähintään 2 sekunnin ajan. Pienin sallittu vastus on > 10 ΜΩ.

3.3   Maakaasuilmaisimen on täytettävä asianmukaiset elektromagneettista yhteensopivuutta (EMC) koskevat säännön nro 10 muutossarjan 03 tai vastaavat vaatimukset.

---

LIITE 4N

LNG-sovellusten automaattiventtiilin, takaiskuventtiilin, paineenrajoitusventtiilin, paineenrajoituslaitteen, ylivirtausventtiiliin, käsikäyttöisen venttiilin ja vastaventtiilin hyväksyntää koskevat vaatimukset

1.   TÄMÄN LIITTEEN TARKOITUKSENA ON MÄÄRITELLÄ VAATIMUKSET, JOTKA KOSKEVAT AUTOMAATTIVENTTIILIN, VASTAVENTTIILIN, PAINEENRAJOITUSVENTTIILIN, PAINEENRAJOITUSLAITTEEN JA VIRTAUSTA SÄÄTELEVÄN VENTTIILIN HYVÄKSYNTÄÄ AINOASTAAN LNG-SOVELLUSTEN OSALTA.

2.   LNG-AUTOMAATTIVENTTIILI

2.1   LNG-automaattiventtiilin materiaalien, jotka ovat kosketuksissa LNG:n kanssa venttiilin ollessa toiminnassa, on oltava testi-LNG:n kanssa yhteensopivia. Yhteensopivuuden varmistamiseen käytetään liitteessä 5D kuvattua menettelyä.

2.2   Toimintavaatimukset

2.2.1   LNG-automaattiventtiili on suunniteltava siten, että se kestää vuotamatta tai muotoaan muuttamatta paineen, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa) (ks. liite 5A).

2.2.2   LNG-automaattiventtiili on suunniteltava siten, että se on tiivis paineessa, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa) (ks. liite 5B).

2.2.3   LNG-automaattiventtiiliä käytetään valmistajan määrittelemässä normaalissa käyttöasennossa 7 000 kertaa, minkä jälkeen käyttö lopetetaan. Automaattiventtiilin on pysyttävä tiiviinä liitteen 5B ja 5C mukaisesti paineessa, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine. Testi tehdään 96 prosentissa testijaksoista kryogeenisessä lämpötilassa, 2 prosentissa huoneenlämmössä ja 2 prosentissa liitteen 5O mukaisessa korkeassa lämpötilassa.

2.2.4   LNG-automaattiventtiili on suunniteltava siten, että se toimii liitteessä 5O esitetyissä lämpötiloissa.

2.2.5   Eristyksen kestävyystesti

Tällä testillä tarkistetaan mahdollisen viat kaksinapaisen kelakokonaisuuden ja LNG-automaattiventtiilin kotelon välisessä eristyksessä.

Johdetaan 1 000 V tasavirtaa yhden kytkentänastan ja automaattiventtiilin kotelon väliin vähintään 2 sekunnin ajan. Pienin sallittu vastus on > 10 ΜΩ.

3.   LNG-VASTAVENTTIILI

3.1   LNG-vastaventtiilin materiaalien, jotka ovat kosketuksissa LNG:n kanssa venttiilin ollessa toiminnassa, on oltava testi-LNG:n kanssa yhteensopivia. Yhteensopivuuden varmistamiseen käytetään liitteessä 5D kuvattua menettelyä.

3.2   Toimintavaatimukset

3.2.1   LNG-vastaventtiili on suunniteltava siten, että se kestää kryogeenisessä lämpötilassa vuotamatta ja muotoaan muuttamatta paineen, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa).

3.2.2   LNG-vastaventtiili on suunniteltava siten, että se on liitteessä 5o annetussa lämpötilassa (ulkoisesti) tiivis paineessa, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa) (ks. liite 5B).

3.2.3   LNG-vastaventtiiliä käytetään valmistajan määrittelemässä normaalissa käyttöasennossa 7 000 käyttökertaa kryogeenisessä lämpötilassa (ks. liite 5O), minkä jälkeen käyttö lopetetaan. Vastaventtiilin on pysyttävä (ulkoisesti) tiiviinä paineessa, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa) (ks. liite 5B).

3.2.4   LNG-vastaventtiili on suunniteltava siten, että se toimii liitteessä 5O esitetyissä lämpötiloissa.

3.3   LNG-vastaventtiilin on oltava luokan 5 osaa koskevien testimenettelyiden mukainen.

4.   LNG-PAINEENRAJOITUSVENTTIILI,

4.1   LNG-paineenrajoitusventtiilin materiaalien, jotka ovat kosketuksissa LNG:n kanssa venttiilin ollessa toiminnassa, on oltava testi-LNG:n kanssa yhteensopivia. Yhteensopivuuden varmistamiseen käytetään liitteessä 5D kuvattua menettelyä.

4.2   Toimintavaatimukset

4.2.1   Luokan 5 LNG-paineenrajoitusventtiili suunniteltava siten, että poistoaukon ollessa suljettuna se kestää kryogeenisessä lämpötilassa painetta, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa).

4.2.2   Luokan 5 paineenrajoitusventtiili ja paineenrajoituslaite on suunniteltava siten, että poistoaukon ollessa suljettuna se on tiivis paineessa, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa) (ks. liite 5B).

4.3   LNG-paineenrajoitusventtiili on suunniteltava siten, että se toimii liitteessä 5O esitetyissä lämpötiloissa.

4.4   LNG-paineenrajoitusventtiilin on oltava luokan 5 osaa koskevien testimenettelyiden mukainen.

5.   LNG-YLIVIRTAUSVENTTIILI

5.1   LNG-ylivirtausventtiilin materiaalien, jotka ovat kosketuksissa LNG:n kanssa venttiilin ollessa toiminnassa, on oltava testi-LNG:n kanssa yhteensopivia. Yhteensopivuuden varmistamiseen käytetään liitteessä 5D kuvattua menettelyä.

5.2   Toimintavaatimukset

5.2.1   LNG-ylivirtausventtiili, jota ei ole asennettu säiliön sisään, on suunniteltava siten, että se kestää kryogeenisessä lämpötilassa paineen, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa).

5.2.2   LNG-ylivirtausventtiili, jota ei ole asennettu säiliön sisään, on suunniteltava siten, että se on ulkoisesti tiivis (liite 5B) paineessa, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine (MPa).

5.2.3   LNG-ylivirtausventtiili on suunniteltava siten, että se toimii liitteessä 5O esitetyissä lämpötiloissa.

5.3   LNG-ylivirtausventtiilissä on oltava kiertokanava (sisäinen vuoto) paineiden tasaamista varten.

5.4   Ylivirtausventtiilin on toimittava tasolla, joka on enintään 10 prosenttia yli ja enintään 20 prosenttia ali valmistajan ilmoittaman määrätyn massavirtakapasiteetin.

5.4.1   Testit suoritetaan kunkin venttiilikoon ja -mallin kolmelle näytteelle. Ainoastaan nestekäyttöön tarkoitettu LNG-venttiili on testattava vedellä. Lukuun ottamatta jäljempänä 5.4.3 kohdassa tarkoitettuja venttiileitä, kullekin näytteelle on suoritettava erikseen testit asennettuna pystysuoraan, vaakasuoraan ja ylösalaisin.

5.4.2   Vedellä tehtävä testi on suoritettava käyttämällä nestevirtausmittaria (tai vastaavaa), joka on asennettu putkijärjestelmään, jonka paine riittää vaadittavan virtauksen aikaansaamiseksi.

Järjestelmässä on oltava tuloaukon pietsometri tai putki, joka on vähintään yhtä putkikokoa testattavaa venttiiliä suurempi, sekä virtausmittarin ja pietsometrin väliin liitetty virranohjausventtiili. Letkua tai hydrostaattista rajoitusventtiiliä taikka molempia voidaan käyttää vähentämään paineiskun vaikutusta, kun ylivirtausventtiili sulkeutuu.

5.4.3   Venttiili, joka on tarkoitettu asennettavaksi ainoastaan yhteen asentoon, voidaan testata pelkästään kyseisessä asennossa.

5.5   Kun LNG-ylivirtausventtiili on suljetussa asennossa, varoputken kautta venttiilin läpi kulkeva virtaus ei saa ylittää valmistajan ilmoittamaan ilmavirtausta cm3/min käyttöpaineella.

5.6   Laitteen on oltava luokan 5 osaa koskevien testimenettelyiden mukainen.

6.   KÄSIKÄYTTÖINEN LNG-VENTTIILI

6.1   Käsikäyttöisen LNG-venttiilin materiaalien, jotka ovat kosketuksissa LNG:n kanssa venttiilin ollessa toiminnassa, on oltava testi-LNG:n kanssa yhteensopivia. Yhteensopivuuden varmistamiseen käytetään liitteessä 5D kuvattua menettelyä.

6.2   Toimintavaatimukset

6.2.1   Luokan 5 käsikäyttöinen LNG-venttiili on suunniteltava siten, että se kestää kryogeenisessä lämpötilassa paineen, joka on 1,5 kertaa käyttöpaine.

6.2.2   Luokan 5 käsikäyttöinen LNG-venttiililaite on suunniteltava siten, että se toimii – 162 °C–85 °C:n lämpötilassa.

6.3   Käsikäyttöistä LNG-venttiililaitetta koskevat vaatimukset

Yhdelle näytteelle tehdään väsymiskoe vaihtelemalla painetta nopeudella, joka on enintään 4 jaksoa minuutissa, seuraavasti:

Näytettä pidetään – 162 °C:n lämpötilassa samalla, kun suoritetaan 100 paineistusjaksoa 0 paineessa ja toimintapaineessa. Suurimman vääntömomentin venttiilissä on oltava kaksinkertainen liitteen 5L taulukossa 5.3 mainittuun voimaan. Testin jälkeen käsikäyttöisen LNG-venttiilin on oltava liitteessä 5B annetun ulkoinen tiiviystestin vaatimusten mukainen.

Jos tämän testin aikana esiintyy jäätymistä, käsikäyttöisestä LNG-venttiilistä voidaan poistaa jää ja se voidaan kuivata.

6.4   Käsikäyttöisen LNG-venttiilin on oltava luokan 5 osaa koskevien testimenettelyiden mukainen.

---

LIITE 4O

LNG-POLTTOAINEPUMPUN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET

1.   TÄMÄN LIITTEEN TARKOITUKSENA ON MÄÄRITELLÄ LNG-POLTTOAINEPUMPUN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET.

2.   LNG-POLTTOAINEPUMPPUA KOSKEVAT VAATIMUKSET

2.1   Käsikäyttöisen LNG-venttiilin materiaalien, jotka ovat kosketuksissa LNG:n kanssa venttiilin ollessa toiminnassa, on oltava testi-LNG:n kanssa yhteensopivia. Yhteensopivuuden varmistamiseen käytetään liitteessä 5D kuvattua menettelyä.

2.2   Luokan 5 LNG-polttoainepumppu on suunniteltava siten, että se toimii – 162 °C–85 °C:n lämpötilassa.

2.3   Laitteen on oltava luokan 5 osaa koskevien testimenettelyiden mukainen.

2.4   LNG-polttoainepumppu on rakennettava siten, että vältetään LNG:n loukkuuntuminen (trapping).

2.5   On toteutettava keinot, joilla pumpussa moottorin sammutushetkellä oleva LNG voidaan käsitellä turvallisesti ilman paineen nousua yli suurimman turvallisen toimintapaineen.

2.6   LNG-polttoainepumpussa on oltava paineenrajoituslaite, jolla paine pidetään toiminta-alueella.

2.6.1   Paineenrajoituslaitteen sijaan voidaan hyväksyä aktivointimekanismin virran rajoittaminen.

2.6.2   Sähköinen valvontajärjestelmä voidaan hyväksyä paineenrajoituslaiteen sijaan.

2.6.3   Paineenrajoituslaite ei saa päästää maakaasua ilmaan tavanomaisen toiminnan aikana.

2.7   LNG-polttoainepumpussa on oltava paineenrajoitusventtiili, jolla paine rajoitetaan pumpun suurimpaan turvalliseen toimintapaineeseen.

2.7.1   Polttoainejärjestelmän paineenrajoitusventtiili voidaan hyväksyä pumpun paineenrajoitusventtiilin sijaan, jos se rajoittaessaan järjestelmän painetta rajoittaa pumpun painetta.

2.8   LNG-polttoainepumpun annetaan toimia ennen moottorin käynnistämistä, jotta polttoainejärjestelmään saadaan vaadittu paine. Tämä toiminto on saatava aikaan ilman polttoaineen syöttöä moottoriin, jos moottori ei ole käynnissä.

3.   SOVELLETTAVAT TESTAUSMENETTELYT:

3.1   Säiliön sisälle asennettu LNG-polttoainepumppu

| LNG-yhteensopivuustesti | Liite 5D |
| --- | --- |
| Kuumailmankestävyys | Liite 5F |
| Otsonivanheneminen | Liite 5G |
| Testi alhaisessa lämpötilassa | Liite 5P |

LNG-yhteensopivuustesti

Liite 5D

Kuumailmankestävyys

Liite 5F

Otsonivanheneminen

Liite 5G

Testi alhaisessa lämpötilassa

Liite 5P

3.2   Säiliön ulkopuolelle asennettu LNG-polttoainepumppu

| Ylipaine tai lujuus | Liite 5A |
| --- | --- |
| Ulkoiset vuodot | Liite 5B |
| LNG-yhteensopivuus | Liite 5D |
| Korroosionkestävyys | Liite 5E |
| Kuumailmankestävyys | Liite 5F |
| Otsonivanheneminen | Liite 5G |
| Lämpötilanvaihtelu | Liite 5H |
| Tärinänkestävyys | Liite 5N |
| Testi alhaisessa lämpötilassa | Liite 5P |

Ylipaine tai lujuus

Liite 5A

Ulkoiset vuodot

Liite 5B

LNG-yhteensopivuus

Liite 5D

Korroosionkestävyys

Liite 5E

Kuumailmankestävyys

Liite 5F

Otsonivanheneminen

Liite 5G

Lämpötilanvaihtelu

Liite 5H

Tärinänkestävyys

Liite 5N

Testi alhaisessa lämpötilassa

Liite 5P

---

LIITE 5

TESTAUSMENETTELYT

1.   LUOKITTELU

1.1   Ajoneuvoissa käytettävät CNG-osat luokitellaan tämän säännön 2 kohdan mukaisesti enimmäiskäyttöpaineen ja tehtävän perusteella. Ajoneuvoissa käytettävät LNG-osat luokitellaan tämän säännön 3 kohdan mukaisesti vähimmäislämpötilan perusteella.

1.2   Osien luokan perusteella määräytyvät testit, jotka osien tai osien komponenttien on läpäistävä tyyppihyväksynnän saamiseksi.

2.   SOVELLETTAVAT TESTAUSMENETTELYT:

Seuraavassa taulukossa 5.1 esitetään luokittelun mukaan sovellettavat testimenettelyt.

Taulukko 5.1

| Testi | Luokka 0 | Luokka 1 | Luokka 2 | Luokka 3 | Luokka 4 | Luokka 5 | Liite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ylipaine tai lujuus | X | X | X | X | O | X | 5A |
| Ulkoiset vuodot | X | X | X | X | O | X | 5B |
| Sisäiset vuodot | A | A | A | A | O | A | 5C |
| Kestävyyskokeet | A | A | A | A | O | A | 5L |
| CNG-/LNG-yhteensopivuus | A | A | A | A | A | A | 5D |
| Korroosionkestävyys | X | X | X | X | X | A | 5E |
| Kuumailmankestävyys | A | A | A | A | A | A | 5F |
| Otsonivanheneminen | A | A | A | A | A | A | 5G |
| Murtumis-/tuhoamiskokeet | X | O | O | O | O | A | 5M |
| Lämpötilanvaihtelu | A | A | A | A | O | A | 5H |
| Paineenvaihtelu | X | O | O | O | O | A | 5I |
| Tärinänkestävyys | A | A | A | A | O | A | 5N |
| Käyttölämpötilat | X | X | X | X | X | X | 5O |
| LNG:n matala lämpötila | O | O | O | O | O | X | 5P |
| X | = | sovelletaan. |
| O | = | ei sovelleta. |
| A | = | tarvittaessa. |

Testi

Luokka 0

Luokka 1

Luokka 2

Luokka 3

Luokka 4

Luokka 5

Liite

Ylipaine tai lujuus

X

X

X

X

O

X

5A

Ulkoiset vuodot

X

X

X

X

O

X

5B

Sisäiset vuodot

A

A

A

A

O

A

5C

Kestävyyskokeet

A

A

A

A

O

A

5L

CNG-/LNG-yhteensopivuus

A

A

A

A

A

A

5D

Korroosionkestävyys

X

X

X

X

X

A

5E

Kuumailmankestävyys

A

A

A

A

A

A

5F

Otsonivanheneminen

A

A

A

A

A

A

5G

Murtumis-/tuhoamiskokeet

X

O

O

O

O

A

5M

Lämpötilanvaihtelu

A

A

A

A

O

A

5H

Paineenvaihtelu

X

O

O

O

O

A

5I

Tärinänkestävyys

A

A

A

A

O

A

5N

Käyttölämpötilat

X

X

X

X

X

X

5O

LNG:n matala lämpötila

O

O

O

O

O

X

5P

X

=

sovelletaan.

O

=

ei sovelleta.

A

=

tarvittaessa.

Huomautukset:

a)   Sisäiset vuodot: Sovelletaan, jos osan luokka koostuu sisäisistä venttiilinistukoista, jotka yleensä ovat suljettuina, kun moottori on sammutettu.

b)   Kestävyystesti: Sovelletaan, jos osan luokka koostuu sisäisistä osista, jotka liikkuvat toistuvasti moottorin käydessä.

c)   Yhteensopivuus CNG:n kanssa, kuumailmankestävyys, otsonivanheneminen: Sovelletaan, jos osan luokka koostuu synteettisistä tai ei-metallisista osista.

d)   Lämpötilanvaihtelutesti: Sovelletaan, jos osan luokka koostuu synteettisistä tai ei-metallisista osista.

e)   Tärinänkestävyystesti: Sovelletaan, jos osan luokka koostuu sisäisistä osista, jotka liikkuvat toistuvasti moottorin käydessä.

Osissa käytettyjen materiaalien ominaisuuksien on kirjallisen todistuksen perusteella oltava vähintään tässä liitteessä määriteltyjen, seuraaviin asioihin liittyvien (testi)vaatimusten mukaisia:

| a) | lämpötila |
| --- | --- |

a)

lämpötila

| b) | paine |
| --- | --- |

b)

paine

| c) | CNG-/LNG-yhteensopivuus |
| --- | --- |

c)

CNG-/LNG-yhteensopivuus

| d) | kestävyys. |
| --- | --- |

d)

kestävyys.

3.   YLEISET VAATIMUKSET

3.1   Tiiviystestit on CNG:tä varten suoritettava paineistetulla kaasulla, kuten ilmalla tai typellä. LNG:tä varten on käytettävä kryogeenistä fluidia.

3.2   Vettä tai muuta nestettä voidaan käyttää vaaditun paineen saavuttamiseen hydrostaattisessa lujuuskokeessa.

3.3   Vuotokokeen ja hydrostaattisen lujuuskokeen keston on oltava vähintään 3 minuuttia.

LIITE 5A

YLIPAINETESTI (LUJUUSTESTI)

| 1. | CNG:tä/LNG:tä sisältävän osan on kestettävä vähintään 3 minuutin ajan huoneenlämpötilassa hydraulista painetta, joka on 1,5–2 kertaa enimmäiskäyttöpaine, ilman näkyviä merkkejä murtumisesta tai pysyvästä vääntymisestä, kun suurpaineosan poistoaukko on suljettu. Testin väliaineena voidaan käyttää vettä tai muuta soveltuvaa hydraulista nestettä. |
| --- | --- |

1.

CNG:tä/LNG:tä sisältävän osan on kestettävä vähintään 3 minuutin ajan huoneenlämpötilassa hydraulista painetta, joka on 1,5–2 kertaa enimmäiskäyttöpaine, ilman näkyviä merkkejä murtumisesta tai pysyvästä vääntymisestä, kun suurpaineosan poistoaukko on suljettu. Testin väliaineena voidaan käyttää vettä tai muuta soveltuvaa hydraulista nestettä.

| 2. | Näytteet, joille on aikaisemmin tehty liitteessä 5L tarkoitettu kestävyystesti, liitetään hydrostaattiseen painelähteeseen. Hydrostaattisen paineen syöttöputkeen asennetaan sulkuventtiili ja painemittari, jonka paineala on vähintään 1,5 kertaa ja enintään 2 kertaa testipaine. |
| --- | --- |

2.

Näytteet, joille on aikaisemmin tehty liitteessä 5L tarkoitettu kestävyystesti, liitetään hydrostaattiseen painelähteeseen. Hydrostaattisen paineen syöttöputkeen asennetaan sulkuventtiili ja painemittari, jonka paineala on vähintään 1,5 kertaa ja enintään 2 kertaa testipaine.

| 3. | Seuraavassa taulukossa 5.2 esitetään tämän säännön 2 kohdan luokitteluun perustuvat käyttöpaineet ja murtumistestipaineet.

  Taulukko 5.2








  Osan luokittelu | Käyttöpaine
  (kPa) | Ylipaine
  (kPa) |
| --- | --- | --- | --- |
| Luokka 0 | 3 000 < p < 26 000 | 1,5 kertaa käyttöpaine |
| Luokka 1 | 450 < p < 3 000 | 1,5 kertaa käyttöpaine |
| Luokka 2 | 20 < p < 450 | 2 kertaa käyttöpaine |
| Luokka 3 | 450 < p < 3 000 | 2 kertaa purkautumispaine |
| Luokka 5 | valmistajan määritysten mukaisesti | 1,5 kertaa käyttöpaine |

3.

Seuraavassa taulukossa 5.2 esitetään tämän säännön 2 kohdan luokitteluun perustuvat käyttöpaineet ja murtumistestipaineet.

Taulukko 5.2

Osan luokittelu

Käyttöpaine

(kPa)

Ylipaine

(kPa)

Luokka 0

3 000 < p < 26 000

1,5 kertaa käyttöpaine

Luokka 1

450 < p < 3 000

1,5 kertaa käyttöpaine

Luokka 2

20 < p < 450

2 kertaa käyttöpaine

Luokka 3

450 < p < 3 000

2 kertaa purkautumispaine

Luokka 5

valmistajan määritysten mukaisesti

1,5 kertaa käyttöpaine

LIITE 5B

ULKOISEN TIIVIYDEN TESTI

1.   Osa ei saa vuotaa varren tai rungon saumoista tai muista liitoskohdista eikä valetuissa osissa saa olla merkkejä huokoisuudesta testattaessa sitä tämän liitteen 2 ja 3 kohdassa kuvatulla tavalla aerostaattisella paineella, joka on 0:n ja liitteessä 5A olevassa taulukossa 5.2 esitetyn paineen välillä.

2.   Testi on suoritettava

| a) | huoneenlämpötilassa |
| --- | --- |

a)

huoneenlämpötilassa

| b) | vähimmäiskäyttölämpötilassa |
| --- | --- |

b)

vähimmäiskäyttölämpötilassa

| c) | enimmäiskäyttölämpötilassa. |
| --- | --- |

c)

enimmäiskäyttölämpötilassa.

Käyttölämpötilan ylä- ja alarajat mainitaan liitteessä 5O.

3.   CNG:lle

Testin aikana testattava materiaali liitetään aerostaattisen paineen lähteeseen. Paineensyöttöputkeen asennetaan automaattiventtiili ja painemittari, jonka paineala on vähintään 1,5 kertaa ja enintään 2 kertaa testipaine. Painemittari asennetaan automaattiventtiilin ja testattavan näytteen välille. Kun näyte on paineistettu testipaineeseen, näyte upotetaan veteen, jotta mahdolliset vuodot voidaan havaita; upotuksen sijasta voidaan käyttää muuta vastaavaa testausmenetelmää (virtauksen mittausta tai painehäviön määrittämistä).

3.1   LNG:lle

Tämän testin aikana osan sisäänmeno yhdistetään kryogeenisen fluidin lähteeseen liitteessä 5O olevan taulukon mukaisesti tai alemmassa lämpötilassa valmistajan ilmoittamalla toimintapaineella. Virtausta pidetään yllä puolen tunnin ajan.

4.   Ulkoisen vuodon on oltava liitteissä asetettuja vaatimuksia pienempi tai jos vaatimuksia ei ole täsmennetty, ulkoisen vuodon on oltava alle 15 cm3/tunti.

5.   Testi korkeassa lämpötilassa

CNG:lle

CNG:tä sisältävä osa, jonka poistoaukko on suljettu, ei saa vuotaa enempää kuin 15 cm3/tunti enimmäiskäyttöpaineen suuruisen kaasun paineen alaisena, kun lämpötilana on liitteen 5O mukainen enimmäiskäyttölämpötila. Osa on pidettävä tässä lämpötilassa vähintään 8 tuntia.

5.1   LNG:lle

LNG:tä sisältävä osa ei saa vuotaa enempää kuin 15 cm3/tunti 3.1 kohdassa mainitun virtauksen aikana, kun ulkoilman lämpötilana ovat liitteessä 5O mainitut enimmäiskäyttölämpötilat.

6.   Testi alhaisessa lämpötilassa

CNG:lle

CNG:tä sisältävä osa, jonka poistoaukko on suljettu, ei saa vuotaa enempää kuin CNG:tä sisältävä osa, jonka poistoaukko on suljettu, ei saa vuotaa enempää kuin 15 cm3/tunti valmistajan ilmoittaman enimmäiskäyttöpaineen suuruisen kaasun paineen alaisena, kun lämpötilana on vähimmäiskäyttölämpötila. Osa on pidettävä tässä lämpötilassa vähintään 8 tuntia.

6.1   LNG:lle

LNG:tä sisältävä osa ei saa vuotaa enempää kuin 15 cm3/tunti 3.1 kohdassa mainitun virtauksen aikana, kun ulkoilman lämpötilana on liitteessä 5O mainittu vähimmäiskäyttölämpötila.

LIITE 5C

SISÄISEN TIIVIYDEN TESTI

| 1. | Seuraavat testit on suoritettava sellaisilla venttiili- tai täyttölaitenäytteillä, joille on ensin tehty edellä olevan liitteen 5B mukainen ulkoisen vuodon testaus. |
| --- | --- |

1.

Seuraavat testit on suoritettava sellaisilla venttiili- tai täyttölaitenäytteillä, joille on ensin tehty edellä olevan liitteen 5B mukainen ulkoisen vuodon testaus.

| 2. | Venttiilin istukka, joka on suljetussa asennossa, ei saa vuotaa millään aerostaattisella paineella, joka on välillä 0 ja 1,5 kertaa käyttöpaine (kPa). LNG-osilla käytettävä lämpötila on kryogeeninen lämpötila (ks. liite 5O), |
| --- | --- |

2.

Venttiilin istukka, joka on suljetussa asennossa, ei saa vuotaa millään aerostaattisella paineella, joka on välillä 0 ja 1,5 kertaa käyttöpaine (kPa). LNG-osilla käytettävä lämpötila on kryogeeninen lämpötila (ks. liite 5O),

| 3. | CNG-vastaventtiili, jossa on kimmoisa (joustava) istukka ja joka on suljetussa asennossa, ei saa vuotaa, kun siihen kohdistuu mikä tahansa aerostaattinen paine väliltä 0 ja 1,5 kertaa käyttöpaine (kPa). |
| --- | --- |

3.

CNG-vastaventtiili, jossa on kimmoisa (joustava) istukka ja joka on suljetussa asennossa, ei saa vuotaa, kun siihen kohdistuu mikä tahansa aerostaattinen paine väliltä 0 ja 1,5 kertaa käyttöpaine (kPa).

| 4. | CNG-vastaventtiili, jossa on metalli-istukka ja joka on suljetussa asennossa, ei saa vuotaa nopeammin kuin 0,47 dm3/s, kun siihen kohdistuu 138 kPa:n suuruinen aerostaattinen paine-ero tehollisena paineena ilmaistuna. |
| --- | --- |

4.

CNG-vastaventtiili, jossa on metalli-istukka ja joka on suljetussa asennossa, ei saa vuotaa nopeammin kuin 0,47 dm3/s, kun siihen kohdistuu 138 kPa:n suuruinen aerostaattinen paine-ero tehollisena paineena ilmaistuna.

| 5. | Täyttölaitteen kokoonpanossa käytettävän ylemmän CNG-vastaventtiilin istukka ei saa suljetussa asennossa vuotaa millään aerostaattisella paineella, joka on välillä 0 ja 1,5 kertaa käyttöpaine (kPa). |
| --- | --- |

5.

Täyttölaitteen kokoonpanossa käytettävän ylemmän CNG-vastaventtiilin istukka ei saa suljetussa asennossa vuotaa millään aerostaattisella paineella, joka on välillä 0 ja 1,5 kertaa käyttöpaine (kPa).

| 6. | Sisäisen vuodon testaus suoritetaan siten, että näyteventtiilin tuloaukko on liitetty aerostaattisen paineen lähteeseen, venttiili on suljetussa asennossa ja poistoaukko on auki. Paineensyöttöputkeen asennetaan automaattiventtiili ja painemittari, jonka paineala on vähintään 1,5 kertaa ja enintään 2 kertaa testipaine. Painemittari asennetaan automaattiventtiilin ja testattavan näytteen välille. Vuotoja havainnoidaan kohdistamalla testipaine venttiiliin ja upottamalla avoin poistoaukko veteen, ellei toisin ole mainittu. |
| --- | --- |

6.

Sisäisen vuodon testaus suoritetaan siten, että näyteventtiilin tuloaukko on liitetty aerostaattisen paineen lähteeseen, venttiili on suljetussa asennossa ja poistoaukko on auki. Paineensyöttöputkeen asennetaan automaattiventtiili ja painemittari, jonka paineala on vähintään 1,5 kertaa ja enintään 2 kertaa testipaine. Painemittari asennetaan automaattiventtiilin ja testattavan näytteen välille. Vuotoja havainnoidaan kohdistamalla testipaine venttiiliin ja upottamalla avoin poistoaukko veteen, ellei toisin ole mainittu.

| 7. | Jäljempänä olevien 2–5 kohdan vaatimusten mukaisuus on määritettävä liittämällä putkenkappale venttiilin poistoaukkoon. Tämän poistoputken avoin pää asetetaan ylösalaisin olevaan, mitta-asteikolla varustettuun sylinteriin, johon on merkitty kuutiosenttimetriasteikko. Käännetty kaasupullo suljetaan vesitiiviillä tiivisteellä. Laitteisto säädetään siten, että






  a) | poistoputken pää on noin 13 mm vedenpinnan yläpuolella ylösalaisin käännetyn, asteikolla varustetun sylinterin sisällä ja |
| --- | --- | --- |

7.

Jäljempänä olevien 2–5 kohdan vaatimusten mukaisuus on määritettävä liittämällä putkenkappale venttiilin poistoaukkoon. Tämän poistoputken avoin pää asetetaan ylösalaisin olevaan, mitta-asteikolla varustettuun sylinteriin, johon on merkitty kuutiosenttimetriasteikko. Käännetty kaasupullo suljetaan vesitiiviillä tiivisteellä. Laitteisto säädetään siten, että

a)

poistoputken pää on noin 13 mm vedenpinnan yläpuolella ylösalaisin käännetyn, asteikolla varustetun sylinterin sisällä ja

| b) | vedenpinta asteikolla varustetun sylinterin sisä- ja ulkopuolella on samalla tasolla. Kun nämä säädöt on tehty, asteikolla varustetun sylinterin sisällä olevan veden korkeus kirjataan. Venttiilin ollessa normaalien käyttöolosuhteiden mukaisesti suljetussa asennossa venttiilin tuloaukkoon kohdistetaan ilmaa tai typpeä määritellyllä testipaineella vähintään 2 minuutin ajan. Tänä aikana asteikolla varustetun sylinterin pystyasentoa on tarvittaessa säädettävä niin, että kaasupullon sisä- ja ulkopuolella oleva vesi pysyy samalla tasolla. |
| --- | --- |

b)

vedenpinta asteikolla varustetun sylinterin sisä- ja ulkopuolella on samalla tasolla. Kun nämä säädöt on tehty, asteikolla varustetun sylinterin sisällä olevan veden korkeus kirjataan. Venttiilin ollessa normaalien käyttöolosuhteiden mukaisesti suljetussa asennossa venttiilin tuloaukkoon kohdistetaan ilmaa tai typpeä määritellyllä testipaineella vähintään 2 minuutin ajan. Tänä aikana asteikolla varustetun sylinterin pystyasentoa on tarvittaessa säädettävä niin, että kaasupullon sisä- ja ulkopuolella oleva vesi pysyy samalla tasolla.

Tämän testijakson päätteeksi, kun asteikolla varustetun sylinterin sisä- ja ulkopuolella oleva vesi on samalla tasolla, asteikolla varustetun kaasupullon sisällä olevan veden korkeus on jälleen kirjattava. Vuodon määrä lasketaan asteikolla varustetun sylinterin sisällä tapahtuneesta tilavuuden muutoksesta seuraavan laskukaavan avulla:

Formula

jossa:

| V1 | = | vuodon määrä, kuutiosenttimetreinä ilmaa tai typpeä tunnissa, |
| --- | --- | --- |
| Vt | = | tilavuuden kasvu asteikolla varustetun sylinterin sisällä testin aikana, |
| t | = | testiaika, minuuttia |
| P | = | barometrinen paine testin aikana, kPa |
| T | = | ympäröivä lämpötila testin aikana, K. |

V1

=

vuodon määrä, kuutiosenttimetreinä ilmaa tai typpeä tunnissa,

Vt

=

tilavuuden kasvu asteikolla varustetun sylinterin sisällä testin aikana,

t

=

testiaika, minuuttia

P

=

barometrinen paine testin aikana, kPa

T

=

ympäröivä lämpötila testin aikana, K.

| 8. | Edellä kuvatun menetelmän sijasta vuoto voidaan mitata virtausmittarilla, joka on asennettu testattavan venttiilin tuloaukon puolelle. Virtausmittarin on oltava riittävän tarkka, jotta sillä voidaan mitata testissä käytetyn nesteen suurimmat sallitut vuodon virtausmäärät. |
| --- | --- |

8.

Edellä kuvatun menetelmän sijasta vuoto voidaan mitata virtausmittarilla, joka on asennettu testattavan venttiilin tuloaukon puolelle. Virtausmittarin on oltava riittävän tarkka, jotta sillä voidaan mitata testissä käytetyn nesteen suurimmat sallitut vuodon virtausmäärät.

LIITE 5D

CNG-/LNG-YHTEENSOPIVUUSTESTI

| 1. | CNG:n/LNG:n kanssa kosketuksissa olevan ei-metallisen osan tilavuus ei saa muuttua tai paino laskea liikaa.
  N-pentaaninkestävyys standardin ISO 1817 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:






  a) | väliaine: n-pentaani |
| --- | --- | --- |

1.

CNG:n/LNG:n kanssa kosketuksissa olevan ei-metallisen osan tilavuus ei saa muuttua tai paino laskea liikaa.

N-pentaaninkestävyys standardin ISO 1817 mukaisesti seuraavissa olosuhteissa:

a)

väliaine: n-pentaani

| b) | lämpötila: 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi) |
| --- | --- |

b)

lämpötila: 23 °C (standardin ISO 1817 mukainen toleranssi)

| c) | upotusaika: 72 tuntia. |
| --- | --- |

c)

upotusaika: 72 tuntia.

| 2. | Vaatimukset:
  Tilavuuden muutos enintään 20 prosenttia.
  Massa saa ilmassa 40 °C:n lämpötilassa 48 tuntia kestäneen säilytyksen jälkeen vähentyä alkuperäiseen arvoon verrattuna enintään 5 prosenttia. |
| --- | --- |

2.

Vaatimukset:

Tilavuuden muutos enintään 20 prosenttia.

Massa saa ilmassa 40 °C:n lämpötilassa 48 tuntia kestäneen säilytyksen jälkeen vähentyä alkuperäiseen arvoon verrattuna enintään 5 prosenttia.

LIITE 5E

KORROOSIONKESTÄVYYSTESTI

Korroosionkestävyystestimenettelyt:

| 1. | Metallista valmistetun CNG:tä/LNG:tä sisältävän osan on läpäistävä liitteissä 5B ja 5C kuvatut vuototestit sen jälkeen, kun niille on tehty 144 tunnin suolaruiskutuskoe standardin ISO 15500-2 mukaisesti kaikki liitokset suljettuina. |
| --- | --- |

1.

Metallista valmistetun CNG:tä/LNG:tä sisältävän osan on läpäistävä liitteissä 5B ja 5C kuvatut vuototestit sen jälkeen, kun niille on tehty 144 tunnin suolaruiskutuskoe standardin ISO 15500-2 mukaisesti kaikki liitokset suljettuina.

| 2. | Kuparista tai messingistä valmistetun CNG:tä/LNG:tä sisältävän osan on läpäistävä liitteissä 5B ja 5C kuvatut vuototestit sen jälkeen, kun ne on upotettu 24 tunnin ajaksi ammoniakkiin standardin ISO 15500-2 mukaisesti kaikki liitokset suljettuina. |
| --- | --- |

2.

Kuparista tai messingistä valmistetun CNG:tä/LNG:tä sisältävän osan on läpäistävä liitteissä 5B ja 5C kuvatut vuototestit sen jälkeen, kun ne on upotettu 24 tunnin ajaksi ammoniakkiin standardin ISO 15500-2 mukaisesti kaikki liitokset suljettuina.

LIITE 5F

KUUMAILMANKESTÄVYYS

| 1. | Testi on suoritettava standardin ISO 188 mukaisesti. Koekappale altistetaan 168 tunnin ajaksi ilmalle, jonka lämpötila on sama kuin enimmäiskäyttölämpötila. |
| --- | --- |

1.

Testi on suoritettava standardin ISO 188 mukaisesti. Koekappale altistetaan 168 tunnin ajaksi ilmalle, jonka lämpötila on sama kuin enimmäiskäyttölämpötila.

| 2. | Vetolujuuden muutos saa olla enintään + 25 prosenttia. Murtovenymän muutos ei saa ylittää seuraavia arvoja:






  a) | suurin sallittu kasvu: 10 prosenttia |
| --- | --- | --- |

2.

Vetolujuuden muutos saa olla enintään + 25 prosenttia. Murtovenymän muutos ei saa ylittää seuraavia arvoja:

a)

suurin sallittu kasvu: 10 prosenttia

| b) | suurin sallittu vähennys: 30 prosenttia. |
| --- | --- |

b)

suurin sallittu vähennys: 30 prosenttia.

LIITE 5G

OTSONIVANHENEMINEN

| 1. | Testi on suoritettava standardin ISO 1431/1 mukaisesti.
  Testikappale, joka on venytettävä 20 prosentin venymään, on altistettava 72 tunnin ajaksi ilmalle, jonka lämpötila on 40 °C ja otsonipitoisuus on 50 osaa/sata miljoonaa. |
| --- | --- |

1.

Testi on suoritettava standardin ISO 1431/1 mukaisesti.

Testikappale, joka on venytettävä 20 prosentin venymään, on altistettava 72 tunnin ajaksi ilmalle, jonka lämpötila on 40 °C ja otsonipitoisuus on 50 osaa/sata miljoonaa.

| 2. | Koekappaleeseen ei saa tulla säröjä. |
| --- | --- |

2.

Koekappaleeseen ei saa tulla säröjä.

LIITE 5H

LÄMPÖTILANVAIHTELUTESTI

Muusta kuin metallista valmistetun CNG:tä/LNG:tä sisältävän osan on läpäistävä liitteissä 5B ja 5C kuvatut vuototestit sen jälkeen, kun niille on tehty 96 tuntia kestävä lämpötilanvaihtelukoe, jossa lämpötilaa vaihdellaan vähimmäiskäyttölämpötilasta enimmäiskäyttölämpötilaan siten, että yhden jakson pituus on 120 minuuttia ja paine on enimmäiskäyttöpaine.

LIITE 5I

VAIN KAASUPULLOJA KOSKEVA PAINEENVAIHTELUKOE

(Ks. liite 3)

LIITTEET 5J JA 5K –

(Ei käytössä)

LIITE 5L

KESTÄVYYSKOE (JATKUVA KÄYTTÖ)

1.   TESTIMENETELMÄ CNG-OSILLE

1.1   Osa liitetään paineistetun kuivailman tai typen lähteeseen soveltuvalla liitoksella ja siihen kohdistetaan kyseisen osan osalta määritelty määrä testijaksoja. Yksi testijakso koostuu osan avaamisesta kerran ja sulkemisesta kerran vähintään 10 ± 2 sekunnin kuluessa.

| a) | Testijaksot huoneenlämpötilassa
  Osaa käytetään 96 prosenttia testijaksoista huoneenlämmössä ja määrätyllä käyttöpaineella. Sulkemisjakson aikana testilaitteen myötävirtaan kulkevan paineen on annettava laskea 50 prosenttiin testipaineesta. Sen jälkeen osien on läpäistävä liitteen 5B mukainen vuototesti huoneenlämmössä. Tämän testin osan saa keskeyttää 20 prosentin välein vuototestausta varten. |
| --- | --- |

a)

Testijaksot huoneenlämpötilassa

Osaa käytetään 96 prosenttia testijaksoista huoneenlämmössä ja määrätyllä käyttöpaineella. Sulkemisjakson aikana testilaitteen myötävirtaan kulkevan paineen on annettava laskea 50 prosenttiin testipaineesta. Sen jälkeen osien on läpäistävä liitteen 5B mukainen vuototesti huoneenlämmössä. Tämän testin osan saa keskeyttää 20 prosentin välein vuototestausta varten.

| b) | Testijaksot korkeassa lämpötilassa
  Osaa käytetään 2 prosenttia testijaksoista soveltuvassa määritellyssä enimmäislämpötilassa ja määrätyllä käyttöpaineella. Osan on läpäistävä liitteen 5B vuototesti soveltuvassa enimmäislämpötilassa korkeassa lämpötilassa suoritettujen testijaksojen jälkeen. |
| --- | --- |

b)

Testijaksot korkeassa lämpötilassa

Osaa käytetään 2 prosenttia testijaksoista soveltuvassa määritellyssä enimmäislämpötilassa ja määrätyllä käyttöpaineella. Osan on läpäistävä liitteen 5B vuototesti soveltuvassa enimmäislämpötilassa korkeassa lämpötilassa suoritettujen testijaksojen jälkeen.

| c) | Testijaksot alhaisessa lämpötilassa
  Osaa käytetään 2 prosenttia testijaksoista soveltuvassa määritellyssä vähimmäislämpötilassa ja määrätyllä käyttöpaineella. Osan on läpäistävä liitteen 5B vuototesti soveltuvassa määritellyssä vähimmäislämpötilassa alhaisessa lämpötilassa suoritettujen testijaksojen jälkeen.
  Kun testijaksot ja vuodon uudelleentestaus on tehty, osa on voitava avata ja sulkea kokonaan, kun korkeintaan jäljempänä olevan taulukon 5.3 mukainen vääntömomentti kohdistetaan osan varteen suunnassa, jossa se avataan kokonaan, ja sen jälkeen vastakkaisessa suunnassa.

  Taulukko 5.3







  Osan tuloaukon koko (mm) | Suurin vääntömomentti (Nm) |
| --- | --- | --- |
| 6 | 1,7 |
| 8 tai 10 | 2,3 |
| 12 | 2,8 |

c)

Testijaksot alhaisessa lämpötilassa

Osaa käytetään 2 prosenttia testijaksoista soveltuvassa määritellyssä vähimmäislämpötilassa ja määrätyllä käyttöpaineella. Osan on läpäistävä liitteen 5B vuototesti soveltuvassa määritellyssä vähimmäislämpötilassa alhaisessa lämpötilassa suoritettujen testijaksojen jälkeen.

Kun testijaksot ja vuodon uudelleentestaus on tehty, osa on voitava avata ja sulkea kokonaan, kun korkeintaan jäljempänä olevan taulukon 5.3 mukainen vääntömomentti kohdistetaan osan varteen suunnassa, jossa se avataan kokonaan, ja sen jälkeen vastakkaisessa suunnassa.

Taulukko 5.3

Osan tuloaukon koko (mm)

Suurin vääntömomentti (Nm)

6

1,7

8 tai 10

2,3

12

2,8

1.2   Testi on suoritettava soveltuvassa määritellyssä enimmäislämpötilassa ja toistettava – 40 °C:n lämpötilassa.

1.3   LNG-tuotteiden kestävyystestit mainitaan tarvittaessa niitä koskevissa liitteissä 4I–4O.

LIITE 5M

VAIN CNG-KAASUPULLOJA KOSKEVA MURTUMIS-/TUHOAMISKOE

(Ks. liite 3A)

LIITE 5N

TÄRINÄNKESTÄVYYSKOE

1.   Kaikkien osien, joissa on liikkuvia komponentteja, on oltava vahingoittumattomia ja toimintakykyisiä ja läpäistävä osalla tehtävät vuototestit sen jälkeen, kun ne on altistettu 6 tunnin ajaksi tärinälle seuraavan testimenetelmän mukaisesti.

2.   Testimenetelmä

2.1   Osa on suljettava laitteeseen ja altistettava 2 tunnin ajaksi 17 Hz:n tärinälle siten, että amplitudi kaikissa suunta-akseleissa on 1,5 mm (0,06 tuumaa). Kun 6 tunnin mittainen tärinäkoe on suoritettu, osan on täytettävä liitteen 5C vaatimukset.

LIITE 5O

KÄYTTÖLÄMPÖTILAT

Käyttölämpötilojen on oltava seuraavat:

| | Moottoritilassa | Liitettynä moottoriin | Ajoneuvossa |
| --- | --- | --- | --- |
| Keskilämpötila | – 20 °C–105 °C | – 20 °C–120 °C | – 20 °C–85 °C |
| Kylmä lämpötila | – 40 °C–105 °C | – 40 °C–120 °C | – 40 °C–85 °C |
| LNG | – 162 °C–105 °C | – 162 °C–120 °C | – 162 °C–85 °C |

Moottoritilassa

Liitettynä moottoriin

Ajoneuvossa

Keskilämpötila

– 20 °C–105 °C

– 20 °C–120 °C

– 20 °C–85 °C

Kylmä lämpötila

– 40 °C–105 °C

– 40 °C–120 °C

– 40 °C–85 °C

LNG

– 162 °C–105 °C

– 162 °C–120 °C

– 162 °C–85 °C

Huom. – LNG-lämpötilalla tarkoitetaan fluidin lämpötilaa osien sisällä. Ympäröivinä lämpötiloina käytetään keskilämpötilaa tai kylmää lämpötilaa. Koska LNG:n saturaatiolämpötilalla ja -paineella on välitön yhteys, kuten jäljempänä olevasta taulukosta ilmenee, LNG-osille olisi sallittava suurempi vähimmäislämpötila kuvatun testipaineen pohjalta.

| Lämpötila (°C) | Paine (bar) |
| --- | --- |
| – 161,6 | 0 |
| – 152,5 | 1 |
| – 146,4 | 2 |
| – 141,7 | 3 |
| – 137,8 | 4 |
| – 134,4 | 5 |
| – 131,4 | 6 |
| – 128,7 | 7 |
| – 126,3 | 8 |
| – 124,0 | 9 |
| – 121,9 | 10 |
| – 119,9 | 11 |
| – 118,1 | 12 |
| – 116,3 | 13 |
| – 114,6 | 14 |
| – 113,0 | 15 |
| – 111,5 | 16 |
| – 110,0 | 17 |
| – 108,6 | 18 |
| – 107,3 | 19 |
| – 106,0 | 20 |
| – 104,7 | 21 |
| – 103,5 | 22 |
| – 102,3 | 23 |
| – 101,2 | 24 |

Lämpötila (°C)

Paine (bar)

– 161,6

0

– 152,5

1

– 146,4

2

– 141,7

3

– 137,8

4

– 134,4

5

– 131,4

6

– 128,7

7

– 126,3

8

– 124,0

9

– 121,9

10

– 119,9

11

– 118,1

12

– 116,3

13

– 114,6

14

– 113,0

15

– 111,5

16

– 110,0

17

– 108,6

18

– 107,3

19

– 106,0

20

– 104,7

21

– 103,5

22

– 102,3

23

– 101,2

24

Lähde: http://webbook.nist.gov/chemistry/fluid/Saturaatio

LIITE 5P

LNG – TESTI ALHAISESSA LÄMPÖTILASSA

| 1. | Osaa käytetään 96 prosenttia (tuotteelle liitteessä 4 annetuista) testijaksoista alemmassa kuin – 162 °C:n lämpötilassa ja käyttöpaineella. |
| --- | --- |

1.

Osaa käytetään 96 prosenttia (tuotteelle liitteessä 4 annetuista) testijaksoista alemmassa kuin – 162 °C:n lämpötilassa ja käyttöpaineella.

| 2. | Osaa käytetään 4 prosenttia kaikista testijaksoista (liitteessä 5O vahvistetussa) soveltuvassa enimmäislämpötilassa ja käyttöpaineella, ja osan on oltava lämpötilajaksojen päättyessä liitteiden 5B ja 5C vaatimusten mukainen. |
| --- | --- |

2.

Osaa käytetään 4 prosenttia kaikista testijaksoista (liitteessä 5O vahvistetussa) soveltuvassa enimmäislämpötilassa ja käyttöpaineella, ja osan on oltava lämpötilajaksojen päättyessä liitteiden 5B ja 5C vaatimusten mukainen.

| 3. | Testi voidaan haluttaessa keskeyttää 20 prosentin välein vuototestausta varten. |
| --- | --- |

3.

Testi voidaan haluttaessa keskeyttää 20 prosentin välein vuototestausta varten.

| 4. | Jaksotestauksen jälkeen tehdään hydrostaattinen testi. |
| --- | --- |

4.

Jaksotestauksen jälkeen tehdään hydrostaattinen testi.

LIITE 5Q

MUIDEN KUIN METALLIOSIEN YHTEENSOPIVUUS LÄMMÖNVAIHTOFLUIDIEN KANSSA

| 1. | Testinäytteet upotetaan lämmönvaihtoaineeseen 168 tunnin ajaksi 90 °C:n lämpötilassa, ja niitä kuivataan 48 tunnin ajan 40 °C:n lämpötilassa. Testissä käytettävän lämmönvaihtoaineen koostumus on 50 prosenttia vettä ja 50 prosenttia eteeniglykoliliuosta |
| --- | --- |

1.

Testinäytteet upotetaan lämmönvaihtoaineeseen 168 tunnin ajaksi 90 °C:n lämpötilassa, ja niitä kuivataan 48 tunnin ajan 40 °C:n lämpötilassa. Testissä käytettävän lämmönvaihtoaineen koostumus on 50 prosenttia vettä ja 50 prosenttia eteeniglykoliliuosta

| 2. | Testi katsotaan hyväksytyksi, jos tilavuuden muutos on alle 20 prosenttia, massan muutos alle 5 prosenttia, vetolujuuden muutos pienempi kuin – 25 prosenttia ja murtovenymän muutos on välillä – 30 prosenttia ja + 10 prosenttia. |
| --- | --- |

2.

Testi katsotaan hyväksytyksi, jos tilavuuden muutos on alle 20 prosenttia, massan muutos alle 5 prosenttia, vetolujuuden muutos pienempi kuin – 25 prosenttia ja murtovenymän muutos on välillä – 30 prosenttia ja + 10 prosenttia.

---

LIITE 6

LUOKKIEN M2 AND M3, N2 JA N3 AJONEUVOJEN CNG-TUNNUSMERKINTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET

(Tämän säännön kohta 18.1.8.1)

Merkin on oltava säänkestävä tarra.

Tarran värien ja mittojen on oltava seuraavien vaatimusten mukaiset:

| Värit: |
| --- |
| Tausta: | vihreä |
| Reunus: | valkoinen tai heijastava valkoinen |
| Kirjaimet: | valkoinen tai heijastava valkoinen |
| Mitat: |
| Reunuksen leveys: | 4–6 mm |
| Merkkien korkeus: | ≥ 25 mm |
| Merkkien paksuus: | ≥ 4 mm |
| Tarran leveys: | 110–150 mm |
| Tarran korkeus: | 80–110 mm |

Värit:

Tausta:

vihreä

Reunus:

valkoinen tai heijastava valkoinen

Kirjaimet:

valkoinen tai heijastava valkoinen

Mitat:

Reunuksen leveys:

4–6 mm

Merkkien korkeus:

≥ 25 mm

Merkkien paksuus:

≥ 4 mm

Tarran leveys:

110–150 mm

Tarran korkeus:

80–110 mm

Kirjainten ”CNG” on oltava tarran keskellä.

---

LIITE 7

LUOKKIEN M2 AND M3, N2 JA N3 AJONEUVOJEN LNG-TUNNUSMERKINTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET

(Tämän säännön kohta 18.1.8.2)

Merkin on oltava säänkestävä tarra.

Tarran värien ja mittojen on oltava seuraavien vaatimusten mukaiset:

| Värit: |
| --- |
| Tausta: | vihreä |
| Reunus: | valkoinen tai heijastava valkoinen |
| Kirjaimet: | valkoinen tai heijastava valkoinen |
| Mitat: |
| Reunuksen leveys: | 4–6 mm |
| Merkkien korkeus: | ≥ 25 mm |
| Merkkien paksuus: | ≥ 4 mm |
| Tarran leveys: | 110–150 mm |
| Tarran korkeus: | 80–110 mm |

Värit:

Tausta:

vihreä

Reunus:

valkoinen tai heijastava valkoinen

Kirjaimet:

valkoinen tai heijastava valkoinen

Mitat:

Reunuksen leveys:

4–6 mm

Merkkien korkeus:

≥ 25 mm

Merkkien paksuus:

≥ 4 mm

Tarran leveys:

110–150 mm

Tarran korkeus:

80–110 mm

Kirjainten ”LNG” on oltava tarran keskellä.

---

| 30.6.2015 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 166/170 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2015

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 166/170

---

Vain alkuperäiset YK:n Euroopan talouskomission tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä on hyvä tarkastaa UN/ECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö nro 120 – Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat maatalous- ja metsätraktoreihin sekä liikkuviin maastokoneisiin asennettavien polttomoottorien hyväksyntää nettotehon, nettovääntömomentin ja polttoaineen ominaiskulutuksen mittauksen osalta [2015/1000]

Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin seuraaviin asti:

säännön muutossarja 01 – Voimaantulopäivä: 26. heinäkuuta 2012

SISÄLTÖ

SÄÄNTÖ

| 1. | Soveltamisala |
| --- | --- |

1.

| 2. | Määritelmät |
| --- | --- |

2.

| 3. | Hyväksynnän hakeminen |
| --- | --- |

3.

| 4. | Hyväksyntä |
| --- | --- |

4.

| 5. | Vaatimukset ja testit |
| --- | --- |

5.

| 6. | Tuotannon vaatimustenmukaisuus |
| --- | --- |

6.

| 7. | Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta |
| --- | --- |

7.

| 8. | Moottorityypin tai moottoriperheen tyyppihyväksynnän muuttaminen ja laajentaminen |
| --- | --- |

8.

| 9. | Tuotannon lopettaminen |
| --- | --- |

9.

| 10. | Hyväksyntätesteistä vastaavien tutkimuslaitosten ja tyyppihyväksyntäviranomaisten nimet ja osoitteet |
| --- | --- |

10.

LIITTEET

| 1 | Polttomoottorin olennaiset ominaisuudet ja testien tekemistä koskevat yleiset tiedot |
| --- | --- |

1

| 2 | Ilmoitus |
| --- | --- |

2

| 3 | Hyväksyntämerkit |
| --- | --- |

3

| 4 | Polttomoottorin nettotehon mittausmenetelmä |
| --- | --- |

4

| 5 | Moottoriperheen olennaiset ominaisuudet |
| --- | --- |

5

| 6 | Tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastaminen |
| --- | --- |

6

| 7 | Vertailupolttoaineiden tekniset tiedot |
| --- | --- |

7

1.   SOVELTAMISALA

1.1   Tätä sääntöä sovelletaan käyriin, jotka kuvaavat valmistajan ilmoittamaa seuraavissa ajoneuvoissa käytettävien polttomoottorien tehoa, vääntömomenttia ja polttoaineen ominaiskulutusta täydellä kuormalla moottorin kierrosnopeuden funktiona:

| 1.1.1 | Luokan T ajoneuvot: (1) |
| --- | --- |

1.1.1

Luokan T ajoneuvot: (1)

| 1.1.2 | Liikkuvat työkoneet, (1) joita käytetään vaihtelevalla tai tasaisella nopeudella. |
| --- | --- |

1.1.2

Liikkuvat työkoneet, (1) joita käytetään vaihtelevalla tai tasaisella nopeudella.

1.2   Polttomoottorit kuuluvat johonkin seuraavista luokista:

| 1.2.1 | mäntäpolttomoottorit (kipinä- tai puristussytytysmoottorit) vapaamäntämoottoreita lukuun ottamatta |
| --- | --- |

1.2.1

mäntäpolttomoottorit (kipinä- tai puristussytytysmoottorit) vapaamäntämoottoreita lukuun ottamatta

| 1.2.2 | kiertomäntämoottorit (kipinä- tai puristussytytysmoottorit). |
| --- | --- |

1.2.2

kiertomäntämoottorit (kipinä- tai puristussytytysmoottorit).

2.   MÄÄRITELMÄT

| 2.1 | ’Moottorin hyväksymisellä’ tarkoitetaan moottorityypin hyväksymistä sille tämän säännön liitteessä 4 täsmennetyn menettelyn mukaisesti mitatun nettotehon osalta. |
| --- | --- |

2.1

’Moottorin hyväksymisellä’ tarkoitetaan moottorityypin hyväksymistä sille tämän säännön liitteessä 4 täsmennetyn menettelyn mukaisesti mitatun nettotehon osalta.

| 2.2 | ’Moottoriperheen hyväksymisellä’ tarkoitetaan moottoriperheen jäsenten hyväksymistä niille tämän säännön liitteessä 5 tai 6 täsmennetyn menettelyn mukaisesti määritetyn nettotehon osalta. |
| --- | --- |

2.2

’Moottoriperheen hyväksymisellä’ tarkoitetaan moottoriperheen jäsenten hyväksymistä niille tämän säännön liitteessä 5 tai 6 täsmennetyn menettelyn mukaisesti määritetyn nettotehon osalta.

| 2.3 | ’Moottorityypillä’ tarkoitetaan sellaisten moottoreiden ryhmää, jotka eivät eroa toisistaan tämän säännön liitteen 1 lisäyksessä 3 määriteltyjen olennaisten moottorin ominaisuuksien osalta. |
| --- | --- |

2.3

’Moottorityypillä’ tarkoitetaan sellaisten moottoreiden ryhmää, jotka eivät eroa toisistaan tämän säännön liitteen 1 lisäyksessä 3 määriteltyjen olennaisten moottorin ominaisuuksien osalta.

| 2.4 | ’Moottoriperheellä’ tarkoitetaan valmistajan tekemää moottoreiden ryhmitystä, joka rakenteensa osalta täyttää tämän säännön liitteessä 5 määritellyt ryhmitysperusteet. |
| --- | --- |

2.4

’Moottoriperheellä’ tarkoitetaan valmistajan tekemää moottoreiden ryhmitystä, joka rakenteensa osalta täyttää tämän säännön liitteessä 5 määritellyt ryhmitysperusteet.

| 2.5 | ’Kantamoottorilla’ tarkoitetaan moottoria, joka on valittu moottoriperheestä siten, että se täyttää tämän säännön liitteen 5 vaatimukset. |
| --- | --- |

2.5

’Kantamoottorilla’ tarkoitetaan moottoria, joka on valittu moottoriperheestä siten, että se täyttää tämän säännön liitteen 5 vaatimukset.

| 2.6 | ’Nettoteholla’ tarkoitetaan testipenkissä kampiakselin tai vastaavan päästä saatua tehoa vastaavalla moottorin nopeudella ja tämän säännön liitteen 1 taulukossa 4 lueteltujen apulaitteiden ja lisävarusteiden kanssa ja ulkoilman vertailuolosuhteissa määritettynä. |
| --- | --- |

2.6

’Nettoteholla’ tarkoitetaan testipenkissä kampiakselin tai vastaavan päästä saatua tehoa vastaavalla moottorin nopeudella ja tämän säännön liitteen 1 taulukossa 4 lueteltujen apulaitteiden ja lisävarusteiden kanssa ja ulkoilman vertailuolosuhteissa määritettynä.

| 2.7 | ’Nettonimellisteholla’ tarkoitetaan valmistajan ilmoittamaa moottorin nettotehoa nimellisnopeudella. |
| --- | --- |

2.7

’Nettonimellisteholla’ tarkoitetaan valmistajan ilmoittamaa moottorin nettotehoa nimellisnopeudella.

| 2.8 | ’Suurimmalla nettoteholla’ tarkoitetaan moottorin täyskuormituksella mitattua nettotehon enimmäisarvoa. |
| --- | --- |

2.8

’Suurimmalla nettoteholla’ tarkoitetaan moottorin täyskuormituksella mitattua nettotehon enimmäisarvoa.

| 2.9 | ’Nimellisnopeudella’ tarkoitetaan valmistajan suunnittelemaa säätimen sallimaa suurinta moottorin kierrosnopeutta täydellä kuormituksella tai, jos säädintä ei ole, valmistajan määrittämää nopeutta, jolla moottorista saadaan suurin teho. |
| --- | --- |

2.9

’Nimellisnopeudella’ tarkoitetaan valmistajan suunnittelemaa säätimen sallimaa suurinta moottorin kierrosnopeutta täydellä kuormituksella tai, jos säädintä ei ole, valmistajan määrittämää nopeutta, jolla moottorista saadaan suurin teho.

| 2.10 | ’Enimmäisnettotehon nopeudella’ tarkoitetaan valmistajan ilmoittamaa moottorin kierrosnopeutta, jolla saadaan suurin nettoteho. |
| --- | --- |

2.10

’Enimmäisnettotehon nopeudella’ tarkoitetaan valmistajan ilmoittamaa moottorin kierrosnopeutta, jolla saadaan suurin nettoteho.

| 2.11 | ’Suurimman vääntömomentin kierrosnopeudella’ tarkoitetaan valmistajan ilmoittamaa moottorin kierrosnopeutta, jolla saadaan suurin vääntömomentti. |
| --- | --- |

2.11

’Suurimman vääntömomentin kierrosnopeudella’ tarkoitetaan valmistajan ilmoittamaa moottorin kierrosnopeutta, jolla saadaan suurin vääntömomentti.

| 2.12 | ’Suurimmalla vääntömomentilla’ tarkoitetaan moottorin täyskuormituksella mitattua nettovääntömomentin enimmäisarvoa. |
| --- | --- |

2.12

’Suurimmalla vääntömomentilla’ tarkoitetaan moottorin täyskuormituksella mitattua nettovääntömomentin enimmäisarvoa.

3.   HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN

3.1   Moottorityypin tai moottoriperheen tyyppihyväksyntähakemuksen nettotehon mittauksen osalta tekee moottorin valmistaja tai asianmukaisesti valtuutettu edustaja.

3.2   Hakemukseen on liitettävä seuraavat asiakirjat kolmena kappaleena: moottorityypin tai moottoriperheen kuvaus, joka sisältää tämän säännön liitteessä 1 tarkoitetut tiedot.

3.3   Hyväksyntätestit suorittavalle tutkimuslaitokselle on toimitettava hyväksyttävää moottorityyppiä edustava moottori, tai kun kyseessä on moottoriperhe, kantamoottori, johon on asennettu tämän säännön liitteessä 4 tarkoitetut laitteet.

4.   HYVÄKSYNTÄ

4.1   Jos tämän säännön mukaisesti hyväksyttäväksi toimitetun moottorin teho on mitattu kohdassa 5 annettujen määrittelyjen mukaisesti, moottorityypille tai moottoriperheelle on myönnettävä hyväksyntä.

4.2   Kullekin hyväksytylle moottorityypille tai moottoriperheelle on annettava hyväksyntänumero. Hyväksyntänumeron kahdesta ensimmäisestä numerosta (tällä hetkellä 01, kun sääntö on tämänhetkisessä muodossaan) käy ilmi muutossarja, joka sisältää viimeisimmät hyväksynnän myöntämishetkellä sääntöön tehdyt tärkeät tekniset muutokset. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle moottorityypille tai -perheelle.

4.3   Tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta moottorityypin tai moottoriperheen hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta tai epäämisestä tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

4.4   Jokaiseen tämän säännön perusteella hyväksytyn moottorityypin tai moottoriperheen mukaiseen moottoriin on kiinnitettävä näkyvästi hyväksyntälomakkeessa määriteltyyn helppopääsyiseen kohtaan kansainvälinen hyväksyntämerkki, jonka osat ovat

| 4.4.1 | E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero (2), jotka ovat ympyrän sisällä, |
| --- | --- |

4.4.1

E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero (2), jotka ovat ympyrän sisällä,

| 4.4.2 | kohdassa 4.4.1 tarkoitetun ympyrän oikealla puolella tämän säännön numero, R-kirjain, viiva ja hyväksyntänumero.
  Sen sijaan, että nämä hyväksyntämerkit ja tunnukset kiinnitettäisiin moottoriin, valmistaja voi päättää, että jokaiseen tämän säännön mukaisesti hyväksyttyyn moottoriin liitetään tällaiset tiedot sisältävä asiakirja, jotta hyväksyntämerkit ja tunnukset voidaan kiinnittää ajoneuvoon. |
| --- | --- |

4.4.2

kohdassa 4.4.1 tarkoitetun ympyrän oikealla puolella tämän säännön numero, R-kirjain, viiva ja hyväksyntänumero.

Sen sijaan, että nämä hyväksyntämerkit ja tunnukset kiinnitettäisiin moottoriin, valmistaja voi päättää, että jokaiseen tämän säännön mukaisesti hyväksyttyyn moottoriin liitetään tällaiset tiedot sisältävä asiakirja, jotta hyväksyntämerkit ja tunnukset voidaan kiinnittää ajoneuvoon.

4.5   Jos moottori on sellaisen tyypin tai perheen mukainen, jolle on myönnetty hyväksyntä yhden tai useamman sopimukseen liitetyn säännön mukaisesti maassa, joka on myöntänyt hyväksynnän tämän säännön mukaisesti, kohdassa 4.4.1 tarkoitettua tunnusta ei tarvitse toistaa. Tällöin kaikkien niiden sääntöjen numerot ja tunnukset, joiden mukaisesti on myönnetty hyväksyntä maassa, joka on myöntänyt hyväksynnän tämän säännön perusteella, on sijoitettava pystysarakkeisiin kohdassa 4.4.1 tarkoitetun tunnuksen oikealle puolelle.

4.6   Hyväksyntämerkki on sijoitettava valmistajan hyväksyttyyn tyyppiin kiinnittämään tyyppikilpeen tai lähelle sitä.

4.7   Tämän säännön liitteessä 3 annetaan esimerkkejä hyväksyntämerkistä.

4.8   Jokaisessa tämän säännön perusteella hyväksytyn moottorityypin tai moottoriperheen mukaisessa moottorissa on oltava hyväksyntämerkin lisäksi seuraavat merkinnät:

| 4.8.1 | moottorin valmistajan tavaramerkki tai kauppanimi |
| --- | --- |

4.8.1

moottorin valmistajan tavaramerkki tai kauppanimi

| 4.8.2 | valmistajan merkitsemä moottorin numerotunnus. |
| --- | --- |

4.8.2

valmistajan merkitsemä moottorin numerotunnus.

5.   VAATIMUKSET JA TESTIT

5.1   Yleiset vaatimukset

Komponentit, jotka voivat vaikuttaa moottorin tehoon, on suunniteltava, valmistettava ja asennettava siten, että moottori täyttää tämän säännön vaatimukset tavanomaisessa käytössä siihen mahdollisesti kohdistuvasta tärinästä huolimatta.

5.2   Polttomoottoreille tehtävien testien kuvaus

5.2.1   Kipinäsytytysmoottorien nettotehotesti koostuu ajosta täydellä kaasulla, ja puristussytytysmoottorien testi ajetaan ruiskutuspumpun kiinteällä täyden kuormituksen asetuksella siten, että moottori on varustettu tämän säännön liitteessä 4 olevan taulukon 1 mukaisesti.

5.2.2   Mittauksia on tehtävä riittävän monilla moottorin nopeuksilla, jotta voidaan asianmukaisesti määritellä tehoa, vääntömomenttia ja polttoaineen ominaiskulutusta kuvaavat käyrät valmistajan suosittelemasta pienimmästä moottorin nopeudesta suositeltuun suurimpaan moottorin nopeuteen. Näihin nopeuksiin on sisällyttävä pyörimisnopeudet, joilla moottori tuottaa nettonimellistehonsa, enimmäistehonsa ja suurimman vääntömomenttinsa.

5.2.3   Käytettävät polttoaineet:

| 5.2.3.1 | Bensiinillä toimivat kipinäsytytysmoottorit:
  liitteessä 7 määritetty vertailupolttoaine. |
| --- | --- |

5.2.3.1

Bensiinillä toimivat kipinäsytytysmoottorit:

liitteessä 7 määritetty vertailupolttoaine.

| 5.2.3.2 | Nestekaasulla toimivat kipinäsytytysmoottorit:






  5.2.3.2.1 | Itsesäätyvässä moottorissa
  markkinoilla oleva polttoaine. Kiistatapauksessa polttoaineena on käytettävä jotakin liitteessä 7 määritellyistä vertailupolttoaineista. |
| --- | --- | --- |

5.2.3.2

Nestekaasulla toimivat kipinäsytytysmoottorit:

5.2.3.2.1

Itsesäätyvässä moottorissa

markkinoilla oleva polttoaine. Kiistatapauksessa polttoaineena on käytettävä jotakin liitteessä 7 määritellyistä vertailupolttoaineista.

| 5.2.3.2.2 | Jos moottori ei ole itsesäätyvä,
  käytettävän polttoaineen on oltava liitteessä 7 määritelty polttoaine, jolla on pienin C3-pitoisuus, tai |
| --- | --- |

5.2.3.2.2

Jos moottori ei ole itsesäätyvä,

käytettävän polttoaineen on oltava liitteessä 7 määritelty polttoaine, jolla on pienin C3-pitoisuus, tai

| 5.2.3.2.3 | jos moottori on tarkoitettu käytettäväksi vain yhdellä erityisellä polttoaineseoksella,
  polttoaineena on käytettävä moottorille määriteltyä polttoainetta. |
| --- | --- |

5.2.3.2.3

jos moottori on tarkoitettu käytettäväksi vain yhdellä erityisellä polttoaineseoksella,

polttoaineena on käytettävä moottorille määriteltyä polttoainetta.

| 5.2.3.2.4 | Käytetty polttoaine ilmoitetaan testausselosteessa. |
| --- | --- |

5.2.3.2.4

Käytetty polttoaine ilmoitetaan testausselosteessa.

| 5.2.3.3 | Maakaasulla toimivat kipinäsytytysmoottorit:






  5.2.3.3.1 | Itsesäätyvässä moottorissa
  markkinoilla oleva polttoaine. Kiistatapauksessa polttoaineena on käytettävä jotakin liitteessä 7 määritellyistä vertailupolttoaineista. |
| --- | --- | --- |

5.2.3.3

Maakaasulla toimivat kipinäsytytysmoottorit:

5.2.3.3.1

Itsesäätyvässä moottorissa

markkinoilla oleva polttoaine. Kiistatapauksessa polttoaineena on käytettävä jotakin liitteessä 7 määritellyistä vertailupolttoaineista.

| 5.2.3.3.2 | Jos moottori ei ole itsesäätyvä,
  polttoaineen on oltava markkinoilla olevaa polttoainetta, jonka Wobben indeksi on vähintään 52,6 MJ/m3 (20 °C, 101,3 kPa). Kiistatapauksissa käytetään liitteessä 7 määriteltyä vertailupolttoainetta GR eli polttoainetta, jolla on korkein Wobben indeksi, tai |
| --- | --- |

5.2.3.3.2

Jos moottori ei ole itsesäätyvä,

polttoaineen on oltava markkinoilla olevaa polttoainetta, jonka Wobben indeksi on vähintään 52,6 MJ/m3 (20 °C, 101,3 kPa). Kiistatapauksissa käytetään liitteessä 7 määriteltyä vertailupolttoainetta GR eli polttoainetta, jolla on korkein Wobben indeksi, tai

| 5.2.3.3.3 | jos moottori on tarkoitettu käytettäväksi tietyillä polttoaineilla,
  polttoaineen on oltava markkinoilla olevaa polttoainetta, jonka Wobben indeksi on vähintään 52,6 MJ/m3 (20 °C, 101,3 kPa), jos moottori on tarkoitettu käytettäväksi H-ryhmän kaasuilla, tai vähintään 47,2 MJ/m3 (20 °C, 101,3 kPa), jos moottori on tarkoitettu käytettäväksi L-ryhmän kaasuilla. Kiistatapauksissa polttoaineena on käytettävä liitteessä 7 määriteltyä vertailupolttoainetta GR, jos moottori on tarkoitettu käytettäväksi H-ryhmän kaasuilla, tai vertailupolttoainetta G23, jos moottori on tarkoitettu käytettäväksi L-ryhmän kaasuilla, eli polttoainetta, jonka Wobben indeksi on korkein kyseisessä ryhmässä, tai (3) |
| --- | --- |

5.2.3.3.3

jos moottori on tarkoitettu käytettäväksi tietyillä polttoaineilla,

polttoaineen on oltava markkinoilla olevaa polttoainetta, jonka Wobben indeksi on vähintään 52,6 MJ/m3 (20 °C, 101,3 kPa), jos moottori on tarkoitettu käytettäväksi H-ryhmän kaasuilla, tai vähintään 47,2 MJ/m3 (20 °C, 101,3 kPa), jos moottori on tarkoitettu käytettäväksi L-ryhmän kaasuilla. Kiistatapauksissa polttoaineena on käytettävä liitteessä 7 määriteltyä vertailupolttoainetta GR, jos moottori on tarkoitettu käytettäväksi H-ryhmän kaasuilla, tai vertailupolttoainetta G23, jos moottori on tarkoitettu käytettäväksi L-ryhmän kaasuilla, eli polttoainetta, jonka Wobben indeksi on korkein kyseisessä ryhmässä, tai (3)

| 5.2.3.3.4 | jos moottori on tarkoitettu käytettäväksi vain yhdellä erityisellä polttoaineseoksella,
  polttoaineena on käytettävä moottorille määriteltyä polttoainetta. |
| --- | --- |

5.2.3.3.4

jos moottori on tarkoitettu käytettäväksi vain yhdellä erityisellä polttoaineseoksella,

polttoaineena on käytettävä moottorille määriteltyä polttoainetta.

| 5.2.3.3.5 | Käytetty polttoaine ilmoitetaan testausselosteessa. |
| --- | --- |

5.2.3.3.5

Käytetty polttoaine ilmoitetaan testausselosteessa.

| 5.2.3.4 | Puristussytytysmoottorit:
  liitteessä 7 määritetty vertailupolttoaine.
  Testauspolttoaine on valittava niiden päästöraja-arvojen perusteella, jota moottorityypin tai -perheen on tarkoitus täyttää. Käyttäen perustana teholuokkia, jotka on kuvattu säännössä, jossa vahvistetaan yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat maatalous- ja metsätraktoreihin sekä liikkuviin työkoneisiin asennettavien puristussytytysmoottoreiden hyväksyntää moottorin päästöjen osalta, vertailupolttoaine on valittava seuraavasti: | liitteen 7 taulukko 1 – teholuokat D–G |
| --- | --- | --- |

5.2.3.4

Puristussytytysmoottorit:

liitteessä 7 määritetty vertailupolttoaine.

Testauspolttoaine on valittava niiden päästöraja-arvojen perusteella, jota moottorityypin tai -perheen on tarkoitus täyttää. Käyttäen perustana teholuokkia, jotka on kuvattu säännössä, jossa vahvistetaan yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat maatalous- ja metsätraktoreihin sekä liikkuviin työkoneisiin asennettavien puristussytytysmoottoreiden hyväksyntää moottorin päästöjen osalta, vertailupolttoaine on valittava seuraavasti:

liitteen 7 taulukko 1 – teholuokat D–G

| | liitteen 7 taulukko 2 – teholuokat H–K |
| --- | --- |

liitteen 7 taulukko 2 – teholuokat H–K

| | liitteen 7 taulukko 3 – teholuokat L–R. |
| --- | --- |

liitteen 7 taulukko 3 – teholuokat L–R.

Teholuokissa H–K voidaan vaihtoehtoisesti käyttää liitteen 7 taulukossa 1 määriteltyä vertailupolttoainetta.

5.2.4   Mittaukset on tehtävä tämän säännön liitteen 5 määräysten mukaisesti.

5.2.5   Testausselosteeseen on sisällytettävä tämän säännön liitteen 4 lisäyksessä luetellut tulokset ja kaikki laskutoimitukset, joita nettotehon selvittäminen edellyttää, sekä tämän säännön liitteessä 1 luetellut moottorin ominaispiirteet.

5.3   Tulosten tulkitseminen

5.3.1   Nettoteho

Valmistajan ilmoittama moottorityypin (tai kantamoottorin) nettotehoa kuvaava käyrä on hyväksyttävä, jos se ei poikkea enempää kuin seuraavassa taulukossa ilmoitettujen arvojen verran niistä korjatuista arvoista, jotka tutkimuslaitos on mitannut testattavaksi toimitetusta moottorista.

| Moottorityyppi | Nettonimellisteho (%) | Muut käyrän mittauspisteet (%) | Moottorin pyörintänopeuden toleranssi (%) |
| --- | --- | --- | --- |
| Yleiset vaatimukset | ± 2 | ± 4 | ± 1,5 |
| Säätimellä varustetut bensiinikäyttöiset kipinäsytytysmoottorit | ± 4 | ± 6 | ± 4 |
| Bensiinikäyttöiset kipinäsytytysmoottorit ilman säädintä | ± 4 | ± 10 | ± 4 |

Moottorityyppi

Nettonimellisteho (%)

Muut käyrän mittauspisteet (%)

Moottorin pyörintänopeuden toleranssi (%)

Yleiset vaatimukset

± 2

± 4

± 1,5

Säätimellä varustetut bensiinikäyttöiset kipinäsytytysmoottorit

± 4

± 6

± 4

Bensiinikäyttöiset kipinäsytytysmoottorit ilman säädintä

± 4

± 10

± 4

5.3.2   Nimellisnopeus

Valmistajan ilmoittama nimellisnopeus saa poiketa enintään 100 rpm arvosta, jonka tutkimuslaitos on mitannut testattavaksi toimitetusta moottorista. Bensiinikäyttöisten kipinäsytytysmoottorien tapauksessa valmistajan ilmoittama nimellisnopeus saa poiketa tutkimuslaitoksen mittaamasta testattavan moottorin arvosta enintään 150 rpm, kun moottori on varustettu säätimellä, ja ilman säädintä olevien moottorien tapauksessa enintään 350 rpm tai 4 prosenttia sen mukaan, kumpi on pienempi.

5.3.3   Polttoaineenkulutus

Valmistajan ilmoittama moottorityypin (tai kantamoottorin) polttoaineen ominaiskulutusta kuvaava käyrä on hyväksyttävä, jos se ei poikkea missään mittauspisteessä enempää kuin ± 8 prosenttia niistä arvoista, jotka tutkimuslaitos on mitannut testattavaksi toimitetusta moottorista.

5.3.4   Moottoriperhe

Jos kantamoottori on kohdissa 5.3.1 ja 5.3.2 esitettyjen vaatimusten mukainen, hyväksyntä laajennetaan automaattisesti koskemaan moottoriperheen jäsenten kaikkia ilmoitettuja käyriä.

6.   TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjen on oltava sopimuksen lisäyksessä 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) esitettyjen määräysten sekä seuraavien vaatimusten mukaisia:

| 6.1 | Tämän säännön mukaisesti hyväksytyt moottorit on valmistettava siten, että ne ovat hyväksytyn tyypin mukaisia. |
| --- | --- |

6.1

Tämän säännön mukaisesti hyväksytyt moottorit on valmistettava siten, että ne ovat hyväksytyn tyypin mukaisia.

| 6.2 | Tämän säännön liitteessä 6 asetettuja tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjä koskevia vähimmäisvaatimuksia on noudatettava. |
| --- | --- |

6.2

Tämän säännön liitteessä 6 asetettuja tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjä koskevia vähimmäisvaatimuksia on noudatettava.

7.   SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA

7.1   Moottorityypille tai moottoriperheelle tämän säännön mukaisesti myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos kohdassa 6.1 esitetyt vaatimukset eivät täyty tai jos hyväksyntämerkillä varustettu moottorityyppi tai moottoriperhe ei vastaa hyväksyttyä tyyppiä.

7.2   Jos tätä sääntöä soveltava vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on ilmoitettava siitä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

8.   MOOTTORITYYPIN TAI MOOTTORIPERHEEN TYYPPIHYVÄKSYNNÄN MUUTTAMINEN JA LAAJENTAMINEN

8.1   Kaikista moottorityypin tai moottoriperheen muutoksista, jotka koskevat liitteessä 1 esitettyjä ominaisuuksia, on ilmoitettava moottorityypin tai moottoriperheen hyväksyneelle tyyppihyväksyntäviranomaiselle. Tyyppihyväksyntäviranomainen voi tämän jälkeen joko

| 8.1.1 | katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole merkittäviä kielteisiä vaikutuksia ja että moottori täyttää joka tapauksessa edelleen vaatimukset, tai |
| --- | --- |

8.1.1

katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole merkittäviä kielteisiä vaikutuksia ja että moottori täyttää joka tapauksessa edelleen vaatimukset, tai

| 8.1.2 | vaatia testien suorittamisesta vastaavalta tutkimuslaitokselta uuden testausselosteen. |
| --- | --- |

8.1.2

vaatia testien suorittamisesta vastaavalta tutkimuslaitokselta uuden testausselosteen.

8.2   Hyväksynnän vahvistaminen tai sen epääminen annetaan tiedoksi kohdan 4.3 mukaisella menettelyllä tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille, ja tässä yhteydessä täsmennetään kohteena olevat muutokset.

8.3   Hyväksynnän laajentamisen myöntäneen tyyppihyväksyntäviranomaisen on annettava laajentamiselle sarjanumero ja ilmoitettava siitä muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella tiedonantolomakkeella.

9.   TUOTANNON LOPETTAMINEN

Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön mukaisesti hyväksytyn moottorityypin tai -perheen valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava siitä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

10.   HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TUTKIMUSLAITOSTEN JA TYYPPIHYVÄKSYNTÄVIRANOMAISTEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien tutkimuslaitosten sekä niiden tyyppihyväksyntäviranomaisten nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnät ja joille toimitetaan lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä taikka hyväksynnän laajentamisesta tai epäämisestä.

---

(1)  Sellaisina kuin ne määritellään ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev.2) kohdassa 2. – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(2)  Vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolten tunnusnumerot esitetään ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteessä 3 (asiakirja ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html).

(3)  ’Wobben indeksillä (pienempi Wl tai suurempi Wu)’ tarkoitetaan kaasun tilavuusyksikköä kohti mitatun vastaavan lämpöarvon ja kaasun suhteellisen tiheyden neliöjuuren suhdetta samoissa vertailuolosuhteissa:

Formula

---

LIITE 1

Polttomoottorin olennaiset ominaisuudet ja testien tekemistä koskevat yleiset tiedot

Kantamoottori/moottorityyppi: (1) ...

1.   Yleiset vaatimukset

1.1   Merkki (yrityksen nimi): ...

1.2   Kantamoottorin ja (tapauksen mukaan) moottoriperheen moottorien tyyppi ja kaupallinen kuvaus: (2) ...

1.3   Moottoreihin merkitty valmistajan tyyppikoodi: (2) ...

1.4   Kone, jonka käyttövoimaksi moottori on tarkoitettu: (2) ...

1.5   Valmistajan nimi ja osoite: ...

1.6   Valmistajan valtuutetun edustajan (jos sellainen on) nimi ja osoite: ...

1.7   Moottorin tunnusnumeron sijainti, käytetyt koodit ja kiinnitystapa: ...

1.8   Hyväksyntämerkin sijainti ja kiinnitystapa: ...

1.9   Kokoonpanotehtaiden osoitteet: ...

2.   Liitteet

2.1   Kantamoottorien olennaiset ominaisuudet (ks. lisäys 1) ...

2.2   Moottoriperheen olennaiset ominaisuudet (ks. lisäys 2) ...

2.3   Moottoriperheeseen kuuluvien moottorityyppien olennaiset ominaisuudet (ks. lisäys 3) ...

3.   Liikkuvien työkoneiden moottoriin liittyvien osien ominaisuudet (tarvittaessa) ...

4.   Kantamoottorin valokuvat ...

5.   Muiden liitteiden luettelo

| 5.1 | Lisäys 1/Lisäys 2/Lisäys 3 (1) |
| --- | --- |

5.1

Lisäys 1/Lisäys 2/Lisäys 3 (1)

| 5.2 | Moottorin/moottoriperheen ja moottoriperheeseen kuuluvien moottorien tehoa, vääntömomenttia ja polttoaineen ominaiskulutusta kuvaavat ilmoitetut käyrät (1) |
| --- | --- |

5.2

Moottorin/moottoriperheen ja moottoriperheeseen kuuluvien moottorien tehoa, vääntömomenttia ja polttoaineen ominaiskulutusta kuvaavat ilmoitetut käyrät (1)

| 5.3 | Muut mahdolliset liitteet: ... |
| --- | --- |

5.3

Muut mahdolliset liitteet: ...

---

(1)  Tarpeeton viivataan yli.

(2)  Tyyppien ja mallien luettelo.

Lisäys 1

MOOTTORIN/KANTAMOOTTORIN OLENNAISET OMINAISUUDET
   (1)

1.   Moottorin kuvaus

1.1   Valmistaja: ...

1.2   Valmistajan merkitsemä moottorin numerotunnus: ...

1.3   Toimintaperiaate: kipinäsytytys/puristussytytys, nelitahti/kaksitahti (1)

1.4   Sylinterin läpimitta: (2) ... mm

1.5   Iskunpituus: (2) ... mm

1.6   Sylinterien lukumäärä, järjestely ja sytytysjärjestys: ...

1.7   Moottorin iskutilavuus: (3) ... cm3

1.8   Puristussuhde: (4) ...

1.9   Palojärjestelmän kuvaus: ...

1.10   Piirustukset palotilasta ja männänpäästä: ...

1.11   Imu- ja pakoaukkojen pienimmät poikkipinnat: ...

1.12   Jäähdytysjärjestelmä: neste/ilma (1)

1.12.1   Neste

1.12.1.1   Nesteen tyyppi: ...

1.12.1.2   Kiertopumput: kyllä/ei (1)

1.12.1.3   Ominaisuudet tai merkit ja tyypit (tapauksen mukaan): ...

1.12.1.4   Välityssuhteet (tapauksen mukaan): ...

1.12.2   Ilma

1.12.2.1   Puhallin: kyllä/ei (1)

1.12.2.2   Ominaisuudet tai merkit ja tyypit (tapauksen mukaan): ...

1.12.2.3   Välityssuhteet (tapauksen mukaan): ...

1.13   Valmistajan sallima lämpötila

1.13.1   Nestejäähdytys: poistuvan nesteen suurin lämpötila: ... K

1.13.2   Ilmajäähdytys: vertailupiste: ...

1.13.3   Suurin lämpötila vertailukohdassa: ... K

1.13.4   Imupuolen välijäähdyttimen suurin ahtoilman ulostulolämpötila (tarvittaessa): ... K

1.13.5   Pakokaasujen suurin lämpötila pakoputkissa pakosarjojen ulompien kiinnityslaippojen kohdalla: ... K

| Voiteluaineen lämpötila | : | vähintään: ... K
  enintään: ... K |
| --- | --- | --- |

Voiteluaineen lämpötila

:

vähintään: ... K

enintään: ... K

1.14   Ahdin: kyllä/ei (1)

1.14.1   Merkki: ...

1.14.2   Tyyppi: ...

1.14.3   Järjestelmän kuvaus (esimerkiksi suurin ahtopaine, pakokaasun ohivirtausventtiili, tapauksen mukaan):

1.14.4   Välijäähdytin: kyllä/ei (1)

1.15   Imujärjestelmä: suurin sallittu imualipaine moottorin nimelliskierrosnopeudella ja täydellä kuormituksella: ... kPa

1.16   Pakojärjestelmä: suurin sallittu pakokaasun vastapaine moottorin nimelliskierrosnopeudella ja täydellä kuormituksella: ... kPa

2.   Ilmansaastumisen estämiseksi suoritetut toimenpiteet

2.1   Laitteet kampikammiokaasujen kierrättämiseksi kyllä/ei (1)

2.2   Muut pakokaasunpuhdistuslaitteet (jos sellaisia on eikä niitä mainita muissa kohdissa)

2.2.1   Katalysaattori: kyllä/ei (1)

2.2.1.1   Merkit: ...

2.2.1.2   Tyypit: ...

2.2.1.3   Katalysaattorien ja katalyyttielementtien lukumäärä: ...

2.2.1.4   Katalysaattorien mitat ja tilavuus: ...

2.2.1.5   Katalysaattorin toimintatapa: ...

2.2.1.6   Jalometallien kokonaissisältö: ...

2.2.1.7   Suhteellinen pitoisuus: ...

2.2.1.8   Substraatti (rakenne ja materiaali): ...

2.2.1.9   Kennotiheys: ...

2.2.1.10   Katalysaattorien kotelointityyppi: ...

2.2.1.11   Katalysaattoreiden sijainti (paikat ja enimmäis-/vähimmäisetäisyydet moottorista): ...

2.2.1.12   Tavallinen käyttöalue (K): ...

2.2.1.13   Kuluva reagenssi (tapauksen mukaan): ...

2.2.1.13.1   Katalyysitoimintaan tarvittavan reagenssin tyyppi ja pitoisuus: ...

2.2.1.13.2   Reagenssin tavanomainen käyttölämpötila-alue: ...

2.2.1.13.3   Kansainvälinen standardi (tapauksen mukaan): ...

2.2.1.14   NOx-anturi: kyllä/ei (1)

2.2.2   Happianturi: kyllä/ei (1)

2.2.2.1   Merkit: ...

2.2.2.2   Tyyppi: ...

2.2.2.3   Sijainti: ...

2.2.3   Ilmansyöttö kyllä/ei (1)

2.2.3.1   Tyyppi (ilmapulssi, ilmapumppu jne.): ...

2.2.4   Pakokaasun takaisinkierrätys: kyllä/ei (1)

2.2.4.1   Ominaisuudet (jäähdytetty/jäähdyttämätön, korkea paine/matala paine jne.): ...

2.2.5   Hiukkasloukku: kyllä/ei (1)

2.2.5.1   Hiukkasloukun mitat ja tilavuus: ...

2.2.5.2   Hiukkasloukun tyyppi ja rakenne: ...

2.2.5.3   Sijainti (paikat ja enimmäis-/vähimmäisetäisyydet moottorista): ...

2.2.5.4   Talteenottomenetelmä tai -järjestelmä, kuvaus ja/tai piirustus: ...

2.2.5.5   Tavanomaiset käyttölämpötilan (K) ja paineen (kPa) alueet: ...

2.2.6   Muut järjestelmät: kyllä/ei (1)

2.2.6.1   Kuvaus ja käyttö: ...

3.   Puristussytytysmoottorien polttoaineensyöttö

3.1   Syöttöpumppu

3.1.1   Paine tai ominaiskaavio: (4) ... kPa

3.2   Ruiskutusjärjestelmä

3.2.1   Pumppu

3.2.1.1   Merkit: ...

3.2.1.2   Tyypit: ...

3.2.1.3   Suurin polttoaineen virtausmäärä: ... mm (3) (1)
   (4) iskua tai tahtia kohden täydellä ruiskutuksella pumpun kierrosnopeuden ollessa ... rpm (nimellinen) ja ... rpm (suurin vääntömomentti) tai ominaiskaavio: ...

3.2.1.3.1   Ilmoitetaan käytetty menetelmä: moottorissa/pumppupenkissä (1)

3.2.1.4   Ruiskutusennakko

3.2.1.4.1   Ruiskutusennakon käyrä: (4) ...

3.2.1.4.2   Ajoitus: (4) ...

3.2.2   Ruiskutusputkisto

3.2.2.1   Pituus: ... mm

3.2.2.2   Sisähalkaisija: ... mm

3.2.3   Ruiskutussuuttimet

3.2.3.1   Merkit: ...

3.2.3.2   Tyypit: ...

3.2.3.3   Avautumispaine tai ominaiskaavio: (1)
   (4) ... kPa

3.2.4   Säädin

3.2.4.1   Merkit: ...

3.2.4.2   Tyypit: ...

3.2.4.3   Kierrosnopeus, jolla rajoitus alkaa täydellä kuormituksella: (4) ... rpm

3.2.4.4   Suurin käyntinopeus kuormittamattomana: (4) ... rpm

3.2.4.5   Joutokäyntinopeus: (4) ... rpm

3.3   Kylmäkäynnistysjärjestelmä

3.3.1   Merkit: ...

3.3.2   Tyypit: ...

3.3.3   Kuvaus: ...

3.3.4   Elektroninen moottorinohjausyksikkö

3.3.4.1   Merkit: ...

3.3.4.2   Tyyppi: ...

3.3.4.3   Päästöihin liittyvät säätömahdollisuudet:. ...

3.3.4.4   Lisäasiakirjat: ...

4.   Kipinäsytytysmoottorien polttoaineensyöttö

4.1   Kaasutin

4.1.1   Merkit: ...

4.1.2   Tyypit: ...

4.2   Epäsuora ruiskutus: yksipiste/monipiste (1)

4.2.1   Merkit: ...

4.2.2   Tyypit: ...

4.3   Suoraruiskutus

4.3.1   Merkit: ...

4.3.2   Tyypit: ...

4.4   Polttoainevirta [g/h] ja ilma-/polttoainesuhde nimellispyörimisnopeudella ja täyskaasulla: ...

4.5   Elektroninen moottorinohjausyksikkö ...

4.5.1   Merkit: ...

4.5.2   Tyyppi: ...

4.5.3   Päästöihin liittyvät säätömahdollisuudet: ...

4.5.4   Lisäasiakirjat: ...

5.   Venttiilien ajoitus

5.1   Suurin venttiilin nosto sekä avautumis- ja sulkeutumiskulmat suhteessa kuolokohtiin tai vastaavat tiedot: ...

5.2   Vertailu- ja/tai säätöalueet: (1) ...

5.3   Muuttuva venttiilienajoitusjärjestelmä (jos on ja missä: imu- ja/tai pakopuoli): (1)

5.3.1   Tyyppi: jatkuva tai auki/kiinni (1)

5.3.2   Nokkakulma: ...

6.   Venttiiliaukkojen järjestely

6.1   Sijainti, mitat ja numerointi: ...

7.   Sytytysjärjestelmä

7.1   Sytytyspuola

7.1.1   Merkit: ...

7.1.2   Tyypit: ...

7.1.3   Lukumäärä: ...

7.2   Sytytystulpat: ...

7.2.1   Merkit: ...

7.2.2   Tyypit: ...

7.3   Magneetto

7.3.1   Merkit: ...

7.3.2   Tyypit: ...

7.4   Sytytyksen ajoitus

7.4.1   Staattinen ennakko yläkuolokohtaan nähden [kammen kiertokulman astetta] ...

7.4.2   Ennakkokäyrä (tapauksen mukaan): ...

8.   Moottorin suoritusarvot (valmistajan ilmoittamat)

| Moottorin kierrosnopeus (rpm) | |
| --- | --- |
| Kierrosnopeus suurimmalla teholla (rpm) | |
| Kierrosnopeus suurimmalla vääntömomentilla (rpm) | |
| Nettonimellisteho (kW) | |
| Suurin nettoteho (kW) | |
| Suurin vääntömomentti (Nm) | |

Moottorin kierrosnopeus (rpm)

Kierrosnopeus suurimmalla teholla (rpm)

Kierrosnopeus suurimmalla vääntömomentilla (rpm)

Nettonimellisteho (kW)

Suurin nettoteho (kW)

Suurin vääntömomentti (Nm)

---

(1)  Tarpeeton viivataan yli.

(2)  Luku pyöristetään lähimpään millimetrin kymmenykseen.

(3)  Arvo lasketaan käyttämällä arvoa π = 3,1416 ja pyöristetään lähimpään cm3:iin.

(4)  Määritellään toleranssi.

Lisäys 2

MOOTTORIPERHEEN OLENNAISET OMINAISUUDET

1.   Yhteiset parametrit (1)

1.1   Työtapa: ...

1.2   Jäähdytysaine: ...

1.3   Ilmanottomenetelmä: ...

1.4   Palotilan tyyppi tai rakenne: ...

1.5   Venttiilien ja venttiiliaukkojen järjestely, mitat ja lukumäärä: ...

1.6   Polttoainejärjestelmä: ...

1.7   Moottorinhallintajärjestelmät:

Tunnistustodistus piirustusnumeroiden mukaan: ...

1.7.1   Ahtimen jäähdytysjärjestelmä: ...

1.7.2   Pakokaasun kierrätys: (2) ...

1.7.3   Veden ruiskutus/emulsio: (2) ...

1.7.4   Ilmansyöttö: (2) ...

1.8   Todiste identtisestä (tai kantamoottorilla pienimmästä) suhteesta järjestelmän tilavuus/polttoaineen syöttö iskua kohti kaavion numeroiden mukaisesti: (3) ...

2.   Moottoriperheluettelo

2.1   Moottoriperheen nimi: ...

2.2   Perheeseen kuuluvien moottorien eritelmät: ...

| Erittely | Perheeseen kuuluvat moottorit | Kantamoottori (1) |
| --- | --- | --- |
| Moottorityyppi | | | | | |
| Sylinterien lukumäärä | | | | | |
| Moottorin kierrosnopeus (rpm) | | | | | |
| Polttoaineen syöttö iskua kohti (mm3) (puristussytytysmoottorit), polttoainevirta (g/h) (kipinäsytytysmoottorit) | | | | | |
| Nettonimellisteho (kW) | | | | | |
| Suurin nettoteho (kW) | | | | | |
| Kierrosnopeus suurimmalla teholla (rpm) | | | | | |
| Kierrosnopeus suurimmalla vääntömomentilla (rpm) | | | | | |
| Polttoaineen syöttö iskua kohti (mm3) | | | | | |
| Suurin vääntömomentti (Nm) | | | | | |
| Hidas joutokäyntinopeus (rpm) | | | | | |
| Sylinteritilavuus (prosentteina suurimmasta) (ks. liite 5, kohta 1.3) | | | | | |

Erittely

Perheeseen kuuluvat moottorit

Kantamoottori (1)

Moottorityyppi

Sylinterien lukumäärä

Moottorin kierrosnopeus (rpm)

Polttoaineen syöttö iskua kohti (mm3) (puristussytytysmoottorit), polttoainevirta (g/h) (kipinäsytytysmoottorit)

Nettonimellisteho (kW)

Suurin nettoteho (kW)

Kierrosnopeus suurimmalla teholla (rpm)

Kierrosnopeus suurimmalla vääntömomentilla (rpm)

Polttoaineen syöttö iskua kohti (mm3)

Suurin vääntömomentti (Nm)

Hidas joutokäyntinopeus (rpm)

Sylinteritilavuus (prosentteina suurimmasta) (ks. liite 5, kohta 1.3)

---

(1)  Yksityiskohtaisemmat tiedot liitteen 1 lisäyksessä 1.

(2)  Ilmoitetaan kaikki merkitykselliset tekniset tiedot.

(3)  Ks. liitteen 5 kohta 3.10.

Lisäys 3

MOOTTORIPERHEESEEN KUULUVIEN MOOTTORITYYPPIEN OLENNAISET OMINAISUUDET
   (1)

1.   Moottorin kuvaus

1.1   Valmistaja: ...

1.2   Valmistajan merkitsemä moottorin numerotunnus: ...

1.3   Sykli: nelitahti/kaksitahti (2)

1.4   Sylinterin läpimitta: (3) ... mm

1.5   Iskunpituus: (3) ... mm

1.6   Sylinterien lukumäärä, järjestely ja sytytysjärjestys: ...

1.7   Moottorin iskutilavuus: (4) ... cm3

1.8   Nimellisnopeus: ... rpm

1.9   Kierrosnopeus suurimmalla vääntömomentilla: ... rpm

1.10   Puristussuhde: (5) ...

1.11   Palojärjestelmän kuvaus: ...

1.12   Piirustukset palotilasta ja männänpäästä: ...

1.13   Imu- ja pakoaukkojen pienimmät poikkipinnat: ...

1.14   Jäähdytysjärjestelmä: neste/ilma (2)

1.14.1   Neste

1.14.1.1   Nesteen tyyppi: ...

1.14.1.2   Kiertopumput: kyllä/ei (2)

1.14.1.3   Ominaisuudet tai merkit ja tyypit (tapauksen mukaan): ...

1.14.1.4   Välityssuhteet (tapauksen mukaan): ...

1.14.2   Ilma

1.14.2.1   Puhallin: kyllä/ei (2)

1.14.2.2   Ominaisuudet tai merkit ja tyypit (tapauksen mukaan): ...

1.14.2.3   Välityssuhteet (tapauksen mukaan): ...

1.15   Valmistajan sallima lämpötila

1.15.1   Nestejäähdytys: poistuvan nesteen suurin lämpötila: ... K

| Ilmajäähdytys | : | vertailupiste: ...
  suurin lämpötila vertailukohdassa: ... K |
| --- | --- | --- |

Ilmajäähdytys

:

vertailupiste: ...

suurin lämpötila vertailukohdassa: ... K

1.15.3   Imupuolen välijäähdyttimen suurin ahtoilman ulostulolämpötila (tarvittaessa): ... K

1.15.4   Pakokaasujen suurin lämpötila pakoputkissa pakosarjojen ulompien kiinnityslaippojen kohdalla: ... K

| Voiteluaineen lämpötila | : | pienin ... K
  suurin ... K |
| --- | --- | --- |

Voiteluaineen lämpötila

:

pienin ... K

suurin ... K

1.16   Ahdin: kyllä/ei (2)

1.16.1   Merkki: ...

1.16.2   Tyyppi: ...

1.16.3   Järjestelmän kuvaus (esimerkiksi suurin ahtopaine, pakokaasun ohivirtausventtiili, tarvittaessa): ...

1.16.4   Välijäähdytin: kyllä/ei (2)

1.17   Imujärjestelmä: suurin sallittu imualipaine moottorin nimelliskierrosnopeudella ja täydellä kuormituksella: ... kPa

1.18   Pakojärjestelmä: suurin sallittu pakokaasun vastapaine moottorin nimelliskierrosnopeudella ja täydellä kuormituksella: ... kPa

2.   Ilmansaastumisen estämiseksi suoritetut toimenpiteet

2.1   Laitteet kampikammiokaasujen kierrättämiseksi kyllä/ei (2) ...

2.2   Muut pakokaasunpuhdistuslaitteet (jos sellaisia on eikä niitä mainita muissa kohdissa)

2.2.1   Katalysaattori: kyllä/ei (2)

2.2.1.1   Merkit: ...

2.2.1.2   Tyypit: ...

2.2.1.3   Katalysaattorien ja katalyyttielementtien lukumäärä: ...

2.2.1.4   Katalysaattorien mitat ja tilavuus: ...

2.2.1.5   Katalysaattorin toimintatapa: ...

2.2.1.6   Jalometallien kokonaissisältö: ...

2.2.1.7   Suhteellinen pitoisuus: ...

2.2.1.8   Substraatti (rakenne ja materiaali): ...

2.2.1.9   Kennotiheys: ...

2.2.1.10   Katalysaattorien kotelointityyppi: ...

2.2.1.11   Katalysaattoreiden sijainti (paikat ja enimmäis-/vähimmäisetäisyydet moottorista): ...

2.2.1.12   Tavallinen käyttöalue (K): ...

2.2.1.13   Kuluva reagenssi (tapauksen mukaan): ...

2.2.1.13.1   Katalyysitoimintaan tarvittavan reagenssin tyyppi ja pitoisuus: ...

2.2.1.13.2   Reagenssin tavanomainen käyttölämpötila-alue: ...

2.2.1.13.3   Kansainvälinen standardi (tapauksen mukaan): ...

2.2.1.14   NOx-anturi: kyllä/ei (2)

2.2.2   Happianturi: kyllä/ei (2)

2.2.2.1   Merkit: ...

2.2.2.2   Tyyppi: ...

2.2.2.3   Sijainti: ...

2.2.3   Ilmansyöttö kyllä/ei (2)

2.2.3.1   Tyyppi (ilmapulssi, ilmapumppu jne.): ...

2.2.4   Pakokaasun takaisinkierrätys: kyllä/ei (2)

2.2.4.1   Ominaisuudet (jäähdytetty/jäähdyttämätön, korkea paine/matala paine jne.): ...

2.2.5   Hiukkasloukku: kyllä/ei (2)

2.2.5.1   Hiukkasloukun mitat ja tilavuus: ...

2.2.5.2   Hiukkasloukun tyyppi ja rakenne: ...

2.2.5.3   Sijainti (paikat ja enimmäis-/vähimmäisetäisyydet moottorista): ...

2.2.5.4   Talteenottomenetelmä tai -järjestelmä, kuvaus ja/tai piirustus: ...

2.2.5.5   Tavanomaiset käyttölämpötilan (K) ja paineen (kPa) alueet: ...

2.2.6   Muut järjestelmät: kyllä/ei (2)

2.2.6.1   Kuvaus ja käyttö: ...

3.   Puristussytytysmoottorien polttoaineensyöttö

3.1   Syöttöpumppu

Paine (1) tai ominaiskaavio: ... kPa

3.2   Ruiskutusjärjestelmä

3.2.1   Pumppu

3.2.1.1   Merkit: ...

3.2.1.2   Tyypit: ...

3.2.1.3   Suurin polttoaineen virtausmäärä: ... mm (3) (2)
   (5) iskua tai tahtia kohden täydellä ruiskutuksella pumpun kierrosnopeuden ollessa ... rpm (nimellinen) ja ... rpm (suurin vääntömomentti) tai ominaiskaavio: ...

3.2.1.3.1   Ilmoitetaan käytetty menetelmä: moottorissa/pumppupenkissä (2)

3.2.1.4   Ruiskutusennakko

3.2.1.4.1   Ruiskutusennakon käyrä: (5) ...

3.2.1.4.2   Ajoitus: (5) ...

3.2.2   Ruiskutusputkisto

3.2.2.1   Pituus: ... mm

3.2.2.2   Sisähalkaisija: ... mm

3.2.3   Ruiskutussuuttimet

3.2.3.1   Merkit: ...

3.2.3.2   Tyypit: ...

3.2.3.3   Avautumispaine tai ominaiskaavio: (2)
   (5) ... kPa

3.2.4   Säädin

3.2.4.1   Merkit: ...

3.2.4.2   Tyypit: ...

3.2.4.3   Kierrosnopeus, jolla rajoitus alkaa täydellä kuormituksella: (5) ... rpm

3.2.4.4   Suurin käyntinopeus kuormittamattomana: (5) ... rpm

3.2.4.5   Joutokäyntinopeus: (5) ... rpm

3.3   Kylmäkäynnistysjärjestelmä

3.3.1   Merkit: ...

3.3.2   Tyypit: ...

3.3.3   Kuvaus: ...

3.4   Elektroninen moottorinohjausyksikkö

3.4.1   Merkit: ...

3.4.2   Tyyppi: ...

3.4.3   Päästöihin liittyvät säätömahdollisuudet:. ...

3.4.4   Lisäasiakirjat: ...

4.   Kipinäsytytysmoottorien polttoaineensyöttö

4.1   Kaasutin

4.1.1   Merkit: ...

4.1.2   Tyypit: ...

4.2   Epäsuora ruiskutus: yksipiste/monipiste (1)

4.2.1   Merkit: ...

4.2.2   Tyypit: ...

4.3   Suoraruiskutus

4.3.1   Merkit: ...

4.3.2   Tyypit: ...

4.4   Polttoainevirta [g/h] ja ilma/polttoaine-suhde nimellispyörimisnopeudella ja täyskaasulla:

4.5   Elektroninen moottorinohjausyksikkö

4.5.1   Merkit: ...

4.5.2   Tyyppi: ...

4.5.3   Päästöihin liittyvät säätömahdollisuudet:. ...

4.5.4   Lisäasiakirjat: ...

5.   Venttiilien ajoitus

5.1   Suurin venttiilin nosto sekä avautumis- ja sulkeutumiskulmat suhteessa kuolokohtiin tai vastaavat tiedot: ...

5.2   Vertailu- ja/tai säätöalue: (1) ...

5.3   Muuttuva venttiilienajoitusjärjestelmä (jos on ja missä: imu- ja/tai pakopuoli): (1) ...

5.3.1   Tyyppi: jatkuva tai auki/kiinni (1)

5.3.2   Nokkakulma: ...

6.   Venttiiliaukkojen järjestely

6.1   Sijainti, mitat ja numerointi: ...

7.   Sytytysjärjestelmä

7.1   Sytytyspuola

7.1.1   Merkit: ...

7.1.2   Tyypit: ...

7.1.3   Numero

7.2   Sytytystulpat:

7.2.1   Merkit: ...

7.2.2   Tyypit: ...

7.3   Magneetto

7.3.1   Merkit: ...

7.3.2   Tyypit: ...

7.4   Sytytyksen ajoitus

7.4.1   Staattinen ennakko yläkuolokohtaan nähden [kammen kiertokulman astetta]: ...

7.4.2   Ennakkokäyrä (tapauksen mukaan): ...

---

(1)  Yksityiskohtaisemmat tiedot liitteen 1 lisäyksessä 1.

(2)  Tarpeeton viivataan yli.

(3)  Luku pyöristetään lähimpään millimetrin kymmenykseen.

(4)  Arvo lasketaan käyttämällä arvoa π = 3,1416 ja pyöristetään lähimpään cm3:iin.

(5)  Määritellään toleranssi.

---

LIITE 2

Image

Image

---

LIITE 3

HYVÄKSYNTÄMERKIT

MALLI A

(Ks. tämän säännön kohta 4.4)

Image

Edellä olevasta moottoriin kiinnitetystä hyväksyntämerkistä käy ilmi, että kyseinen moottorityyppi on hyväksytty Alankomaissa (E4) nettotehon mittauksen osalta säännön nro 120 mukaisesti hyväksyntänumerolla 012492. Hyväksyntänumero osoittaa, että hyväksyntä myönnettiin säännön nro 120 mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01.

MALLI B

(Ks. tämän säännön kohta 4.5)

Image

Edellä olevasta moottoriin kiinnitetystä hyväksyntämerkistä käy ilmi, että kyseinen moottorityyppi on hyväksytty Alankomaissa (E4) sääntöjen nro 120 ja nro 96 mukaisesti (1). Hyväksyntänumeroiden kaksi ensimmäistä numeroa osoittavat, että hyväksyntien myöntämispäivänä sääntöä nro 120 oli muutettu muutossarjalla 01 ja sääntöön nro 96 oli jo sisällytetty muutossarja 02.

---

(1)  Toinen numero annetaan ainoastaan esimerkkinä.

---

LIITE 4

POLTTOMOOTTORIN NETTOTEHON MITTAUSMENETELMÄ

1.   Näitä määräyksiä sovelletaan täydellä kuormalla vaihtelevilla kierrosnopeuksilla käytettävän polttomoottorin tehokäyrän määrittämiseen moottorin kierrosnopeuden funktiona sekä vakiokäyntinopeudella käytettävän polttomoottorin nimellisen kierrosnopeuden ja nimellisen nettotehon määrittämiseen.

2.   TESTIOLOSUHTEET

2.1   Moottorien täytyy olla valmistajan suositusten mukaisesti sisäänajettuja.

2.2   Jos tehon mittaus voidaan tehdä ainoastaan moottorista, johon on asennettu vaihteisto, vaihteiston hyötysuhde on otettava huomioon.

2.3   Apulaitteet ja lisävarusteet

2.3.1   Asennettavat apulaitteet ja lisävarusteet

Testin ajaksi testipenkkiin on asennettava apulaitteet, jotka ovat moottorin toiminnan kannalta tarpeen moottorille tarkoitetussa käyttösovelluksessa (taulukon 1 luettelon mukaisesti). Apulaitteet on asennettava mahdollisimman tarkoin samaan asentoon kuin niille tarkoitetussa käyttösovelluksessa.

2.3.2   Poistettavat apulaitteet ja lisävarusteet

Tietyt moottoriin mahdollisesti asennetut apulaitteet, jotka liittyvät pelkästään koneen toimintaan, on irrotettava testin ajaksi. Esimerkkinä annetaan seuraava luettelo, joka ei ole kattava:

| i) | jarrujen ilmakompressori |
| --- | --- |

i)

jarrujen ilmakompressori

| ii) | ohjaustehostimen kompressori |
| --- | --- |

ii)

ohjaustehostimen kompressori

| iii) | jousituksen kompressori |
| --- | --- |

iii)

jousituksen kompressori

| iv) | ilmastointijärjestelmä. |
| --- | --- |

iv)

ilmastointijärjestelmä.

Jos apulaitteita ei voida poistaa, niiden kuormittamattomassa tilassa absorboima teho voidaan määrittää ja lisätä moottorille mitattuun tehoon (ks. taulukossa 1 oleva huomautus h). Jos tämä arvo on suurempi kuin 3 prosenttia suurimmasta tehosta testattavalla käyntinopeudella, testin suorittava viranomainen voi todentaa sen.

Taulukko 1

Moottoritehon määrittämistestiä varten asennettavat varusteet ja apulaitteet

| Numero | Varusteet ja apulaitteet | Asennettu päästötestiä varten |
| --- | --- | --- |
| 1 | Imujärjestelmä | |
| Imusarja | Kyllä |
| Kampikammion päästöjen valvontajärjestelmä | Kyllä |
| Ilmanvirtausmittari | Kyllä |
| Ilmansuodatin | Kyllä (1) |
| Imuäänenvaimennin | Kyllä (1) |
| Imusarjan lämmitysjärjestelmä | Kyllä, vakiotuotantolaite. Jos mahdollista, laite on asennettava mahdollisimman edulliseen asemaan. |
| 2 | Pakojärjestelmä | |
| Pakokaasun jälkikäsittely | Kyllä, vakiotuotantolaite |
| Pakosarja | Kyllä, vakiotuotantolaite |
| Yhdysputket | Kyllä (2) |
| Äänenvaimennin | Kyllä (2) |
| Pakoputki | Kyllä (2) |
| Pakokaasujarru | Ei (3) |
| Ahdinlaite | Kyllä |
| 3 | Polttoainepumppu | Kyllä (4) |
| 4 | Kaasutuslaitteisto | |
| Kaasutin | Kyllä |
| Elektronin säätöjärjestelmä, ilmavirtausmittari jne. | Kyllä |
| Kaasumoottorien laitteet | |
| Paineenalennin | Kyllä |
| Haihdutin | Kyllä |
| Sekoitin | Kyllä |
| 5 | Polttoaineen ruiskutuslaitteet (bensiini ja diesel) | |
| Esisuodatin | Kyllä |
| Suodatin | Kyllä |
| Pumppu | Kyllä |
| Korkeapaineputket | Kyllä |
| Suutin | Kyllä |
| Elektroninen ohjainjärjestelmä, anturit jne. | Kyllä |
| Säädin/säätöjärjestelmä | Kyllä |
| Ilmasto-olosuhteiden mukaan toimiva automaattinen täyskuormitusrajoitin | Kyllä |
| 6 | Nestejäähdytysjärjestelmä | |
| Jäähdytin | Ei |
| Tuuletin | Ei |
| Tuulettimen suojus | Ei |
| Vesipumppu | Kyllä (5) |
| Termostaatti | Kyllä (6) |
| 7 | Ilmajäähdytys | |
| Suojus | Ei (7) |
| Tuuletin tai puhallin | Ei (7) |
| Lämpötilansäätölaite | Ei |
| 8 | Sähkölaitteet | |
| Laturi | Kyllä (8) |
| Kipinänjakelujärjestelmä | Kyllä |
| Puola tai puolat | Kyllä |
| Johdotus | Kyllä |
| Sytytystulpat | Kyllä |
| Elektroninen säätöjärjestelmä, johon sisältyy nakutusanturi/myöhäissytytysjärjestelmä | Kyllä |
| 9 | Ahdinlaitteet | |
| Moottorin suoraan ja/tai pakokaasujen avulla käyttämä ahdin | Kyllä |
| Ahtoilman jäähdytin | Kyllä (7)
   (9) |
| Jäähdytinpumppu tai tuuletin (moottorikäyttöinen) | Ei (7) |
| Jäähdytinnesteen virtauksen säätölaitteet | Kyllä |
| 10 | Erillinen testialustatuuletin | Kyllä, tarvittaessa |
| 11 | Pakokaasunpuhdistuslaitteet | Kyllä, vakiotuotantolaite (10) |
| 12 | Käynnistyslaitteet | Kyllä tai testialustan laitteet (11) |
| 13 | Voiteluöljypumppu | Kyllä |

Numero

Varusteet ja apulaitteet

Asennettu päästötestiä varten

1

Imujärjestelmä

Imusarja

Kyllä

Kampikammion päästöjen valvontajärjestelmä

Kyllä

Ilmanvirtausmittari

Kyllä

Ilmansuodatin

Kyllä (1)

Imuäänenvaimennin

Kyllä (1)

Imusarjan lämmitysjärjestelmä

Kyllä, vakiotuotantolaite. Jos mahdollista, laite on asennettava mahdollisimman edulliseen asemaan.

2

Pakojärjestelmä

Pakokaasun jälkikäsittely

Kyllä, vakiotuotantolaite

Pakosarja

Kyllä, vakiotuotantolaite

Yhdysputket

Kyllä (2)

Äänenvaimennin

Kyllä (2)

Pakoputki

Kyllä (2)

Pakokaasujarru

Ei (3)

Ahdinlaite

Kyllä

3

Polttoainepumppu

Kyllä (4)

4

Kaasutuslaitteisto

Kaasutin

Kyllä

Elektronin säätöjärjestelmä, ilmavirtausmittari jne.

Kyllä

Kaasumoottorien laitteet

Paineenalennin

Kyllä

Haihdutin

Kyllä

Sekoitin

Kyllä

5

Polttoaineen ruiskutuslaitteet (bensiini ja diesel)

Esisuodatin

Kyllä

Suodatin

Kyllä

Pumppu

Kyllä

Korkeapaineputket

Kyllä

Suutin

Kyllä

Elektroninen ohjainjärjestelmä, anturit jne.

Kyllä

Säädin/säätöjärjestelmä

Kyllä

Ilmasto-olosuhteiden mukaan toimiva automaattinen täyskuormitusrajoitin

Kyllä

6

Nestejäähdytysjärjestelmä

Jäähdytin

Ei

Tuuletin

Ei

Tuulettimen suojus

Ei

Vesipumppu

Kyllä (5)

Termostaatti

Kyllä (6)

7

Ilmajäähdytys

Suojus

Ei (7)

Tuuletin tai puhallin

Ei (7)

Lämpötilansäätölaite

Ei

8

Sähkölaitteet

Laturi

Kyllä (8)

Kipinänjakelujärjestelmä

Kyllä

Puola tai puolat

Kyllä

Johdotus

Kyllä

Sytytystulpat

Kyllä

Elektroninen säätöjärjestelmä, johon sisältyy nakutusanturi/myöhäissytytysjärjestelmä

Kyllä

9

Ahdinlaitteet

Moottorin suoraan ja/tai pakokaasujen avulla käyttämä ahdin

Kyllä

Ahtoilman jäähdytin

Kyllä (7)
   (9)

Jäähdytinpumppu tai tuuletin (moottorikäyttöinen)

Ei (7)

Jäähdytinnesteen virtauksen säätölaitteet

Kyllä

10

Erillinen testialustatuuletin

Kyllä, tarvittaessa

11

Pakokaasunpuhdistuslaitteet

Kyllä, vakiotuotantolaite (10)

12

Käynnistyslaitteet

Kyllä tai testialustan laitteet (11)

13

Voiteluöljypumppu

Kyllä

2.4   Asetukset

Moottorin nettotehon määritystestiä varten tarvittavat asetukset annetaan taulukossa 2.

Taulukko 2

Asetukset

| 1. | Kaasuttimien, haihduttimen/paineensäätimen asetus |
| --- | --- |

1.

Kaasuttimien, haihduttimen/paineensäätimen asetus

Valmistajan tuotantoasetusten mukaisesti ja käytössä ilman lisämuutoksia kyseistä sovellusta varten

| 2. | Ruiskutuspumpun syöttöjärjestelmän asetus |
| --- | --- |

2.

Ruiskutuspumpun syöttöjärjestelmän asetus

| 3. | Sytytyksen tai ruiskutuksen ajoitus (ajoituskäyrä) |
| --- | --- |

3.

Sytytyksen tai ruiskutuksen ajoitus (ajoituskäyrä)

| 4. | Säätimen asetus |
| --- | --- |

4.

Säätimen asetus

| 5. | Päästöjenrajoituslaitteet |
| --- | --- |

5.

Päästöjenrajoituslaitteet

| 6. | Ahtopaineen säätö |
| --- | --- |

6.

Ahtopaineen säätö

3.   KIRJATTAVAT TIEDOT

3.1   Kirjattavat tiedot annetaan tämän liitteen lisäyksen kohdassa 4. Suorituskykyä kuvaavat tiedot on otettava vakauttavissa toimintaoloissa, joihin kuuluu riittävä raittiin ilman syöttö moottorille. Palokammioissa saa olla karstaa, mutta vain vähäisiä määriä. Testiolot, kuten ottoilman lämpötila, on valittava mahdollisimman lähelle viiteolosuhteita (ks. tämän liitteen kohta 5.2), jotta korjauskerroin voidaan minimoida.

3.2   Moottorin imuilman lämpötila on mitattava imusarjan kanavien sisältä. Imusarjan alipaine on mitattava samasta kohdasta. Lämpömittari tai lämpöelementti on suojattava takaisinsuihkuavalta polttoaineelta ja säteilylämmöltä ja asetettava suoraan ilmavirtaan. Mittaukset on tehtävä riittävän monesta kohdasta, jotta saadaan edustava keskiarvo ottoilman lämpötilasta.

3.3   Imusarjan alipaine on mitattava imuputkiston, ilmansuodattimen, imuäänenvaimentimen tai nopeudenrajoittimen (jos on asennettu) takaa.

3.4   Absoluuttinen paine moottorin sisääntulossa ahtimen ja lämmönvaihtimen (jos on asennettu) takana on mitattava imusarjassa ja jokaisessa muussa paikassa, jossa paine on mitattava korjauskertoimien laskentaa varten.

3.5   Pakokaasun vastapaine on mitattava kohdassa, joka on vähintään kolme kertaa putken halkaisijan verran pakosarjojen ulostulolaippojen jälkeen ja ahtimien jälkeen, jos ne on asennettu. Mittauspaikka on ilmoitettava.

3.6   Tietoja kirjataan vasta, kun vääntömomentti, nopeus ja lämpötilat ovat pysyneet olennaisilta osin vakaina vähintään 1 minuutin ajan.

3.7   Moottorin pyörimisnopeus käytön ja lukeman oton aikana ei saa poiketa valitusta nopeudesta enempää kuin ± 1 prosenttia tai ± 10 rpm sen mukaan, kumpi on suurempi.

3.8   Todetut jarrukuormituksen, polttoaineenkulutuksen ja imuilman lämpötilan lukemat on otettava samanaikaisesti, ja lukemien on oltava keskiarvo kahdesta peräkkäisestä tasaantuneesta arvosta, jotka eivät saa poiketa toisistaan enempää kuin 2 prosenttia jarrukuormituksen osalta.

3.9   Jäädytysnesteen lämpötila moottorin poistoaukolla on pidettävä valmistajan ilmoittamassa arvossa.

Jos valmistaja ei ole ilmoittanut lämpötilaa, sen on oltava 353 K ± 5 K. Ilmajäähdytteisissä moottoreissa valmistajan osoittamasta kohdasta mitattu lämpötila saa poiketa enintään + 0/– 20 K valmistajan ilmoittamasta enimmäislämpötilasta.

3.10   Puristussytytysmoottoreissa polttoaineen lämpötila mitataan polttoainepumpun tuloaukosta ja sen on oltava 306–316 K (33–43 °C). Kipinäsytytysmoottoreissa polttoaineen lämpötila mitataan niin läheltä kaasuttimen tai polttoaineruiskukokoonpanon tuloaukkoa kuin mahdollista ja sen on oltava 293–303 K (20–30 °C).

3.11   Öljypumpusta tai mahdollisesti asennetun öljynjäähdyttimen ulostulosta mitattu voiteluöljyn lämpötila on pidettävä moottorin valmistajan asettamissa rajoissa.

3.12   Tarvittaessa voidaan käyttää lisäsäätöjärjestelmiä lämpötilojen säilyttämiseksi tämän liitteen kohdissa 3.9, 3.10 ja 3.11 täsmennetyissä rajoissa.

4.   MITTAUSTARKKUUS

4.1   Vääntömomentti: ± 1 prosenttia mitatusta vääntömomentista. Vääntömomentin mittausjärjestelmä on kalibroitava kitkahäviön huomioon ottamiseksi. Dynamometripenkin mittausalueen alemmalla puoliskolla tarkkuus voi olla ± 2 prosenttia mitatusta vääntömomentista.

4.2   Moottorin kierrosnopeus: 0,5 prosenttia mitatusta vääntömomentista.

4.3   Polttoaineenkulutus: ± 1 prosenttia mitatusta kulutuksesta.

4.4.   Polttoaineen lämpötila: ± 2 K.

4.5   Moottorin imuilman lämpötila: ± 2 K.

4.6   Ilmanpaine: ± 100 Pa.

4.7   Imujärjestelmän alipaine: ± 50 Pa.

4.8   Pakojärjestelmän vastapaine: ± 200 Pa.

5.   TEHON KORJAUSKERTOIMET

5.1   Määritelmä

Tehon korjauskerroin on kerroin, joilla mitattu teho on kerrottava, jotta saadaan moottorin teho kohdassa 5.2 täsmennetyissä ulkoilman vertailuolosuhteissa.

Po = α P

jossa

| | Po on korjattu teho (ts. teho ulkoilman vertailuolosuhteissa) |
| --- | --- |

Po on korjattu teho (ts. teho ulkoilman vertailuolosuhteissa)

| | α on korjauskerroin (αa tai αd) |
| --- | --- |

α on korjauskerroin (αa tai αd)

| | P on mitattu teho (testiteho). |
| --- | --- |

P on mitattu teho (testiteho).

5.2   Ulkoilman vertailuolosuhteet

5.2.1   Lämpötila (To): 298 K (25 °C)

5.2.2   Kuiva paine (Pso): 99 kPa

Kuiva paine perustuu 100 kPa:n kokonaispaineeseen ja 1 kPa:n vesihöyryn paineeseen.

5.3   Testin ilmaolosuhteet

Testin aikana ulkoilman olosuhteiden on oltava seuraavat:

| 5.3.1 | Lämpötila (T)







  Kipinäsytytysmoottorit | : | 288 K ≤ T ≤ 308 K |
| --- | --- | --- | --- |
| Puristussytytysmoottorit | : | 283 K ≤ T ≤ 313 K |

5.3.1

Lämpötila (T)

Kipinäsytytysmoottorit

:

288 K ≤ T ≤ 308 K

Puristussytytysmoottorit

:

283 K ≤ T ≤ 313 K

| 5.3.2 | Paine (ps)
  90 kPa < ps < 110 kPa |
| --- | --- |

5.3.2

Paine (ps)

90 kPa < ps < 110 kPa

5.4   Korjauskertoimen αa ja αd määrittäminen (12)

5.4.1   Vapaasti hengittävät ja ahdetut kipinäsytytysmoottorit

Korjauskerroin αa saadaan kaavasta

Formula

jossa

| | ps on kuivan ilman kokonaispaine kilopascaleina (kPa) eli kokonaisilmanpaine, josta on vähennetty vesihöyryn paine |
| --- | --- |

ps on kuivan ilman kokonaispaine kilopascaleina (kPa) eli kokonaisilmanpaine, josta on vähennetty vesihöyryn paine

| | T on moottorin sisäänimemän ilman absoluuttinen lämpötila kelvineinä (K). |
| --- | --- |

T on moottorin sisäänimemän ilman absoluuttinen lämpötila kelvineinä (K).

Laboratoriossa täytettävät ehdot

Jotta testi olisi pätevä, korjauskertoimen on oltava

0,93 < αa < 1,07

Jos nämä raja-arvot ylittyvät, testausselosteessa on ilmoitettava saadut korjatut arvot ja tarkasti selvitettävä testiolosuhteet (lämpötila ja paine).

5.4.2   Puristussytytysmoottorit – kerroin αd

Puristussytytysmoottorien tehon korjauskerroin (αd) polttoaineen vakiovirtauksella saadaan kaavasta

αd = (fa)fm

jossa

| | fa on olosuhdekerroin |
| --- | --- |

fa on olosuhdekerroin

| | fm on kunkin moottori- ja säätötyypin ominaisparametri. |
| --- | --- |

fm on kunkin moottori- ja säätötyypin ominaisparametri.

5.4.2.1   Olosuhdekerroin fa

Tämä kerroin osoittaa ympäristöolojen (paine, lämpötila ja kosteus) vaikutuksen moottorin sisäänimemässä ilmassa. Olosuhdekertoimen kaava vaihtelee moottorityypin mukaisesti.

5.4.2.1.1   Vapaasti hengittävät ja mekaanisesti ahdetut moottorit:

Formula

5.4.2.1.2   Turboahdetut moottorit imuilman jäähdytyksellä tai ilman imuilman jäähdytystä

Formula

5.4.2.2   Moottorikerroin fm

fm on qc:n (korjattu polttoainevirta) funktio seuraavasti:

| | fm = 0,036 qc – 1,14
  ja |
| --- | --- |

fm = 0,036 qc – 1,14

ja

| | qc = q/r |
| --- | --- |

qc = q/r

jossa

| | q on polttoaineenvirtaus, milligrammaa/käyntikierros/kokonaisiskutilavuuslitra (mg/(l.käyntikierros)) |
| --- | --- |

q on polttoaineenvirtaus, milligrammaa/käyntikierros/kokonaisiskutilavuuslitra (mg/(l.käyntikierros))

| | r on kompressorin ulostulon ja sisäänmenon välinen painesuhde; jos turboahtimia on useita, r on kokonaispuristussuhde (r = 1, kun moottori on vapaasti hengittävä). |
| --- | --- |

r on kompressorin ulostulon ja sisäänmenon välinen painesuhde; jos turboahtimia on useita, r on kokonaispuristussuhde (r = 1, kun moottori on vapaasti hengittävä).

Tämä kaava pätee qc:n arvoille, jotka ovat välillä 37,2 mg/(l.käyntikierros) ja 65 mg/(l.käyntikierros).

qc:n arvoille, jotka ovat pienempiä kuin 37,2 mg/(l.käyntikierros), käytetään fm:n arvoa 0,2 (fm = 0,2).

qc:n arvoille, jotka ovat suurempia kuin 65 mg/(l.käyntikierros), käytetään fm:n arvoa 1,2 (fm = 1,2) (ks. kuva).

Image

5.4.2.3   Laboratoriossa täytettävät ehdot

Jotta testi olisi pätevä, korjauskertoimen αa on oltava

0,93 ≤ αa ≤ 1,07

Jos nämä raja-arvot ylittyvät, testausselosteessa on ilmoitettava saadut korjatut arvot ja tarkasti selvitettävä testiolosuhteet (lämpötila ja paine).

---

(1)  Täydellinen imujärjestelmä on oltava asianmukaisesti asennettuna tarkoitettua käyttösovellusta varten

| i) | jos on olemassa vaara, että sillä on huomattava vaikutus moottorin tehoon |
| --- | --- |

i)

jos on olemassa vaara, että sillä on huomattava vaikutus moottorin tehoon

| ii) | vapaasti hengittävien kipinäsytytysmoottoreiden tapauksessa |
| --- | --- |

ii)

vapaasti hengittävien kipinäsytytysmoottoreiden tapauksessa

| iii) | kun valmistaja sitä vaatii. |
| --- | --- |

iii)

kun valmistaja sitä vaatii.

Muissa tapauksissa voidaan käyttää muuta vastaavanlaista järjestelmää, ja tällöin on tarkastettava, ettei imupaine vaihtele enempää kuin 100 Pa valmistajan puhtaalle ilmansuodattimelle vahvistamasta ylärajasta.

(2)  Täydellinen pakojärjestelmä on oltava asianmukaisesti asennettuna tarkoitettua käyttösovellusta varten

| i) | jos on olemassa vaara, että sillä on huomattava vaikutus moottorin tehoon |
| --- | --- |

i)

jos on olemassa vaara, että sillä on huomattava vaikutus moottorin tehoon

| ii) | vapaasti hengittävien kipinäsytytysmoottoreiden tapauksessa |
| --- | --- |

ii)

vapaasti hengittävien kipinäsytytysmoottoreiden tapauksessa

| iii) | kun valmistaja sitä vaatii. |
| --- | --- |

iii)

kun valmistaja sitä vaatii.

Muissa tapauksissa voidaan käyttää muuta vastaavanlaista järjestelmää edellyttäen, ettei mitattu paine vaihtele enempää kuin 1 000 Pa valmistajan vahvistamasta ylärajasta.

(3)  Jos moottorissa on pakokaasujarru, kuristimen venttiilin on oltava täysin auki.

(4)  Tarvittaessa polttoaineen syöttöpainetta voidaan säätää jäljittelemään tietyssä moottorin käyttösovelluksessa esiintyviä paineita (erityisesti käytettäessä polttoaineen paluujärjestelmää).

(5)  Jäähdytysnesteen kierron on toimittava ainoastaan moottorin vesipumpun avulla. Nesteen jäähdytys voidaan toteuttaa ulkoisen piirin avulla, jos piirin painehäviö ja pumpun imupaine pysyvät samalla tasolla kuin itse moottorin jäähdytysjärjestelmässä.

(6)  Termostaatti voi olla täysin auki.

(7)  Kun testiä varten on asennettu jäähdytystuuletin tai puhallin, niiden käyttämä teho on lisättävä tuloksiin lukuun ottamatta niitä moottoreita, joissa kyseiset lisälaitteet ovat moottorin kiinteä osa (esimerkiksi suoraan kampiakseliin asennetut ilmajäähdytteisten moottorien jäähdytystuulettimet). Tuulettimen tai puhaltimen teho on määritettävä testeissä käytettävillä nopeuksilla joko laskemalla se vakio-ominaisuuksien perusteella tai määrittämällä käytännön testien avulla.

(8)  Generaattorin pienin teho: generaattorin sähkötehon on oltava rajoitettu ainoastaan moottorin toiminnan kannalta välttämättömien lisävarusteiden käytölle. Jos akun käyttäminen on välttämätöntä, on käytettävä hyväkuntoista täyteen ladattua akkua.

(9)  Ahtoilman jäähdytyksellä, joko neste- tai ilmajäähdytyksellä, varustetut moottorit on testattava käyttäen ahtoilman jäähdytystä, mutta valmistajan pyynnöstä testipenkkijärjestelmä voi korvata ilmajäähdyttimen. Kummassakin tapauksessa moottorin teho kullakin nopeudella on mitattava siten, että moottorin ilman suurin paineenalennus ja lämpötilan pienin lasku testipenkkijärjestelmän ahtoilman jäähdyttimessä vastaa arvoja, jotka valmistaja on määrittänyt.

(10)  Niihin voi sisältyä esimerkiksi EGR-järjestelmä, katalysaattori, terminen reaktori, sekundaarinen ilmansyöttöjärjestelmä ja polttoaineen haihtumisen suojajärjestelmä.

(11)  Sähköisten tai muiden käynnistysjärjestelmien teho syötetään testialustasta.

(12)  Testi voidaan suorittaa ilmastoidussa testitilassa, jossa ilmaolosuhteita voidaan kontrolloida.

Jos moottoriin on asennettu automaattinen ilman lämpötilan säätölaite ja jos laite on sellainen, että täydellä kuormalla 25 °C:ssa ei tarvita lämmitettyä ilmaa, testi on tehtävä laite täysin suljettuna. Jos laite on edelleen toiminnassa 25 °C:ssa, testi tehdään laitteen toimiessa tavanomaisesti ja lämpötilatekijän eksponentiksi korjauskertoimen kaavassa otetaan nolla (ei lämpötilakorjausta).

Lisäys

MOOTTORIN NETTOTEHON MITTAUSTESTIEN TULOKSET

Tämä lomake on täytettävä testin suorittavassa laboratoriossa.

1.   Testiolosuhteet

1.1   Pakokaasun vastapaineen mittauspisteen sijainti

1.2   Imusarjan alipaineen mittauspisteen sijainti

1.3   Dynamometrin ominaisuudet

1.3.1   Merkki:. ... Malli: ...

1.3.2   Tyyppi: ...

2.   Polttoaine

2.1   Nestemäistä polttoainetta käyttävät kipinäsytytysmoottorit

2.1.1   Merkki: ...

2.1.2   Erittely: ...

2.1.3   Nakutuksenestoaine (lyijy, jne.): ...

2.1.3.1   Tyyppi: ...

2.1.3.2   Sisältö: ... mg/l

2.1.4   Oktaaniluku RON: ... (ASTM D 26 99-70)

2.1.4.1   Tiheys: ... g/cm3 lämpötilassa 288 K

2.1.4.2   Alempi lämpöarvo: ... kJ/kg

2.2   Kaasumaista polttoainetta käyttävät kipinäsytytysmoottorit

2.2.1   Merkki: ...

2.2.2   Erittely: ...

2.2.3   Varastointipaine: ... baaria

2.2.4   Käyttöpaine: ... baaria

2.2.5   Alempi lämpöarvo: ... kJ/kg

2.3   Kaasumaista polttoainetta käyttävät puristussytytysmoottorit

2.3.1   Syöttöjärjestelmä: kaasu

2.3.2   Käytetyn kaasun tiedot: ...

2.3.3   Polttoaineen öljy-kaasusuhde: ...

2.3.4   Alempi lämpöarvo: ...

2.4   Nestemäistä polttoainetta käyttävät puristussytytysmoottorit

2.4.1   Merkki: ...

2.4.2   Käytetyn polttoaineen tiedot: ...

2.4.3   Setaaniluku (ASTM D 976-71) ...

2.4.4   Tiheys: ... g/cm3 lämpötilassa 288 K

2.4.5   Alempi lämpöarvo: ... kJ/kg

3.   Voiteluaine

3.1   Merkki: ...

3.2   Erittely: ...

3.3   SAE-viskositeetti: ...

4.   Mittausten yksityiskohtaiset tulokset (1)

| Moottorin kierrosnopeus, rpm | | |
| --- | --- | --- |
| Mitattu vääntömomentti, Nm | | |
| Mitattu teho, kW | | |
| Mitattu polttoainevirta, g/h | | |
| Ilmanpaine, kPa | | |
| Vesihöyryn paine, kPa | | |
| Imuilman lämpötila, K | | |
| Taulukkoon 1 kuulumattomia apulaitteita varten lisättävä teho, kW
  Yhteensä, kW | Nro 1
  Nro 2
  Nro 3 | | |
| Tehon korjauskerroin | | |
| Korjattu teho, kW | | |
| Korjattu vääntömomentti, Nm | | |
| Korjattu polttoaineen ominaiskulutus g/(kWh) (3) | | |
| Jäähdytysnesteen lämpötila poistoaukossa, K | | |
| Voiteluöljyn lämpötila mittauskohdassa, K | | |
| Ilman lämpötila ahtimen jälkeen, K (2) | | |
| Polttoaineen lämpötila ruiskutuspumpun imuaukossa, K | | |
| Ilman lämpötila ahtoilman jäähdyttimen jälkeen, K (2) | | |
| Paine ahtimen jälkeen, kPa | | |
| Paine ahtoilman jäähdyttimen jälkeen, kPa | | |
| Imusarjan alipaine, Pa | | |
| Pakokaasun vastapaine, Pa | | |
| Polttoaineen syöttö, mm3 iskua tai tahtia kohti (2) | | |

Moottorin kierrosnopeus, rpm

Mitattu vääntömomentti, Nm

Mitattu teho, kW

Mitattu polttoainevirta, g/h

Ilmanpaine, kPa

Vesihöyryn paine, kPa

Imuilman lämpötila, K

Taulukkoon 1 kuulumattomia apulaitteita varten lisättävä teho, kW

Yhteensä, kW

Nro 1

Nro 2

Nro 3

Tehon korjauskerroin

Korjattu teho, kW

Korjattu vääntömomentti, Nm

Korjattu polttoaineen ominaiskulutus g/(kWh) (3)

Jäähdytysnesteen lämpötila poistoaukossa, K

Voiteluöljyn lämpötila mittauskohdassa, K

Ilman lämpötila ahtimen jälkeen, K (2)

Polttoaineen lämpötila ruiskutuspumpun imuaukossa, K

Ilman lämpötila ahtoilman jäähdyttimen jälkeen, K (2)

Paine ahtimen jälkeen, kPa

Paine ahtoilman jäähdyttimen jälkeen, kPa

Imusarjan alipaine, Pa

Pakokaasun vastapaine, Pa

Polttoaineen syöttö, mm3 iskua tai tahtia kohti (2)

---

(1)  Nettotehon ja nettovääntömomentin ominaiskäyrät on piirrettävä moottorin nopeuden funktiona.

(2)  Tarpeeton viivataan yli.

(3)  Lasketaan nettotehosta puristussytytysmoottoreilla ja kipinäsytytysmoottoreille, viimeksi mainituille kerrotaan tehon korjauskertoimella.

---

LIITE 5

MOOTTORIPERHEEN OLENNAISET OMINAISUUDET

1.   YLEISET VAATIMUKSET

Moottoriperhe määräytyy suunnitteluparametrien mukaan. Niiden on oltava samat kaikille saman perheen moottoreille. Moottorin valmistaja voi päättää, mitkä moottorit kuuluvat samaan moottoriperheeseen, kunhan kohdassa 3.1 luetellut jäsenyysedellytykset täyttyvät. Moottoriperheen on oltava tyyppihyväksyntäviranomaisen hyväksymä. Koska moottoriperheen valinta vaikuttaa merkittävästi moottorin pakokaasupäästöihin, kohdassa 2.1 annetaan lisätietoja (säännön nro 96 muutossarja 03), joista on hyötyä valmistajalle ja tyyppihyväksyntäviranomaiselle niiden arvioidessa moottoriperhettä ja valitessa kantamoottoria.

2.   ERITYISTAPAUKSET

2.1   Parametrien välinen vuorovaikutus

Joissakin tapauksissa parametrit voivat vaikuttaa toisiinsa niin, että päästöarvot muuttuvat. Tämä on otettava huomioon, jotta varmistetaan, että moottoriperheeseen sisällytetään ainoastaan moottoreita, joiden pakokaasupäästöjen ominaisuudet ovat samanlaiset. Valmistajan on huomioitava tällaiset tapaukset ja ilmoitettava niistä tyyppihyväksyntäviranomaiselle. Tämä otetaan sen jälkeen huomioon kriteerinä uutta moottoriperhettä perustettaessa.

2.2   Päästöihin voimakkaasti vaikuttavat laitteet tai ominaisuudet

Kun kyse on laitteesta tai ominaisuudesta, jota ei mainita kohdassa 3.1 ja joka vaikuttaa merkittävästi päästötasoihin, valmistajan on kuvailtava laite hyvän teknisen käytännön mukaisesti ja ilmoitettava siitä tyyppihyväksyntäviranomaiselle. Tämä otetaan sen jälkeen huomioon kriteerinä uutta moottoriperhettä perustettaessa.

2.3   Muut perusteet

Valmistaja voi lisätä kohdassa 3.1 lueteltuihin ominaisuuksiin muita kriteerejä, joiden perusteella perheen määritelmä voidaan rajata tarkemmin. Tällaisten ominaisuuksien ei välttämättä tarvitse olla päästötasoon vaikuttavia.

3.   MOOTTORIPERHEEN MÄÄRITYSPARAMETRIT

3.1   Työtapa:

| a) | kaksitahtinen |
| --- | --- |

a)

kaksitahtinen

| b) | nelitahtinen |
| --- | --- |

b)

nelitahtinen

| c) | kiertomäntämoottori |
| --- | --- |

c)

kiertomäntämoottori

| d) | muut. |
| --- | --- |

d)

muut.

3.2   Polttoainetyyppi:

| a) | diesel |
| --- | --- |

a)

diesel

| b) | bensiini |
| --- | --- |

b)

bensiini

| c) | kaasumainen polttoaine (maakaasu tai nestekaasu). |
| --- | --- |

c)

kaasumainen polttoaine (maakaasu tai nestekaasu).

3.3   Sylinterirakenne

3.3.1   Sylinterien sijainti lohkossa

| a) | V |
| --- | --- |

a)

V

| b) | rivi |
| --- | --- |

b)

rivi

| c) | tähti |
| --- | --- |

c)

tähti

| d) | muu (F, W jne.). |
| --- | --- |

d)

muu (F, W jne.).

3.3.2   Sylinterien suhteellinen sijainti

Moottorit, joissa on samanlainen lohko, voivat kuulua samaan perheeseen, jos niiden mitat sylinterien keskikohdista keskikohtiin ovat samat.

3.4   Pääasiallinen jäähdytysaine:

| a) | ilma |
| --- | --- |

a)

ilma

| b) | vesi |
| --- | --- |

b)

vesi

| c) | öljy. |
| --- | --- |

c)

öljy.

3.5   Yksittäisen sylinterin iskutilavuus

Välillä 85–100 prosenttia moottoriperheen suurimmasta tilavuudesta niiden moottorien osalta, joiden sylinteritilavuus on vähintään 0,75 dm3.

Välillä 70–100 prosenttia moottoriperheen suurimmasta tilavuudesta niiden moottorien osalta, joiden sylinteritilavuus on alle 0,75 dm3.

3.6   Ilmanottomenetelmä:

| a) | vapaasti hengittävä |
| --- | --- |

a)

vapaasti hengittävä

| b) | paineahdettu |
| --- | --- |

b)

paineahdettu

| c) | paineahdettu ahtoilman jäähdyttimellä. |
| --- | --- |

c)

paineahdettu ahtoilman jäähdyttimellä.

3.7   Palotilan tyyppi tai rakenne:

| a) | avokammio |
| --- | --- |

a)

avokammio

| b) | jaettu kammio |
| --- | --- |

b)

jaettu kammio

| c) | muut tyypit. |
| --- | --- |

c)

muut tyypit.

3.8   Venttiilit ja kanavat

| a) | sijainti |
| --- | --- |

a)

sijainti

| b) | venttiilien määrä sylinteriä kohden |
| --- | --- |

b)

venttiilien määrä sylinteriä kohden

| c) | sylinterin seinämä |
| --- | --- |

c)

sylinterin seinämä

| d) | kampikammio. |
| --- | --- |

d)

kampikammio.

3.9   Polttoaineen syöttötapa

3.9.1   Puristussytytysmoottorit:

| a) | pumppu ja (korkeapaine)putki sekä ruiskutussuutin |
| --- | --- |

a)

pumppu ja (korkeapaine)putki sekä ruiskutussuutin

| b) | rivi- tai jakajapumppu |
| --- | --- |

b)

rivi- tai jakajapumppu

| c) | yksikkösuutin |
| --- | --- |

c)

yksikkösuutin

| d) | yhteispaineruiskutus. |
| --- | --- |

d)

yhteispaineruiskutus.

3.9.2   Kipinäsytytysmoottorit:

| a) | kaasutin |
| --- | --- |

a)

kaasutin

| b) | epäsuora ruiskutus |
| --- | --- |

b)

epäsuora ruiskutus

| c) | suoraruiskutus. |
| --- | --- |

c)

suoraruiskutus.

3.10   Muut laitteet:

| a) | pakokaasujen takaisinkierrätys (EGR) |
| --- | --- |

a)

pakokaasujen takaisinkierrätys (EGR)

| b) | veden ruiskutus |
| --- | --- |

b)

veden ruiskutus

| c) | ilmansyöttö |
| --- | --- |

c)

ilmansyöttö

| d) | muut. |
| --- | --- |

d)

muut.

3.11   Elektroninen ohjausstrategia

Elektronisen ohjausyksikön (ECU) olemassaolo tai puuttuminen moottorista on yksi perheen perusominaisuuksista.

Jos moottoria ohjataan elektronisesti, valmistajan on esitettävä ne tekniset seikat, joiden vuoksi moottorit on ryhmitelty samaan perheeseen, eli perusteet sille, että moottoreiden oletetaan täyttävän samat päästövaatimukset.

Moottorit, joissa nopeutta ohjataan elektronisesti tai mekaanisesti, voivat kuulua samaan perheeseen. Tarve erottaa elektronisesti ohjatut moottorit mekaanisesti ohjatuista koskee vain polttoaineen ruiskutuksen ominaisuuksia, kuten ajoitusta, painetta, määrää jne.

3.12   Pakokaasun jälkikäsittelyjärjestelmät

Seuraavien laitteiden toimintaa ja yhdistelmiä pidetään kriteerinä moottoriperheeseen kuulumiselle:

| a) | hapetuskatalysaattori |
| --- | --- |

a)

hapetuskatalysaattori

| b) | typen oksidien poistojärjestelmä, jossa valikoiva NOx:n pelkistys (pelkistävän aineen lisäys) |
| --- | --- |

b)

typen oksidien poistojärjestelmä, jossa valikoiva NOx:n pelkistys (pelkistävän aineen lisäys)

| c) | muut typen oksidien poistojärjestelmät |
| --- | --- |

c)

muut typen oksidien poistojärjestelmät

| d) | hiukkasloukku, jossa passiivinen regenerointi |
| --- | --- |

d)

hiukkasloukku, jossa passiivinen regenerointi

| e) | hiukkasloukku, jossa aktiivinen regenerointi |
| --- | --- |

e)

hiukkasloukku, jossa aktiivinen regenerointi

| f) | muut hiukkasloukut |
| --- | --- |

f)

muut hiukkasloukut

| g) | muut laitteet. |
| --- | --- |

g)

muut laitteet.

Jos moottori on saanut hyväksynnän ilman jälkikäsittelyjärjestelmää joko kantamoottorina tai moottoriperheen jäsenenä, kyseinen moottori voidaan sisällyttää myös hapetuskatalysaattorilla (ilman hiukkasloukkua) varustettuna samaan moottoriperheeseen, mikäli polttoaineen ominaisuudet eivät muutu.

Mikäli vaaditut polttoaineen ominaisuudet ovat toiset (esim. hiukkasloukku, joka edellyttää polttoaineelta erityisiä lisäaineita regenerointiprosessia varten), päätös samaan perheeseen kuulumisesta tehdään valmistajan antamien teknisten tietojen pohjalta. Tiedoista on käytävä ilmi, että laitteella varustetun moottorin oletettu päästötaso noudattaa samaa raja-arvoa kuin alkuperäinen moottori.

Jos moottori on saanut hyväksynnän jälkikäsittelyjärjestelmällä varustettuna joko kantamoottorina tai sellaisen moottoriperheen jäsenenä, jonka kantamoottori on varustettu samalla jälkikäsittelyjärjestelmällä, kyseinen moottori ei voi ilman jälkikäsittelyjärjestelmää kuulua samaan moottoriperheeseen.

---

LIITE 6

TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTAMINEN

1.   YLEISET VAATIMUKSET

Nämä vaatimukset ovat yhdenmukaiset tämän säännön kohdan 6.2 mukaisten tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseksi suoritettavien testien kanssa.

2.   TESTIMENETTELYT

Testimenetelmien ja mittauslaitteiden on oltava tämän säännön liitteissä 4 kuvatut.

3.   NÄYTTEIDENOTTO

3.1   Moottorityyppi

Valitaan yksi moottori. Jos kyseistä moottoria ei pidetä kohdassa 5.1 esitetyn testin perusteella tämän säännön vaatimusten mukaisena, on testattava vielä kaksi muuta moottoria.

3.2   Moottoriperhe

Kun hyväksyntä myönnetään moottoriperheelle, tuotannon vaatimustenmukaisuus on tarkistettava testaamalla yksi moottoriperheen jäsen, joka ei saa olla kantamoottori. Jos moottori ei läpäise tuotannon vaatimustenmukaisuustestiä, on testattava vielä kaksi samaa kyseistä tyyppiä olevaa moottoria.

4.   MITTAUSPERUSTEET

4.1   Polttomoottorin nettoteho ja polttoaineen ominaiskulutus

Mittauksia on tehtävä riittävän monilla moottorin nopeuksilla, jotta voidaan asianmukaisesti määritellä tehoa, vääntömomenttia ja polttoaineen ominaiskulutusta kuvaavat käyrät valmistajan suosittelemasta pienimmästä suurimpaan moottorin nopeuteen, siten kuin tämän säännön kohdissa 2.9 ja 2.11 määritellään.

Näytemoottorille mitatut korjatut arvot saavat poiketa enintään seuraavassa taulukossa annettujen arvojen verran ja polttoaineen ominaiskulutuksen osalta enintään ± 10 prosenttia.

| Moottorityyppi | Nettonimellisteho (vääntömomentti) (%) | Muut käyrän mittauspisteet (%) | Moottorin pyörintänopeuden toleranssi (%) |
| --- | --- | --- | --- |
| Yleiset vaatimukset | ± 5 | ± 10 | ± 5 |
| Säätimellä varustetut bensiinikäyttöiset kipinäsytytysmoottorit | ± 8 | ± 12 | ± 8 |
| Bensiinikäyttöiset kipinäsytytysmoottorit ilman säädintä | ± 8 | ± 20 | ± 8 |

Moottorityyppi

Nettonimellisteho (vääntömomentti) (%)

Muut käyrän mittauspisteet (%)

Moottorin pyörintänopeuden toleranssi (%)

Yleiset vaatimukset

± 5

± 10

± 5

Säätimellä varustetut bensiinikäyttöiset kipinäsytytysmoottorit

± 8

± 12

± 8

Bensiinikäyttöiset kipinäsytytysmoottorit ilman säädintä

± 8

± 20

± 8

5.   TULOSTEN ARVIOINTI

Jos toisen ja/tai kolmannen kohdassa 3 kuvatun moottorin nettoteho- ja polttoaineenkulutuslukemat eivät täytä kohdassa 4 esitettyjä vaatimuksia, tuotannon katsotaan olevan tämän säännön vaatimusten vastaista ja tämän säännön kohdan 7 määräys tulee voimaan.

---

LIITE 7

VERTAILUPOLTTOAINEIDEN TEKNISET TIEDOT

1.   Nestekaasuvertailupolttoaineiden tekniset tiedot

| Parametri | Yksikkö | Raja-arvot, polttoaine A | Raja-arvot, polttoaine B | Testimenetelmä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Pienin | Suurin | Pienin | Suurin |
| Moottorin oktaaniluku | 1 | 92,5 (1) | | 92,5 | | EN 589, liite B |
| Koostumus: |
| C3-pitoisuus | tilavuus-% | 48 | 52 | 83 | 87 | |
| C4-pitoisuus | tilavuus-% | 48 | 52 | 13 | 17 | ISO 7941 |
| Olefiinit | tilavuus-% | | 12 | | 14 | |
| Haihdutusjäämä | mg/kg | | 50 | | 50 | NFM 41-015 |
| Kokonaisrikkipitoisuus | ppm-massa (1) | | 50 | | 50 | EN 24260 |
| Rikkivety | — | | Ei ole | | Ei ole | ISO 8819 |
| Kuparinauhakorroosio | luokitus | | luokka 1 | | luokka 1 | ISO 6251 (2) |
| Vesi 0 °C:ssa | | | Vapaa | | Vapaa | Silmämääräinen tarkastus |

Parametri

Yksikkö

Raja-arvot, polttoaine A

Raja-arvot, polttoaine B

Testimenetelmä

Pienin

Suurin

Pienin

Suurin

Moottorin oktaaniluku

1

92,5 (1)

92,5

EN 589, liite B

Koostumus:

C3-pitoisuus

tilavuus-%

48

52

83

87

C4-pitoisuus

tilavuus-%

48

52

13

17

ISO 7941

Olefiinit

tilavuus-%

12

14

Haihdutusjäämä

mg/kg

50

50

NFM 41-015

Kokonaisrikkipitoisuus

ppm-massa (1)

50

50

EN 24260

Rikkivety

—

Ei ole

Ei ole

ISO 8819

Kuparinauhakorroosio

luokitus

luokka 1

luokka 1

ISO 6251 (2)

Vesi 0 °C:ssa

Vapaa

Vapaa

Silmämääräinen tarkastus

2.   Maakaasuvertailupolttoaineiden tekniset tiedot

Euroopassa on kaupan kahta eri polttoainelajia:

| — | H-ryhmä, jonka äärimmäiset vertailupolttoaineet ovat GR ja G23 |
| --- | --- |

—

H-ryhmä, jonka äärimmäiset vertailupolttoaineet ovat GR ja G23

| — | L-ryhmä, jonka äärimmäiset vertailupolttoaineet ovat G23 ja G25. |
| --- | --- |

—

L-ryhmä, jonka äärimmäiset vertailupolttoaineet ovat G23 ja G25.

Seuraavassa esitetään yhteenveto vertailupolttoaineiden GR, G23 ja G25 ominaisuuksista.

| Vertailupolttoaine GR |
| --- |
| Ominaisuustiedot | Yksiköt | Perusta | Raja-arvot | Testimenetelmä |
| Pienin | Suurin |
| Koostumus: | | | | | |
| Metaani | | 87 | 84 | 89 | |
| Etaani | | 13 | 11 | 15 | |
| Tasapainosuhde (3) | mooli-% | — | — | 1 | ISO 6974 |
| Rikkipitoisuus | mg/m3
   (4) | — | — | 10 | ISO 6326-5 |

Vertailupolttoaine GR

Ominaisuustiedot

Yksiköt

Perusta

Raja-arvot

Testimenetelmä

Pienin

Suurin

Koostumus:

Metaani

87

84

89

Etaani

13

11

15

Tasapainosuhde (3)

mooli-%

—

—

1

ISO 6974

Rikkipitoisuus

mg/m3
   (4)

—

—

10

ISO 6326-5

| Vertailupolttoaine G23 |
| --- |
| Ominaisuustiedot | Yksiköt | Perusta | Raja-arvot | Testimenetelmä |
| Pienin | Suurin |
| Koostumus: | | | | | |
| Metaani | | 92,5 | 91,5 | 93,5 | |
| Tasapainosuhde (5) | mooli-% | — | — | 1 | ISO 6974 |
| N2 | | 7,5 | 6,5 | 8,5 | |
| Rikkipitoisuus | mg/m3
   (6) | — | — | 10 | ISO 6326-5 |

Vertailupolttoaine G23

Ominaisuustiedot

Yksiköt

Perusta

Raja-arvot

Testimenetelmä

Pienin

Suurin

Koostumus:

Metaani

92,5

91,5

93,5

Tasapainosuhde (5)

mooli-%

—

—

1

ISO 6974

N2

7,5

6,5

8,5

Rikkipitoisuus

mg/m3
   (6)

—

—

10

ISO 6326-5

| Vertailupolttoaine G25 |
| --- |
| Ominaisuustiedot | Yksiköt | Perusta | Raja-arvot | Testimenetelmä |
| Pienin | Suurin |
| Koostumus: | | | | | |
| Metaani | | 86 | 84 | 88 | |
| Tasapainosuhde (7) | mooli-% | — | — | 1 | ISO 6974 |
| N2 | | 14 | 12 | 16 | |
| Rikkipitoisuus | mg/m3
   (8) | — | — | 10 | ISO 6326-5 |

Vertailupolttoaine G25

Ominaisuustiedot

Yksiköt

Perusta

Raja-arvot

Testimenetelmä

Pienin

Suurin

Koostumus:

Metaani

86

84

88

Tasapainosuhde (7)

mooli-%

—

—

1

ISO 6974

N2

14

12

16

Rikkipitoisuus

mg/m3
   (8)

—

—

10

ISO 6326-5

3.   Kipinäsytytysmoottorien vertailupolttoaine

| Parametri | Yksikkö | Raja-arvot (9) | Testimenetelmä | Julkaistu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Pienin | Suurin |
| Tutkimusoktaaniluku, RON | | 95,0 | — | EN 25164 | 1993 |
| Moottorioktaaniluku, MON | | 85,0 | — | EN 25163 | 1993 |
| Tiheys 15 °C:ssa | kg/m3 | 748 | 775 | ISO 3675 | 1995 |
| Reid-höyrynpaine | kPa | 56,0 | 95,0 | EN 12 | 1993 |
| Tislaus: |
| — | alkukiehumispiste |

Parametri

Yksikkö

Raja-arvot (9)

Testimenetelmä

Julkaistu

Pienin

Suurin

Tutkimusoktaaniluku, RON

95,0

—

EN 25164

1993

Moottorioktaaniluku, MON

85,0

—

EN 25163

1993

Tiheys 15 °C:ssa

kg/m3

748

775

ISO 3675

1995

Reid-höyrynpaine

kPa

56,0

95,0

EN 12

1993

Tislaus:

—

alkukiehumispiste

°C

24

40

EN-ISO 3405

1988

| — | haihtunut 100 °C:ssa |
| --- | --- |

—

haihtunut 100 °C:ssa

tilavuus-%

49,0

57,0

EN-ISO 3405

1988

| — | haihtunut 150 °C:ssa |
| --- | --- |

—

haihtunut 150 °C:ssa

tilavuus-%

81,0

87,0

EN-ISO 3405

1988

| — | loppukiehumispiste |
| --- | --- |

—

loppukiehumispiste

°C

190

215

EN-ISO 3405

1988

Hiiltojäännös

prosenttia

—

2

EN-ISO 3405

Hiilivetyanalyysi:

| — | olefiinit |
| --- | --- |

—

olefiinit

tilavuus-%

—

10

ASTM D 1319

1995

| — | aromaattiset aineet |
| --- | --- |

—

aromaattiset aineet

tilavuus-%

28,0

40,0

ASTM D 1319

1995

| — | bentseeni |
| --- | --- |

—

bentseeni

tilavuus-%

—

1,0

pr. EN 12177

1998

| — | tyydyttyneet hiilivedyt |
| --- | --- |

—

tyydyttyneet hiilivedyt

—

tasapainosuhde

ASTM D 1319

1995

Hiili-vetysuhde

Ilmoitetaan

Ilmoitetaan

Hapettumisstabiilisuus (10)

mn.

480

—

EN-ISO 7536

1996

Happipitoisuus

painoprosenttia

—

2,3

EN 1601

1997

Hartsipitoisuus

mg/ml

—

0,04

EN-ISO 6246

1997

Rikkipitoisuus (11)

mg/kg

—

100

pr. EN-ISO 14596

1998

Kuparikorroosio 50 °C:ssa

—

1

EN-ISO 2160

1995

Lyijypitoisuus

g/l

—

0,005

EN 237

1996

Fosforipitoisuus

g/l

—

0,0013

ASTM D 3231

1994

4   Puristussytytysmoottorien vertailupolttoaine (1)

Taulukko 1
   (12)
   (22)

Maatalous- ja metsätraktorien ja liikkuvien työkoneiden vertailupolttoaine puristussytytysmoottoreille,jotka on tyyppihyväksytty täyttämään teholuokkien D–G raja-arvot

| | Raja-arvot ja yksiköt (13) | Testausmenetelmä |
| --- | --- | --- |
| Setaaniluku (15) | vähintään 45 (18)

  enintään 50 | ISO 5165 |
| Tiheys 15 °C:ssa | vähintään 835 kg/m3

  enintään 845 kg/m3
   (21) | ISO 3675, ASTM D 4052 |
| Tislaus (14) 95 prosentin pisteessä | enintään 370 °C | ISO 3405 |
| Viskositeetti 40 °C:ssa | vähintään 2,5 mm2/s
  enintään 3,5 mm2/s | ISO 3104 |
| Rikkipitoisuus | vähintään 0,1 painoprosenttia (20)

  enintään 0,2 painoprosenttia (19) | ISO 8754, EN 24260 |
| Leimahduspiste | vähintään 55 °C | ISO 2719 |
| Suodatettavuuden rajalämpötila (CFPP) | vähintään –
  enintään + 5 °C | EN 116 |
| Kuparikorroosio | enintään 1 | ISO 2160 |
| Conradson-hiiltojäännös
  (10 prosenttia pohjasta) | enintään 0,3 painoprosenttia | ISO 10370 |
| Tuhkapitoisuus | enintään 0,01 painoprosenttia | ASTM D 482 (23) |
| Vesipitoisuus | enintään 0,05 painoprosenttia | ASTM D 95, D 1744 |
| Neutralointiluku (vahva happo) | vähintään 0,20 mg KOH/g | |
| Hapettumisstabiilisuus (16) | enintään 2,5 mg/100 ml | ASTM D 2274 |
| Lisäaineet (17) | | |

Raja-arvot ja yksiköt (13)

Testausmenetelmä

Setaaniluku (15)

vähintään 45 (18)

enintään 50

ISO 5165

Tiheys 15 °C:ssa

vähintään 835 kg/m3

enintään 845 kg/m3
   (21)

ISO 3675, ASTM D 4052

Tislaus (14) 95 prosentin pisteessä

enintään 370 °C

ISO 3405

Viskositeetti 40 °C:ssa

vähintään 2,5 mm2/s

enintään 3,5 mm2/s

ISO 3104

Rikkipitoisuus

vähintään 0,1 painoprosenttia (20)

enintään 0,2 painoprosenttia (19)

ISO 8754, EN 24260

Leimahduspiste

vähintään 55 °C

ISO 2719

Suodatettavuuden rajalämpötila (CFPP)

vähintään –

enintään + 5 °C

EN 116

Kuparikorroosio

enintään 1

ISO 2160

Conradson-hiiltojäännös

(10 prosenttia pohjasta)

enintään 0,3 painoprosenttia

ISO 10370

Tuhkapitoisuus

enintään 0,01 painoprosenttia

ASTM D 482 (23)

Vesipitoisuus

enintään 0,05 painoprosenttia

ASTM D 95, D 1744

Neutralointiluku (vahva happo)

vähintään 0,20 mg KOH/g

Hapettumisstabiilisuus (16)

enintään 2,5 mg/100 ml

ASTM D 2274

Lisäaineet (17)

Taulukko 2

Maatalous- ja metsätraktorien ja liikkuvien työkoneiden vertailupolttoaine puristussytytysmoottoreille,jotka on tyyppihyväksytty täyttämään teholuokkien H–K raja-arvot

| Parametri | Yksikkö | Raja-arvot (24) | Testimenetelmä |
| --- | --- | --- | --- |
| Pienin | Suurin |
| Setaaniluku (25) | | 52,0 | 54,0 | EN-ISO 5165 |
| Tiheys 15 °C:ssa | kg/m3 | 833 | 837 | EN-ISO 3675 |
| Tislaus: |
| 50 prosentin piste | °C | 245 | — | EN-ISO 3405 |
| 95 prosentin piste | °C | 345 | 350 | EN-ISO 3405 |
| lopullinen kiehumispiste | °C | — | 370 | EN-ISO 3405 |
| Leimahduspiste | °C | 55 | — | EN 22719 |
| Suodatettavuuden rajalämpötila (CFPP) | °C | — | – 5 | EN 116 |
| Viskositeetti 40 °C:ssa | mm2/s | 2,5 | 3,5 | EN-ISO 3104 |
| Polysykliset aromaattiset hiilivedyt | painoprosenttia | 3,0 | 6,0 | IP 391 |
| Rikkipitoisuus (26) | mg/kg | — | 300 | ASTM D 5453 |
| Kuparikorroosio | | — | luokka 1 | EN-ISO 2160 |
| Conradson-hiiltojäännös (10 % pohjasta) | painoprosenttia | — | 0,2 | EN-ISO 10370 |
| Tuhkapitoisuus | painoprosenttia | — | 0,01 | EN-ISO 6245 |
| Vesipitoisuus | painoprosenttia | — | 0,05 | EN-ISO 12937 |
| Neutralointiluku (vahva happo) | mg KOH/g | — | 0,02 | ASTM D 974 |
| Hapettumisstabiilisuus (27) | mg/ml | — | 0,025 | EN-ISO 12205 |

Parametri

Yksikkö

Raja-arvot (24)

Testimenetelmä

Pienin

Suurin

Setaaniluku (25)

52,0

54,0

EN-ISO 5165

Tiheys 15 °C:ssa

kg/m3

833

837

EN-ISO 3675

Tislaus:

50 prosentin piste

°C

245

—

EN-ISO 3405

95 prosentin piste

°C

345

350

EN-ISO 3405

lopullinen kiehumispiste

°C

—

370

EN-ISO 3405

Leimahduspiste

°C

55

—

EN 22719

Suodatettavuuden rajalämpötila (CFPP)

°C

—

– 5

EN 116

Viskositeetti 40 °C:ssa

mm2/s

2,5

3,5

EN-ISO 3104

Polysykliset aromaattiset hiilivedyt

painoprosenttia

3,0

6,0

IP 391

Rikkipitoisuus (26)

mg/kg

—

300

ASTM D 5453

Kuparikorroosio

—

luokka 1

EN-ISO 2160

Conradson-hiiltojäännös (10 % pohjasta)

painoprosenttia

—

0,2

EN-ISO 10370

Tuhkapitoisuus

painoprosenttia

—

0,01

EN-ISO 6245

Vesipitoisuus

painoprosenttia

—

0,05

EN-ISO 12937

Neutralointiluku (vahva happo)

mg KOH/g

—

0,02

ASTM D 974

Hapettumisstabiilisuus (27)

mg/ml

—

0,025

EN-ISO 12205

Taulukko 3

Maatalous- ja metsätraktorien ja liikkuvien työkoneiden vertailupolttoaine puristussytytysmoottoreille,jotka on tyyppihyväksytty täyttämään teholuokkien L–R raja-arvot

| Parametri | Yksikkö | Raja-arvot (28) | Testausmenetelmä |
| --- | --- | --- | --- |
| Pienin | Suurin |
| Setaaniluku (29) | | | 54,0 | EN-ISO 5165 |
| Tiheys 15 °C:ssa | kg/m3 | 833 | 865 | EN-ISO 3675 |
| Tislaus: |
| 50 prosentin piste | °C | 245 | — | EN-ISO 3405 |
| 95 prosentin piste | °C | 345 | 350 | EN-ISO 3405 |
| lopullinen kiehumispiste | °C | — | 370 | EN-ISO 3405 |
| Leimahduspiste | °C | 55 | — | EN 22719 |
| Suodatettavuuden rajalämpötila (CFPP) | °C | — | – 5 | EN 116 |
| Viskositeetti 40 °C:ssa | mm2/s | 2,3 | 3,3 | EN-ISO 3104 |
| Polysykliset aromaattiset hiilivedyt | painoprosenttia | 3,0 | 6,0 | IP 391 |
| Rikkipitoisuus (30) | mg/kg | — | 10 | ASTM D 5453 |
| Kuparikorroosio | | — | luokka 1 | EN-ISO 2160 |
| Conradson-hiiltojäännös (10 % pohjasta) | painoprosenttia | — | 0,2 | EN-ISO 10370 |
| Tuhkapitoisuus | painoprosenttia | — | 0,01 | EN-ISO 6245 |
| Vesipitoisuus | painoprosenttia | — | 0,02 | EN-ISO 12937 |
| Neutralointiluku (vahva happo) | mg KOH/g | — | 0,02 | ASTM D 974 |
| Hapettumisstabiilisuus (31) | mg/ml | — | 0,025 | EN-ISO 12205 |
| Voitelevuus (kulumisjäljen halkaisija 60 °C:ssa suoritetun HFRR-testin jälkeen) | μm | — | 400 | CEC F-06-A-96 |
| Rasvahappojen metyyliesterit (FAME) | kielletty |

Parametri

Yksikkö

Raja-arvot (28)

Testausmenetelmä

Pienin

Suurin

Setaaniluku (29)

54,0

EN-ISO 5165

Tiheys 15 °C:ssa

kg/m3

833

865

EN-ISO 3675

Tislaus:

50 prosentin piste

°C

245

—

EN-ISO 3405

95 prosentin piste

°C

345

350

EN-ISO 3405

lopullinen kiehumispiste

°C

—

370

EN-ISO 3405

Leimahduspiste

°C

55

—

EN 22719

Suodatettavuuden rajalämpötila (CFPP)

°C

—

– 5

EN 116

Viskositeetti 40 °C:ssa

mm2/s

2,3

3,3

EN-ISO 3104

Polysykliset aromaattiset hiilivedyt

painoprosenttia

3,0

6,0

IP 391

Rikkipitoisuus (30)

mg/kg

—

10

ASTM D 5453

Kuparikorroosio

—

luokka 1

EN-ISO 2160

Conradson-hiiltojäännös (10 % pohjasta)

painoprosenttia

—

0,2

EN-ISO 10370

Tuhkapitoisuus

painoprosenttia

—

0,01

EN-ISO 6245

Vesipitoisuus

painoprosenttia

—

0,02

EN-ISO 12937

Neutralointiluku (vahva happo)

mg KOH/g

—

0,02

ASTM D 974

Hapettumisstabiilisuus (31)

mg/ml

—

0,025

EN-ISO 12205

Voitelevuus (kulumisjäljen halkaisija 60 °C:ssa suoritetun HFRR-testin jälkeen)

μm

—

400

CEC F-06-A-96

Rasvahappojen metyyliesterit (FAME)

kielletty

---

(1)  Arvo määritettävä vakio-olosuhteissa (293,2 K (20 °C) ja 101,3 kPa).

(2)  Tällä menetelmällä ei välttämättä voida täsmällisesti määritellä, onko näytteessä syövyttäviä aineita, jos näyte sisältää korroosionestoaineita tai muita kemikaaleja, jotka vähentävät näytteen kuparinauhakorroosiota. Tämän vuoksi kyseisten aineiden lisääminen ainoastaan testimenetelmän antamaan tulokseen vaikuttamiseksi on kielletty.

(3)  Inertit +C2+

(4)  Arvo määritettävä vakio-olosuhteissa (293,2 K (20 °C) ja 101,3 kPa).

(5)  Inertit (muut kuin N2) +C2 +C2+.

(6)  Arvo määritettävä vakio-olosuhteissa (293,2 K (20 °C) ja 101,3 kPa).

(7)  Inertit (muut kuin N2) +C2 +C2+.

(8)  Arvo määritettävä vakio-olosuhteissa (293,2 K (20 °C) ja 101,3 kPa).

(9)  Laatuvaatimuksissa ilmoitetut arvot ovat ”todellisia arvoja”. Raja-arvojen määrittämisessä on käytetty standardia ISO 4259 Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test ja vähimmäisarvon määrittämisessä 2R:n vähimmäispoikkeamaa nollasta ylöspäin. Suurimman ja pienimmän arvon määrittämisessä pienin poikkeama on 4R (R = toistettavuus). Huolimatta tästä toimenpiteestä, joka on tarpeen tilastollisista syistä, polttoaineen valmistajan on kuitenkin pyrittävä nolla-arvoon, jos määrätty suurin arvo on 2R, ja keskiarvoon, jos on annettu enimmäis- ja vähimmäisrajat. Jos on tarpeen selvittää, täyttääkö polttoaine edellä tarkoitetut vaatimukset, sovelletaan standardin ISO 4259 vaatimuksia.

(10)  Polttoaineessa voi olla hapetuksenestoaineita ja metallinsitojia, joita tavallisesti käytetään stabiloimaan jalostamon polttoainevirtoja, mutta peseviä/hajottavia lisäaineita tai liuotinöljyjä ei saa lisätä.

(11)  Testissä käytettävän polttoaineen todellinen rikkipitoisuus on ilmoitettava.

(12)  Jos moottorin tai ajoneuvon lämpöhyötysuhde on laskettava, polttoaineen lämpöarvo voidaan laskea seuraavasti:

Ominaisenergia (lämpöarvo) (netto) MJ/kg = (46,423 – 8,792 * d2 + 3,17 * d) * (1 – (x + y + s)) + 9,42 * s – 2,499 * x

jossa

| d | = | tiheys lämpötilassa 288 K (15 °C) |
| --- | --- | --- |
| x | = | vesimassan osuus (%/100) |
| y | = | tuhkamassan osuus (%/100) |
| s | = | rikkimassan osuus (%/100). |

d

=

tiheys lämpötilassa 288 K (15 °C)

x

=

vesimassan osuus (%/100)

y

=

tuhkamassan osuus (%/100)

s

=

rikkimassan osuus (%/100).

(13)  Laatuvaatimuksessa ilmoitetut arvot ovat ”todellisia arvoja”. Näiden raja-arvojen määrityksessä sovelletaan termejä standardista ISO 4259 Defining a Basis for Petroleum Product Quality Disputes ja pienimmän arvon määrittämisessä on käytetty 2R:n vähimmäispoikkeamaa nollasta ylöspäin. Suurimman ja pienimmän arvon määrittämisessä pienin poikkeama on 4R (R = toistettavuus).

Huolimatta tästä toimenpiteestä, joka on tarpeen tilastollisista syistä, polttoaineen valmistajan on kuitenkin pyrittävä nolla-arvoon, jos määrätty suurin arvo on 2R, ja keskiarvoon, jos on annettu enimmäis- ja vähimmäisrajat. Jos polttoaineen vastaavuutta eritelmän vaatimusten kanssa joudutaan selvittämään, on sovellettava standardin ISO 4259 ehtoja.

(14)  Edellä tarkoitetut arvot osoittavat haihtuneet määrät (talteenotto-% + häviö-%).

(15)  Setaanilukualue ei ole 4R-vähimmäisvaatimuksen mukainen. Polttoaineen toimittajan ja käyttäjän välisten riitatapausten ratkaisemiseksi voidaan kuitenkin käyttää standardin ISO 4259 ehtoja, jos yksittäisten määritysten sijasta tehdään tarvittavan tarkkuuden saavuttamiseksi riittävän suuri määrä uusintamittauksia.

(16)  Vaikka hapettumisvakautta säädellään, säilytysaika on todennäköisesti rajallinen. Varastointiolosuhteista ja -ajasta on tarvittaessa pyydettävä neuvoa tuotteen toimittajalta.

(17)  Tämän polttoaineen on perustuttava ainoastaan suoratislattuihin polttoainejakeisiin ja krakkaustisleisiin; rikinpoisto on sallittu. Polttoaine ei saa sisältää metallisia lisäaineita eikä setaanin parannusaineita.

(18)  Pienemmät arvot ovat sallittuja, ja siinä tapauksessa käytetyn vertailupolttoaineen setaaniluku on ilmoitettava.

(19)  Suuremmat arvot ovat sallittuja, ja siinä tapauksessa käytetyn vertailupolttoaineen rikkipitoisuus on ilmoitettava.

(20)  Tarkkailtava jatkuvasti markkinakehityksen huomioimiseksi. Sellaisen moottorin, jossa ei ole pakokaasun jälkikäsittelyä, alustavaksi hyväksymiseksi sallitaan hakijan pyynnöstä rikkitason vähimmäisarvoksi 0,050 painoprosenttia, jolloin mitattua hiukkastasoa on korjattava ylöspäin siihen keskimääräiseen arvoon, joka on nimellisesti määritelty polttoaineen rikkipitoisuudelle (0,150 painoprosenttia) seuraavan yhtälön mukaisesti:

PTadj = PT + [SFC * 0,0917 * (NSLF – FSF)]

jossa

| PTadj | = | oikaistu PT-arvo (g/kWh) |
| --- | --- | --- |
| PT | = | mitattu painotettu ominaispäästöarvo hiukkaspäästölle (g/kWh) |
| SFC | = | painotettu polttoaineen ominaiskulutus (g/kWh), laskettu jäljempänä olevan kaavan mukaisesti |
| NSLF | = | rikkipitoisuuden massaosuuden nimellisen määrittelyn keskiarvo (eli 0,15 %/100) |
| FSF | = | polttoaineen rikkipitoisuuden massaosuus (%/100) |

PTadj

=

oikaistu PT-arvo (g/kWh)

PT

=

mitattu painotettu ominaispäästöarvo hiukkaspäästölle (g/kWh)

SFC

=

painotettu polttoaineen ominaiskulutus (g/kWh), laskettu jäljempänä olevan kaavan mukaisesti

NSLF

=

rikkipitoisuuden massaosuuden nimellisen määrittelyn keskiarvo (eli 0,15 %/100)

FSF

=

polttoaineen rikkipitoisuuden massaosuus (%/100)

Yhtälö painotetun polttoaineen ominaiskulutuksen laskemiseen:

Formula

jossa

Pi = Pm,i + PAE,i

Arvioitaessa tuotannon vaatimustenmukaisuutta tämän säännön kohdan 6 mukaisesti vaatimukset on täytettävä käyttämällä vertailupolttoainetta, jonka rikkipitoisuuden alaraja on 0,1 ja yläraja 0,2 painoprosenttia.

(21)  Suuremmat arvot ovat sallittuja arvoon 855 kg/m3 saakka, ja siinä tapauksessa käytetyn vertailupolttoaineen tiheys on ilmoitettava. Arvioitaessa tuotannon vaatimustenmukaisuutta tämän säännön kohdan 6 mukaisesti vaatimusten on täytyttävä, kun käytetään vertailupolttoainetta, jonka tiheyden alaraja on 835 kg/m3 ja yläraja 845 kg/m3.

(22)  Kaikkia polttoaineiden ominaisuuksia ja raja-arvoja on tarkkailtava markkinakehityksen huomioimiseksi.

(23)  Korvataan standardilla EN/ISO 6245 täytäntöönpanopäivästä lähtien.

(24)  Laatuvaatimuksissa ilmoitetut arvot ovat ”todellisia arvoja”. Raja-arvojen määrittämisessä on käytetty standardia ISO 4259 Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test ja vähimmäisarvon määrittämisessä 2R:n vähimmäispoikkeamaa nollasta ylöspäin. Suurimman ja pienimmän arvon määrittämisessä pienin poikkeama on 4R (R = toistettavuus).

Huolimatta tästä toimenpiteestä, joka on tarpeen teknisistä syistä, polttoaineen valmistajan on kuitenkin pyrittävä nolla-arvoon, jos määrätty suurin arvo on 2R, ja keskiarvoon, jos on annettu pienin ja suurin raja-arvo. Jos polttoaineen vastaavuutta eritelmän vaatimusten kanssa joudutaan selvittämään, on sovellettava standardin ISO 4259 ehtoja.

(25)  Setaanilukualue ei ole 4R-vähimmäisvaatimuksen mukainen. Polttoaineen toimittajan ja käyttäjän välisten riitatapausten ratkaisemiseksi voidaan kuitenkin käyttää standardin ISO 4259 ehtoja, jos yksittäisten määritysten sijasta tehdään tarvittavan tarkkuuden saavuttamiseksi riittävän suuri määrä uusintamittauksia.

(26)  Testissä käytettävän polttoaineen todellinen rikkipitoisuus on ilmoitettava.

(27)  Vaikka hapettumisvakautta säädellään, säilytysaika on todennäköisesti rajallinen. Varastointiolosuhteista ja -ajasta on tarvittaessa pyydettävä neuvoa tuotteen toimittajalta.

(28)  Laatuvaatimuksissa ilmoitetut arvot ovat ”todellisia arvoja”. Raja-arvojen määrittämisessä on käytetty standardia ISO 4259 Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test ja vähimmäisarvon määrittämisessä 2R:n vähimmäispoikkeamaa nollasta ylöspäin. Suurimman ja pienimmän arvon määrittämisessä pienin poikkeama on 4R (R = toistettavuus).

Huolimatta tästä toimenpiteestä, joka on tarpeen teknisistä syistä, polttoaineen valmistajan on kuitenkin pyrittävä nolla-arvoon, jos määrätty suurin arvo on 2R, ja keskiarvoon, jos on annettu pienin ja suurin raja-arvo. Jos polttoaineen vastaavuutta eritelmän vaatimusten kanssa joudutaan selvittämään, on sovellettava standardin ISO 4259 ehtoja.

(29)  Setaanilukualue ei ole 4R-vähimmäisvaatimuksen mukainen. Polttoaineen toimittajan ja käyttäjän välistenriitatapausten ratkaisemiseksi voidaan kuitenkin käyttää standardin ISO 4259 ehtoja, jos yksittäisten määritysten sijasta tehdään tarvittavan tarkkuuden saavuttamiseksi riittävän suuri määrä uusintamittauksia.

(30)  Tyypin I testissä käytettävän polttoaineen todellinen rikkipitoisuus on ilmoitettava.

(31)  Vaikka hapettumisvakautta säädellään, säilytysaika on todennäköisesti rajallinen. Varastointiolosuhteistaja -ajasta on tarvittaessa pyydettävä neuvoa tuotteen toimittajalta.

---